Desambiguació : si busqueu altres significats, consulteu Sud-àfrica (desambiguació) .\n( XAM )! Ke e꞉ | xarra ǁke\n( IT ) Unitat en la diversitat\n( EN ) República de Sud-àfrica\n( TN ) Rephaboliki ja Aforika Borwa\nanglès , afrikaans , ndebele meridional , sotho nord , sotho sud , swati , tsonga , tswana , venda , xhosa i zulu\nCiutat del Cap (legislativa)\n31 de maig de 1961 (del Regne Unit )\n7 de novembre de 1945\n1.219.090 km² ( 25º )\n59.902.511  pop. (19-04-2021) ( 25º )\n49 habitants / km²\nNamíbia , Botswana , Zimbabwe , Moçambic , eSwatini , Lesotho\n368 135  milions de dòlars (2018) ( 32º )\n789 423  milions de dòlars (2018) ( 25è )\n0,705 (alt) ( 113º )\nMembre de la Mancomunitat , el Moviment de països no alineats , l’ OMC , la Unió Africana i la SADC .\nCoordenades : 29 ° S 24 ° E / 29 ° S 24 ° E -29; 24\nSud-àfrica , oficialment la República de Sud-àfrica (en afrikaans : Republiek van Suid-Afrika , en anglès : Republic of South Africa ), és un estat independent del sud d'Àfrica . L’actual president és Cyril Ramaphosa , que va ser elegit el febrer del 2018.\nGeogràficament és l'estat més meridional d'Àfrica i al seu territori es troba Capo Agulhas , el punt més meridional del continent, que convencionalment separa l' oceà Índic de l' Atlàntic , els mars sobre els quals domina el país. Les fronteres terrestres són, en canvi, d’oest a est, amb Namíbia (nord-oest), Botswana i Zimbabwe (nord), Moçambic (nord-est) i eSwatini (est), mentre que l’ enclavament està completament inclòs al seu propi territori. de Lesotho .\nSud-àfrica també inclou les illes del Príncep Eduard , ubicades a 1 770 km al sud - est de Port Elizabeth , aproximadament la meitat de la distància entre el continent i l' Antàrtida . És un estat culturalment i ètnicament divers: en ell es parla 12 llengües oficials, de les quals dos antics europeus , l' anglès , liderats pels colons britànics , i l' afrikans , l'evolució africana dels colons que parlaven holandès al segle XVII segle que va arribar després del descobriment de les terres del sud pels portuguesos .\nDurant bona part del segle XX, després de la independència formal del Regne Unit, la política de l'estat africà va estar marcada per una estricta segregació racial anomenada apartheid (en afrikaans "separació") a causa de la qual, a causa de les contínues violacions dels drets humans que aquesta línia de conducta va conduir (la més coneguda internacionalment va ser l'empresonament durant 27 anys de l'activista Nelson Mandela ), el país estava sotmès a una sèrie de sancions internacionals, fins al boicot esportiu de Sud-àfrica de qualsevol competició esportiva i d'exclusió dels Jocs Olímpics. La situació es va normalitzar amb la progressiva superació de la segregació al començament del segle, que va provocar l’adopció d’una nova bandera nacional el 1994.\n1.1 Prehistòria i temps antics\n1.2 La colonització europea\n1.3 L’ocupació britànica i conflicte amb els bòers\n1.4 La Unió de Sud-àfrica i les guerres mundials\n1.5 La proclamació de la República i l'apartheid\n1.6 Les eleccions de 1994 i la fi de l'apartheid\n3.1.1 Projeccions demogràfiques\n4.3.2 Poders de l’Estat\n4.3.3 Organització escolar\n4.3.5 Sistema sanitari\n4.3.6 Forces armades\n7.1 Parcs nacionals\n8.5 Ciència i tecnologia\n8.5.1 El primer trasplantament de cor al món\n8.5.2 Sud-àfrica a l’espai\n9.2 Automobilisme i motociclisme\n9.6 Jocs Olímpics\n9.7 Altres esdeveniments esportius i esportius\n12 aniversaris nacionals\nEl mateix tema en detall: Història de Sud-àfrica i Cronologia històrica de Sud-àfrica .\nEl territori de l’època prehistòrica hauria vist alguns assentaments d’ homínids ; de fet, sobretot a la zona transvaal , s’han trobat fòssils d’ australopitecs , Homo naledi , Homo habilis , Homo Erectus i Homo sapiens sapiens . \nFa aproximadament 10.000 anys, la Sud-àfrica actual, com tota l’Àfrica meridional , estava habitada per boscimans , als quals més tard es van unir pobles afins de l’ètnia khoikhoi (hotentots). Boiximans i hotentots (coneguts col·lectivament com khoisán ) eren nòmades caçadors-recol·lectors , que mai van donar lloc a assentaments poblats o estructures polítiques complexes.\nPosteriorment (entre els segles III i V ), els grups bantús , principalment zulu i xhosa , van començar a fluir cap al sud d'Àfrica des del nord-est. Els moviments migratoris bantús es van desenvolupar al llarg de diversos segles, fins a completar-se completament només a la primera meitat del segon mil·lenni.  Bons agricultors i ramaders, els bantus es van establir primer al Kwazulu-Natal actual i després més al sud; els xhosa van avançar fins a la província actual del Cap Oriental , empenyent els khoisan cap a les regions més àrides i inhòspites de la zona.\nEl mateix tema en detall: Colònia del Cap holandesa i Cape Frontier Wars .\nEl desembarcament de Jan van Riebeeck a la península del Cap\nEl 1487 , l'explorador portuguès Bartolomeo Díaz va creuar el cap de Bona Esperança , obrint la ruta marítima cap a les Índies Orientals . No obstant això, els holandesos de la Companyia holandesa de les Índies Orientals van ser els primers a crear un assentament permanent a Sud-àfrica, el 1652 , fundant una colònia prop del cap de Bona Esperança . Aquest va ser el punt de partida d’un ampli procés de colonització en el qual van participar europeus de diferents orígens (especialment els holandesos, els hugonots francesos, els bavaresos i els escandinaus) que, havent dissolt els vincles amb la companyia, van donar a llum una comunitat autònoma i van desenvolupar la seva pròpia cultura i la seva pròpia llengua ( afrikaans ). Coneguts com a "boers" ( holandès per "camperol"), els colons es van expandir cap a l'est i el nord.\nLes relacions entre els bòers i els pobles indígenes de la zona del Cap (d'ètnia khoikhoi ) eren relativament bones; els khoikhoi, ja nòmades, només es van retirar progressivament de cara a l'expansió bòer. Cap a finals del segle XVIII, durant l'expansió cap a l'est al llarg de la costa, els bòers van entrar en fricció amb els xhosa , que s'estaven expandint en la direcció oposada. Els colons europeus van xocar amb els indígenes locals en una sèrie de conflictes anomenats " Guerres de la frontera del cap ".\nOcupació britànica i conflicte amb els bòers\nEl mateix tema en detall: Invasió de la Colònia del Cap , Colònia del Cap i les Guerres Bòers .\nEl 1795 l' Imperi Britànic va intentar amb la invasió de la Colònia del Cap conquerir la colònia holandesa del Cap , intent que va tenir èxit després de l'avanç de Napoleó Bonaparte a Europa i la posterior caiguda dels Països Baixos , el Regne Unit va ocupar la possessió colonial el 1806.\nA la primera meitat del segle XIX els bòers, oprimits per la dominació del Regne Unit, van donar pas a una gran migració cap al nord a la recerca de noves terres, que van passar a la història com el Gran Trek . Els voortrekkers es van establir a diverses zones del nord, fundant una sèrie de petites repúbliques bòers, més tard unides a l’Estat Lliure d’Orange , a la República de Natalia i a la República Transvaal , i a Stellaland , que juntament amb el Cap , constituïen el embrió de les futures províncies sud-africanes. Les personalitats més eminents d’aquesta fase van ser Paul Kruger i Marthinus Wessel Pretorius .\nL'existència de repúbliques va ser un obstacle per a l'expansió de l'Imperi Britànic i el descobriment de diamants i or al nord-est de Sud-àfrica va contribuir a alimentar l'interès dels britànics per l'annexió completa del país. A finals del segle XIX i principis del XX , el Regne Unit i els bòers es van enfrontar en una sèrie de sagnants conflictes coneguts com les guerres Anglo-Boers . El conflicte també va enfrontar els pobles bantús de Sud-àfrica; els zulus van fer costat als bòers, mentre que Xhosa i Swazi van lluitar al costat del Regne Unit i van veure la victòria d'aquest últim.\nDesprés de la Segona Guerra Bòer (1899-1902), es va institucionalitzar el saqueig de poblacions negres. El 1913, la Native Land Act limitava la propietat de la terra negra al 7% de la terra (ampliada al 13% el 1936). Quatre milions de camperols perden la terra que encara posseeixen i es converteixen en parceres o miners, una mà d’obra barata per als propietaris. \nLa Unió de Sud-àfrica i les guerres mundials\nEl mateix tema en detall: campanya africana sud-oest alemanya , Unió sud-africana i Ossewabrandwag .\nAmb la victòria britànica el 1909 el territori es va unificar i l'any següent es va constituir formalment com a domini unitari dins de la Mancomunitat , amb el nom d' unió sud-africana .\nEl nou estat va participar a la Primera Guerra Mundial al costat del Regne Unit durant la campanya alemanya sud-oest africana . Durant la primera postguerra, el 1920, va obtenir el mandat de la Societat de Nacions per al control del sud-oest africà conquerit al final de la guerra. Tot i l’augment del seu prestigi internacional, la Unió va passar per un període de forta crisi interna, amb friccions cada vegada més violentes entre els nacionalistes bòers i la representació del Regne Unit . El 1931 , amb l'aprovació de l' Estatut de Westminster de 1931 pel Parlament britànic, Sud-àfrica va obtenir una autonomia parcial.\nAmb motiu de la Segona Guerra Mundial , van tornar a sorgir els contrastos entre el Regne Unit i les poblacions bòers; aquest darrer, representat per alguns corrents del partit nacional com Ossewabrandwag , simpatitzava obertament amb l’Alemanya nazi : per això, el boer James Hertzog , que governava el país des del 1924 i que era partidari de la neutralitat , es va veure obligat a dimitir. No obstant això, el país va participar en el conflicte del front aliat .\nLa proclamació de la República i l'apartheid\nEl mateix tema en detall: Apartheid .\nBandera de la República Sud-africana del 1961 al 1994\nDesprés de la Segona Guerra Mundial , el Partit Nacional va guanyar les eleccions el 1948 i va començar a aplicar una política de segregació racial coneguda com apartheid al país. El 31 de maig de 1961 es va proclamar la República de Sud-àfrica, després de l'expulsió del país de la Mancomunitat que es va produir arran de l'aplicació de l'apartheid pels successius primers ministres bòers i sobretot per Hendrik Frensch Verwoerd , en funcions des de 1955 conceptualment, l'objectiu de l'apartheid era aïllar els diferents grups ètnics de Sud-àfrica, permetent que cadascun d'ells es desenvolupés en el seu propi context social, econòmic i territorial.  Verwoerd també va explicar que el paper predominant dels africans blancs d'origen europeu en els processos polítics que conduirien a l'autonomia dels diferents grups ètnics estava justificat per les circumstàncies històriques o pel paper fonamental que els boers havien tingut naixement de Sud-àfrica.\nAmb vista a l’aïllament dels grups ètnics, es van formar els bantustans , territoris reservats a les poblacions negres dels diferents grups ètnics. En general, al voltant del 13% del territori de Sud-àfrica estava reservat a la població bantú.  Al mateix temps, Sud-àfrica s'entenia cada vegada més com un país exclusivament de blancs i els negres que continuaven vivint a les zones "blanques" (al voltant del 50%) van anar perdent els seus drets civils , com a conseqüència del fet que es va iniciar un procés que tenia com a finalitat transferir la seva ciutadania als bantustans. Per exemple, els negres tenien prohibit l’assistència a escoles i universitats blanques; Verwoerd va justificar aquesta mesura observant que l'educació d'un negre "ha de tenir lloc completament a la tribu i ha d'estar arrelada a l'esperit i l'essència de la societat bantú".\nNelson Mandela , primer president sud-africà negre i símbol de la lluita contra l'apartheid\nL'aplicació d'una política racista cada vegada més oberta va provocar greus conflictes interns i va alienar el suport del país de la comunitat internacional. El 1973 les Nacions Unides van declarar l'apartheid com un crim contra la humanitat ; una campanya de sancions econòmiques contra Sud-àfrica ja havia començat el 1961 . El mateix any, el 31 de maig, la Unió Sud-africana va obtenir la plena independència del Regne Unit i es va convertir en una república en referèndum; a causa de la insostenible política segregacionista, Sud-àfrica va ser expulsada de la Commonwealth . Cinc anys després, es va revocar el seu mandat de l'administració de Namíbia . El govern sud-africà es va negar a complir les demandes de l'ONU i va procedir efectivament a annexionar Namíbia com a província.\nBalthazar Johannes Vorster (primer ministre del 1966 al 1978 ) i els seus successors Marais Viljoen (al càrrec del 1979 al 1984 ) i Pieter Willem Botha (del 1984 al 1989) van afrontar l’aïllament internacional i l’aparició d’importants moviments d’oposició a la comunitat negra, inclòs el Congrés Nacional Africà de Nelson Mandela . Botha va ser l'últim defensor ferm de l'apartheid i va intentar convèncer a tot el país que aquest règim havia estat un element clau del creixement econòmic de Sud-àfrica entre els anys seixanta i noranta , que va superar el de qualsevol altre país africà i les millors condicions de vida dels negres. Sud-africans que els de la població negra de la resta del continent.\nEn aquesta fase, Botha va trobar aliats negres que el recolzaven, en particular els suazis ; entre altres coses, el rei de Swazilàndia Sobhuza II ja havia col·laborat en el passat a la caça dels rebels més violents de l'ala extremista de l'ANC.  Els xhosa van continuar sent el grup més hostil del govern blanc. En aquesta etapa també es van organitzar assemblees legislatives autònomes per a colorits i asiàtics. No obstant això, el sistema es va mostrar cada vegada més fràgil i proper al col·lapse, accentuant el caràcter repressiu, i fins i tot els Estats Units , aliats tradicionals dels partidaris de l'apartheid blanc, van començar a unir-se a les demandes de democràcia .  L'apartheid va durar el temps que el successor de Botha, Frederik Willem de Klerk , govern fins al 1994 , va emprendre el camí de la reforma, alliberant i cridant al seu costat, el líder de l'ANC Nelson Mandela i desmantellant el 1991 tot el sistema de segregació racial. . Tanmateix, es van produir greus enfrontaments entre els zulus del partit per la llibertat d’Inkata dirigit pel rei Goodwill Zwelithini kaBhekuzulu i el secretari del partit Mangosuthu Buthelezi , que desitjaven ser els únics interlocutors de De Klerk, i la xhosa de l’ANC, que finalment s’imposà. Els zulus es van haver de conformar amb l'establiment d'una província autònoma, Kwazulu-Natal , com a part de la reforma administrativa de principis de 1994, que va unir les velles quatre províncies i deu bantustans en nou províncies.\nLes eleccions de 1994 i la fi de l'apartheid\nEl mateix tema en detall: Desigualtat a Sud-àfrica després de l’apartheid .\nEl 27 d'abril de 1994 es van celebrar les primeres eleccions democràtiques amb sufragi estès a totes les ètnies, en les quals el cap de l'ANC Nelson Mandela va ser elegit president, seguit de Thabo Mbeki el 1999 . El període de transició del règim d’apartheid al nou curs polític va ser dirigit per un tribunal especial creat el 1995 a Ciutat del Cap, la Commission for Truth and Reconciliation (Comissió de la veritat i la reconciliació, TRC).\nTot i això, les condicions de vida dels negres continuen sent molt difícils, ja que persisteixen diverses situacions de desigualtat; el govern sud-africà va haver d'acceptar les polítiques econòmiques del Fons Monetari Internacional: va assumir la responsabilitat de pagar el deute internacional creat pels governs anteriors [ es necessita una cita ] també privatitzant moltes empreses nacionals. Els serveis socials (aigua, educació, salut) no són reconeguts per a tothom. Als barris urbans, els pobres encara no són ciutadans de ple dret.\nEl mateix tema en detall: Geografia de Sud-àfrica .\nLa República de Sud-àfrica es troba a l'extrem sud d'Àfrica i inclou un tram de costa tant a l'est, a l' oceà Índic , com a l'oest a l' Atlàntic .\nImatge de satèl·lit de Sud-àfrica\nLes Muntanyes del Drac\nEl territori sud-africà està format en gran part per altiplans , l’anomenat High Veld , que s’eleva cap a l’oest, assolint altituds compreses entre els 900 i els 1 900 m desnivell Cap a les costes, l’altiplà presenta una vora elevada, anomenada Grande Scarpata , que es divideix en diverses serralades separades per zones anivellades per l’ erosió (el principal agent modelador del territori, que ja no va ser afectat per importants entrades marines després del paleozoic ) . L’escarpa inclou massissos aïllats al sud-oest, com l’anomenada Table Mountain ( 1 914 m ), un massís de gres que s’alça sobre Ciutat del Cap ; a l'est i al nord es desenvolupa en importants serralades; les principals són les muntanyes Drakensberg (muntanyes dels dracs), caracteritzades per efusions basàltiques i cims que arriben a alçades superiors a les 3 000 m (el més alt és Njesuthi , 3 408 m ), des d’on es ramifiquen serralades més petites ( Stormberg , Nieuwveld i Sneeuwberg ). També al nord-est es troben les serres de Swartberg i Langeberg . Més enllà de l’escarpa, s’estén la plana al·luvial costanera anomenada Basso Veld , excepte a la zona de la península del Cap , on les formacions rocoses arriben directament a l’oceà en una successió de promontoris amb costes semblants a penya- segats. El centre del país està ocupat en gran part per les conques semidesèrtiques del Gran i Petit Karoo , que desemboquen al nord-oest cap al desert del Kalahari , compartides per Sud-àfrica i Namíbia .\nDes del punt de vista geològic , el territori del país descansa sobre una base de roques cristal·lines del Precàmbric , venades per importants venes d' or i urani (concentrades a la regió de Witwatersrand , a Transvaal ). El Karoo cobreix aquesta base amb sediments paleozoics i mesozoics en alguns llocs fins a 7 000 m de profunditat; aquests sediments també tenen una importància econòmica, ja que són rics en carbó i petroli.\nEl mateix tema en detall: Rius de Sud-àfrica .\nEl riu Orange\nHidrogràficament, Sud-àfrica es divideix en diverses conques, però la principal es troba a l’ oceà Atlàntic . El riu més important és l' Orange ( 1.860 km ) a l’oest, que prové de Lesotho i la vasta conca de la qual ( 1 020 000 km² ) correspon a una gran part de les terres altes; el riu també marca un tram de la frontera amb Namíbia. El curs del riu, però, és accidentat amb ràpids i cascades que dificulten la navegació . Entre els afluents de l'Orange el Vaal ( 1 200 km ) i el Molopo (aprox 1 000 km), que marca la frontera amb Botswana per a un llarg tram, però gairebé sempre s'assequi.\nEl Limpopo desemboca a l’ oceà Índic ( 1 600 km ), que divideix el país de Botswana; també impossible de navegar. La resta de rius sorgeixen generalment al Gran Escarpament i tenen un curs normal fins a la costa; entre les moltes és famosa la Tugela que neix al Drakensberg , a la frontera amb Lesotho , i forma les cascades del mateix nom .\nEntre els llacs de Sud-àfrica hi ha el llac Chrissie a Mpumalanga , el llac Sibhayi , a Kwazulu-Natal , el Groot Vloer , format pel riu Sak (que és gairebé sec durant la major part de l'any), i el llac Santa Lucia , a prop de Durban .\nDiverses illes també formen part de Sud-àfrica, incloses les Illes del Príncep Eduard , aprox 1 770 km al sud - est de Port Elizabeth i nombrosos més petits al llarg de la costa.\nLa Gran Escarpa\nEl clima de Sud-àfrica és notablement variat tant en relació amb la gran extensió territorial, tant amb l’altitud com amb l’exposició al mar. La latitud subtropical i la profunda influència del mar són a l’origen del clima mediterrani que caracteritza la part sud del territori, on les temperatures són suaus i les precipitacions superen 600 mm ; les pluges estan relacionades amb l'avanç dels fronts freds d'origen antàrtic durant l' hivern , mentre que gairebé tota la resta del sud d'Àfrica en el mateix període està dominada per una zona anticiclònica que impedeix l'afluència de masses d'aire humides dels oceans que l'envolten. En canvi, a l’ estiu , quan al camp s’estableixen les condicions continentals de baixa pressió, les masses d’aire humides que provenen de l’ Oceà Índic arran del vent alisis del sud-est inverteixen les costes orientals i el gran escarpament empitjant fortes precipitacions ( 1.000 1 500 mm ). En particular, KwaZulu-Natal gaudeix d’un clima càlid i humit, cosa que fa d’aquesta província la zona més favorable per al cultiu de cultius tropicals. Mentre continueu cap a l’interior, les precipitacions disminueixen: a les terres altes ronda els 500- 800 mm anuals. Es redueixen més clarament a mesura que continuen cap a l'oest fins que toquen i 60 mm a Port Nolloth , a l'Atlàntic. Les variacions de temperatura , sensibles als altiplans, són una mica contingudes a les costes.\nSud-àfrica té uns 56.000.000 d’habitants que es concentren a les principals ciutats donant una distribució irregular al país (estimació del 2016 ).\nCreixement demogràfic de Sud-àfrica del 1961 al 2015\nSud-àfrica és un país altament multiètnic; conviuen, sovint amb dificultats, grups ètnics blancs, negres, asiàtics i mixtos. La legislació sud-africana reconeix formalment quatre macrocategories ètniques: negres, blancs, "de colors" (grups ètnics d'origen mixt) i asiàtics .\nEl cens de la població del cens de 1980 era d’uns 23,8 milions de persones; es van afegir 4,6 milions més per compensar la reducció de mida reconeguda, cosa que va suposar una població nacional de 28,4 milions. Les xifres excloïen les persones que vivien a les tres nacions que eren nominalment independents el 1980: uns 2,7 milions a Transkei , un milió a Bophuthatswana i uns 350.000 a Bantustan del Venda . Una quarta "casa" (pàtria), la Ciskei , amb una població de 678.000 habitants, es va convertir en "independent" el 1981 . \nEl cens posterior, el 1991 , va tenir lloc en un clima de violència política sense precedents. Per primera vegada, el govern sud-africà va utilitzar fotografies aèries i enquestes de mostra per enumerar els residents de vuitanta-vuit zones "turbulentes" que per altra banda eren inaccessibles per als funcionaris governamentals. Dopo essere stato rettificato per la sottovalutazione, il censimento del 1991 ha prodotto un conteggio di 30 986 920 cittadini, escludendo le quattro homelands "indipendenti". I residenti degli altri sei paesi non indipendenti ("autogovernanti") - 10 746 504 persone - vennero inclusi nel conteggio nazionale.


S&P i Moody's mantenen el "rating" de solvència d'Espanya tot i el coronavirus - Diari de Girona\nS&P i Moody's mantenen el "rating" de solvència d'Espanya tot i el coronavirus\nNo obstant això, S&P pronostica que l'economia espanyola caurà un 1,8% el 2020\nddg 20.03.2020 | 23:40\nLes agències de qualificació S&P i Moody's mantenen sense canvis el "ràting" del deute espanyol en plena crisi econòmica desencadenada per l'impacte del coronavirus a l'activitat de país. No obstant això, S&P pronostica que fruit d'aquest impacte l'economia espanyola caurà un 1,8% el 2020, davant del creixement de l'1,5% anteriorment previst.\nEn el cas de Moody's, l'agència s'ha limitat a mantenir la qualificació que assignava fins ara a Espanya, és a dir, Baa1 amb perspectiva estable, i ha comunicat que la propera revisió es durà a terme el 18 de setembre. S&P, per la seva banda, manté la nota de país en notable mitjà (A) amb perspectiva estable, tot i que en el seu cas sí explica en una extensa nota quines podrien ser les conseqüències de la pandèmia en l'economia de país. Així, després de la recessió de 2020, l'agència augura per al 2021 un rebot significatiu del PIB, que podria créixer més del 3,1%, davant de l'1,6% inicialment calculat, de manera que tot i l'impacte negatiu del coronavirus el creixement seria similar en el conjunt dels dos anys.\nEl Govern s'ha fet ressò d'aquest comentari, "que demostra la solidesa de fons de l'economia espanyola", segons un comunicat del Ministeri d'Afers Econòmics. "En tot cas, com ha reiterat en les últimes setmanes la vicepresidenta econòmica, Nadia Calviño, totes les previsions, siguin quines siguin, han de ser preses amb molta cautela", afegeix la nota de l'Executiu.


Dia Mundial de les Persones Refugiades | Ajuntament de Granollers\nInici » Dia Mundial de les Persones Refugiades\n21 jun 2018 - 18:00h\nXerrada "Morts a la Mediterrània" i exposició fotogràfica «A pie de valla. Frontera Sur»\nEl 20 de juny és el Dia Mundial de les Persones Refugiades. Per commemorar aquest dia la plataforma Granollers Vol acollir ha organitzat aquest dijous 21 de juny a la tarda dues activitats a la Porxada. A les 18 h Cristina Mas, de Lluita Internacionalista, oferirà la xerrada titulada «Morts a la Mediterrània».\nTambé es podrà visitar l’exposició «A pie de valla. Frontera Sur» que recull fotografies de José Antonio Sempere Gálvez sobre la frontera de Melilla. La mostra, produïda per la Fundació Josep Comaposada - Sindicalistes Solidaris, serà a partir de divendres i fins al 6 de juliol a la Biblioteca Can Pedrals.


'Ranxets, la cuina de Torredembarra' arrenca amb la degustació d’un miler de tapes | Diari de Tarragona\nVuelca un coche en Creixell y sus ocupantes se dan a la fuga\n'Ranxets, la cuina de Torredembarra' arrenca amb la degustació d’un miler de tapes\n19 de Marzo de 2018 - 20:00 hs\nLa campanya anual dels Ranxets ha començat aquest diumenge amb una bona participació de públic.\nEn total, ahir es van vendre un total de 997 tapes ranxets (tapa + beguda 3 €), una seixantena de persones van seguir en directe el showcooking i es van dur a terme tres torns del taller de cuina infantil, a càrrec d’Andrea Molné amb la participació de 30 infants.\nTambé hi va haver actuació de música itinerant amb el grup Xalecos Street Band i inflable per als més petits. L’organització va anar a càrrec de les regidories de Turisme i de Comerç, Indústria i Activitats.\nAquesta activitat ha estat el tret de sortida de la segona edició de la campanya en què hi prenen part un total de tretze restaurants: Blau Marí, Cal Coco, Cal Silver, Can Gla, Can Lluís, El Capitán, El Marítim, El Vaixell, Hostal Coca, La Cuina d’en Basili, Las Palmeras, Òxid i Roda.\nAquests establiments es troben degudament identificats amb els distintius de la campanya i durant tot l’any inclouen plats de ranxets en les seves cartes.\nEn aquests moments, s’està acabant d’elaborar nou material promocional per incloure més informació sobre els productes que ofereixen, un material que estarà disponible a finals del proper mes d’abril.\nEls plats de ranxets que es van poder degustar diumenge varen ser: pop amb salsa, arròs amb bacallà, sípia amb romesco, allipebre de pop, filets de sardines amb romesco, fideuejat, cassoleta de bacallà i carxofes, romesquet de pop roquer, fideus amb cananes, fideus negres amb sípia i pinyons, fideus negres amb gambes, romesquet de moixina, popets amb suc, bull a l’allipebre, truita amb suc i sípia ofegada.\nAltres activitats de la campanya\nEl dilluns 7 de maig es realitzarà el primer showcoking: Com és cuina un romesco? a càrrec de Joan Tomàs del Restaurant Castell de Tamarit. És realitzarà a NC espai de cuina (carrer dels Filadors 15).\nLes inscripcions s'han de realitzar a l'adreça nocuino@gmail.com o al telèfon 620.702.594.\nEl preu és de 35 € (que inclou aprendre a fer un romesco, cuinar-lo i menjar-se’l). També s’ha previst realitzar-ne d’altres que s’aniran anunciant oportunament i que inclou la temporada d’estiu.\nCom a novetat aquest any, s'organitzaran unes Jornades Gastronòmiques dels Ranxets, que tindran lloc durant el mes de novembre.


infant, PortAventura Dreams, malaltia, família, recuperació\nLa façana principal de PortAventura Dreams.\ninfant, família, malaltia, recuperació, PortAventura Dreams\nUna habitació d'un dels habitatges de PortAventura Dreams.\nActualitzada 22/10/2019 a les 14:39\nL’Hospital Universitari Vall d’Hebron aprofitarà l’experiència per endegar un assaig pioner sobre els beneficis que té per als pacients participar en accions d’oci i entreteniment. «Els resultats esperats són una millora en el benestar emocional tant del nen com de la família, un cop surti d’una malaltia greu o estigui patint una malaltia crònica i estigui en fase de recuperació», ha assenyalat la sotscap assistencial del centre, Rocío Cebrián. Els resultats es coneixeran en sis mesos.\nEls impulsors del projecte insisteixen que la intenció també és centrar l’atenció en el conjunt familiar i no tan sols en l’infant malalt. «Ens agrada parlar de patologies familiars, ja que d’alguna manera la malaltia afecta a tota la família», ha apuntat el gerent de l’hospital Niño Jesús de Madrid, César Gómez.\n«Ens fa molta il·lusió estar els quatre junts després d’un any que hem estat molt separats. Els nens necessiten evadir-se i això serà una dosi d’ànim i de vitamina», han explicat els pares. En Mario, juntament amb la resta de beneficiaris, podrà gaudir d’un dels sis habitatges de 135 metres quadrats, dels espais de jocs, camp de futbol i jardins que rodegen el recinte. El parc ha reservat espai per a construir dos habitatges més en una propera fase.\nComenta el contingut : PortAventura Dreams rep les primeres famílies per ajudar a la recuperació d'infants amb malalties greus


Clara Ponsatí: 'Proposar un referèndum d'autodeterminació podria ser el desllorigador'\nUna enquesta de La Vanguardia pronostica l'ensorrament electoral de la CUP\tUna enquesta de La Vanguardia pronostica l'ensorrament electoral de la CUP\nClara Ponsatí: ‘Proposar un referèndum d’autodeterminació podria ser el desllorigador’\nEntrevista a l'economista i membre del secretariat de l'ANC\n[Actualització: Clara Ponsatí, nova consellera d’Ensenyament – 14/07/2017]\n—Sou membre del secretariat de l’Assemblea. Primeres impressions? Us sembla bé que l’ANC consulti les bases sobre el RUI?\n—I tant! Hem convocat una consulta per saber si els socis estan d’acord que l’ANC promogui la proposta de referèndum. Aquesta iniciativa suscita un gran debat, a les xarxes, a les assemblees territorials i sectorials, als mitjans… La gent té ganes de discutir i de participar, és molt estimulant i il·lusionador.\n—Quina opinió us mereix Jordi Sánchez? Vos anàveu en la candidatura oposada.\n—El reglament electoral de l’ANC és una mica enrevessat, i això va causar alguns malentesos. Però no hi havia candidatures oposades. Els socis votaven candidatures individuals. En Jordi Sánchez és una persona amb un instint polític de primera; fila prim i fa molt bona feina.\nAcabo d'arribar al secretariat nacional de l'ANC, sóc nova i encara vaig aprenent com funciona tot plegat. Treballaré especialment en activitats d'incidència internacional\n—Quina és la vostra feina, exactament, a l’ANC. A què us dediqueu?\n—Acabo d’arribar-hi, al secretariat nacional, sóc nova i encara vaig aprenent com funciona tot plegat. Treballaré especialment en activitats d’incidència internacional, i en allò que em demanin.\nMalgrat que dolgui reconèixer-ho, el resultat del 27-S no va donar-nos el mandat majoritari que necessitem. I és ben evident que les forces polítiques independentistes no troben el camí de la unitat\nSense referèndum, això desembocarà en unes altres eleccions autonòmiques. Què passaria després d'aquestes eleccions? Qualsevol cosa menys la independència\nDe cap manera el 9-N va ser un RUI. Tothom sabia que el resultat no obligava el govern. Si no, ja seriem independents.\n—M’agradaria que poguéssiu comentar aquesta entrevista a Hèctor López Bofill aquí a VilaWeb. Bofill és contrari al RUI.\nLes institucions de Catalunya, el govern i el parlament, han de demostrar de forma creïble la seva determinació, i per ser creïbles cal estar disposats a una confrontació de legitimitats


La pintura gironina arriba a Béziers\nEl darrer artista seleccionat a la convocatòria d'Exposicions Viatgeres, Jordi Martoranno, exposa durant aquest mes a l'Espace Riquet de Béziers (França), juntament amb Jordi Isern, pintor establert a Sant Iscle d’Empordà.\nEls dos artistes gironins exposen la seva obra junts, en aquest espai expositiu de Béziers, fins al 29 de juny. Han estat convidats per la xarxa de "Les Musées de Béziers" amb l'objectiu de mostrar, per mitjà del seu art, aquest caràcter mediterrani que el Llenguadoc sent proper.\nMalgrat que les peces de Martoranno i l'Isern no segueixen una mateixa estètica, ambdós treballen amb el mateix procés. Com diu Bernard Salques, comissari de l'exposició, tots dos investiguen, amb la pintura, les formes i els símbols, i aporten nous pensaments estètics.\nEls dos artistes gironins també tenen en comú una clara projecció de futur, i compten amb una trajectòria professional destacable: estan guardonats amb el Premi Honda i amb diverses beques i premis, com ara el premi de pintura de la Fundació Vila Casas o el Premi Jove d'Arts Plàstiques de la Generalitat i de l'Ajuntament de Girona, entre d'altres.\nL'exposició es compon de quaranta peces, la majoria de gran format, entre les quals hi ha algunes de les obres que Martoranno havia integrat dins l'Exposicions Viatgeres de la Diputació de Girona, com ara Formes en correspondència i Arbre còsmic.


museu – cooperativa nusos.activitats científiques i culturals\nPosted on 21 Juliol 2015 by Nusos. Activitats Científiques i Culturals SCCL\nA natural rhythm és la historia d’un grup de nens i nenes que durant unes setmanes d’estiu observen amb atenció una part del món que els envolta. Són 86 nenes i nens que se senten actius i capaços de fer-se preguntes i de construir eines per explorar amb confiança, jugar i utilitzar diferents llenguatges.\nEl zumzeig del mar, el creixement i successió d’éssers vius, això és, el ritme que emergeix de la relació entre la pressa i la parsimònia, és la idea central que organitza vivències i activitats del F4E Summer Casal.\nEls més petits (3 – 5 anys) observen i experimenten en ambients d’aprenentatge: Seeds & Fruits, Surroundings water, Grow baby grow! Espais pensats amb diversitat de materials, ofertes suggerents i organitzats en moments de reunió, exploració i conversa. Proposen activitats obertes amb respostes múltiples.\nStone: the weight of the name\nEls mitjans (6 – 8 anys) i grans (9 – 12 anys) duen a terme indagacions pròpies que neixen de l’apropament espontani i vivencial al medi: Does the level of salinity make a difference? Què passaria si posem una barrera física dins el terrari?\nSubterranean Space Station, Microbial Pond Life, Huts… Amb el disseny, construcció i monitoratge d’aquaris i terraris captem els canvis temporals, ritmes i cadències d’alguns fenòmens naturals. Alhora, transformem una terrassa del Museu Blau en laboratori natural d’observació de la colonització de la natura local.\nEn alguns espais les edats es barregen, amb jocs i tallers els llenguatges plàstic i corporal prenen protagonisme i faciliten diferents possibilitats d’expressió: dynamic games, artistic expression, dance. També hi ha moments oberts a l’esdevenir, d’inacció activa (independent learning).\nLa història de A natural rhythm continua o, si més no, continuem valorant la indagació com una estratègia didàctica que s’alimenta de l’observació atenta, exalta el dubte i la curiositat, prospera amb la tensió i és possible amb l’acompanyament d’educadors que viuen el que ensenyen.\nA natural rhythm: F4E Kids- Summer Casal és un projecte promogut per Fusion For Energy (Empresa Común Europea para el ITER y el Desarrollo de la Energía de Fusión) que Nusos ha ideat, gestionat i organitzat.\nPer fer-ho, hem comptat amb la col·laboració del Museu de Ciències Naturals de Barcelona, Artijoc i D’ins- Escola restaurant de la Fundació Formació i Treball.\nPosted in Activitats, Projectes\tEtiquetat Casal, didàctica, indagació, museu\tDeixa un comentari\nPosted in Jornades, Projectes\tEtiquetat ciència, educació científica, museu\tDeixa un comentari\nJuliol al museu: casal destiu per a infants\nPosted on 23 Mai 2014 by elimiralles\nRemuntem a milions i milions d’estius enrera,… concretament 12 milions d’anys enrera! Però no ens caldran ni túnels ni màquines del temps, perquè el passat arriba fins a nosaltres a través de les restes fòssils!\nAquest estiu recrearem el passat d’una Catalunya on existien hienes, dents de sabre, girafes, rinoceronts i un petit homínid que els paleontòlegs han anomenat Pau. A través de l’estudi dels fòssils d’en pau podrem reconstruir el paisatge, la flora i la fauna d’aquesta Catalunya de fa 12 milions d’anys.\nQui era en Pau? La paleontologia, l’estudi dels fòssils i les seves rèpliques.\nVisita simulada al jaciment: procés d’excavació i documentació de peces\nOn vivia el Pau? La reconstrucció paleofaunística de la Catalunya de fa 12 m.a\nCom era en Pau? L’alimentació, la locomoció…\nI després d’en Pau? Els altres antropomorfs.\nFa Milions d’Estius\nCatalunya és un territori amb una excepcional riquesa de jaciments fòssils que ens parlen del nostre passat. Amb aquestes activitats pretenem acostar als més petits a la història faunística de les localitats on viuen, així com desenvolupar actituds i habilitats científiques.\nEl casal aproxima els nois i noies a algunes tècniques i pràctiques científiques. Promou el desenvolupament d’habilitats d’observació i anàlisi, el dibuix i la creativitat, la interpretació i la formulació d’hipòtesis.\nLes activitats preparades durant la setmana giren al voltant de l’estudi d’en Pau, un fòssil trobat a l’abocador de Can Mata (Hostalets de Pierola) l’any 2002 que s’anomenaria Pierolapithecus catalaunicus. És el representant més antic conegut de la família hominidae (el grup que inclou les formes vivents com l’home, el ximpanzé, el goril·la i l’orangutan); la seva troballa ha estat molt important ja que ens situa a l’inici de la història evolutiva de la nostra família.\nEls nois i noies duran a terme una recerca a través de les preguntes que cada dia obriran el casal; d’aquesta manera descobriran com s’estudien els fòssils i com es fan les rèpliques, quina informació hem trobat als jaciments que explica com era l’entorn on vivia en Pau i quines evidències tenim per concloure quines característiques tenia. Finalment permetrà que els nois i noies tinguin una breu pinzellada de què és l’evolució i com ha contribuït la descoberta d’en Pau a elaborar la història del nostre llinatge.\nTorn de juliol- 30 de juny a 4 de juliol de 2014\nTorn de Setembre- 1 a 5 de setembre de 2014\nde 9 a 13h, de dilluns a divendres\nPer a infants a partir dels 8 anys i fins a 13.\n80€/nen fins el 31 de maig, tota la setmana\n100€/setmana, a partir de l’1 de juny\nPer assistir a dies concrets 20€/dia.\nEls germans tenen un 10% de descompte.\nPosted in Activitats\tEtiquetat ciència, educació científica, fòssils, infants, museu, Museu de l'ICP, propostes educatives\tDeixa un comentari\nSetmana Santa científica\nPosted on 11 Març 2013 by Nusos. Activitats Científiques i Culturals SCCL\nAquesta Setmana Santa, hem preparat diferents propostes per disfrutar de la ciència en família!!\nPropostes per totes les edats, públics i temàtiques! T’ho perdràs?\nElefants, lleons, dofins i girafes són alguns dels animals actuals més impressionants, però el passat de la Terra és molt llarg i durant aquest temps han existit animals molt diferents.\nVoleu conèixer com eren aquests animals? Encara existeixen avui dia? S’han extingit tots?\nDurant el taller aprendrem què és un fòssil, coneixerem els fòssils que els investigadors de l’Institut Català de Paleontologia han trobat al Vallès i analitzarem l’evolució de les faunes lligada als canvis de l’ambient\nPer a famílies, amb nens a partir dels 4 anys.\nVine al Museu de l’ICP de Sabadell.\nDimecres 27  i Dijous 28 de març: d' 11 a 13h.\nDissabte 30 de març: de 17 a 19h.\nPreu: 4€/ persona, el primer adult accés gratuït.\nPer mail a reserves@icp.cat\nPer telèfon al 93 726 17 69\nEl Niu de Ciència és un espai destinat a les famílies amb nens i nenes de 0 a 6 anys que té com a objectiu promoure i, sobretot, gaudir de la ciència a través de la descoberta, l’activitat espontània i el joc.\nDel dissabte 23 de març al dilluns 1 d'abril. Atenció!\nDilluns 25 de març no hi haurà sessions. El Museu estarà tancat.\nMatins: A partir de les 11h i fins les 13:30h.\nTardes: A partir de les 16h i fins les 18:30h.\nReserves presencials el mateix dia de visita al Museu\n(no s'admeten reserves telefòniques)\nTel. 932562220 (de dl a dv. de 10 a 13 h).\nPosa’t els guants, desperta el sentits i obre la ment : Qui ha passat per aquí? Qui s’ha menjat l’ocell que s’ha cruspit el cargol? D’on són aquests brins de pol·len i aquesta pols de roca? Activitat d’observació lliure de mostres reals, orientada per una educadora, per identificar i comparar estructures i funcions.\nEspai de descoberta familiar. A partir de 8 anys.\nA partir del dimarts 26 de març i fins dilluns 1 d'abril.\nDurada: 45 minuts.Més informació i inscripcions:\nActivitat gratuïta, inclosa dins l'entrada del Museu.\nÉs recomanable fer reserva prèvia:\nTel. 93 256 22 20 (de dl a dv. de 10 a 13 h).\nEl principal tret diferencial de la Terra respecte als planetes veïns és la vida. Aquesta i el seu entorn físic han tingut molt de temps per evolucionar en companyia.\nVisita a l’exposició Planeta Vida. Edat recomanada a partir de 8 anys.\nDiumenge 24 i 31 de març\nPosted in Activitats\tEtiquetat ciència, famílies, infants, museu, propostes educatives, tallers\tDeixa un comentari


Política de Privadesa - Actuem tots junts, obrim els ulls - COOOC\nResponsable: Col·legi Oficial d’Òptics i Òptiques Optometristes de Catalunya (endavant COOOC)\nDades de contacte amb el Delegat de Protecció de Dades: juridic@coooc.cat\nFinalitat: Ordenar, representar i defensar l’activitat professional, vetllant perquè l’actuació dels col·legiats respongui als interessos i necessitats de la societat, en relació amb l’exercici professional i garantint el compliment de la bona pràctica i de les obligacions deontològiques de la professió, així com evitant l’intrusisme professional.\nLegitimacions: Estatuts del COOOC, consentiment inequívoc, obligacions legals, interès legítim i compliment d’interessos públics.\nDestinataris: El COOOC només comunicarà les seves dades amb el seu consentiment inequívoc previ o en compliment d’obligacions estatutàries i obligacions legals.\nIdentitat: Col·legi Oficial d’Òptics i Òptiques Optometristes de Catalunya\nAdreça postal: Carrer Borrell, núm. 79-183, 08015 Barcelona\nTelèfon: 93 424 51 02\nContacte del Delegat de Protecció de Dades: juridic@coooc.cat\nAl COOOC tractem la informació que ens faciliteu amb la finalitat principal d’ordenar, representar i defensar l’activitat professional, vetllant perquè l’actuació dels col·legiats i col·legiades respongui als interessos i necessitats de la societat, en relació amb l’exercici professional i garantint el compliment de la bona pràctica i de les obligacions deontològiques de la professió, així com evitant l’intrusisme professional.\nLes finalitats principals per les quals podem tractar les seves dades, ja sigui per complir amb obligacions estatutàries, obligacions legals, interessos públics, interessos legítims o en base al seu consentiment, són la gestió de les dades relatives a:\n• La gestió de la seva incorporació al col·legi com a persona col·legiada, i per a l’exercici dels drets i compliment de les obligacions que es derivin d’aquesta incorporació.\n• La gestió de compliment d’aquelles potestats públiques fonamentalment d’identificació dels socis exigits en l’art. 8.4 de la Llei 2/2007, de 15 de març, de societats professionals.\n• Enviament d’informació d’interès col·legial, i especialment dels serveis que el col·legi posa a disposició de les persones col·legiades.\n• La gestió per l’ús dels serveis que el col·legi ofereix a les persones col·legiades.\n• La gestió i comunicació de les activitats formatives, en compliment de l’obligació pública de promoció de la formació continuada de les persones col·legiades.\n• La gestió relativa a la biblioteca i al centre de documentació del COOOC.\n• La gestió deontològica, la relativa a queixes, denúncies, i sancions professionals.\n• La realització de tots els procediments necessaris per al control i gestió del registre d’entrada i sortida de documents i distribució de la documentació als departaments corresponents.\n• La gestió de la prestació del servei d’informes a què es refereixen els articles 246 i 35 de la Llei d’enjudiciament civil.\n• La gestió i organització d’activitats culturals, realització de tallers i atorgament i lliurament de premis.\n• L’organització, comunicació i celebració d’esdeveniments, fires, congressos i similars.\n• La gestió relacionada amb les revistes i publicacions, i la seva recepció per part de les persones col·legiades.\n• La gestió de la borsa de treball.\n• L’elaboració d’estudis sobre l’estat actual i perspectives de la professió d’òptic optometrista.\n• La gestió de les dades dels col·legiats que realitzin funcions d’àrbitres o perits.\n• La gestió i control de les dades de l’arxiu històric del col·legi.\n• La gestió i comunicació a la corredoria i a la companyia d’assegurances de tot el referent a la pòlissa col·lectiva, així com la gestió i tramitació dels sinistres.\n• La gestió de les dades derivades de la política de qualitat de la Corporació, queixes, reclamacions i suggeriments, amb la finalitat de millorar els serveis i l’atenció a les persones col·legiades, i donar suport a les gestions integrals dels serveis col·legials i, en definitiva, per resoldre totes aquelles qüestions que li siguin sotmeses.\nL’informem que per als tractaments que requereixen del seu consentiment i, per tant, tractaments de dades dels col·legiats i col·legiades que no siguin necessaris per donar compliment a obligacions contractuals, estatutàries o legals, per garantir interessos públics, vitals o legals o per tractar les dades en base a interessos legítims del COOOC degudament ponderats per no vulnerar drets i llibertats dels interessats, els col·legiats i les col·legiades, en qualsevol moment poden modular i revocar el consentiment per a aquests tractaments, com per exemple comunicacions de serveis o activitats dels diferents òrgans del COOOC, a través de la seva àrea personal de la web www.coooc.cat a la qual té accés o també revocar el seu consentiment o demanar més informació enviant un correu a mailto:juridic@coooc.cat. No es prendran decisions automatitzades sobre la base d’aquest perfil sense el seu consentiment previ i informat en els casos que la base de legitimació sigui el seu consentiment.\nSegons la normativa de protecció de dades, les dades personals es conservaran fins que siguin necessàries per a la finalitat del tractament i posteriorment es conservaran degudament bloquejades mentre siguin necessàries, a disposició exclusiva de Jutges i Tribunals, el Ministeri Fiscal o les Administracions Públiques competents, per poder atendre possibles responsabilitats nascudes del tractament fins finalitzar els terminis de prescripcions legals establerts en la normativa vigent.\nLa base de legitimació per al tractament de les seves dades és la vinculació com col·legiat/ada al COOOC en compliment de les seves obligacions estatutàries i legals. La base de legitimació per al tractament de les seves dades per a la finalitat d’enviar-li informació d’activitats, serveis i esdeveniments del COOOC que puguin ser del seu interès i que no sigui necessari per donar compliment a obligacions contractuals, estatutàries o legals, per garantir interessos públics, vitals o legals o per tractar les dades en base a interessos legítims del COOOC degudament ponderats per no vulnerar drets i llibertats dels interessats, és l’aportació del consentiment sense que en cap cas la retirada d’aquest consentiment condicioni el tractament de les dades en base a les obligacions legals i estatutàries com a col·legiat/ada.\n– Les dades seran cedides, d’acord amb la Llei, al Consell General de Col·legis d’Òptics Optometristes i a les Administracions Públiques competents així com també quan sigui necessari per complir amb obligacions estatutàries i legals.\n– Les dades que pot tractar el responsable de tractament inclou les següents categories: dades d’identificació, codis o claus d’identificació, adreça postal o electrònica, informació comercial, dades econòmiques, circumstàncies socials, dades acadèmiques i professionals, dades de detalls de lloc de treball i d’activitats professionals, dades econòmiques, financeres, de mutualitats i d’assegurances.\n– Qualsevol persona té dret a obtenir confirmació sobre si en el COOOC estem tractant dades personals que li concerneixin, o no.\n– Les persones interessades tenen dret a accedir a les seves dades personals, així com a sol·licitar la rectificació de les dades inexactes o, si escau, sol·licitar la seva supressió quan, entre altres motius, les dades ja no siguin necessàries per a les finalitats que van ser recollides.\n– En determinades circumstàncies, els interessats podran sol·licitar la limitació del tractament de les seves dades, en aquest cas únicament les conservarem per a l’exercici o la defensa de reclamacions.\n– En determinades circumstàncies i per motius relacionats amb la seva situació particular, els interessats podran oposar-se al tractament de les seves dades. El COOOC deixarà de tractar les dades, excepte per motius legítims imperiosos, o l’exercici o la defensa de possibles reclamacions.\n– Els interessats podran sol·licitar la portabilitat de les seves dades en suport automatitzat a un altre responsable en els supòsits de tractaments que permet el RGPD.\n– Al moment de la cancel·lació de les dades, únicament les conservarem bloquejades en compliment d’obligacions legals.\n– Sens perjudici de l’exercici dels seus dret davant el responsable de tractament, també pot presentar una reclamació davant una autoritat de control, tal com l’Autoritat Catalana de Protecció de Dades, al carrer Rosselló 214, Esc. A, 1r. 1a., 08008 Barcelona, i telèfon 935527800.\nLes dades que ha facilitat es tractaran pel COOOC d’acord amb les finalitats descrites en aquest document, i en aquest sentit se l’informa que podrà exercir, els seus drets d’accés, rectificació o supressió, o la limitació al seu tractament, i a oposar-se al tractament, així com el dret a la portabilitat de la dades a la següent adreça de correu electrònic juridic@coooc.cat.\n2019 © Col·legi Oficial d’Òptics i Optometristes de Catalunya – Avís Legal – Política de Privadesa – Política de Cookies\nUtilitzem cookies per assegurar que donem la millor experiència a l'usuari en el nostre lloc web. Si continua utilitzant aquest lloc assumirem que està d'acord. Estic d'acord Política de Cookies


PARAULA DE DÉUDimarts 15 de Març 2022 – Bloc de Pere Codina Gironella\nPARAULA DE DÉUDimarts 15 de Març 2022\n• Els discursos de Jesús no són discursos plans, en ells s’hi entreveu a vegades una ironia subtil que denota alhora intel•ligència i humor. Diu en aquest fragment dirigit als deixebles: “Feu i observeu tot el que us diguin, però no actueu com ells”. Perquè escribes i fariseus s’omplen la boca de la llei però, en canvi, el seu comportament deixa molt que desitjar.\n• Ens movem aquí en dos models: el dels adeptes i el dels deixebles. El primer es conforma en carregar-se i en carregar als altres de multitud de preceptes, que arriben a regular la vida social fins al mínim detall. És una qüestió de poder. En canvi el deixeble, aprèn per la familiaritat amb el mestre que, tot el que un fa, tota l’autoritat que un pot arribar a tenir no val res sinó es dirigeix al servei. És una qüestió de llibertat.\n• Tenim aquí doncs, el criteri més important per mesurar les nostres accions, només en la mesura que ens ajudin i ajudin a altres, en la mesura que surtin d’un cor humil i amorós seran realment evangèliques. Del contrari mers preceptes religiosos, càrregues religioses sense gaire valor. Un bon criteri per a tenir en compte també en temps quaresmal. Santi Torres sj.\nAnterior Entrada anterior: PREGÀRIA D’AVUI DE CAP I CORDimarts 15 de Març 2022\nSiguiente Entrada siguiente: ESCRIT DEL BLOCDimarts 15 de Març 2022


Notícies - Videovigilància a Can Cortés i completar la reforma dels vestidors de Pere Grau, nous projectes de les Planes\nVideovigilància a Can Cortés i completar la reforma dels vestidors de Pere Grau, nous projectes de les Planes\nLa nova Associació de Veïns de Can Cortés de les Planes reclama millores a les mancances del barri (17/feb/17)\nMoment d'una intervenció veïnal\nel 1/mar/18 Sílvia González Política PDF\nCan Cortés ha estrenat representació al consell de les Planes acordant dos projectes per al barri amb la partida de lliure disposició: instal·lar una càmera de vigilància i crear un parc infantil. Els 51.500 euros que costaran les actuacions procedeixen de la partida corresponent a Can Borrull, que ha cedit els diners. La lliure disposició al sector de les Planes portarà aire acondicionat a la sala del gimnàs del casal (2.700 euros) i la finalització de la reforma dels vestidors de l'Espai Pere Grau (48.000 euros), que es farà després de la festa major.\nLes Planes executarà aquest 2018 projectes que superen els 90.000 euros adjudicats per a la lliure disposició i assoleix més de 102.000 euros, gràcies al romanent. L'altra novetat és que en el tradicional repartiment de la partida entre les Planes i Can Borrull, ara entra en escena Can Cortés. El barri ha estrenat aquest dijous vocalia al consell i ha absorbit els diners dels veïns de Can Borrull, que han cedit la partida en beneficiar-se enguany de les obres d'urbanització.\nEl vocal de l'Associació de Veïns de Can Cortés, Andreu Sancho, ha celebrat la instal·lació de la càmera de vigilància després d'haver exposat sensació d'inseguretat.\nPer primera vegada en la història tenim una reacció municipal en aquest sentit. Volem aprofundir en com es desenvolupa el tema de la càmera.\nL'Ajuntament està estudiant la ubicació de la càmera, així com el finançament que ha de tancar 'amb privats'.\nAl consell s'ha anunciat el futur acord per garantir, al marge de qui governi a l'Ajuntament, la subvenció municipal que les famílies reben per al transport escolar del curs 2019-2020. Un acord que, tot i estar pendent d'aprovació al sí del consell, s'ha rebut amb entusiasme per part de l'AFA de l'escola La Floresta, com mostra la vocal Mercedes González.\nÉs una demanda que s'ha fet durant molts anys. Si ens ho concedeixen estarem molt contents.\nDes d'ERC-MES s'ha apuntat que l'acord hauria d'incorporar la petició a la Generalitat perquè incrementi les despeses en el servei, que delega al Consell Comarcal.\nLa sessió, amb menys assistència per la pluja, ha recordat que a mitjans d'abril comença el període per votar les propostes dels pressupostos participatius, amb tres projectes planencs: un parc de tirolines, un espai de socialització de gossos i una aula musical. L'altra data anunciada és que les obres de la cobertura de l'Espai Pere Grau podrien acabar a mitjans de març.


Vinari | Josep Lluís Pérez Verdú, Premi Monvínic a la Trajectòria Personal en el Món del Vi | Edició 2014\nBiòleg de formació, durant la seva carrera ha aplicat amb èxit la recepta científica i tècnica per millorar la viticultura i l'elaboració de vins, com ho demostren la revolució dels vins del Priorat que va impulsar i el seu Clos Martinet, un dels vins més valorats del país\nper G.A dijous, 14 de maig 2015 - 16:02h\nJosep Lluís Pérez Verdú, considerat per a molts el pare de l'enologia moderna, és el Premi Monvínic a la Trajectòria Personal 2014. Foto: Escola d'Enologia Jaume Ciurana\n"Estic espantat! No sé si sóc un revolucionari, vaig a la contra de tot. Defenso que la universitat i els estudis serveixen per alguna cosa, no només la inspiració de les muses. El secret? Estimar molt, tenir molta sensibilitat i no parar mai, la continuïtat en les coses et dóna el premi final".\nSón paraules de Josep Lluís Pérez Verdú, guardonat als Premis Vinari 2014 amb el Premi Monvínic a la Trajectòria Personal en el Món del Vi, que ha rebut de la mà del director de l'INCAVI, Jordi Bort.\nNascut a Quatretondeta, al País Valencià l'any 1936, poc es podia imaginar que després de rentar plats, pentinar i tallar cabells a Suïssa mentre estudiava biologia, l'atzar el portaria al Priorat, on seria seduït pel món del vi. Pérez Verdú és un científic entre vinyes, convençut que si bé les característiques d'una finca són importants per a elaborar un bon vi, hi ha ben poques coses que no pugui resoldre i millorar “la intel·ligència i la sensibilitat de l'home, que és qui decideix i executa”.\nÉs per això que durant la seva carrera professional ha esmerçat molts esforços a demostrar que la ciència i els avenços tècnics no són sinònims d'artificialitat que trenquen el cicle natural de les vinyes: “Sembla que els termes “ciència” i “tècnica” només es poden utilitzar per als vins tecnològics i comercials. I que només si es treballa segons la tradició i com ho feien els antics, es pot entrar en el grup dels vins mítics... Crec que l’evolució dels nostres coneixements la podem comparar a una cursa de relleus, on cada generació ha d’aportar millores i aquestes serviran per a les generacions futures”.\nAquesta vocació científica i de transmissió de coneixements a la societat explica la implicació decidida de Josep Lluís Pérez Verdú en el món de l'ensenyament. Va ser el primer director de l’Escola d’Enologia Jaume Ciurana, la primera escola que va ensenyar aquesta especialitat a tot l’Estat espanyol, i on els alumnes no eren uns simples receptors de conceptes teòrics, sinó que participaven en tot el procés d'elaboració d'un vi, des de comprar el raïm fins a ajudar el pagès a podar el cep.\nL'escola va tenir un paper clau en el ressorgiment del Prioritat com a zona vitivinícola, però sense cinc persones clau, Josep Lluís Pérez, Carles Pastrana, René Barbier, Daphne Glorian i Álvaro Palacios, encara coneguts com 'Els cinc magnífics' la revolució no hauria estat possible. Fa dues dècades, aquest equip va creure que aquella terra deprimida podia donar els millors vins del món quan ben pocs hi confiaven. El resultat d'aquell projecte tècnic i científic va ser els 'Closos', els vins prioratins que van situar els vins catalans al mapa mundial dels grans vins. La primera anyada que van elaborar va ser la de 1989, ara fa exactament 25 anys, i des d'aleshores el Priorat va recuperar l'estima per la seva terra. Aquell primer vi havia adaptat l'elaboració tradicional a la nova tendència internacional, que entre d'altres coses, incloïa marcar el preu de cada ampolla per prestigiar el producte. Es va fixar en 1.500 pessetes, quan d'altres venien a granel a 50 pessetes el litre. El fenomen del Priorat es va accelerar també gràcies a la premsa internacional, que va escriure que el vi del Priorat era el millor que havien tastat de tot l'Estat. Aquell vi era el resultat d'una combinació de garnatxa, cabernet sauvignon, merlot, syrah i carinyena. La fórmula d''Els cinc magnífics' va funcionar, perquè avui, la comarca del Priorat, amb poc més de 10.000 habitants, té 150 cellers.\nJosep Lluís Pérez Verdú va fundar l'any 1981 Mas Martinet Viticultors, a Falset, i els seus vins, com el Clos Martinet i el Martinet Bru, són un dels artífexs del renaixement dels vins d'aquesta terra. Avui, dirigida per la seva filla, continua recuperant vinyes tradicionals i també treballa els vins ecològics. Però aquest guru de la viticultura moderna, amb 78 anys i moltes idees encara per desenvolupar, no s'ha jubilat pas. Des de Mas Martinet Assessoraments dóna suport a projectes com plantar vinyes en zones de gran dificultat com les illes del Bàltic i Egipte. Sap que els mestres mai deixen d'ensenyar i d'aprendre.


Part de l'haixix decomissat en l'operació policial\nLa policia espanyola ha detingut cinc persones a Barcelona quatre a Mataró i una a Badalona com a presumptes membres d'una banda que distribuïa, des de l'Estat, haixix procedent de Marroc cap a països europeus com França, el Regne Unit, els Països Baixos i Itàlia. Segons fonts policials, en total s'han detingut 55 persones que formaven una xarxa de cèl·lules independents entre si assentades arreu del territori espanyol i que desconeixen l'existència de les altres. Els agents han intervingut onze tones d'haixix, de les quals 2,3 a Barcelona. La droga travessava l'Estret de Gibraltar en potents llanxes motores semirígides o amagada en dobles fons i dipòsits de combustibles de camions de gran tonatge.\nEls detinguts coordinaven des de diferents punts de l'Estat -concretament de Madrid, Guadalajara, Barcelona i Màlaga- la logística, emmagatzematge i transport de la droga cap a diferents països europeus. Per això, disposaven de diverses naus industrials i locals comercials per guardar la droga. Per distribuir la droga als compradors de la xarxa, utilitzaven camions i turismes amb cavitats ocultes per amagar l'haixix si el trajecte era cap a Europa o per guardar els beneficis en efectiu si tornaven cap al Marroc.\nCom a quantitats més destacades, a Catalunya, es van intervenir 2.300 quilos d'haixix, mentre que a Guadalajara, Alcalá de Henares i San Fernando, a Madrid, 3.500 quilos; a Alhaurín el Grande (Màlaga) 3.300 quilos; a Madrid una tona i a Algesires 650 quilos. En l'operació, la policia espanyola ha confiscat dos milions d'euros en efectiu, 52 turismes, cinc camions i un tràiler, 200 telèfons mòbils, 20 equips informàtics, set armes de foc (dues d'elles fusells de guerra AK47 i Colt M4), 30 dipòsits de combustible per a camions i nombroses matrícules duplicades.


AOC M2870Vq revisió - Monitors De Pc | Gener 2021\nAOC M2870Vq revisió\nAquesta pantalla de 1080p gran us donarà una bona qualitat d’imatge amb un pressupost\nL'AOC M2870Vq és, amb molt, el monitor més barat de 28in que hem provat. Com hauríeu d'esperar, s'han reduït algunes cantonades pel preu baix, de manera que si la pantalla us convé en funció del que necessiteu d'un gran monitor.\nEl M2870Vq és un disseny sense embuts; el marc està fabricat en plàstic negre i té només un fons amb textura per amenitzar les coses. Tampoc hi ha cap dels extres que espereu veure en una pantalla més cara; no hi ha cap nucli USB, no hi ha ajust d’alçada i cap gir. Tanmateix, la pantalla té una bona selecció d'entrades, amb connectors VGA, DVI, HDMI i DisplayPort.\nLa majoria de les pantalles que veiem aquesta mida tenen 2.560x1.440 resolucions, però caldria esperar que píxels en un monitor tinguessin aquest preu. En canvi, l'AOC M2870Vq té un panell estàndard de 1.920x1.080 MVA. Les pantalles MVA acostumen a ser més barates que els models IPS, però encara poden reclamar grans angles de visió, excepcionalment negres profunds i nivells de contrast molt elevats.\nLa pantalla d'AOC no va decebre. El nostre dispositiu de calibració va mostrar els nivells de negre de 0,07 cd / m2 molt baixos, i vam mesurar el coeficient de contrast com a 3299: 1 elevat al cel, que ens va ajudar a veure un munt de detalls en zones fosques a les imatges de proves d’alt contrast. L’única zona on el M2870Vq va decebre va ser per la seva precisió del color. Fora de la caixa, es va poder mostrar només el 89,9 per cent de la gamma de colors sRGB, per sota de la mitjana. Després de la calibració, vam poder augmentar aquesta xifra fins a un 93,4 per cent més respectable. Tot això no és prou bo per als usuaris que realitzen tasques sensibles al color, però és adequat per a l'ús quotidià i tasques en què apreciaràs un contrast elevat, com ara jocs.\nCom era d’esperar, les nostres imatges de proves de colors es veien significativament menys vibrants del que hem vist a les pantalles de gamma alta, amb vermells sòlids, verds i blaus tot més clars a tota la taula. Si voleu colors que realment apareguin, necessitareu un monitor més car.\nAmb el color i el rendiment al voltant del que esperaríem per a una pantalla d’aquest preu, l’últim que cal tenir en compte abans de comprar aquest monitor és fins a quin punt estaràs lluny. Si es mira qualsevol gran monitor de prop es revelarà les seves imperfeccions, però tenir una pantalla tan gran amb només una resolució de 1.920x1.080 davant del nas significa que sens dubte coneixereu els píxels. Si és possible, li recomanem traslladar-lo a la part posterior de la taula; a un parell de metres de distància la pantalla sembla molt millor. Tampoc tindreu problemes de scalada a Windows, on les icones i el text de les aplicacions sovint són massa petits a les pantalles d’alta resolució; tot és bonic i gran en una pantalla de 1080p, tan gran, però la quantitat relativament baixa d’espai d’escriptori significa que no és ideal per treballar en dos documents de costat.\nAmb el M2870Vq, AOC ha portat pantalles de 28 pulgades a les masses. 180 £ no són realment molts diners per a un monitor d’aquesta mida, tot i que la falta d’extres i el disseny barat poden deixar fora algunes persones. Si disposeu de 15 euros més per gastar i esteu disposats a sacrificar una polzada de mida de la pantalla, us recomanem el BenQ EW2740L de 27 polzades, amb una millor precisió de color i nivells de contrast més elevats.\nquants llibres s'espera un Kindle Paperwhite\nDell rugged laptop uk\nEspecificacions d’asus eee pc 1015pe


El Racó de Pensar: d’octubre 2012\nSobre adaptacions no hi ha res escrit...\nÉs ben cert que en aquesta vida, per tal d’adquirir el propi criteri, s’ha d’experimentar de tot. I ahir és el que vaig fer: em vaig sotmetre a un experiment, en aquest cas teatral, ja que vaig anar a veure per primera vegada un muntatge teatral del director Àlex Rigola, que en aquesta temporada s’ubica a la Sala Petita del Teatre Nacional de Catalunya amb l’adaptació del clàssic de William Shakespeare, Macbeth, reanomenat per aquesta ocasió amb el títol de MCBETH.\nBé, és complicat definir un espectacle quan no s’ha entès del tot què s’ha vist. Sí que és veritat s’ha d’admirar el treball dels actors, ja que no és gens fàcil passar per les proves escèniques per les quals passen ells durant els 87 minuts que dura l’espectacle. Però també cal dir que, personalment, penso que el plantejament del muntatge és massa arriscat. Potser sóc jo, que sóc massa clàssica, o que penso en Shakespeare com una referència massa intocable per dramaturgitzar un text seu amb una visió tan particular.\nSigui com sigui, no vaig ser una espectadora fàcil ahir, ja que no vaig poder entrar en la situació i tot se m’apareixia massa fred i llunyà. No només per l’estètica i vestuari (o “no-vestuari”) sinó també per la constant immobilitat dels actors que semblaven més maniquís de la secció de roba interior del “Tall Anglès” que uns cavallers o dames del període isabelí. Tampoc m’entrava en el cap com les tres bruixes fatals apareixen amb màscares del Mickey Mouse, o perquè el tercer acte ha de plantejar-se en un escenari cobert de blanc (amb les paraules Fire Walk With Me” coronant el fons) i els dos actors protagonistes nus com el dia en què van venir al món... Ni vaig entendre perquè en aquesta última part havien de parlar amb veus mig guturals, o perquè el rei Duncan es marcava un monòleg en el qual feia referències descafeïnades a la política d’avui... O perquè Macduff està interpretat per una actriu (sense treure-li mèrit a Míriam Iscla). O...\nPerò no vull ser negativa, insisteixo en el treball actoral, ja que ha degut ser un esforç interessant per als intèrprets recitar un text “Shakesperià” en vers (això sí: tan accelerat que costava seguir-lo... Semblava que tenien pressa per marxar) mentre es passegen en xandall i “Imperios”, camisoles i samarretes del Celtic de Glasgow mantenint la dignitat pròpiament “Shakesperiana”. Un aplaudiment per a ells. També hi va haver certs recursos molt ben utilitzats (implicar al públic en una escena d’un banquet, el treball amb la megafonia per fer les veus sobrenaturals, els morts amb les cares pintades de vermell...).\nI sobre l’adaptació del text en sí... Comentar que si algú es decideix a veure l’obra, primer li aconsellaria que es llegeixi l’original, després li advertiria que només tingui com a referència el text, perquè la posada en escena no té res a veure amb l’original (a part que s’ha retallat alguna que altra escena, com la de l’assassinat de la família de Macduff). Per no conservar-se, no s’ha ni conservat el monòleg de Lady Macbeth... En algunes escenes els actors (sota el meu criteri) no donaven l’èmfasi que li havien de donar als seus versos i en general s’han perdut tots els punts àlgids que plantejava Shakespeare (com per exemple la lluita final d’espases, canviada per un xoc entre dits fingint ser pistoles), bé, excepte la bogeria final de Lady Machbeth, que va donar un toc energètic en els últims minuts.\nDe tota manera, per gustos els colors. He plasmat aquí una opinió personal, i no tinc ànim d’ofendre ningú. Els meus criteris poden diferir de moltes persones, evidentment, però sí que vull fer un últim raonament: quan es fa una adaptació d’un text dramàtic, sempre hi ha d’haver un perquè, una justificació, darrere el treball. Jo ahir no la vaig sentir o potser no la vaig entendre, i no és una crítica barata, simplement, que no del dret ni del revés he trobat o he sabut trobar una relació lògica en els 87 minuts de MCBTH.\nPublicat per Miriam Asel a 23:54 1 comentari:


Auxiliar d'elements de grup: Dades\nIndica quins camps d'opció es troben dins el quadre de grup.\nEn el disseny del formulari, feu clic a la icona Quadre de grup a la barra d'eines i amb el ratolí creeu un marc - pàgina 1 de l'auxiliar\nQuins noms voleu assignar als camps d'opció?\nIndica l'etiqueta respectiva per a cada camp d'opció. Veureu l'etiqueta del camp d'opció en el formulari. Aquesta entrada correspon a la propietat Etiqueta del camp d'opció.\nConfirma l'etiqueta actual i la copia a la llista de Camps d'opció.\nIntroduïu l'etiqueta per a cada camp d'opció del grup que voleu crear i copieu-la a la llista fent clic al botó de fletxa. Repetiu aquest procediment fins que tots els camps d'opció estiguin definits.\nMostra tots els camps d'opció que s'han d'incloure en el quadre de grup.\nSuprimeix els camps d'opció seleccionats de la llista.\nThis page is: /text/shared/autopi/01120100.xhp\nTitle is: Auxiliar d'elements de grup: Dades


El llibre Tant de gust... senyor Fabra combina retalls biogràfics de l'autor amb textos d'altres autors relacionats amb el Mestre, com ara la descripció que en fa Josep Pla a Homenots.\nArran del la lectura del llibre, els participants també es van atrevir a llegir alguns fragments del llibre Pompeu Fabra, el meu pare. Records personals de Carola Fabra. La filla gran de Fabra hi explica els records que conserva del seu pare, els seus gustos i costums, els anys bons i les dificultats de l'exili.\nA partir d'aquestes dues lectures, els assistents al Club han descobert la vessant més propera (més humana) de Pompeu Fabra.\nEn l'última sessió, cadascun dels lectors va fer un petit resum sobre algun aspecte relacionat amb la quotidianitat del lingüista, com ara si li agradava ballar o d'on li venia l'afició de fumar en pipa.\nA més de la lectura del llibre, els participants van practicar i aprofundir en la fonètica dels sons vocàlics del català.\nEl proper Club de Lectura Fàcil de Cornellà serà al febrer. S'hi llegirà Pilar Prim, de Narcís Oller, i es farà a la Biblioteca Central.


L'ESCALA - En Venda: Casa o Xalet independent Holliday en venda, 6 habitacions, jardí, barbacoa, garatge\nCasa o Xalet independent Holliday en venda, 6 habitacions, jardí, barbacoa, garatge\nCasa o Xalet independent Holliday en venda, 6 habitacions, jardí, barbacoa, garatge.\nCasa o Xalet independent Holliday en venda, 6 habitacions, jardí, barbacoa, garatge, L'ESCALA\nCasa molt espaiosa, lluminosa i assolellada amb piscina privada que es troba en una zona residencial molt tranquil·la, veïnat de cases unifamiliars; a pràcticament la mateixa distància de la platja de Riells i Montgó\nJardí empedrat i amb gespa\nFinca de 600m2\nSuperfície construïda 318m2\nEs tracta d’un habitatge unifamiliar de 6 habitacions i 3 cambres de bany recentment renovades que es troba construïda en tres plantes que gaudeix de jardí i piscina que fan de la propietat un lloc confortable i acollidor.\nPlanta baixa: Es troba al davant de la piscina, garatge, un ampli porxo que dóna accés a un menjador sala d’estar, 2 habitacions amb un llit de matrimoni gran cadascuna, una habitació amb dos llits individuals i una cambra de bany familiar.\nPlanta primera: Disposa d’una cuina independent ben equipada amb rentavaixelles …, un menjador sala d’estar gran que dóna a una terrassa acollidora amb vistes sobre la piscina i esls voltants, una safareig, una habitació amb un llit de matrimoni, una habitació amb dos llits simples i una cambra de bany familiar.\nPlanta segona (última): Té 1 habitació amb un llit de matrimoni, una bonica terrassa amb vista panoràmica i una cambra de bany privada\nCasa o Xalet independent Holliday en venda, 6 habitacions, jardí, barbacoa, garatge was last modified: març 5th, 2020 by bertodj\nSituació: carrer Vall d'Aran, 33, L'ESCALA\nVilla Holliday Casa molt espaiosa, lluminosa i assolellada amb piscina privada que es troba en una z [..]


Ada Colau planta Felip VI i no assistirà a la recepció oficial amb motiu del Mobile - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nL'alcaldessa justifica que «una cosa és el respecte institucional i l'altra és retre homenatge», però sí que anirà a l'acte inaugural i al sopar de benvinguda | Primera visita del rei a Catalunya des de la manifestació contra els atemptats de Barcelona i Cambrils\nacn 25.02.2018 | 11:51\nL´alcaldessa de Barcelona, atenent ahir els mitjans a les portes del Conservatori Municipal de Música acn\nL'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, plantarà Felip VI en les recepcions oficials previstes per a avui i demà amb motiu del congrés de telefonia Mobile World Congress (MWC). Colau no assistirà a la rebuda oficial, però sí al sopar de benvinguda d'avui al vespre al Palau de la Música i a la inauguració del congrés. Colau va justificar que «una cosa és el respecte institucional i l'altra és retre homenatge».\nQui no assistirà a la inauguració del MWC en protesta per la presència del rei, arran del discurs de l'1-O, és el secretari de Tecnologies de la Informació i la Comunicació de la Generalitat, Jordi Puigneró. També el secretari general de la conselleria d'Empresa i Coneixement, Pau Villòria, va declinar assistir a la recepció i sopar.\nPer la seva part, Colau confirmava ahir que havia «comunicat a protocol de la Casa Reial que no participaré en les habituals rebudes oficials al rei. Ara mateix no pertoca per responsabilitat institucional davant dels milers de persones que van patir càrregues policials duríssimes i arbitràries a 27 escoles de la nostra ciutat l'1-O», va dir a les portes del Conservatori Municipal de Música.\nDe fet, Colau va retreure al monarca la seva «zero empatia» amb els lesionats de l'1-O: «En comptes de mantenir-se neutral i cridar a la concòrdia es va posicionar amb les tesis més dures i més repressives», va lamentar l'alcaldessa. «Estem en un context polític que no és de normalitat i vivim malauradament en una situació d'excepcionalitat amb l'autogovern intervingut pel 155 i els fets molt greus succeïts els darrers mesos al conjunt del país i concretament a Barcelona», va recordar Colau, que va afirmar que aquesta «repressió absolutament injustificada» i «vulneració reiterada de drets fonamentals i llibertats» va molt més enllà del debat d'independència o de la relació que hi ha entre Catalunya i Espanya.\nL'alcaldessa de Barcelona va posar en el mateix sac exemples com l'empresonament de líders socials i polítics com els «Jordis», Oriol Junqueras i Joaquim Forn, i la recent condemna a tres anys de presó per al raper Valtònyc. «Un empresonament per ofenses a la corona que nosaltres creiem que s'hauria d'emmarcar en la llibertat d'expressió», va puntualitzar Colau. «Estem davant d'un moment de clara vulneració de drets i de retrocés democràtic», va dir. «I, per tant, en un moment que no és de normalitat institucional, i això s'ha de reflectir en l'exercici del meu càrrec com a alcaldessa», va insistir Colau. «Vetllaré sempre per mantenir els respecte amb totes les institucions, però una cosa és el respecte institucional i una altra cosa és retre homenatge, i això és el que no faré ni diumenge ni dilluns», va sentenciar.\nNombrosos líders polítics van criticar la decisió de Colau. Segons el primer secretari del PSC, Miquel Iceta, «segueix oblidant la seva responsabilitat institucional, segueix acumulant errors, segueix perjudicant la ciutat. Barcelona no s'ho mereix», va dir a través de Twitter. També el cap de files del PSC a l'Ajuntament de Barcelona, Jaume Collboni, va demanar a Colau que «rectifiqui» i va avisar que és un «error polititzar» el Mobile.\nTambé el president del grup del PP a Barcelona, Alberto Fernández Díaz, va acusar l'alcaldessa de fer un «boicot» a la ciutat i convertir-se en una «kamikaze» contra la ciutat per plantar el rei. Per la seva part, en un acte a Girona, el delegat del Govern espanyol a Catalunya, Enric Millo, va acusar Colau d'actuar «de cara a la galeria» i va sostenir que era un gest «menor» de «postureig» perquè, en realitat, l'alcaldessa sí que serà present als «actes importants» als quals també assistirà el monarca.\nDes de Cs, la presidenta del grup municipal de la formació taronja a l'Ajuntament de Barcelona, Carina Mejías, va acusar l'alcaldessa d'actuar «un cop més al dictat dels independentistes».\nCriden a rebre el rei amb «una gran cassolada». Arreu


Mans Unides inicia una nova campanya solidària contra la fam — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Mans Unides inicia una nova campanya solidària contra la fam\nCampanya 2017 de Mans Unides\nMans Unides de la Parròquia de Sant Ot ha iniciat una nova campanya solidària contra la fam al món. Enguany, l'entitat urgellenca col·laborarà en un projecte de formació a la comarca de Ngöbe Bugle (Panamà), per afavorir la producció i comercialització directa per part dels grups indígenes de la zona.\nSegons han exposat des de Mans Unides, en aquesta àrea de l'Amèrica Central "els camperols segueixen vivint exclosos i marginats, amb moltes mancances i pobresa". L'objectiu és ajudar 259 famílies el primer any, i 753 el segon any, per tal de fomentar l'explotació agrícola sostenible i el desenvolupament integral de la comunitat, mitjançant una aportació de 30.909 euros. El responsable de l'aplicació serà Alejandro Urriola, de la Fundació Campesina Indígena de Veracruz.\nAl llarg de l'any, Mans Unides de la Parròquia de Sant Ot durà a terme les accions habituals, com ara les campanyes entre els socis i feligresos, el Sopar de la Fam i la venda de flors i plantes. El cartell de la campanya d'enguany se centra a recordar que un terç dels aliments que consumim al món desenvolupat "acaba a les escombraries" mentre "800 milions de persones continuen patint fam al món". Per això, el text conclou que "el món no necessita més menjar; necessita més gent compromesa".\nTot coincidint amb la presentació del nou projecte, el col·lectiu ha fet balanç de la campanya 2016, de la qual han agraït el fet que una família ha aportat 30.155 euros per a la millora d'una extensa zona de la diòcesi de Luango (Congo), per facilitar l'adquisició d'estris i llavors per part de la població local, com també la formació dels habitants. També s'ha recollit 5.800 euros per a un projecte de promoció social de dones en un suburbi del Marroc. L'associació ha fet públic "el més gran agraïment a tothom qui ho fa possible".


El Centre Ocupacional Paideia es traslladarà al barri de Sant Antoni | betevé Web\nRedacció btvnotícies divendres 28 de juliol, 2017 , 20.21\nEl local del carrer de Mejía Lequerica els ha quedat petit i canviaran a començaments d’any\nEl Centre Ocupacional Paideia va obrir les portes el 2014, amb l'objectiu de continuar la tasca que es fa a l'escola d'educació especial Paideia, situada a escassos metres del centre. L'objectiu del centre és facilitar el pas a la vida adulta dels nois que acaben l'escola, fomentar-ne l'autonomia i consolidar els hàbits de treball.\nEl Centre Ocupacional Paideia és el destí de molts dels nens que acaben l'escolarització a l'escola d'educació especial Paideia. Els dos centres estan separats per molts pocs metres de distància i la majoria de famílies són de les Corts. Per això, quan es va començar a quedar petit el local, els responsables del centre, la Fundació Paideia, asseguren que van fer tot el possible perquè es quedés al barri però no va ser possible.\nSegons la secretària de la Fundació Paideia, Maria Teresa Aguilar, els nens van a l'escola caminant, participen en les festes del barri i viuran el canvi com un trasbals. Reconeixen que van demanar suport al districte de les Corts, per tal que els ajudés a buscar un local nou, però que, en aquest cas, a diferència del que ha passat en altres ocasions, el districte no els va poder oferir una alternativa.\nEl districte reconeix que tot i que Paideia rep el suport de l'Administració en aquest cas no s'ha pogut buscar un local nou per al centre. Tot i així reiteren que seguiran col·laborant amb aquesta entitat, així com amb la resta d'associacions i entitats per a persones amb necessitats especials del districte.\neducació especialformació ocupacional\nS’eleven a sis les famílies que denuncien abusos sexuals a l’Escola Taiga\nDetingut l’educador acusat d’abusos sexuals a alumnes amb discapacitat de l’Escola Taiga\nTres famílies denuncien abusos sexuals en un centre d’educació especial de Vallvidrera\nEls alumnes de l’escola d’educació especial Moragas experimenten amb l’art i la memòria\nUn nou programa de formació ocupacional es proposa inserir 400 joves al mercat laboral\n2 de gener 2016\nEl projecte de l’escola d’educació especial Fàsia al solar de les Germanetes perilla\nEls alumnes d’una escola d’educació especial del Guinardó presenten un curt


Retirada de formatge Reblochon fabricat a França. Agència Catalana de Seguretat Alimentària\nRetirada de formatge Reblochon ...\nRetirada de formatge Reblochon fabricat a França\nA França s’han produït 7 casos d'intoxicació alimentària en nens per E. coli, presumptament associats al consum de formatge elaborat a partir de llet crua, fabricat a França, notificats a través del Sistema d'alerta ràpida per a aliments i pinsos (RASFF).\nA data d'avui no hi ha constància de l'existència de casos associats al consum d'aquest producte a l’Estat Espanyol.\nLes dades del producte objecte de retirada són els següents:\nProducte: FORMATGE Reblochon 450 g\nFabricant: FROMAGERIES CHABERT MALLIERES. 710 RTE DU VAL DE FIER. Vallières 74150. FRANÇA.\nLot: Tots els que comencin per 8CR\nNúmero d’autorització sanitària: FR 74096050 CE\nLes autoritats sanitàries de França comuniquen que el producte ha estat distribuït a Canadà, Portugal, Alemanya, França, Espanya (Andalusia i Madrid), i Països Baixos amb posterior redistribució des d'aquest últim a República Txeca, Alemanya, Dinamarca, continuant amb les investigacions de traçabilitat del producte.\nEl fabricant francès va efectuar la recuperació de tota la producció de Reblochon 450 g., amb el número d’autorització FR74096050 CE, que concerneix a tots els lots que comencen per 8CR distribuïts des del 21.01.18 fins al 14.05.18.\nD'altra banda, les autoritats sanitàries de la Comunitat de Madrid a través del Sistema Coordinat d'Intercanvi Ràpid d'Informació (SCIRI) amb data 14 de maig, han informat de la retirada precautòria efectuada pel Grup Carrefour de formatge Reblochon format 450 g. (Elaborat a partir de llet crua), marca: Reflets DE FRANCE, Codigo EAN: 3245390132918 i lots que comencin per 8CR per ser elaborats pel mateix fabricant francès.\nEl producte ha estat objecte de distribució a Espanya (en totes les comunitats autònomes i la Ciutat Autònoma de Ceuta) i Andorra.\nL’Agència Espanyola de Consum, Seguretat Alimentària i Nutrició (AECOSAN) ha informat d'aquests fets a les autoritats competents de les comunitats autònomes a través SCIRI i s'està procedint a la retirada precautòria del producte a nivell nacional per part de Carrefour. Així mateix s'ha informat a les autoritats competents europees a través del RASFF.\nCom a mesura de precaució, es recomana a aquells consumidors que poguessin tenir el producte anteriorment esmentat en les seves llars que s'abstinguin de consumir-lo.\nComunicat del Ministeri d’Agricultura i Alimentació de França


Els Premis ARC distingeixen la Jazz Cava, Els Catarres, Txarango i Quimi Portet | Osona.com\nEls Premis ARC distingeixen la Jazz Cava, Els Catarres, Txarango i Quimi Portet\nLa indústria musical en directe reconeix el bon moment de la música osonenca\nper Esteve Plantada , 15 de desembre de 2015 a les 08:47 |\nTots els guanyadors dels premis ARC 2015 a la gala de lliurament dels guardons, celebrada a la sala BARTS aquest dilluns,14 de desembre de 2015. Foto: ACN\nLa indústria musical en directe ha celebrat aquest dilluns a la nit la gala dels Premis ARC, que premia els millors artistes, grups de música i agents implicats de l'any. En la catorzena edició, l'Associació de Representants, Promotors i Mànagers de Catalunya ha reconegut el bon moment que viu la música osonenca: Txarango ha obtingut el premi a la millor gira internacional; Els Catarres, juntament amb La Meravella i La Loca Histeria, a les millors gires a festes majors; Quimi Portet, amb Sisa i Oliver, a la millor gira per teatres i auditoris; i el premi a la millor programació d'espai musical ha estat per a la Jazz Cava de Vic.\nOsona encara havia aportat més nominats, que no han obtingut premi. És el cas de l’Atlàntida, com a millor programació de teatre; Núria Graham, a millor gira per a festival; i Obeses, com a artista revelació.\nEls Premis ARC també han distingit Mishima per la millor gira per sales i Els Amics de les Arts per la millor gira per festivals. L'Auditori de Barcelona s'ha endut el guardó a la millor programació de teatre, mentre que el guardó a la millor programació de música de festa major ha estat per la festa major de les Santes de Mataró. El Cruïlla Barcelona ha estat guardonat amb el premi al millor cicle de música, mentre que El Món a RAC1 és el millor mitjà de comunicació.\nLa gala, presentada pel popular humorista osonenc Peyu, ha comptat amb l'actuació de Mishima i Núria Graham, Blaumut i Judith Neddermann, Ramon Mirabet i Gertrudis juntament amb el cantant de Txarango, que han tancat la vetllada. Durant l'acte han estat nombroses les crítiques a l'IVA cultural, a les eleccions del proper 20-D, als atacs contra la llengua catalana i, fins i tot, s'ha nominat Miquel Iceta, Soraya Sáez de Santamaría i Pablo Iglesias com a millors artistes revelació de l'any per les seves actuacions musicals a mítings i programes televisius.\nCultura, Premis ARC, Quimi Portet, Jazz Cava, música, Els Catarres, Txarango, Els Amics de les Arts, Mishima


Aral (Kazakhstan) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Aral, Kazakhstan)\nAral, també conegut com a Aralsk o Aral'sk, (kazak: Арал, rus: Аральск) és una petita ciutat del sud-oest del Kazakhstan, situada a la província del Khizilordà. És la capital del districte d'Aral. Aral té una població de 29.987 habitants (2009).\n46° 48′ N, 61° 40′ E / 46.8°N,61.67°E / 46.8; 61.67\nDistricte Aral District (en)\nLa ciutat fou antigament un port pesquer i una ciutat portuària a la riba del mar d'Aral, i era un important proveïdor de peix internacionalment. Això s'acabà però, quan a partir del 1960 començà la recessió del mar d'Aral, igual que a la ciutat de Moynaq, a l'altra banda del mar.\n1.3 El retorn del mar\nPort d'Aral (dessecat)\nEl 1817, hi havia un assentament anomenat Alty-Kuduk, prop de l'actual ciutat d'Aral. Per allí hi passa actualment un ferrocarril que passa pel sud de la localitat. Des de la dècada de 1870, l'assentament fou anomenat Aralsky. El desenvolupament d'Aral va començar quan s'acabà de construir el ferrocarril d'Orenburg-Taixkent (1899-1905), ja que aleshores es construí una estació de ferrocarril que la connectava amb altres localitats, i encara actualment continua funcionant. La història oficial de Aralsk començà aquell mateix any.\nVaixells abandonats a Aral\nEl 1905, tot de comerciants russos organitzaren grans empreses pesqueres i van formar una empresa anònima a Aral. Fou aleshores el començament de la pesca al mar d'Aral, així com es construïren plantes de fabricació de vaixells per a la pesca.\nDesprés de la Revolució, l'estació de tren d'Aral s'amplià molt, canviant el nom d'aquella per "Aralskoye more (mar)". El poble d'Aral també s'amplià molt, de manera que el 1938 Aral i el districte d'Aral es convertiren en una part important de la recentment formada província del Khizilordà, i aleshores la localitat es convertí en la ciutat pesquera més important del territori, important peix arreu d'Euràsia.[cal citació]\nMapa en què es veu a partir de l'any 2005 una recuperació del Mar d'Aral Nord, acostant-se cada cop més a la ciutat d'Aral.\nEls anys de prosperitat i la gran pesca de la ciutat continuaren fins al 1960, any que, a causa de la desviació per part dels soviètics dels rius que desemboquen al mar d'Aral -Amudarià i Sirdarià- per a regar grans extensions de cotó, el nivell del mar anà descendint progressivament, deixant Aral sense costa, ja que aquesta el 1990 ja es trobava a 100 km de la ciutat.\nRecuperació via satèl·lit del Mar d'Aral Nord\nDes que el mar marxà d'Aral, la ciutat ha disminuït considerablement en població i importància socioeconòmica, el que resulta en alts nivells d'atur. També hi ha greus problemes de salut per a la població local causada per productes químics tòxics en l'aire exposades al vent per les aigües en retirada i, possiblement, dels agents químics i biològics insegurs emmagatzemats a l'illa de Vozrozhdeniya. Fins i tot arribà un brot de verola el 1971 procedent d'aquests agents.\nEl retorn del marModifica\nL'octubre del 2003, el govern del Kazakhstan amb l'ajuda del Banc Mundial construí un gran presa de ciment, el dic Kokaral, per a separar les dues meitats del mar d'Aral (l'Aral Nord i Sud), mantenint i augmentant així el nivell de l'aigua al nord del mar, recuperant la pesca i reduint el nivell de salinitat.\nDes que es va construir la presa, la pesca ha tornat i el nivell d'aigua al nord ha augmentat notablement, situant la ciutat d'Aral a 100 quilòmetres de la costa l'any 2003 a només 12 l'any 2015. Es calcula que prop de l'any 2020 la ciutat recuperarà la costa i tornarà a tenir port.\nHerba als afores d'Aral\nEl terreny de la zona d'Aral és pla tot i que lleugerament elevat, amb el pendent general del terreny fins al mar d'Aral. L'alçada d'Aral és d'entre 55–71 m. La part oriental del territori està ocupat per zones sorrenques. L'altura dels turons de sorra i dunes és de 5–25 m.\nEn el territori no hi ha rius amb curs d'aigua perenne. L'aigua és als rius efímers, barrancs entre fusió de la neu i les pluges de primavera. Al sud del territori avança el Mar d'Aral Nord.\nLa vegetació és àrida i semi-àrida, formada principalment per herba (estípia, artemísa) i arbustos mitjans (tamarix, ginesta). L'àlgui està àmpliament distribuït. A la ciutat també hi trobem alguns arbres, sent el més abundant l'om xinès.\nAral té un clima desèrtic fred (Classificació climàtica de Köppen BWk). El clima entre les estacions es nota molt, amb molt fred a l'hivern i molta calor a l'estiu. L'escassetat de precipitació (136 mm per any) també fa que la zona sigui relativament deserta.\nCavalls cavalcant sobre una zona nevada on abans hi havia el mar d'Aral\nL'hivern (mitjans de novembre - mitjans de març), es dóna amb nuvolositat variable i boires freqüents. La temperatura mitjana durant el dia és d'entre -5 i -10 C, i durant la nit pot baixar més de -25 C (mínima absoluta - 42 °C). Les glaçades constants comencen al desembre. La precipitació ocorre principalment en forma de neu. La capa de neu es forma a la segona quinzena de desembre i dura fins a finals de març; el gruix mitjà sol ser de 16 cm, encara que en un hivern fred pot ser de 30 cm). La profunditat mitjana de congelació del sòl és d'1,3 m.\nTulipes a la primavera a la sortida d'Aral\nLa primavera (mitjans de març a abril) és càlida, amb temps inestable a la primera meitat. La temperatura de l'aire en el començament de l'estació es queda entre -1 i -10 °C durant el dia, mentre que a la nit pot baixar fins a -10 °C; Al final de l'estació de dia es pot arribar als 25 °C mentre que de nit entre -1 °C a 8 °C La precipitació es dóna en forma de pluges curtes, de vegades amb neu.\nL'estiu (maig - mitjans de setembre) es caracteritza per un temps estable, calorós i clar. La temperatura de l'aire durant el dia és de 30 a 35 °C (màx. 46,9 °C), mentre que a la nit la temperatura descendeix a 15 °C. A l'estiu sol haver-hi tempestes de sorra.\nLa tardor (mitjans de setembre - mitjans de novembre) - sol ser seca, fresca i ennuvolada. La temperatura del dia es queda entre 5 i 25 °C, i a la nit baixa d'entre 5 i -5 °C La precipitació es dóna en forma de plugim a la segona quinzena de novembre, de vegades amb la caiguda de neu humida.\nEls vents de la primavera i l'estiu són sobretot occidentals i nord-occidentals, mentre que a la tardor i hivern són d'est i nord-est. La velocitat del vent és de 3.7 m/s. Al llarg de l'any (especialment a l'hivern i primavera) s'observen sovint forts vents amb una velocitat de 15 m/s o més (45 dies l'any).\nDades climàtiques a Aral\n124 168 198 260 337 363 377 360 296 218 139 106 2.946\n↑ «Subdivisions of Kazakhstan in local languages» (en anglès). Geonames.de.\n↑ Error en el títol o la url.«» (en rus). Sairam Tourism. [Consulta: 28 desembre 2012].\n↑ 3,0 3,1 «Feature: Symphony for the Return of the Aral Sea» (en anglès). The Moscow Times.\n↑ «El clima d'Aral» (en rus). Weather and Climate (Погода и климат). [Consulta: 13 maig 2015].\nNotícies sobre la recuperació del mar d'Aral\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Aral_(Kazakhstan)&oldid=24099012»\nDarrera modificació: 15 jul 2020 a les 10:23\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 15 jul 2020 a les 10:23.


Presentació del llibre “El bilingüisme mata” de Pau Vidal, el 26 de maig | ANC – Sabadell per la Independència\n← Som al carrer. Volem les urnes!\nLa nostra escola és el nostre futur i no permetrem que ningú ens la malmeti →\nPresentació del llibre “El bilingüisme mata” de Pau Vidal, el 26 de maig\nPosted on 14 Mai 2015\tby sbdxi7\nEl dimarts, 26 de maig, hem convidat Pau Vidal perquè ens vingui a parlar del seu llibre El bilingüisme mata. Del canvi climàtic al canvi idiomàtic (ed. Pòrtic).\nLa presentació serà a dos quarts de vuit, a l’auditori del Casal Pere Quart a Sabadell (Rambla, 69, 2n pis; vegeu el mapa).\nAquesta presentació ha estat organitzada conjuntament per SBDxI, la CAL Sabadell, el CNL Sabadell, Òmnium Sabadell, la Plataforma per la Llengua-Vallès Occidental i Tallers per la Llengua.\nEl bilingüisme mata – Trenta anys després que s’aprovés la Llei de Normalització Lingüística, Pau Vidal fa un diagnòstic: el bilingüisme no funciona. Amb només un 36% de parlants habituals i una ‘mala salut filològica’ que el deteriora cada dia més, el català està lluny de la normalitat. El bilingüisme mata és molt crític amb la creença que, de llengua, en pot parlar tothom i també amb les enquestes com a mètode d’aproximació a la realitat social. El llibre que avui presentem descriu detalladament el que la majoria de filòlegs saben però només Joan Solà va gosar dir en veu alta: que el català no s’està morint per falta de parlants sinó per falta de català. La supervivència no depèn només de la qualitat de parlants, sinó també de la qualitat de la llengua.\nPau Vidal alerta del ‘canvi idiomàtic’ i en descriu els símptomes, que escampen els totpoderosos mitjans i les xarxes socials. I corregint alguns dirigents sobiranistes, proposa l’única cura possible: elevar el català a llengua oficial única del futur Estat.\nPau Vidal (Barcelona, 1967) escriptor i traductor de narrativa italiana contemporània. És autor dels mots encreuats del diari El País. Amb la seva primera novel·la, Home les, va guanyar el Premi Documenta 2002. Ha publicat quatre reculls de mots encreuats amb Màrius Serra (tots a Empúries) i el llibret En perill d’extinció. 100 paraules per salvar (Empúries-labutxaca, 2009). Per Aigua bruta va ser guardonat amb el Premi de Literatura Científica l’any 2005, amb Fronts oberts va rebre el Premi Marian Vayreda 2011. També ha estat responsable de les seccions de llengua de diversos programes, com ara Els matins, a Catalunya Ràdio, o El cafè de la república, a la mateixa emissora.\nAquesta entrada s'ha publicat en Presentació de llibre i etiquetada amb Òmnium Sabadell, CAL Sabadell, CNL Sabadell, Plataforma per la Llengua-Vallès Occidental, Sabadell per la Independència, Tallers per la Llengua. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\n1 d’Octubre: respecteu el mandat del poble!\nArxius Selecciona el mes Octubre 2020 Setembre 2020 Agost 2020 Juliol 2020 Mai 2020 Març 2020 febrer 2020 gener 2020 Desembre 2019 Novembre 2019 Octubre 2019 Setembre 2019 Agost 2019 Juliol 2019 Juny 2019 Mai 2019 Abril 2019 Març 2019 febrer 2019 gener 2019 Desembre 2018 Novembre 2018 Octubre 2018 Setembre 2018 Agost 2018 Juliol 2018 Juny 2018 Mai 2018 Abril 2018 Març 2018 febrer 2018 gener 2018 Desembre 2017 Novembre 2017 Octubre 2017 Setembre 2017 Agost 2017 Juliol 2017 Juny 2017 Mai 2017 Abril 2017 Març 2017 febrer 2017 gener 2017 Desembre 2016 Novembre 2016 Octubre 2016 Setembre 2016 Agost 2016 Juliol 2016 Juny 2016 Mai 2016 Abril 2016 Març 2016 febrer 2016 gener 2016 Desembre 2015 Novembre 2015 Octubre 2015 Setembre 2015 Agost 2015 Juliol 2015 Juny 2015 Mai 2015 Abril 2015 Març 2015 febrer 2015 gener 2015 Desembre 2014 Novembre 2014 Octubre 2014 Setembre 2014 Agost 2014 Juliol 2014 Juny 2014 Mai 2014 Abril 2014 Març 2014 febrer 2014 gener 2014 Desembre 2013