El privatisme de l’era llibertària (Borja Vilallonga)\nEl privatisme de l’era llibertària\n5 min. 27/04/2015 18:29\nUn dels laments habituals dels intel·lectuals americans adscrits a corrents neoconservadors progressistes i neoliberals varis és que l’era llibertària actual al món occidental no és la que els seus mestres i deixebles van imaginar: hi manca voluntat i responsabilitat moral col·lectives. Tampoc ha acabat sent el que ells, passats pel sedàs neo, aspiraven obtenir en el seu combat contra els comunistes i diferents corrents col·lectivistes. Possiblement tenen raó. Això no obstant, és una paradoxa que aquests intel·lectuals proclamin que ha arribat l’era llibertària que esperaven però que no és la que volien. La seva defecció deixa en estat d’orfenesa intel·lectual l’era llibertària. I potser ja li va bé.\nA l’altre costat de la sempre diminuta però influent palestra acadèmica i intel·lectual americana hi ha una nova crítica social provinent d’amatents pensadors catòlics, tal com demostra el controvertit número de febrer de la revista religiosa conservadora First Things. Per la seva banda, en el seu darrer llibre Brad Gregory, professor d’història a la Universitat (catòlica) de Notre Dame, a Indiana, ha encunyat i teoritzat el terme Kingdom of What-ever per definir l’essència de la societat actual. En català, vindria a ser el Regne de Qualsevol Cosa. Aquest regne anàrquic, hiperpluralista, individualista i de principis molt flexibles produeix severs espasmes de nostàlgia medieval i tomista en l’elit catòlica intel·lectual. Aquesta elit reclama el retorn d’una comunitat humana moral i de relat fortíssim que sàpiga què cal fer i què cal pensar en la direcció correcta, és a dir, catòlica.\nRes de tot això és cap novetat per als lectors de l’ARA que segueixen la meva fixació amb l’era llibertària.\nTant els teòrics defensors com els catòlics detractors de l’era llibertària n’assenyalen la manca de comunitat efectiva. Mentre que els intel·lectuals catòlics demonitzen al mateix nivell la reforma protestant, la llibertat de consciència i les minifaldilles, els intel·lectuals neo lamenten la desaparició d’una articulada comunitat humana alliberada i plenament il·lustrada: només hi ha individus. Cada individu és una entitat en si, de tal caràcter, alienació i força que la comunitat humana esdevé impossible. En conseqüència, l’hiperpluralisme i la desaparició de valors, política i moral col·lectius s’explica pel fet que tot comença i acaba en l’individu. L’entorn, l’estructura relacional de la comunitat, s’ha esvaït.\nAquest fenomen que acabo de descriure és el privatisme. L’era llibertària no ha arribat pas gràcies a l’alliberament col·lectiu humà mitjançant la política, la societat o la cultura; hem aconseguit una societat més lliure perquè les persones han fugit de la comunitat que calia transformar. El retrat no podria ser més revelador. Als anys 50 els Estats Units van començar a experimentar la suburbanització massiva: tothom fugia dels hàbitats tradicionals de la ciutat i el camp per viure en urbanitzacions i xalets aïllats mancats de sentiment de comunitat. Al llarg dels anys, aquesta deshumanització suprema s’ha estès als hàbitats tradicionals. Els barris i els pobles americans, tan arrelats a la tradició del town meet-ing, són avui agregacions d’individus.\nEs pot argumentar que els anys 60 van suposar un punt d’inflexió del privatisme. Davant la incapacitat de transformar la comunitat en un espai autènticament humà, igualitari i lliure, es va produir una conscient i inconscient retirada massiva. La vida privada oferia més llibertat que la comunitat. La privacitat, aïllada, alienada i deshumanitzada, significava una discreta, secretiva desobediència a la rigidesa social. L’entronització del consumisme capitalista i d’un oci consumista dirigit exclusivament a l’individu i a fomentar la individualitat han agreujat i accentuat el privatisme. I, tanmateix, el resultat ha acabat sent aquesta contradictòria i paradoxal era llibertària.\nVist des de Catalunya i el món europeu, pot semblar que tota aquesta anàlisi és una autèntica aberració. Catalunya sembla més que mai una comunitat unida preparada per transformar-se i canviar-ho tot per mitjà de la independència. Reitero: estic descrivint els Estats Units, que és el model avançat del que després succeeix, en major o menor mesura, a Europa. Catalunya i Europa preserven diversos graus de sentiment comunitari que han mantingut l’alienació col·lectiva alhora que han contingut la deshumanització. Però també són societats menys lliures, on els espasmes dels relats forts -en forma de populismes- malden per reprendre el control social aprofitant-se dels darrers ressorts comunitaris existents a la societat. Els Estats Units ja van patir aquesta dinàmica: la New Left, constituïda com un marasme anàrquic d’alliberament humà i social, va acabar segrestada per noves formes autoritàries i alienants d’arrel marxista leninista.\nEl privatisme és ja una realitat, com ho és l’era llibertària. La seva extensió prendrà tot Occident. I prendrà Catalunya, tard o d’hora, quan la independència triomfi, o fracassi. La tasca que tenim al davant és la d’humanitzar aquesta era llibertària. Cal fer sortir l’individu reclòs al seu hàbitat alienat i reinserir-lo en una comunitat autènticament humana, lliure i que permeti el creixement i desplegament personals i col·lectius que ens mereixem tots. I, de passada, escombrem d’una vegada tot pensament i relat forts i els seus ressorts autoritaris.


LACTÀNCIA I MEDICAMENTS - Amamanta\nSón molt pocs els medicaments veritablement contraindicats amb la lactància materna. No obstant això, en moltes ocasions, els prospectes que els acompanyen indiquen la seua incompatibilitat amb la lactància i l’embaràs sense verificar la certesa d’aquesta observació perquè sistemàticament les farmacèutiques es curen en salut contraindicant-los amb la lactància.\nAlguns professionals desinformats, no revisen la seua compatibilitat acudint a fonts segures i s’acullen al que indica el prospecte recomanant erròniament el deslletament prematur o la interrupció de la lactància per a prescriure el medicament.\nL’associació APILAM, Associació per a la Promoció i Investigació científica i cultural de la Lactància Materna, porta anys estudiant i analitzant amb criteris científics la compatibilitat dels medicaments amb la lactància materna i mantenint actualitzada una pàgina web referent per a professionals i usuaris en la qual s’indica el grau de compatibilitat del medicament, la quantitat en la qual podria presentar un problema, el temps que roman en sang, i en cas d’incompatibilitat, ofereix medicaments alternatius segurs per a la lactància. A més dels medicaments inclou informació sobre plantes, malalties, proves mèdiques i altres productes. Té un ús molt senzill i còmode, permet realitzar la cerca a partir del principi actiu o pel seu nom comercial.\nPer això, davant qualsevol dubte sobre compatibilitat d’un medicament o una prova mèdica, et recomanem consultes la pàgina i ho faces saber al professional que t’acompanya.\nLa pàgina et permet traslladar consultes que no queden clares a través del seu correu electrònic: elactancia.org@gmail.com


Sumant experiències, si són verticals millor.: d’agost 2011\nCronoescalada de l'ensegur\nDissabte dia 3 a les 9h es farà la cronoescalada de l'ensegur, a peu, dintre de la festa major de la cortinada. L'organitza el Manel i el Tommy, són uns 554m de desnivell tot camí i a fondo, si voleu venir a correr ja ho sabeu, és gratuïta i després baixem tots junts comentant la judada, més info al facebook del Manel pelegrina.\nPublicado por XAVI CAPDEVILA en 18:53 Cap comentari:\nAlgun dia haurem d'anar aquí a fer la mitja volta que em falta per fer...de moment un video molt xulo...http://youtu.be/TFWDUsvLCoE?hd=1\nPublicado por XAVI CAPDEVILA en 10:27 1 comentari:\nFa pocs dies que ha sortit el calendari de duatlons de terres endins, unes curses bones per preparar l'hivern d'esquí de muntanya que sen's apropa, no massa llargues i combinant btt+correr i no massa lluny del país! Au a entrenar!\nPublicado por XAVI CAPDEVILA en 13:06 Cap comentari:\nPassant pàgina i estiu...\nÉs el risc que té preparar una sola cursa en tot l'estiu com a gran objectiu, si surt bé de conya, estàs la resta de l'estiu tranquil i recordant bons moments i si no doncs buscant motius i perquès i cagant-te en tot. Però noi la vida sigue i aquí no para ningú per tant no hi ha un altre que tirar endavant i buscar nous objectius( esportius) dels "normals" no cal buscar-los ja hi són cada dia.\nDesprès d'anar a veure la podóloga i comentar-li tota la história de la meva lesió de genolls em va tornar a confirmar que no puc fer esport sense plantilles i molt menys en aquests tipus de curses. Per tant dono per tancat el tema perquè em van fer mal els genolls i afegeixo detalls d'experiència en tema menjar-avituallaments que ara sí que tindré de cara a una futura ultra.\nJa el tenim quasi liquidat l'estiu, encara que no ho sembli perquè és ara quan fa més calor des de que va començar, però aquí tothom sap que en quatre dies refrescarà i haurem de treure les jaquetes.\nAmb les vacances ja exhaurides ara tan sols ens queda veure com la tardor va arribant, i entre algun cep i rovelló i amb la petita Júlia que encara no camina però que no para quieta i cada dia està més divertida i més maca.\nPer retornar una mica als entrenos em fixaré alguna petita cursa tipus duatló-crono de pujada durant la tardor i aniré veient quina forma física tinc. Això em valdrà per preparar una mica la temporada d'hivern i poder fer alguna cursa, aquest any tenim a casa la primera prova de Copa del món i segur que en aquesta intentaré arribar en forma per poder-la fer i donar guerra amb qui toqui...\nPer tant res més, ara és temps d'anar al gimnàs, guanyar força, trobar algun bolet, fer btt i correr no molt per les muntanyes i portar la Julieta al parc cada tarda i no és maco això???L'hivern el tenim a la "vuelta de la esquina..."\n18 setembre Cursa anyós 10km amb cotxet+Júlia...algú més s'anima???\n25 setembre Triatló popular Andorra?\n...Duatló punt més baix-punt més alt?\n16 Octubre Cross vertical prat primer\nPublicado por XAVI CAPDEVILA en 15:31 Cap comentari:\nSeria la millor paraula per definir el meu estat d'ànim a hores d'ara després de no haver pogut acabar la ronda dels cims aquest any.\nJa han passat quinze dies des que vaig fer aquesta cursa i encara no he tornat a correr o entrenar de debó. Vam marxar uns dies de vacances i tan sols tenia ganes de menjar molt i fer poc esport, només una mica de btt i algun passeig amb motxil.leta i Júlia.\nAcabo de mirar el video oficial i encara em mossego més les ungles...\nTot va començar força bé, vam sortir el divendres a les 8h del matí d'ordino animats i amb ganes de patir i acabar. La sortida va ser tranquil.la, força gent per ser aviat i la gent va anar agafant el seu lloc poc a poc. la meva tàctica va ser semblant a l'any passat; o sigui deixar passar els kms fins la meitat i a partir d'allà veure com estava.\nVaig anar amb un grupet fins sota la collada d'arenes i a partir d'allà vaig començar a agafar una mica de ritme. Els rossell estaven feia estona per davant i anava sobre els quinze-vint primers. De seguida em vaig adonar que baixant no anava del tot cómode però no vaig donar-li importància quedaven molts kms per davant. Hi havia dos o trefrancesos que em passaven a les baixades i semblava que anaven a matar-se...jo a lo meu xino-xano.\nVam arribar a sorteny amb l'Alex pau i vam menjar algo abans de començar la pujada, allà ja tenia el meu equip de supporters...Dani-Neus-Julieta...animant-me a tope!\nPujant les sensacions eren força bones i baixant no tant però anava remuntant llocs.\nArribant a l'estany esbalçat vaig passar a l'Adolf aguiló...cony aquest és dels bons no?no portava massa bona cara...Vaig seguir al meu rotllo, coma d'arcalís el putxi que em diu que tinc un grupet a davant i que no em cremi que falta molt. Vaig menjar algo i beure també i vinga amunt que tinc els germans just a davant. A la primera rampa forta atrapo un noi i pujant al cataperdis agafo els germans, eiiii com va? A quina mitja anem els hi demano? jo no porto cap tecnologia per calcular res...em diuen que anem a 6km/h, merda anem massa rapid! Baixem junts a l'angonella i vec de seguida que baixant van més sueltos que jo...si vull anar amb ells hauré de forçar un pel a les baixades i no és la meva tàctica...Per tant a la pujada cap el clot del cavall marxo al meu ritme, m'atrapa un canari ( que al final va fer tercer) i anem xerrant una estona tot mentres anem pujant. A la baixada cap a prats nous després d'asustar les vaques anem baixant pel camí técnic i jo no baixo massa rapid, em tornen a atrapar els germans i el canari. El canari tira milles a la que arribem al pla i es fot a correr, nosaltres caminem tranquils.\nTots tres arribem a pla de l'estany i després de menjar i fer-nos quatre fotos arranquem cap el coma. Aquí jo marco el meu ritme i marxo facilment, la pujada és dura i llargueta i agafo un bon ritme, mentres estic arribant al collet de malhiverns passa l'helicópter per sobre unes quantes vegades i em va filmant, saludo com puc entre els grans blocs de pedra, ja sento la gaita i fa estona que vaig sentint els petardos que tiren cada cop que un corredor arriba al pic.\nA dalt trobo el teixi, el jaume i més gent, tots m'animen i m'encoratjen a seguir remuntant tinc el cinqué i quart aprop. Vaig baixant i ja vec que aquí no remuntaré llocs. Refu del coma, molt jalar i molta gent menjo algo i marxo rapid tinc al cap fer la pica de dia.\nVaig tirant i ja no em trobaré ningú més fins molt més endavant. Al coll de la botella un altre cop els meus supporters m'animen a tope i em dieun que vaig sisé crec. Surto del control corrent i sento el jordi com em crida ehhhh. Jo a lo meu ritme tranquil i vinga.\nFaig muntaner-i arribo a la pica abans vec als bombers: ei com va? bé, bé aquí patint...Començo la baixada de dia i estic content ja falta menys i aquí volia arribar de dia. No baixo massa rapid ja ho veig i arribant a la margineda començo a notar els tendons rotulians, merda,merda,merda.\nMenjo força a la margineda, vec a bona part de la familia, tots m'animen, vinga vinga que vas molt bé. Vaig al lavabo com l'any passat, em canvio de roba i em poso malles i samarreta neta sense mànigues. Els genolls em preocupen una mica em foto esparadrap als rotulians aviam que passa.\nQuan marxo arriben els germans, on vas tan rapid? jo al meu ritme. A la pujada de collet martí i collet purgat em poso música a fondo perqué és molt dreta i em va de conya, poso un ritmet maco i intento mantenir-lo tot i la pendent béstia.\nPassant el refu que hi ha abans de la carretera del coll de la gallina agafo un noi que parlo amb ell i és alemany, cony aquest és un crac ( cinc primers al Utmb 2009) em diu que no va bé i plegarà a la margineda, ole,ole jo al meu ritme, ja vaig cinqué.\nAquí ja és ben bé fosc i arribo al coll de la gallina on hi ha el miguel i el dani m'animen i em donen aigua. La baixada no la faig massa rapid per variar, arribo a fontaneda i vec un corredor tirat dintre un cotxe, collons és el Salvador calvo, otro crac, li demano i em diu que s'ha desmaiat...joder vinga,vinga ja vaig quart sense fer massa res...\nArribo al sant eloi i el Dani està emocionat tio quart, si,si ja ho sé! Tiro amunt i ens veiem a naturlàndia, vinga,vinga vaig molt bé. Aquesta pujada no és molt llarga però la començo a patir, arribo a naturlàndia una mica tocat, meitat de cursa. Menjo algo però ja no m'entra massa cosa. No m'hi vull estar massa estona i em diuen que tinc el tercer a 17', joder aviam si puc pillar-lo! Surto i aquí començo a patir una mica, de seguida baixada i després trencacames puja-baixa. Pillo la pujada cap a la caulla i no vaig massa fí però clar és normal no en algun moment he de tenir baixons...\nM'atrapa un tio per darrere i em diu tranqui que faig relleus, ah vale...vinga,vinga ànims, no vaig massa rapid. Arribo a la caulla m'agafa l'esteve moreno, company de bombers, ei tio com vas? buff jo no massa fí però bueno vaig fent...\nArribo a prat primer i pensava que havia avituallament i no fins claror ah vale, vinga amunt. Arribo a boumort i descanso uns segons i miro la vista ostres tú quin paradís de muntanyes amb la lluna plena, començo a baixar però no puc correr gaire, putos rotulians...claror merda no hi ha res...m'agafa el cerro eiii que ve companyia...xarrem uns minuts i auuu va molt més rapid que jo...\nA perafita arribo tocat i ho sé, menjo algo però no m'entra massa res...ai,ai...vinga fins la maiana. Allà arribo també tocat, començo a baixar i vec que haig d'anat mega lent, merda,merda i més merda!\nQuan arribo a l'estall serrer vec un tio amb una tenda i penso, vale o pares i descanses o plegues perqué així no pots seguir...Vinga, li demano al tio si puc dormir a la seva tenda i em diu que cap problema, aviam si em passa el mal de genolls...Dormo o descanso durant dues hores, miro el rellotge i són les 6,30. Aviam si em passa el mal. Al cap d'una estona sento veus, afora eh, i són els germans ma'nimen i em diuen que vagi amb ells, els hi dic que no és igual, vull descansar més estona. M'aixeco quan em sembla i han passat dues hores són les 8h30. Em poso en peu i el Victor em diu si vull prendre algo, no,no tiro aviam si arribo al pas, moltes gràcies adéuuuu. No soc partidari d'utilitzar el teléfon pèr res sino és cas d'urgència i aquí truco el Dani i la Neus i els informo de la situació de crisis que estic passant.\nNo sé si m'ha servit d'algo però sembla que estic una mica més descansat, però vaig tocat molt tocat i els genolls em foten mal. Merda, merda i més merda.\nArribo a l'illa i em donen sopes i més sopes, jo vull que em passi el mal!!! Molta penya i l'Andres currant com un boig, m'assento amb el marc i el paco de bombers i xarro amb ells, em foten spray fred al genoll, el perez nievas,metge, em posa més esparadrap al genoll, però no servirà per res... Surto de l'illa bastan enfonsat i més lent que una tortuga. Des de l'estall serrer tan sols m'han passat els germans tot i que vaig a ritme de tortuga. Em costa molt arribar al pas, cada baixada o pla és un martiri. Em creuo amb dos corredors que estant entrenant i la van fer l'any passat, el caba i el angulo, xarro amb ells i ja els hi dic que vaig mort, ja ho deuen veure a la cara.\nEls últims kms són una agonia per arribar al pas, pujant vaig molt lent però a la baixada vaig com baixant escales apoiant-me als pals i al molt de dolor, ara a més s'ha afegit els tibials que també s'han inflamat i em cremen de dolor.\nLa baixada final cap el pas de la casa és una merda, quasi em cau la llagrima de dolor i ràbia acumulada per anar tan lent i trobar-me tant impotent davant aquesta situació. Vaig baixant i em trobo el Jordi cunyat que m'ha vingut a buscar i em veu amb l'estat deplorable que estic i no gossa dir-me massa res pobre. Més avall el Dani amb el Marc...quina merda no puc fer res per intentar acabar el mal és molt gran i amb prou feines puc caminar a dos per hora. S'ha acabat la cursa per mí, km 130. Em retiro, em sap molt greu però no sóc competitiu i no puc seguir així durant 40km més o si no em destrossaré els genolls i els turmells. Els meus coneguts em demanen i els hi explico com estic, fins i tot un grup de bombers també estan allà animant-me però ja veuen que no hi ha res a fer.\nPenso que tot i fer-me ràbia, molta ràbia perqué era un any ideal per fer una bona classificació al retirar-se gent molt bona és la millor decisió per la meva salut no pas pel meu cap que no para de donar voltes i buscar motius...\nSi em sap greu també és per tota la gent que m'acompanyava i m'animava: Neus-Julieta-Dani-Marc...Olga-Miquel-Rosa, Miquelet, Gemma...ho sento aquest any no us puc tornar els ànims i suport que m'heu donat. Gràcies per estar al meu costat a totes hores!!! Això és impagable.\nOrganització força bé, controls bé menjar també, potser algun tram del marcatge de santju...justet, en general molt i molt bé molt bona feina a tots!\nAra després d'haver fet quinze dies de desconnexió total o parcial, vec que tornaré, tornaré per fer-ho molt bé, lluitaré per estar molt endavant si puc. Però l'any que vé no serà i ja veurem quina cursa serà i quin any...\nL'any que ve els meus reptes aniran destinats un altre cop al triatló, esport amb menys impacte i força divertit també on encara tinc moltes curses dures i maques pendents.\nAra a l'agost escalada i bicicleta!\nPublicado por XAVI CAPDEVILA en 15:17 9 comentaris:


Casa da Roisa Rois Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 2 allotjaments a Rois.\nO Barreiro-Ermedelo, O Barreiro, Rois, Espanya, 15911 - Veure al mapa\nConvenientment situat a Rois, Casa da Roisa és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nCasa da Roisa també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Rois. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, instal.lacions de barbacoa, servei de bugaderia, biblioteca són només algunes de les comoditats que fan que Casa da Roisa sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara piscina privada, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen piscina exterior, pesca, jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Casa da Roisa és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Rois.\nAllotjaments a Rois


L’idil·li del tramvia – La vista cansada\nL’idil·li del tramvia\nS’han escrit contes sobre aquest tema fins i tot des d’abans que els publicistes descobrissin el filó. Entre molts altres, suposo, els següents:\n-“Una faula”, de Robert Fox, en Sudden Fiction o Ficción súbita (Anagrama). Un noi agafa el metro el primer dia de feina, coneix una noia i el revisor es disposa a casar-los a punt d’arribar a la parada.\n-“Ómnibus”, de Julio Cortázar, en Bestiario (Alfaguara, Punto de lectura). El noi i la noia aconsegueixen baixar abans que el trajecte, que ha esdevingut un malson, acabi malament.\n– “Idil·li en tramvia”, de Josep Carner, en Contes del noucentisme (Granica). En baixar la noia estrangera i rossa, el narrador s’adona que és coixa, pobreta.\nEm fa pensar en tot açò l’idil·li de les nostres autoritats amb el fals tramvia, que ells es complauen a anomenar emfàticament “transport de via reservada”, o també “bus guiat”, tot i que no pareix que sigui res més que una versió (poc) actualitzada del vell troleibús que ja va recórrer Castelló el mil nou-cents seixanta i tants.\nSigui com vulgui, la primera línia anirà des de l’Àgora de la Universitat fins al Parc de Ribalta. Abans, però, caldrà construir un nou pont per sobre del Riu Sec i això retardarà la inauguració almenys fins setembre. Diuen, tanmateix, que l’avinentesa de les eleccions pot fer convenient que al maig circuli ja “en proves”, encara que s’hagi d’aturar en arribar al riu.\nEm represento doncs uns cansats viatgers –entre els quals, potser, una parella de nous enamorats– que són amablement convidats a baixar del vehicle en una mena d’atzucac, davant d’un riu sense aigua d’allò més semblant a la fi del món, i aquesta atmosfera irreal em convenç una vegada més que la vida imita l’art. Sens dubte, els guionistes d’alguns polítics d’ací són genis no reconeguts de la literatura imaginativa.\nPosted on January 9, 2007 Author carlesbellverCategories Uncategorized\nPrevious Previous post: La confabulació del cocodril\nNext Next post: L’esperit modern de la pressa


Qui soc? - Recorda...Tu decideixes.\nQui sóc? Doncs no soc ningú...\nTans sols sóc una persona que fa molts anys em vaig introduir en el món de l'esport,com tothom...desconeixent i fent les coses tant malament com sabia.\nComenço a practicar tots els esports possibles i vaig començar amb 14 anys dins del món del ciclisme ja d'una forma "sèria"...amb molta il·lusió i amb moltes ganes de fer les coses bé, Això era el 1981-82. Evidentment aquella època els esportistes estaven preparats per gent amb molt il·lusió però poca qualificació, però amb molta experiència, però la planificació sempre coixejava i la meva inexperiència era a l'ordre del dia.\nAconsegueixo participar en curses fins a categoria amateur de segona (actual èlit-sots23) fins aproximadament l'any 1987. Els resultats no eren rès de l'altre món, ciclista mediocre.\n1988-Descubreixo el Triatló en la prova que es fa a Barcelona, puntuable pel circuit Europeu de Triatló, on particpa el Marcel, un oncle meu.\n1989-Participo en la primera prova del primer circuit català de Triatló a Sitges. Encara recordo que des del costat de la platja miràvem on havíem d'arribar nedant..."...on han futut les boies aquests??. Entre boies no hi havia més de 300 mts...crec que en total no hi havia més de 1000 mts. En el tram ciclista aconsegueixo entrar dels 10 primers, però a la cursa a peu, pàjara històrica i crec arribar el 70 de la general. Dels errors aprens.\n1990-Començo els meus estudis a l'INEFC de Lleida, fet que em fa aprendre i evolucionar en el món de l'entrenament i la tècnica esportiva.\n1991-Participo en el primer circuit català de duatló, i ja començo a fer cosetes boniques. Ho combino amb curses atlètiques i les marques van millorant\n1993-El meu resultat més important a nivell Nacional assoleixo el 9è lloc als campionats Espanya a Salamanca. Començo a confiar amb mi mateix.\n1994-El meu any, Aconsegueixo el circuit català de duatló, el rànquing i el Campionat de Catalunya absolut a Jesus (Tortosa). Els campionats Espanya, fallo i solament 12è de la general, per mi un fracàs. Es crea l'Escola de ciclisme de la SCCB Valls, on comença una important generació de ciclistes entre ells Xavi Tondo, i comença la meva feina amb tota aquella tropa de joves corredors.\n1995-Creia que seria el millor any, en pleitut de forma, per no fer les coses bé a l'hivern pateixo una important lesió muscular que em deix fora de la competició.Finalitzo els estudis a l'INEFC- Em fan responsable del Centre de Tecnificació de Ciclisme al Velòdrom de Tarragona.\n1996-Començo la temporada amb ganes i comencen els resultats, però la malaltia dels pares em deix fora de l'ambit esportiu, primer ells.\n1997-Tot i la mort de la mare, participo en el Campionat del Món de Duatló a Guernika en GGEE i aconsegueixo el 8è lloc.Tot, gràcies al Jordi Comenero, la Teresa Benet i el Jaume Terés, bons amics que van inistir en que participés i em van inscriure quasi sense saber-ho.\n1998-Dic prou, la mort del pare em deix KO.\n1999-2000 Vaig fent aparicions esporàdiques en proves esportives i encara vaig fent-\n2001-Aconsegueixo la meva millor marca en mitja marató 1h 12' a Sitges, i 32:21 en 10.000mts. A finals d'any comença el declivi dels meus genolls.\n2002-Diagnòstic de condropatia rotuliana i afluixo els entrenaments. Però comencen a apareixer joves triatletes a casa nostra, Dolça Ollé, Miquel A. Gallego, Marcel·lí Grimau, Isarn Vives, Fidel Meléndez, Oscar Rúbio, Sergi Tous,...entre altres, comencem a treballar amb ells. Els més joves em sorprenen..i aconsegueixen el Campionat d'Espanya de duatló per equips junior, i el sots-campionat d'espanya de triatló representant al CN Reus Ploms....genial!\n2003-Participo solament en el Campionat de Catalunya de duatló i assoleixo el 3r lloc veterans i en el de Triatló Half a Cornudella, aconseguint un bon resultat 19è quan havia assolit el top ten i una altra pàjara monumental em deix fora.\n2013-i fins ara...participant on puc, on vull, on gaudeixo, on em deix la puneyetera artrosi....però gaudint encara més dels meus...els que confien amb mi...i amb els que dia a dia treballo amb tota la il·lusió del món.


Xocolata - EduWiki\n(S'ha redirigit des de: Historia xocolata)\nHISTÒRIA DE LA XOCOLATA\nEl cacau és una planta originaria d’ Amèrica central, el seu nom prové de la veu indígena náhuatl xocóatl, era molt usada els indígenes centre americans i descoberta, com molts d’altres productes alimentaris, arrel del des cobriment del Nou Mon .\nTot i així varen tenir que passar un parells de segles per a arribar a aconseguir la beguda que ara nosaltres coneixem, ja que el brevatge original era molt fort de gust i no adaptar a les característiques alimentaries i gustatives dels europeus. xocolata .\nLa xocolata es va originar a Mèxic, probablement el 1500 aC. Els olmeques, nadius del golf de Mèxic, consumien el cacau. El segle III, la beguda de xocolata era consumida principalment per la classe alta dels maies amb fins cerimonials. En la seva, es barrejava el cacau amb pimentó, vainilla, mel, o altres components. Els asteques (segles XI a XVI), a més de consumir la xocolata com a beguda freda pròpia de classes altes, utilitzaven el cacau com a moneda i ho associaven amb Xochiquetzal, la deessa de la fertilitat.\nCristòfor Colom va portar alguns grans de cacau per mostrar-los als Reis Catòlics, però ningú no va saber què fer-ne i van ser oblidats. Les fonts originals de producció de cacau a l'època de la Nova Espanya es trobaven als estats mexicans de Chiapas, Tabasco i Oaxaca. Una vegada que els espanyols van conèixer l’existència del fruit i de la beguda que fabricaven els asteques amb ell, van quedar sorpresos per la seva teixidura i la seva fàcil preparació.\nS'atribueix a les monges d'Oaxaca la iniciativa de crear amb el cacau una beguda dolça, tal com la coneixem actualment, amb cacau, sucre de canya i canyella. Va tenir gran èxit i de seguida va ser difosa per Espanya i després per la resta d'Europa .Els frares establerts a Mèxic van enviar al port de Barcelona un carregament de cacau juntament amb la fórmula per a la seva elaboració. Va ser traslladat fins al Monestir de Pedra, on els frares van començar a preparar i consumir xocolata, especialment en els períodes d'abstinència. Va obtenir gran popularitat, ja que l'Església catòlica va considerar que el seu consum no trencava el dejuni, i va passar a ser la beguda preferida durant la quaresma, pel seu valor nutritiu .\nLa cultura de la xocolata es va esdevenir en un pilar important de les societats europees: el cacau s’exportava d’ Amèrica per a abastir un societat on quasi tots els viatgers portaven boles de cacau dins els sarrons , les famílies més pudents atessoraven aquest producte dins grans cofres de noguer i dins l’intimidat les dones de les cases convidaven a les amigues a berenar de xocolata i fruita. També alguns metges en recomanaven el seu consum per a curar el mal de cap, els constipats i el mal de queixals. El més rics prenien la beguda de xocolata dins de delicades xícares de porcellana i el més pobres dins tassons de fang vidrat.. a ningú li mancava la xocolata .Amb la derrota dels exercits espanyols , l’any 1819, va deixar de existir Nova Granada i els port de Guayaquil i de Caracas, que havien estat els principals encarregats de remetre les preciades càrregues xocolateres cap a Espanya; ho varen seguir fent , però cap a altres destinacions: França i Gran Bretanya principalment així la força que havia adquirit Espanya .\nAmb la cultura de la xocolata es va veure minvada front a nous competidors.\nEs calcula que al començar el segle XVII ja estava resolta la recepta d’elaboració de la xocolata “ europea” , en aquell temps era costum consumir-ne vàries tasses al dia. Més tard , l’any 1728, quan Felip V va vendre el secret de la seva elaboració, les xocolateries es varen estendre per a tota Europa. Antigament, la planta es cultivava, principalment, a zones càlides i humides d’Amèrica Central a càrrec de rics terratinents que havien d’esperar uns 5 anys per a obtenir el fruit ja que aquest és el temps que passa des de que es sembra la llavor fins que dona el fruit. Això sí després se n’obtenien més de trenta anys de producció i una demanda que anava cada dia en augment, era un negoci més que lucratiu.\nObtingut de «https://eduwiki.cat/index.php?title=Xocolata&oldid=6166»\nDarrera modificació de la pàgina: 19 gen 2011 a les 09:57.\nS'ha visitat aquesta pàgina 1.757 vegades.


JxCat diu que van guanyar les eleccions del 2017 - Notícies Política - Notícies Política - e-notícies\nPolítica · 21 de Desembre de 2020. 14:41h.\nCiutadans va quedar primer amb més d'un milió de vots\nDirigents de Junts per Catalunya s'han oblidat que Ciutadans va guanyar les darreres eleccions al Parlament el desembre del 2017, amb més d'un milió de vots i, coincidint amb el tercer aniversari, han manifestat que van guanyar les eleccions.\nEl conseller Damià Calvet ha exposat que "el 21D de 2017 demostràvem aquí i a tot el món que la determinació, el coratge i la democràcia podien vèncer la repressió. Amb la victòria de Carles Puigdemont naixia el projecte de JxCat que avui, tres anys més tard, és més viu i fort que mai: un projecte gran, central i guanyador".\nPuigdemont ha compartit el tuit i ha afegit que "la gran alegria d'aquell dia va ser la resposta dels catalans a la repressió més dura, violenta i ferotge que s'ha acarnissat contra Catalunya d'ençà moltes dècades". "Se les prometien felices, i ja havien escrit el guió... però no preveien que la gent els tornaria a desbordar", ha reblat.\nLa gran alegria d'aquell dia va ser la resposta dels catalans a la repressió més dura, violenta i ferotge que s'ha acarnissat contra Catalunya d'ençà moltes dècades. Se les prometien felices, i ja havien escrit el guió... però no preveien que la gent els tornaria a desbordar. https://t.co/g0KqLSDuyM\nEl diputat de JxCat, Francesc de Dalmases, ha dit que aquell dia van aconseguir "una victòria de país que ni l'Estat esperava ni l'Estat esperava ni la divisió facilitava". "Fa tres anys Rajoy havia convocat unes eleccions per fer-nos desaparèixer i vam guanyar", ha assegurat Elsa Artadi.\n21 de desembre de 2017, fa tres anys. Una victòria de país que ni l'Estat esperava ni la divisió facilitava. Sabem el camí i tenim la recepta: la causa de la independència és imbatible quan l'abordem junts. pic.twitter.com/QoQS2Cy1Mq\n— Francesc de Dalmases @JuntsXCat (@francescd) December 21, 2020\nFa tres anys Rajoy havia convocat unes eleccions per fer-nos desaparèixer i vam guanyar. Avui l'Estat segueix utilitzant la repressió per sotmetre'ns. El 14F tornarem a guanyar. #NoSurrender\n— (((Elsa Artadi))) (@elsa_artadi) December 21, 2020\nFinalment, l'assessor del conseller d'Empresa, Joan Maria Piqué, ha assenyalat que "tal dia com avui 2017, fa tres anys, JxCat guanyava les eleccions del 155 contra la majoria de pronòstics, contra gairebé tot i contra gairebé tothom".\n#taldiacomavui 2017, fa tres anys, @JuntsXCat guanyava les eleccions del 155 contra la majoria de pronòstics, contra gairebé tot i contra gairebé tothom. Gràcies a tots els que ho vau fer possible, sobretot als presos polítics i exiliats. Visca Catalunya! #21D pic.twitter.com/tX9F6bN3Gt\n— Joan Mria Piqué (@joanmariapique) December 21, 2020\nCiutadans, Eleccions, Junts per Catalunya\nJunqueras no se'n penedeix de res\n#20 JOSEP EL AVI DE CARDEDEU, VA GUANYAR CIUTADANS OS JODEIS, 24/12/2020 - 04:17\nJXCAT ..POR QUE TODO LO QUE PIENSAS TU SON ILUSIONES Y NADA MAS ..Dime de que Presumis y hos dire de Careseis .EL 2017 VA GUANYAR INES ARRIMADES DE CIUTADANS . Apunto va estar de SER LA PRIMERA DONA PRESIDENTA DE CATALUNYA . SON FETS NO PARAULES Baro dir no pactariu amb els del 155 VARO MENTIR Con sempre feu no es algu nou .\n#19 Pan con tomate y jamón ibérico, Salut i Tabarnia...!!, 22/12/2020 - 10:00\nPues aunque le quiten el embudo de la cabeza, aquí el pastelero seguirá creyendo que es Napoleón...\n#18 Benet S., Barcelona, 22/12/2020 - 09:56\nEls alumnes del trilero del carrer Tuset, el tal Mas Gavarró, s'apliquen en les lliçons que van apendre del mestre i ara tenim el resultat. El perill d'aquests delinquents es que amb l'admiració que professen per l'alemanya nazi si mai poguessin actuarien igual, tancant el parlament i prohibint els partits de l'oposició. Els hem d'expulsar!\n#17 Facholin, Barcelona, 22/12/2020 - 04:24\nVaaale vivales, aceptamos pulpo como animal de compañia...\n#16 Carlos Gomez, bestia amb forma humana, 21/12/2020 - 23:36\n"Junts pel Sí @JuntsPelSi 14 sept. 2017\n: “En menys de 24 hores, la @StateDept dels EUA i @JunckerEU han dit que respectaran el referèndum” #HolaRepública"\nAis que me caigo muerta !


Espectacles de Teatre de Titelles Barcelona | Risi Animaciones\ntitelles més grans i visuals amb un teatre de fusta de 2x2\nEspectacle amb Titelles Barcelona\nHem creat noves titelles catalanes pels nostres espectacles\nMés grans i visuals!\nRisi Animaciones crea i inventa els seus espectacles de titelles, els seus contacontes i de vegades les seves pròpies cançons. Els nostres contes els pots trobar al nostre blog.\nTenim moltes titelles per realitzar contes clàssic, contes bojos, contes tradicionals i d'altres cultures. Els nens aprenen conceptes, cançons, colors i a més veuen màgia, que sempre incloem als nostres show i els encanta.\nAl explicar els contes a través d'un teatre de titelles, els nens segueixen molt millor l'argument i s'identifiquen amb els personatges, estan més atents.\nA continuació, et fem una breu descripció i et deixem els enllaços dels nostres contes amb titelles que ja hem realitzat a moltes escoles, llar d'infants, centres comercials, festes d'associacions i de barri... a més, recorda, pots incloure l'animació infantil i festejar amb nosaltres qualsevol tipus de festivitat: sant jordi, la castanyada, carnestoltes, fi de curs...\nEspectacles amb titelles\nRisi Animaciones ofereix titelles pels més petits: llar d'infants i cicle d'infantil a escoles p3, p4, p5, i fins i tot el primer cicle de primària. Totes les històries estan adaptades al nou temps, algun teatre és de 30 minuts, n'hi ha altres de 60 minuts. S'inclou un teatre de fusta de 2x2 tapat lateralment i tenim infinitat de personatges!!\nActualment, tenim a la vostra disposició, les següents històries adaptades, unes més llargas i d'altres més curtes, que ja hem realitzat a molts llocs i diferents pobles i ciutats, escoles...\n- Sant Jordi i el Drac: coneix la llegenda de Sant Jordi d'una manera diferent i original. Amb màgia! Molt sorprenent i entretinguda. Què fa un llop en aquesta història? amb animació infantil.\nEscolta tot el conte!!\n-La rateta que escombrava l'escaleta: no tots els contes tenen un final feliç... en el cas de la rateta, que li diu que no a tots els personatges, la vanitat li surt cara. Adaptem el conte amb cançon i titelles.\n- La Caputxeta Vermella: la caputxeta va passejant i cantant pel bosc.. sembla ser que no li té cap por al llop i al final, es troba amb un caçador molt especial... Vols sentir el conte amb titelles?\n- Els tres porquets: els tres porquets víctimes de la bombolla inmobiliària, on us faran riure, cantar i ballar... Vols descobrir com és el nostre conte de els tres porquets i com acaba?\n- Els colors de l'arc de Sant Martí: contacontes infantil que adaptem al teatre de titelles de 2x2 amb molts personatges i titelles catalanes, més grans i visuals. En Pepo, un dimoni dolent, vol acabar amb els finals feliços de tots els contes, inclós aquest. Però un nen, anirà a buscar els colors màgics de l'Arc de Sant Martí trobant-se pel camí amb diferents personatges que el faran fer molta màgia infantil.\nSi estàs pensant en contractar espectacles amb titelles a barcelona, pots comptar amb els nostres contes i els nostres personatges. Adaptem totes les històries amb cançons, màgia, efectes visuals, ninos... per a que els nens no es cansin durant l'espectacle i el temps que dura el show. Intentem crear històries originals i entretingudes amb els nostres personatges de titelles catalanes.\nContracta un espectacle de titelles per la teva escola, festa de barri, centre comercial...\nHem fet els nostres espectacles amb titelles a diferents tipus de festes: escoles, festes de barri, festes majors, llar d'infants... Pots triar un dels nostres contes amb titelles o podem adaptar noves històries. Risi Animaciones crea nous espectacles infantils per a festes, noves animacions, gags, i nous trucs i jocs de màgia per a que cada festa i cada show sigui diferent.


[VÍDEOS] La dura càrrega dels Mossos a Gràcia després d'encapsular un grup de manifestants\nLa gent ha aixecat les mans, però la BRIMO ha carregat amb contundència\nEls Mossos d’Esquadra han fet aquest vespre una dura càrrega a Gràcia. Un nombrós grup de manifestants ha quedat encapsulat i ha aixecat les mans, però la BRIMO ha carregat amb força i ha causat diversos ferits.\nImatges des de dalt de la càrrega que s'ha produït entre Fontana i Lesseps. @mossos ha carregat des de dalt i des de baix generant pànic a les manifestants, i hi ha diverses persones ferides, almenys 2 amb cops de porra al cap. Molt greu.pic.twitter.com/riNzj7GGjr\nEl Centre Irídia s’ha posat a disposició dels manifestants que vulguin denunciar possibles casos de violència policíaca.


Concerts jazz a Barcelona - Nitbcn.com\nQuan? Aquesta Nit Aquesta Nit Dimarts Dimarts Dimecres Dimecres Dijous Dijous Divendres Divendres Diumenge Diumenge Jazz Lloc/Discoteca Jamboree Jamboree Auditori Auditori Razzmatazz Razzmatazz Sala Apolo Sala Apolo Conservatori Liceu Conservatori Liceu BARTS BARTS Cafe Vienes Cafe Vienes La Nau La Nau Palau Musica Catalana Palau Musica Catalana OD Barcelona OD Barcelona Tradicionarius Tradicionarius Luz de Gas Luz de Gas Nota79 Nota79 Palau Dalmases Palau Dalmases Palau Sant Jordi Palau Sant Jordi Slow Slow Ordenat per Data Ordenat per Rellevància Ordenat per Proximitat\nDiv 18 Mar 2022, 19:30 Razzmatazz, Barcelona\nDis 1 Gen 2022, 19:00 Razzmatazz, Barcelona\n53 Festival de Jazz de Barcelona - Kevin Díaz Double Trio (Barcelona)\nDil 17 Gen 2022, 20:30 Conservatori Liceu, Barcelona\nDis 12 Nov 2022, 21:30 Palau Sant Jordi, Barcelona\nDiumenge 28 Novembre 2021:\nDiu 28 Nov 2021 - OD Barcelona, Barcelona\nDimarts 30 Novembre 2021:\nde 15 Tiquet Dimarts 30 CONCERT PER INTERNET - LUIZ MURAKAMI & GUSTAV LUNDGREN Jazz STREAMING 22:00\n... Dimarts 30 novembre 2021 Dimarts 30 LUIZ MURAKAMI & GUSTAV LUNDGREN Jazz 20:00 22:00 Jamboree Des\nDim 30 Nov 2021, 21:00 - Luz de Gas, Barcelona\nDimecres 1 Desembre 2021:\nDimecres 1 desembre 2021 desembre 2021 Dimecres 1 about sicily Jazz 20:00 22:00 Jamboree Des de 10\nDij 2 Des 2021, 20:00 - Sala Apolo, Barcelona\nXavi Torres és un dels músics de jazz més destacats del panorama nacional. El compositor i pianista\n... es va formar en música clàssica i jazz a l’Escola Superior de Música de Catalunya i al Conservatori d... com el Keep An Eye International Jazz Award o la Thelonious Monk Jazz Piano Competition. Amb motiu de\nDij 2 Des 2021, 20:00 - Tradicionarius, Barcelona\naquest aniversari s'ha programat un singular concert que reuneix la formació l'Alexis Cárdenas Quartet\n... 'Amèrica Llatina, el jazz i la música clàssica de manera magistral, amb virtuosisme, improvisació i espontaneïtat... folklore argentí com del jazz d'avantguarda del Brasil i l'Uruguai. Integrat per Leo Rondón al ¿cuatro\nDij 2 Des 2021 - Café Vienés, Barcelona\nDivendres 3 desembre 2021 Divendres 3 AKAGERA Jazz 20:00 22:00 Jamboree Des de 15 Tiquet\nCerques relacionades a Concerts jazz a Barcelona:\nconcerts dijous barcelona


Baix Empordà - 02/04/2020 - 13:57\nAvui s'ha realitzat per videoconferència la Junta de Govern Local i s'estudia la possibilitat de poder utilitzar aquest mateix sistema per a la realització del ple municipal\nL'alcalde de Palamós, ha participat a la Junta de Govern Local telemàtica\nImagen 1 de 1 - L'alcalde de Palamós, ha participat a la Junta de Govern Local telemàtica\nL'Ajuntament de Palamós ha dut a terme avui, dijous 2 d'abril, la seva Junta de Govern Local de manera telemàtica. Es tracta de la primera vegada que l'Ajuntament de Palamós realitza la sessió d'un dels seus òrgans de govern per videoconferència, com a alternativa al confinament que estableix l'estat d'alerta per la crisi sanitària que ha comportat el COVID-19.\nD'aquesta manera es reprèn l'activitat d'un dels òrgans col·legiats municipals que des del mes passat havien quedat suspesos al no poder-se realitzar de manera presencial.\nL'Ajuntament havia supeditat aquesta represa a la possibilitat d'aplicar aquesta tecnologia, mitjançant la qual es permet l'accés virtual a la sessió dels diversos regidors i tècnics municipals necessaris per a la seva realització, que hi connecten online des dels seus domicilis o despatxos, com és el cas de l'alcalde de Palamós, Lluís Puig, que ho ha fet avui des de l'alcaldia de l'Ajuntament.\nAmb el bon resultat d'aquesta primera experiència ara l'Ajuntament de Palamós valorarà, tècnicament i jurídicament, la possibilitat de poder realitzar aquest mes d'abril el Ple municipal també de manera telemàtica, així com les Comissions Informatives prèvies, i d'aquesta manera poder recuperar l'activitat completa dels seus òrgans de govern. Precisament el Ple de l'Ajuntament de Palamós del passat mes de març es va convocar per al dimarts dia 17, però a causa de l'evolució que va prendre en aquell període la crisi del coronavirus amb l'aplicació de l'estat d'alarma, l'Ajuntament de Palamós va procedir a establir un pla de contingència per al seu personal i àrees, suspenent també l'activitat dels seus òrgans de govern, entre aquests el del Ple municipal del març.


Apunts Magnetisme  | Física (EET) | Unybook\nApunts Magnetisme (2014)\n3- Magnetisme 1. Interaccions magnètiques entre partícules Conceptes clau • Les interaccions magnètiques són fonamentalment interaccions entre partícules carregades en moviment.\n• Aquestes interaccions es descriuen amb el vector camp magnètic, que anomenarem camp B • Les forces magnètiques entre dues càrregues en moviment no compleixen la tercera llei de Newton d’acció-reacció, cosa que implica que el moment lineal del sistema de les dues càrregues no es conserva. Malgrat això, quan s’inclou la variació del moment del camp electromagnètic, el moment total del sistema de les dues càrregues més el camp sí que es conserva.\nImant permanent- Fragments de ferro imantat.\nMonopol magnètic- Pol magnètic aïllat.\nTesla- Unitat de camp magnètic en el Sistema internacional. 1T = 1 N Am Gauss- Unitat de camp magnètic en el sistema c.g.s 1G=10-4 T Força sobre una càrrega que es mou- Si q és el valor de la càrrega i v en representa la velocitat, F = qv ∧ B Flux magnètic- El flux a través d’una superfície dS es defineix com Φ = ∫ B idS Weber- És la unitat de flux magnètic en el S.I. 1Wb = 1Tm 2 Llei de Gauss per al magnetisme- El flux magnètic net a través de qualsevol superfície tancada és zero. Com a conseqüència les línies de camp magnètic sempre són tancades. ∫ B idS = 0 Estratègia per a resoldre problemes sobre forces magnètiques 1. La dificultat més gran és la de trobar les direccions de v i de B . Dibuixeu els dos vectors amb les cues juntes de manera que es pugui visualitzar el pla que determinen. Això ajuda a trobar correctament l’angle Φ entre els dos vectors.\nRecordeu que F ha de ser perpendicular a aquest pla i el sentit ve determinat per la regla de la mà dreta (si q és negativa, F va en sentit contrari).\n2. Sempre que pugueu resoleu el problema per dos camins. Resoleu-lo directament a partir de la definició geomètrica de producte vectorial. Després trobeu les components dels vectors i feu-ne el producte per components. Comproveu que surt el mateix! 2. Moviment de partícules en un camp magnètic Conceptes clau • La força magnètica és perpendicular al vector velocitat de la partícula.\n• Una partícula que es mou sota l’acció de només un camp magnètic ho fa a celeritat constant.\n• La relació càrrega/massa d’un ió de velocitat coneguda es pot determinar mesurant el radi de l’òrbita circular de l’ió en presència d’un camp magnètic conegut en un espectròmetre de masses.\nSi el camp magnètic és uniforme- La partícula descriu una circumferència de radi mv R= , on m representa la massa de la partícula, v la seva velocitat, q qB la seva càrrega i B el camp magnètic.\nFreqüència del ciclotró- És el nombre de revolucions per unitat de temps que fa una qB partícula que es mou en un camp magnètic uniforme. f = 2π m Selector de velocitats- Consisteix en un camp magnètic i un d’elèctric creuats, de manera que les forces elèctrica i magnètica estan compensades per a partícules que tenen una velocitat v = E B Estratègia per a resoldre problemes sobre moviment en camps magnètics 1. Quan s’analitza el moviment de partícules carregades en camps elèctrics i magnètics cal fer servir la segona llei de Newton del moviment ∑ F = ma on ∑ F = q ( E + v ∧ B ) . Típicament, altres forces com la gravetat es poden menystenir.\n2. Sovint la manera més eficaç d’enfocar el problema és treballar per components.\nTrieu un sistema de coordenades i expresseu totes les magnituds vectorials en aquest sistema d’eixos. Després feu servir la segona llei per a cada component.\n3. Interaccions magnètiques en conductors Conceptes clau • Com que els corrents elèctrics són càrregues en moviment, també exerceixen forces magnètiques entre ells.\n• Una espira de corrent actua com un dipol magnètic.\nForça sobre un segment d ℓ - El conductor porta un corrent I en un camp magnètic uniforme d F = Id ℓ ∧ B Moment dipolar magnètic- Una espira de corrent en un camp magnètic actua com un dipol magnètic amb un moment magnètic donat per µ = IS nɵ on S representa l’àrea de l’espira, I la intensitat del corrent i nɵ el vector unitari perpendicular al pla de l’espira en la direcció que indica la regla de la mà dreta.\nMoment de forces- Quan un dipol magnètic es troba en una regió on hi ha un camp magnètic, experimenta un moment de les forces donat per τ = µ ∧ B Energia potencial- L’energia potencial d’un dipol magnètic en un camp magnètic és U = −µ i B .\nEfecte Hall- Separació de càrregues perpendicular a la direcció del corrent en un conductor, quan el conductor es troba en un camp magnètic.\nVoltatge Hall- Diferència de potencial que apareix com a conseqüència de l’efecte Hall Si w és l’amplada del conductor i v la velocitat de deriva de les càrregues, el voltatge Hall val VH = Ew = −vBw .\n4. Fonts de camp magnètic Concepte clau: • Qualsevol càrrega elèctrica en moviment crea un camp magnètic.\nCamp creat per una càrrega mòbil – El camp magnètic B creat per una càrrega q que es µ qv ∧ rɵ mou amb velocitat v és B = o , on r és la distància entre la càrrega i el punt on 4π r 2 es vol determinar el camp i rɵ és el vector unitari en aquesta direcció.\nPrincipi de superposició dels camps magnètics – El camp total produït per diverses càrregues és la suma vectorial dels camps creats per les càrregues individualment.\nPermeabilitat del buit- (µo).\nµo = 4π .10−7 Tm/A = 4π .10−7 N/A 2 Ës una constant que té per valor Llei de Biot i Savart- El camp magnètic d B creat per un element de corrent I d ℓ a una µ I d ℓ ∧ rɵ distància r és d B = o 4π r2 Estratègia per a calcular camps magnètics 1. Aneu amb molt de compte amb les direccions dels vectors. L’element de corrent I d ℓ sempre apunta en la direcció del corrent. El vector unitari rɵ sempre va des de l’element de corrent (punt origen) fins el punt P (on es vol determinar el camp).\n2. En algunes situacions els d B al punt P per a tots els elements de corrent tenen la mateixa direcció, llavors el mòdul del camp total B és la suma dels mòduls dels dB.\nPerò sovint els d B tenen direccions diferents. Llavors s’ha d’establir un sistema de coordenades i representar-hi els d B . La integral per al camptotal s’expressa en termes d’una integral per cada component. Alguns cops es pot fer ús de la simetria per a provar que una component desapareix.\n3. Feu servir el principi de superposició dels camps magnètics. Si trobeu que un conductor té una forma complexa que es pot representar com una combinació de formes simples, determineu el camp per a cadascuna de les formes simples i després sumeu-los.\n5. Forces entre conductors carregats Concepte clau: • Corrents en cables paral·lels s’atrauen si tenen la mateixa direcció i es repel·len si tenen sentits oposats.\nForça entre dos conductors paral·lels- La força per unitat de longitud que s’exerceixen dos conductors infinits per on hi circulen els corrents I i I’ val, en mòdul, µ II ' F = I ' B = o , on r és la distància que els separa.\nL 2π r Ampère- és el corrent invariant que, si és present en dos conductors paral·lels infinitament llargs separats 1 m, fa que la força exercida per l’un sobre l’altre sigui exactament de 2.10-7 N.\n6. Llei d’Ampère Concepte clau: • Els camps magnètics generats pels corrents elèctrics no comencen ni acaben a cap punt concret de l’espai sinó que formen línies tancades al voltant dels corrents.\nCirculació d’un camp- Integral de camí del producte escalar entre el vector camp i el desplaçament.\nLlei d’Ampère- La circulació del camp magnètic en un camí tancat és directament proporcional al corrent IC que creua aquest camí: ∫ Bid ℓ = µo I C .\nLimitacions de la llei d’Ampère- La llei d’Ampère només és vàlida si els corrents són continus. Es pot fer servir per a deduir les expressions del camp magnètic per a sistemes amb un alt grau de simetria.\ndΦE que permet dt generalitzar la llei d’Ampère i les regles de Kirchoff per a corrents discontinus.\nCorrent de desplaçament- Corrent fictici definit per I D = ε o Estratègia per a aplicar la llei d’Ampère 1. El primer pas és triar el camí d’integració. Si es vol determinar el camp magnètic B en un punt, cal que el camí hi passi.\n2. El camí d’integració no cal que sigui cap límit físic. És una corba geomètrica pura.\n3. El camí d’integració ha de ser prou simètric com per a que l’avaluació de la integral sigui possible. Si el problema té simetria cilíndrica, el camí sovint serà una circumferència coaxial amb el cilindre.\n4. Si B és tangent a tot arreu o a alguns trossos del camí, i té la mateixa magnitud a tot arreu, llavors la integral és B per la longitud del camí, en aquests trossos.\n5. Si B és perpendicular a alguns trams del camí, en ells no contribueix a la integral.\n6. El signe del corrent inclòs pel camí d’integració es determina per la regla de la mà dreta.\n7. A la integral ∫ Bid ℓ , B sempre és el camp magnètic total.\nCAMPS MAGNÈTICS CREATS PER DISTRIBUCIONS DE CORRENT (I) Distribució de corrent Punt en el camp magnètic Magnitud del camp magnètic Conductor llarg Distància r del conductor B= i recte Espira circular de radi a A l’eix de l’espira Al centre de l’espira B= B= µo I 2π r µo Ia 2 2 ( x2 + a2 ) µo I 2a (per a N voltes, multipliqueu aquestes expressions per N) Conductor llarg cilíndric de Dins del conductor, r<R B= µo I r 2π R 2 Fora del conductor, r>R B= µo I 2π r radi R Solenoide llarg i atapeït amb Dins del solenoide B = µo nI n voltes per unitat de longitud, prop del seu centre Solenoide toroïdal amb N Fora del solenoide B=0 A l’espai tancat pel cable B= µo NI 2π r 3 2 Fora de l’espai tancat pel B=0 cable voltes 7. Inducció electromagnètica Concepte clau: • Un camp magnètic canviant produeix una força electromotriu (fem) que intenta mantenir el corrent original.\nCorrent induït – Corrent provocat en un conductor a causa d’un camp magnètic canviant.\nForça electromotriu induïda- Força electromotriu provocada per un camp magnètic canviant.\nLlei de Faraday de la inducció- La força electromotriu induïda en una espira tancada és igual a la velocitat de canvi del flux magnètic a través seu, canviada de dΦB signe ε = − . Aquesta relació és vàlida si el canvi de flux està provocat tant per dt canvis en el camp magnètic com per moviment de l’espira.\nLlei de Lenz – Un corrent o força electromotriu induïts sempre tendeix a oposar-se al canvi que l’ha provocat.\nForça electromotriu de moviment – Si un conductor de llargada L es mou a velocitat v en un camp magnètic uniforme de magnitud B, i la seva llargada i velocitat són paral·leles al camp, la força electromotriu induïda és ε = vBL . Més en general si una espira conductora es mou en un camp magnètic B la força electromotriu induïda és ε = ∫ v ∧ B id ℓ ( ) Camp elèctric induït – Quan una força electromotriu és induïda per un flux magnètic canviant a través d’un camí estacionari tancat, existeix un camp elèctric induït tal que: ε = ∫ E id ℓ Camp no electrostàtic- El camp elèctric induït no és conservatiu i no es pot associar a cap potencial.\nCorrents de Foucault – Quan una peça de metall o material conductor es veu travessada per un flux magnètic canviant, s’indueixen corrents turbulents en el material.\nEstratègia per a aplicar la llei de Faraday 1. Per a calcular la velocitat de canvi del flux magnètic primer cal entendre què és el que provoca el canvi. L’espira o el rodet es mouen? Canvia l’orientació? Canvia el camp magnètic? Recordeu que no és el flux el que compta sinó el seu canvi, les seves variacions.\n2. Trieu una direcció per al vector S (o d S ) i sigueu conseqüents. Recordeu els criteris de signes. Si el vostre conductor té N espires, no us oblideu de multiplicar per N.\n3. Feu servir la llei de Faraday per a obtenir la f.e.m. induïda. Feu servir el criteri de signes per a determinar la direcció de la f.e.m. induïda i del corrent induït. Si la resistència del circuit es coneix, podeu calcular I.


Ferran Mascarell, escollit per unanimitat president del districte de Gràcia | betevé\nMascarell (Junts per Catalunya) ja havia estat regidor i president de Gràcia pel PSC entre el 1999 i el 2007\nAitana Molina | dimecres, 24 de juliol del 2019, a les 20.00\nFerran Mascarell, de Junts per Catalunya, és el nou president del districte de Gràcia. Ha estat escollit per unanimitat en la sessió de constitució del nou ple del districte. En el seu primer discurs, Mascarell ha assenyalat que farà del càrrec sinònim de voluntat de desfer nusos al nou consistori gracienc.\nMascarell repeteix en aquest càrrec a Gràcia. En va ser regidor entre els anys 1999 i 2003 i president del Consell Plenari del 2003 al 2007 pel PSC. Aquest dimecres ha recordat que, en aquell temps, va ser responsable d’impulsar la reforma de la plaça de Lesseps, la construcció de la Biblioteca Jaume Fuster o el Pla d’usos de la Vila de Gràcia. I ha dit que coneix el barri i creu que Gràcia ha de ser un mirall de convivència cívica per al conjunt de la ciutat, i també un referent de vida democràtica, justícia social, prosperitat i benestar. Ha assegurat que farà tot el possible per ajudar a fer que el districte avanci en aquests valors.\nEloi Badia, regidor del districte\nEl regidor de BComú Eloi Badia repeteix en el càrrec un nou mandat. Aquest dimecres s’ha constituït un ple format per 17 consellers de districte, dels quals set són del govern dels comuns i els socialistes. BComú i ERC van gairebé empatar a Gràcia en les eleccions del 26-M i tenen cinc consellers cadascun: tres de Junts per Catalunya, un per Ciutadans i un per Barcelona pel Canvi. El PP no hi té representació en aquest mandat.\nEl Consell Plenari també ha donat espai a les demandes veïnals. Un grup de veïns de la discoteca Canela hi han intervingut amb una pancarta i un torn de paraula per demanar al nou consistori una solució per al problema de convivència que arrosseguen amb la sala. Els veïns reclamen el tancament del local.\n— Ajuntament de Barcelona — Ferran Mascarell — Junts per Catalunya — plenari municipal — queixes veïnals


Enderroquen els tres habitatges expropiades al parc d'Oleiros | Les Caves\nLa Corunya: s’enderroquen les tres habitatges expropiades al parc d’Oleiros\nFacebook0 Twitter0 WhatsApp0 Comentarios0\nTS a Oleiros21 / 07/2020 03:04 h\nLa superfície de el gran parc de litoral oleirense, que ha estat batejat com les Tretze Roses, ha quedat des d’aquest dilluns lliure d’immobles en el seu tram costaner. Les piquetes i les excavadores van tirar avall les tres habitatges situats al costat de Bastiagueiro Petit, una d’elles ja portava temps desocupat però en altres dues van aprofitar la seva estada a casa fins a l’últim moment.\nl’expropiació s’havia confirmat al desembre de l’any passat. El mateix alcalde d’Oleiros, Ángel García Seoane, acompanyat per altres regidors, van acudir als tres domicilis per presentar l’acta d’ocupació. Llavors se’ls va atorgar quatre mesos per desallotjar els habitatges. L’Ajuntament va repartir entre les tres propietats al voltant de 750.000 euros. L’ingrés bancari es va fer al novembre. Van començar llavors les primeres discrepàncies públiques: els expropiats negaven, com deien des del govern local, que el preu s’hagués negociat. També va despertar malestar que l’alcalde digués públicament que a un dels expropiats li venia molt bé els diners.\nL’últim desencontre es va produir al mes d’abril, quan García Seoane va exigir als residents que complissin el termini . La població estava confinada pel covid-19 i finalment l’alcalde va haver de prorrogar el procés. Una de les famílies ja havia iniciat la mudança, però va primar la seguretat i es van quedar diverses setmanes més. En els últims dies, la propietària d’una de les cases, Maria Josep, tot i concloure la mudança, tornava de nit a l’habitatge de Bastiagueiro per dormir, perquè la seva veïna, que estava llavors acabant el seu trasllat, no se sentís sola.\ndy “¸ Comeza a demolició dónes habitatges de Bastiagueiro Petit pic.twitter.com/NOJnvJrGmN\n– Concello d’Oleiros (@ConcelloOleiros) July 20, 2020\nA través d’un comunicat, l’Ajuntament d’Oleiros va anunciar ahir que una vegada que finalitzi la demolició “dónes cases, galpóns i Péchés” s’enjardinarà la zona i es recuperarà “mediambientalment” tot l’espai entre la platja i el parc. “Co pagamento previ anys Seus respectius propietaris, Foron adquirides i posteriorment desaloxadas es 3 vivendes que es atopaban Fora d’ordenació urbanística situada sobre Bastiagueiro Petit “.\nConeix la nostra newsletter amb tota l’actualitat de la Corunya\nHem creat per a tu una selecció de notícies de la ciutat i la seva àrea metropolitana perquè les rebis al teu correu electrònic. Descobreix el nostre nou servei.


Programa d’intercanvi Catalunya-Quebec – Pàgina 938444740 – INS Arquitecte Manuel Raspall\nHome El Raspall i l'entorn, General Programa d’intercanvi Catalunya-Quebec\nEl nostre centre participa enguany en el programa d’intercanvi d’alumnat entre Catalunya i el Quebec. Aquest programa és un projecte que es va sol·licitar el curs passat i es va concedir al nostre institut, en el marc de col·laboració entre el Departament d’Ensenyament de la Generalitat de Catalunya i Éducation Internationale.\nAquest intercanvi consisteix en la visita al nostre centre d’una alumna del Quebec aquests primers tres mesos de curs i el viatge d’una alumna del nostre centre el segon trimestre d’aquest mateix curs.\nLa Gabrielle, alumna del Quebec, va tenir el seu primer contacte amb nosaltres el passat dilluns i ja ens ha enriquit explicant-nos com és el funcionament del seu institut al Quebec. De ben segur serà una gran experiència que aportarà una nova visió cultural a tot el centre.


2013 setembre | Parròquia Sant Pere de Rubí\nEscrits del 29/09/2013\n29/09/2013 / Mn. Joaquim / Leer en castellano\nRecentment han aparegut unes pintades a diversos llocs de la població i el nostre campanar, recent restaurat, no s’ha vist exempt d’aquesta “decoració mural”. No tinc ni idea de qui són els autors, puix que s’amaguen darrere l’anonimat i d’una pretesa ideologia de llibertat; però sí que puc dir que els seus són actes d’incivisme i d’insolidaritat. ¿Quin sentit té avui dia embrutar les parets? ¿per què no fan les pintades a la façana de casa seva?\nEl que no vulguis per a tu, no ho vulguis per ningú\n, diu la regla d’or. Dono per reconegut el dret a la llibertat d’expressió, però penso que aquest es pot exercir molt bé a través d’altres mitjans avui a l’abast de tothom: diaris, revistes, ràdio, televisió, internet… Aprofitar aquests mitjans facilitaria més la creació de corrents d’opinió i fòrums de debat amb una participació ciutadana més activa.\nPer altra banda, el missatge de les pintades, que deien\n, el trobo completament totalitari, quasi neonazi. Si hom parla de parir és que implícitament hom reconeix que hi ha una vida humana en camí. Defensar l’avortament com un pretès dret és veure la vida humana incipient com una amenaça i alhora és reconèixer que, per molt que hom ho vulgui dissimular, es tracta realment d’un ésser humà, ja que si de l’embaràs en sortís un gos, una mona, una granota o una serp no hi hauria cap problema. L’avortament tanca les portes al futur; la Mare Teresa de Calcuta deia aquestes paraules plenes de saviesa i de sentit:\nLa humanitat no gaudirà mai de pau mentre no desterri la lacra de l’avortament\nSi mirem la història, ens adonarem que els defensors de l’esclavitud eres persones lliures i ara veiem que els qui defensen l’avortament són persones a les quals s’els ha donat l’oportunitat de viure. I quant a les decisions, ¿és només una qüestió de la mare? ¿no hi ha també un pare que ha de tenir veu i vot? I si parlem de mare i pare, ¿no estem reconeixent que la vida que s’està gestant no és un “producte” sinó una veritable vida humana?\nDesitjo de tot cor que la nostra ciutat sigui coneguda arreu com un indret de cultura i civisme, on totes les opinions es puguin expressar per mitjà dels canals adients, i alhora també on la veritat sobre l’ésser humà, creat a imatge i semblança de Déu, s’obri camí.\nArxivat a Full parroquial, tema: Avortament\n23/09/2013 / Mn. Joaquim / Leer en castellano\nLa catequesi és un fet de primera importància en la vida de l’Església. Així ja es posa de manifest des del començament quan s’ens diu que els primers cristians\neren asidus a l’ensenyament dels apòstols. (Fets 2,42).\nAl llarg de la història, l’ensenyament apostòlic s’ha mantingut i desenvolupat a través de tres canals: la predicació, la catequesi i el magisteri de l’esglèsia. Per tot això, hem d’entendre que la catequesi no és un fet puntual reduït a la preparació -immediata o remota- d’uns determinats sagraments, sinó un procés de creixement i formació en el discipulat cristià en el qual tots ens hi veiem (o ens hauríem de veure) involucrats.\nLa missió de la catequesi no és tant donar-nos informació sobre els continguts de la fe cristiana, com contribuir a fer-nos deixebles de Jesucrist cada dia més compromesos amb el Regne de Déu. Abans de tornar al Pare, Jesús va donar als deixebles la gran comissió:\nAneu, doncs, als pobles i feu-los deixebles meus, batejant-los en el nom del Pare i del Fill i de l’Esperit Sant i ensenyant-los a guardar tot allò que us he manat. (Mateu 28,19-20).\nFer deixebles és l’acció més important i la que dóna sentit a totes les altres: anem, ensenyem i bategem en funció de fer deixebles del Crist. No ens movem simplement per conèixer altres indrets; no bategem únicament per fer cerimònies i festes i agregar gent a l’Església de manera nominal; no ensenyem només per donar un cúmul de coneixements. Tot això ho fem amb la finalitat de fer deixebles que tinguin una relació personal, vital i profunda amb Jesucrist.\nAquest és, per tant, l’objectiu de la catequesi, i arribar-hi demana un procés que es desenvolupa en el temps. Per aquesta raó el projecte de l’Església és el d’una catequesi graduada que abasti totes les edats i el creixement de les persones: nens, adolescents, joves i adults, una catequesi oberta a tothom i entesa com un procès de creixement i maduració. No podem, doncs, entendre la catequesi com una sèrie de classes que es fan durant dos anys per preparar-se a la primera comunió, una cosa que, per altra banda, pocs saben en realitat de què es tracta. Dic això perquè, si volem dir-nos cristians i ser-ho de debò, ens hem de prendre més seriosament la catequesi i el d’esdevenir deixebles de Jesucrist.\nArxivat a Full parroquial, tema: Catequesi


El Barça d’handbol torna al camí de la Champions d’handbol\nDissabte, a Berna, el Barça d’handbol reprèn la VELUX EHF Champions League amb l’objectiu de finalitzar primers de grup\nLa Champions torna a escena. Dissabte a les 16.30 h a la ciutat suïssa de Berna i davant el Wacker Thun els blaugranes tornaran a disputar un partit de Lliga de Campions d’handbol després d’una aturada de dos mesos.\nCom està la Champions\nEls blaugranes estan disputant la primera fase de la competició, enquadrats al Grup C. Els homes de Xavi Pascual són líders imbatuts del grup i després de set jornades sumen 13 punts.\nEl PSG Handball i el Metalurg d’Skopje són els equips que persegueixen els blaugranes. Francesos i macedonis ocupen la segona posició del grup C i són els únics que tenen opcions d’arrabassar el primer lloc al Barça d’handbol, en les tres jornades que queden de la fase de grups.\nEls blaugranes busquen assegurar la primera plaça del grup, que l’emparellaria amb un equip classificat en quart lloc dels altres tres grups i faria que el partit de tornada de vuitens fos al Palau Blaugrana.\nSuïssa, favorable als blaugranes\nEl partit de dissabte a Berna davant el Wacker Thun serà la novena visita del Barça d’handbol a la confederació helvètica, en partits de competició europea.\nEn les vuit visites anteriors, el Barça d’handbol ha tornat a Barcelona amb sis triomfs, un empat la temporada 1998/99 davant el Pfadi Winterthur i una derrota la temporada 1995/96 contra el mateix equip.\nLes darreres temporades Suïssa ha està un destí recurrent a la Champions d’handbol per al FC Barcelona. La temporada 2009/10 els blaugranes van jugar davant l’Amicitia Zuric; les temporades 2011/12 i 2012/13 es van enfrontar amb el Kadetten Schaffhausen, que va rebre els blaugranes, i ara Berna acollirà el partit davant el Wacker Thun.


Nogueras (Junts) avisa a ERC que negociar els PGE per separat "només beneficia" el PSOE\nPublicat 13/10/2021 11:23CET\nEUROPA PRESS/C. de Luca. POOL - Europa Press\nLa portaveu de Junts al Congrés, Míriam Nogueras, ha assegurat aquest dimecres que no veu gaire interès en ERC per negociar conjuntament els pressupostos generals de l'Estat (PGE), i els ha avisat que fer-ho per separat "només beneficia" el PSOE.\n"Negociar per separat amb el PSOE perpetua l'immobilisme i la comoditat del PSOE, i no summa. És desaprofitar una força que tenim", ha sostingut en una entrevista a Ser Catalunya, recollida per Europa Press, després d'assegurar que amb aquesta suposada força podrien exigir que es complissin els acords que aconseguissin.\nSegons Nogueras, ERC s'estima més negociar "per lliure amb el PSOE que fer-ho de manera conjunta", i creu que el temps dirà si això té resultats, però creu que aquesta estratègia no ha donat fruits durant els darrers anys.\nTambé ha assegurat que Junts no han dit mai que no volen negociar els PGE, però no demanarà "perdó per ser exigent, per negociar desacomplexadament i per defensar el que toca als catalans".\n"Plegar-nos al PSOE i a les seves condicions, i acceptar i aplaudir engrunes o cada vegada que ens llancen una galeteta, per mi, això no és ser útil per a Catalunya", ha resolt.


El Front Marítim i La Mora reclamen ser un únic barri - Línia Nord ed. Barcelonès Nord\nEl Front Marítim i La Mora reclamen ser un únic barri\nJordi Alcover|2011-06-16T10:41:34+02:0016 juny 2011|Línia Nord ed. Barcelonès Nord\nLa presidenta de l’AV. del Front Marítim, Enca Marés, ha sol·licitat una entrevista amb l’alcalde Xavier García Albiol per garantir que els barris de la seva zona siguin unificats en un de sol per “aconseguir una inscripció al CAP i a les escoles més pròximes”. L’entitat veïnal també demanarà al nou alcalde que no demori les gestions pel perllongament de Trambesòs fins al futur Museu del Còmic. La presidenta assegura que desconeix quines intencions tindrà el nou govern popular. De moment es dóna per fet que quedaran englobats, juntament amb el progrés al districte primer que estarà en mans de CiU des de l’oposició.


Socarrats però no vençuts!: Rodalies i el març de 2008, o el principi de la fi\nPublicat per Vicent Martínez a les 11:22\nBona anàlisi Vicent, bona. Crec que tu ho has dit: temps al temps...\n12 de novembre de 2007 a les 14:00\nD'acord amb l'anàlisi Vicent.\nSempre que passa un fenòmen com el de rodalies, hi ha conseqüències electorals. Ningú sap quines, però n'hi ha. Segurament, com bé dius, serà l'abstenció.\nMira't la cuarta página del País de diumenge, l'article del consultor César Molinas on tracta amb dades aquest tema. Segons ell, si la participació a Catalunya fos d'un 65% (com al 2000) el PSC podria perdre entre 3 i 4 diputats, i llavors el PSOE necessitaria una participació mínima del 73% a Espanya per guanyar.\nSi baixa a Catalunya per sota el 64%, el PSOE ho té gairebé impossible per guanyar.\nJo crec que abstenció socialista - i nacionalista i sobiranista també- n'hi haurà. La clau és quanta.\nEl problema és molt greu, al meu entendre. Sobretot per la durabilitat en el temps. Fixeu-vos de fa quant que estem parlant d'incidències a Rodalies, coronat tot plegat per l'esvoranc a Bellvitge i la interrupció del servei.\nA més, mentre duren les obres de l'AVE a Barcelona, fins 2012, les retines col·lectives retindran la imatge del caos d'infraestructures. També tenim a la vista la transferència de Rodalies, el Prat, etc. És a dir, l'agenda mediàtica tindrà molt difícil fugir d'aquest tema.\nJa veurem com evoluciona tot.\n14 de novembre de 2007 a les 10:42\nEspero llegir-te amb freqüència.\nÀnims i fins ben aviat.\nConec molt bé la Ribera Baixa del PValencià. Tinc amics a Alcàntera de Xúquer.\n17 de novembre de 2007 a les 20:01\nMmmm... a Alcàntera de Xúquer crec que no tinc coneguts. Pels voltants sí, però allà mateix trobe que no. Ara bé, parlen estrany de nasos, crec que si obren més la boca se'ls desencaixa!\nMolt agraït per saber que cada cop més ulls es miren Socarrats. I a més, els últims en arribar són els que més comentaris fan! (o els únics)\n17 de novembre de 2007 a les 20:46


Societat Civil Catalana parla avui a la biblioteca de conseqüències negatives de la independència | Premià Notícies\n← Empat tècnic de població entre homes i dones al Maresme\nL’àrea de Cultura envolta d’activitats l’11 de Setembre a Premià de Mar →\nSocietat Civil Catalana parla avui a la biblioteca de conseqüències negatives de la independència\n8 Setembre 2015 per xaviertg Deixa un comentari\nEl professor d’economia europea de la UAB Ferran Brunet és un dels conferenciants en l’acte d’avui.\nActe de Societat Civil Catalana aquest vespre a la biblioteca Martí Rosselló i Lloveras de Premià de Mar. El professor d’economia europea de la UAB Ferran Brunet serà present a la biblioteca per fer una conferència sota el títol “Conseqüències d’una hipotètica secessió de Catalunya”, unes conseqüències que, a judici de l’entitat, serien negatives pel país. Felipe Moreno és coordinador al Maresme de Societat Civil Catalana.\nLa conferència, que començarà a 2/4 de 8 del vespre, comptarà també amb la participació d’Isabel Fernández, professora d’estructura de la comunicació de la UAB i, com Ferran Brunet, vocal de la junta de Societat Civil Catalana. Al final de la xerrada s’obrirà un debat amb el públic present.\nFiled under Política Tagged with Economia, Procés Sobiranista, Societat Civil Catalana\n🔵Avui al programa #totduna les escoles tornaran a ser protagonistes a partir de les onze del matí #PremiàdeMar… twitter.com/i/web/status/9… 2 minutes ago\n🔵Avui al programa #totduna parlarem del balanç comercial de #SantJordi2018 a #PremiàdeMar amb David Gutiérrez, Reg… twitter.com/i/web/status/9… 8 minutes ago


En Karim de Vilanova no anirà a la presó | L'Accent - Informació i comunicació popular dels Països Catalans\nEscrit per L'Accent Publicat el 20/04/2010\nFinalment, el jutjat d’executòries de Barcelona ha deixat prescriure la sentència que condemnava al militant de l’esquerra independentista Karim Akbih al pagament d’una sanció econòmica de 400 euros o l’empresonament per 50 dies, i per tant, no haurà d’ingressar a la presó.\nL’activista es va negar a pagar la multa per haver participat en una manifestació contra la cimera del G-20 i contra la crisi capitalista, en considerar que aquesta era una sentència injusta, i que la sanció de pena multa té un caràcter discriminatori.\nEn una roda de premsa celebrada aquest dilluns a Vilanova, el militant de l’Assemblea de Joves i de l’organització independentista Endavant, acompanyat representants d’Alerta Solidària, de la Coordinadora Antirepressiva del Garraf, familiars i amics, ha explicat que fins el passat 24 de març estava amenaçat d’ingressar a presó en el moment que els mossos el detinguessin, cosa que no han fet.\nVas voler també agrair el suport i solidaritat rebuda de tantes persones, en els molts actes que s’han fet al voltant del cas arreu del territori. Igualment, ha criticat l’actitud de l’Ajuntament de Vilanova i la Geltrú, i en especial de l’alcalde Joan Ignasi Elena, que s’han negat a donar suport a un vilanoví.\nCategoria: Actualitat política Visualitzacions: 1467\nParticipació a les 14 hores: 15% + 5% anticipat\n#19J Girona: 4.000 veus com una de sola: “som el poble, tenim el poder!”


Ni sí ni no, vot blaugrana | Esports | EL PAÍS Catalunya\nNi sí ni no, vot blaugrana\nNo hi ha dubtes sobre la facilitat que té la junta per embolicar la troca o confondre el soci del FC Barcelona\nBarcelona 9 OCT 2019 - 13:12\tCEST\nEl Camp Nou. Toni Garriga EFE\nL’equip sembla haver-se encomanat darrerament del caràcter desconcertant de la directiva, si fem cas dels últims partits jugats pel Barça al Camp Nou contra l’Inter i el Sevilla. En qualsevol cas, no convé fer gaires judicis de valor sobre els futbolistes, perquè pràcticament no van fer pretemporada i encara ara no se sap ben bé quin serà el seu pla de joc ni com evolucionarà Messi. No hi ha dubtes, en canvi, sobre la facilitat que té la junta per embolicar la troca o confondre el soci del FC Barcelona.\nMoltes directives modifiquen els estatuts per controlar l’Assemblea. No interessa tant parlar de la seva representativitat com a òrgan sobirà —tant pel que fa al nombre de compromissaris com per la seva naturalesa i procedència, aspectes que exigeixen ser actualitzats— com fer mans i mànigues per garantir-ne el domini en favor de l’estabilitat institucional, tal com diuen els dirigents, de manera que avui es fa difícil exercir el control social d’un club que no és una societat anònima esportiva.\nEl consell que presideix Bartomeu, com també l’anterior de Rosell, té de totes maneres les seves particularitats, com s’ha pogut veure en les assemblees celebrades des del 2010. La peculiaritat és que les propostes que presenta la directiva, i que se suposa són les línies mestres de la seva política, no han de ser necessàriament aprovades com un certificat de feina ben feta i avalada, sinó que s’admeten interpretacions diverses, sense que el resultat comprometi Bartomeu.\nRosell va proposar una acció de responsabilitat contra Laporta. A l’hora de votar, però, la meitat de la junta ho va fer a favor i l’altra meitat en blanc, com si se’n rentés les mans; l’any passat va ser el president qui va retirar pel seu compte la modificació de l’escut del club; i aquesta vegada la directiva Maria Teixidor ha fet un discurs sobre els perills del vot electrònic i alhora ha convidat els compromissaris a votar a favor de la seva implantació, com proposava Víctor Font.\n“Volem denunciar l’actitud cínica de la junta directiva”, va dir el mateix Font, “com en altres temes, diuen una cosa i en fan una altra. No hi ha voluntat d’obrir el vot a tothom, però no ho poden reconèixer públicament”, va afegir qui va obtenir l’aval de 5.000 socis a favor del vot electrònic i que ja ha anunciat que es pensa presentar a les eleccions presidencials del 2021. Aquesta situació hauria pogut condicionar el debat i el resultat de l’Assemblea del dia 6.\nVa fer la sensació que la directiva volia fer seva la proposta del vot electrònic, més que res perquè diu que ja fa temps que hi treballa, i per tant en demanaria la implantació quan en tingués totes les garanties i hagués estat aprovada per la Llei de l’Esport, i no pas ara que ho proposava Víctor Font. Una manera de treure protagonisme a un rival del candidat continuista de la junta de Bartomeu. Vendre la decisió en clau electoral semblaria convenir més als que ara manen que als que volen manar el 2021.\nFont va piular en aquest sentit: “No és això. Vaig oferir al senyor Cardoner —vicepresident— que ho impulsessin ells i que nosaltres deixàvem de recollir signatures. Però passant de les promeses als fets. Ens van dir que no. Que cal esperar. No hi ha voluntat política de canviar un sistema que permet a qui governa fer de propietari”. Sembla evident que la junta no volia que la votació prosperés, com així va ser, després d’afavorir una nova cerimònia de la confusió i del vot de la por.\nAquesta manera de fer —ni sí ni no, com va dir Antoni Bassas a l’Ara— no afavoreix precisament la transparència ni la crítica objectivable al Barça.


Villa de Carbonelle Manòsca França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nVeure tots els 34 allotjaments a Manòsca.\nVilla de Carbonelle8 avenue de Carbonelle, Pierrevert, Manòsca, França, 04860 - Veure al mapaVilla de CarbonelleVeure més fotosVeure més fotosVeure més fotosVeure més fotosVeure més fotosVeure el mapaVeure totes les 13 fotosParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacionspiscina privadabalcó/terrassaaparcament de cotxes\nOpcions d'habitacióMés fotos i detallsCasa de Vacances (Holiday Home)...150 m24 habitacionsFixa les dates per veure preus\nSobre l'allotjamentDescripcióDissenyat tant per oci com per negoci, Villa de Carbonelle està situat idealment a Sainte-Tulle; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. A Villa de Carbonelle, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, instal.lacions per a minusvàl.lids, aparcament de cotxes, instal.lacions de barbacoa. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Camp de golf (a 3 km), piscina exterior, billar, ping pong de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Villa de Carbonelle.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentaparcament de cotxes Coses a fer, maneres de relaxar-seping pongpiscina [exterior] Àpats, begudes i refrigeriinstal.lacions de barbacoa Serveis i comoditatszona de fumadors Esports de terracamp de golf (a 3 km) Accésinstal.lacions per a minusvàl.lidss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsassecador de cabellmosquitersala d'estarbalcó/terrassaneveraservei de planxacafetera/teterapiscina privadatelevisió de pantalla planacalefaccióplat de dutxaTV satèl•lit/cableempolles d'aigua de cortesiarentadoraventiladorestris de cuinarenta vaixelles forn microonesreproductor de DVD/CD Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar més\nAllotjaments a Manòsca


One Piece 917 – El vaixell del tresor de les provisions – El Bell cant d'un Somriure\nLa força de la narrativa gràfica\nno os sembla tendre en Bellamy?\nSe’ns havia parlat molt de les paradisíaques granges de menjar, de l’abundància opulent en comparació a la pobresa desoladora que patien aquells qui no hi tenien accés. Fins i tot se’ns havia donat una petita ullada a aquesta diferencia amb el nostre lluitador de sumo depreciant el menjar davant d’aquells que no en tenien. Però no ho havíem vist. Aquí Oda ens ho ensenya en les seves primeres pagines per fer un break de la tensió acumulada i relaxar-nos amb una mica d’humor abans de tornar-hi (detalls com aquests son els que indiquen una narrativa sana). Oda mai ha tingut un dibuix molt bonic, la seva qualitat estètica, tot i que prodigiosa a nivell de disseny de personatges i escenaris, no brilla molt en qüestions d’estètica visual. Però el que si te el traç d’Oda és una potencia expressiva demolidora en ocasions. No és quelcom que tingués en els seus principis, és quelcom que ha anat desenvolupant. I tot i que els dibuixos d’Oda no poden expressar la deliciositat del menjar amb la profunditat i els matisos amb que ho faria per exemple shokugeki no souma, tampoc pretendria fer-ho. Oda sempre ha apel·lat a sentiments més basics, més primigenis. És un autor que explora en profunditat a partir de la simplicitat, dels recursos més senzills però més efectius. I aquí en tenim un bon exemple. Com oda dibuixa el menjar no està plagat de matisos gastronòmics que et fan poder quasi assaborir fins al punt de salivar allò que veus dibuixat, però sí que tenen un disseny espacial que distribueix els aliments i els presenta de tal forma que donin a entendre allò que volen transmetre: abundància. Oda expressa a través de la disposició i la varietat que aquell menjar que retrata és un menar abundant, nutritiu, fresc i sa. I tu ho saps per que t’ho explica, però no et cal l’explicació, per que en el seu traç saps reconèixer aquests elements que ell vol expressar.\nPam! Narrativa gràfica en tota la cara\nDesprés d’això Oda presenta a una altre personatge important (no saben fins a quin punt), amb un disseny estètic d’allò més interessant i atractiu. De fet, és el primer disseny de zoan artificial que no només no resulta ridícul si no que és solemne i bonic (sí, tampoc era molt difícil dibuixar un centaure). Aquí Oda ens demostra com domina l’anatomia en el seu traç, com pot fer que una anatomia et resulti entranya i com pot fer que et resulti natural. L’exemple més clar per a mi són els braços llargs, essers amb dos colzes totalment antinaturals, però que d’alguna manera Oda s’enginya per presentar-los de manera que els trobis una coherència orgànica (no se’n va sortir tan be amb els cames llargues per desgracia). Oda volia que els dissenys de zoan artificials fossin lletjos i estrambòtics. Ho volia per que és un recurs humorístic (va parodiar al mateix batman) però també per que és un recurs narratiu. Quan Oda dibuixa a un usuari de zoan artificial amb dissenys absurds i estrambòtics pretén donar a entendre, que al contrari que les fruites usuals no és natural, que és artificial, antinatural. Per tant és tan sols amb el seu dibuix que Oda t’expressa que aquelles formes derivades de les fruites artificials no son naturals, no son adequades, son falses, de pega, artificials. Això no vol dir que no pugui haver-hi de tant en tant, com és el cas, un disseny que sí aconsegueixi sorgir amb certa naturalitat, però quan pensem en zoan artificials ens imaginarem a les deu formes estrambòtiques abans que la que va sortir be. Així doncs, un cop més Oda ens ensenya el poder de la narrativa gràfica en el seu disseny de personatges.\nÉs lleig el cabró\nLa resta del capítol se succeeix en una llarga tensió, típica dels segrestos a punta de pistola (en aquest cas a dents de lleó). Hi ha molta conversa mentre els personatges romanen tensos a l’espera d’actuar. Pots sentir realment el perill de que la nena mori esclafada entre les dents felines. Oda aprofita per introduir amb naturalitat diferents conceptes entre els que destacaria el rol d’en Jack dins el grup (i la evident gens sorpresiva revelació de que segueix amb vida). Al final no obstant la tensió no pot aguantar més i la situació col·lapsa en una explosió de violència. I com sabíem que passaria els protagonistes rescaten a la nena fen us de la seva diferencia de poder. Abans que se’n pugui adonar la nena ja no hi és i ha rebut un cop de l’enemic. Tot i que hagi caigut més fàcilment m’atreviria a assegurar que aquest era un enemic més poderós que el lluitador de sumo. Però en Luffy necessitava acabar-lo amb un sol cop i així ho ha fet. Com sempre, les derrotes amb un sol cop de puny d’en Luffy son espectaculars i suposen tot un espectacle visual (un altre cop Oda transmet en el seu traç tot l’impacte del moment). Dubto que sorprengui a ningú que la nena hagi estat salvada de les urpes del lleó amb tanta facilitat. Però tot i ser fàcil, tot i ser evident que ho seria, ha estat emocionant, trepidant i impactant. Per que Oda ha construït l’escena amb precisió, desenvolupant l’espera de la tensió per donar-nos un cop demolidor amb una expressió gràfica a l’alçada del que vol transmetre.\nSiguem sincers, algú no ha reconegut l’espasa?\nCom havia dit en l’episodi anterior oda volia retenir en Law per algun motiu. Sembla ser que la cosa era més senzilla del que imaginava. I si ho penses te sentit. Si en Law hagués arribat, hauria evitat el conflicte. Amb el seu poder hauria canviat la nena per una pedra i ningú sabria que hauria passat. No hi hauria hagut cap daltabaix, i el desastre de proporcions demolidores d’en Luffy que segurament sigui el detonant del que succeirà a continuació no s’hauria produït com ho ha fet. Oda necessita limitar els seus personatges per que la narrativa segueixi el seu curs. Aquest cop ho ha fet amb un estúpid dolor estomacal que serveix per sortir de la situació però del que espero que no caigui en abusar. L’interessant però és que tard per impedir les destrosses d’en Luffy en Law es planta davant en Hawkins per impedir que se sumi al merder i engegui encara més a la merda els seus plans. Em sembla una mica ridícul que s’amagui amb una mascara però deixi clarament visible la seva katana, que després de l’espasa de l’ulls de falcó sigui segurament la més reconeixible de tota la sèrie, però aquest és l’univers de One Piece, i ja sabem com funcionen les disfresses (sogeking, Lucy…..). Un recurs humorístic més, involuntari o no.\nPam! cop de puny.\nEn definitiva resulta ser un episodi força rodó, que mostra les millors virtuts de la narrativa gràfica d’Oda i de com d’important pot arribar a se rel dibuix per a narrar la historia. La trama no avança especialment (la nena passa d’estar entre les dents del lleó a estar salvada) però les peces es col·loquen per a esser mogudes. Ens esperen corbes.\nPublicat el 20 de Setembre de 2018 Autor atrapasomrriuresCategories One PieceEtiquetes manga, One Piece, ressenya\nAnterior Entrada anterior: One Piece 916 – Un gran encontre de sumo al país de Wano\nSegüent Entrada següent: One Piece 918 – Luffy-taro retorna el favor


LA CULTURA DEL TE, CADA COP MÉS EN AUGE - Serendippias\nEn aquesta part del món quan parlem de te, ens ve al cap la cultura anglesa i el seu amor per aquesta beguda calenta. Però, la màgia i el més representatiu d’aquestes infusions en realitat neix a la cultura xinesa.\nÉs a l’extrem orient on prendre una bona tassa de te és un veritable ritual amb un significat espiritual i històric.\nSi has gaudit de beure’n, sabràs que és més que una beguda, és una cultura i cada cop està més en auge. Avui al racó sibarita descobrirem una mica més d’aquest fenomen que atrapa persones de totes les edats.\nLa cultura del te i la seva història\nEl te a la cultura xinesa té un gran significat. Al moment de servir-lo, l’amfitrió reparteix les tasses d’acord amb la importància de cada convidat.\nA més, cada tassa s’omple fins un cert punt, concretament 7 dècimes, perquè les dècimes restants, segons la cultura xinesa, s’omplen amb afecte i amistat.\nD’altra banda, el que fa del te més que una beguda és la seva història i el que representa. Fa milers d’anys era una beguda que només podien prendre els més adinerats als imperis orientals. Però avui dia és la beguda calenta més consumida de tot el planeta.\nL’origen d’aquesta beguda es creu que va ser a Yunnan; ja que en aquesta localitat xinesa es troba l’arbre de te més antic. Els experts calculen que l’edat d’aquest és d’uns 2700 anys. I encara treu fulles de te! És increïble.\nPerò el cert és que, per a que el te arribés a aquests racons del planeta, van haver de passar uns quants segles, i va ser pel 1610 quan els holandesos van portar el primer te a la regió europea.\nL’auge del te a tot el món\nL’anomenada cultura del te s’ha estès per tot el món. El motiu va més enllà del seu ritual tant especial. En realitat, es deu a com de saludable és aquesta beguda.\nEn una societat que cada cop es preocupa més per ingerir aliments i begudes saludables, el te és el rei. Aquestes infusions aporten diversos beneficis a la teva salut com ara:\nAjuda amb la lluita contra el sobrepès.\nAjuda a estimular els ronyons.\nServeix per relaxar-te.\nControla el colesterol dolent.\nAquests són només alguns dels beneficis del te; perquè depenent de quina sigui la infusió també serveix per combatre el malestar general de la grip, per inflamacions, entre d’altres afeccions.\nPer tot això, la cultura del te avança i ho seguirà fent per la seva varietat de sabors, el ritual i la història que hi ha darrere, i sobretot per les seves aportacions a la salut.\nEl consum de te en dades\nSegons les xifres de la FAO la producció de te a la propera dècada tindrà un augment sostingut del 2,2% anual. Amb això s’estima que pel 2027 es cultivin al món uns 4,4 milions de tonelades de fulla de te.\nAquest creixement es deu a l’alta demanda que està tenint la beguda entre els joves tant de la Xina com de l’Índia i Europa.\nDiga’ns, quin és el teu te preferit?\nCategories: Espai Sibarita\nTags: beneficis, te


Benvinguts al Blog de RACC Autoescola\nEls millors consells de conducció de la mà dels millors professionals\nUna de les coses que més il·lusió fa quan complim la majoria d'edat és que ja podem conduir. Quan arribi aquest moment tan esperat, potser ja tens la meitat del camí recorregut perquè a Espanya, a la pregunta de quina [...]\nConeixes a algú que hagi realitzat classes de reciclatge de conduir? Doncs bé, deixa'ns dir-te que aquesta persona és més valenta del que sembla a simple vista. La por de posar-se davant el volant existeix i possiblement aquest és el [...]\nMolts conductors el tenen clar i no dubten a comprar-se un cotxe automàtic per tots els seus avantatges. A més, en els últims temps han evolucionat i la seva conducció és més suau, no consumeixen tant combustible com abans i [...]\nSegur que coneixes a alguna persona que condueix un cotxe elèctric. Repassem algunes dades: sabies que en el 2021 es van batre tots els rècords i es van vendre 6,75 milions d'unitats en tot el planeta? Això és més [...]\nSi s'acosta la data del teu examen de conduir pràctic, segur que t'has imaginat en moltes situacions a les quals podries arribar i t'has preguntat si les superaries amb èxit. Fer un cedeixi el pas i un stop són [...]\nT’expliquem tot sobre els famosos vehicles de mobilitat personal\nSegur que últimament has vist més patinets elèctrics als carrers però no són els únics vehicles de mobilitat personal (VMP) que existeixen. Ara que s'han posat tan de moda, repassem els diferents tipus i la normativa que també han [...]\nAmb les mans al volant també pots contribuir a cura del medi ambient sempre que apostis per la conducció eficient. Es tracta d'una manera de conduir el teu vehicle en el qual aconsegueixes un baix consum de carburant i [...]\nSón als nostres carrers i carreteres perquè puguem gaudir d'una circulació ordenada, còmoda i segura. No obstant això, no tots els senyals de trànsit tenen el mateix objectiu. Algunes ens adverteixen d'un possible perill mentre que unes altres ens [...]\nEstàs pensant en el teu pròxim destí? Si t'agrada conduir durant hores i deixar-te portar, repassa aquests consells per a fer un llarg viatge amb cotxe i sentir-te segur en tot moment. Fins i tot si els teus viatges [...]\nAmb el fred arriben les pluges i la neu. Sigui com sigui, hem de continuar sortint a treballar o a fer els nostres encàrrecs. Saps què són les cadenes de neu per al teu cotxe, per a què serveixen i [...]\ndesembre 2nd, 2021\ndesembre 9th, 2021\ndesembre 5th, 2021\ncamió conducció eficient conducción eficiente cotxe cotxes moto seguretat vial


El cine del Picó » “Antes del anochecer”: Ara toca parlar de la parella ***\nComentari cinèfil: La trilogia formada per “Antes de amanecer”, “Antes del atardecer” i ara “Antes del anochecer” quedarà per sempre en la memòria dels cinèfils. Les tres pel.lícules són brillants. La que tanca la trilogia és la més madura i contundent de les tres.\nS’han fet grans, són parella i tenen filles: Els primers minuts són impactants: Hawke i Delpy són parella i tenen dues nenes. Que lluny queden aquelles escenes on els dos somiaven en veu alta. La nova situació provoca que tots els diàlegs girin al voltant de problemes molt reals: els fills, la feina, el sexe…\nL’última mitja hora és brutal: Hawke i Delpy estan en un hotel de luxe. Se suposa que han de passar una nit de passió i sexe. Però de cop i volta la parella s’endinsa en un foc creuat. Ella se sent insatisfeta de la relació. I ell es defensa com pot. Són 30 minuts extraordinaris. Un magnífic retrat de la fragilitat de la parella. Un gran final per a la pel.lícula i la trilogia.\nArgument en 2 línies: La parella protagonista passa uns dies de vacances a Grècia, a casa d’un escriptor.\n«“Violeta se fue a los cielos”: Biografia massa onírica de Violeta Parra **\n“Ahora me ves”: Uns mags que fan de Robin Hood **»


SAP-Fepol | Mossos amb les malalties minoritàries!\nAquesta acció solidària és una iniciativa de tres companys que tenen fills i filles amb malalties minoritàries que no tenen cura. La Campanya neix amb l’impuls i la col·laboració del sindicat SAP-FEPOL.\nEl Dario, l’Òscar i el Jesús són Mossos d’Esquadra amb fills que pateixen malalties minoritàries que actualment no tenen cura. Per tal d’ajudar-los a ells i a altres infants en la mateixa situació, des de la PG-ME, en col·laboració amb el Sindicat Autònom de Policia (SAP-FEPOL) s’ha decidit promoure la campanya de nadal, del torró solidari de RAC1.\nUna campanya, els diners recaptats de la qual, es donaran íntegrament a l’Hospital Sant Joan de Déu per investigar malalties com les que pateixen els fills i filla dels nostres companys i contribuir així, amb aquest granet de sorra, en la descoberta d’una cura.\nDes de la nostra organització sindical ens mostrem molt satisfets i il·lusionats en poder col·laborar activament i per primera vegada en aquest enorme projecte solidari. Per tant, a partir d’avui mateix, tal i com s’ha publicat a la intranet corporativa podreu triar entre dos torrons (clàssic praliné d’avellanes amb neules i taronja i torró cremós d’ametlla amb cookies) al preu de 7 euros cadascun d’ells.\nEl període de venda finalitzarà el proper 2 de desembre del 2019 i els torrons, que es poden comprar a tots els edificis policials i a la xarxa de delegats i delegades de la nostra organització sindical, es podran recollir a partir del dia 10 de desembre.\nAquest Nadal, cap domicili de cap mosso d’esquadra pot quedar sense el torró solidari i volem per tant, que totes les llars s’omplin de solidaritat. No t’adormis i demana ja als punts de venda (abans del 2 de desembre) el torró solidari.\nENLLAÇ A PDF DE LA PRESENTACIÓ: clica aquí