PRESSIÓ DELS COMPANYS D’ADULTS: ENCARA CEDIU ALS ALTRES? - BLOC SIZTA2SIZTA - ASSESSORAMENT\nPrincipal Assessorament Pressió dels companys d’adults: encara cediu als altres?\nDir que sí massa sovint? La pressió dels companys d’adults significa que lluitem amb els límits i ens deixa drenats i infeliços. Com fer front a la pressió dels companys adults\nfoto d'Elen Aivali\nCada setmana et prometes que no ho faràsquedeu-vos per a aquesta final beguda que et fa sentir malament el matí següent. Realment no voleu. I, tanmateix, aquí estàs, tornant a dir que sí .\nLa pressió dels companys d’adults és viva i sana a la vostra vida, com és el culpa i autoreportant que segueix de prop als talons.\nEl meu cervell de sargantana em va fer fer-ho\nCedir constantment a la pressió dels companys adults té conseqüències, a les quals arribarem. Per altra banda, intentar defensar sempre les nostres necessitats i desitjos no és realista quan el nostre cervell està empès a sobreviure i pertànyer.\nEl 'cervell de llangardaix' és el terme (evidentment no oficial) de la part més antiga del nostre cervell.Ens aporta delícies com la lluitar, fugir o congelar la resposta , és a dir, responem a alguns estrès laboral amb el mateix vigor que a un ós famolenc que baixava.\nL’objectiu del cervell de llangardaix és la supervivència. I la supervivència significava ser acceptada perla tribu, no expulsada a dit ós. Per tant, un 'sí quan volem dir que no' ocasional pot ser el resultat d'un instint primordial per evitar ser ostracitzat.\nLa psicologia social veu la nostra necessitat de pertànyer com una 'motivació intrínseca', un comportament que ens empeny a fer ja que se sent satisfactori de forma natural. I la famosa 'piràmide de les necessitats' del psicòleg Abraham Maslow, col·locada pertinença com a tercer de les necessitats i seguretat fisiològiques bàsiques.\nBona pressió entre iguals contra mala pressió entre iguals\nSi els vostres amics han decidit practicar-se i estalvieu, i us pressionen perquè s’uneixin a ells, podria ser un canvi de vida de bona manera.\nI si cedir a la pressió dels companys és una elecció tàctica, ja que us beneficia, potser no sigui tan dolent.Per exemple, si sou tímid o introvertit , anar amb altres persones a la feina, per exemple, pot significar que manteniu la vostra privadesa. A casa i amb amics íntims és possible que parleu molt.\nO si recentment heu experimentat un el dol o bé trauma , cedir a la pressió dels companys pot significar que us estalvieu l’energia mental i emocional d’un enfrontament o d’una atenció negativa. Saps qui ets i què vols, és que ara mateix no és el moment.\nLa pressió dels companys adults es converteix en un problema quan no ens en beneficiem, sinó que som conscients que anem en contra de nosaltres mateixos.\nCom saber que teniu un problema amb la pressió dels companys adults\nÉs clar, de tant en tant riu quan no trobisalguna cosa divertida, o estar d’acord amb alguna cosa quan en el fons no ho feu. És realment un gran problema?\nUn problema real amb la pressió dels companys d’adults no us serà possiblenomés treure el cap. Tingueu en compte la propera vegada que digueu que sí o que feu alguna cosa que altres persones us han demanat. Vostè:\ntenir una sensació incòmoda o tensa al cos\npatir fatiga inexplicable i l'apatència\nescolteu una veu al cap que us qüestioni o criticant-te\nse sent desconnectat , com si et veiessis fer coses des de la distància\nsentit que estàs perdent el temps, que la vida et passa\nentrar en mode víctima , culpar els altres per ser assetjadors.\nSou o no sou vulnerables a la pressió dels companys?\nEncara no esteu segur?Prova la prova del pastís.\nMenjar i beure és el lloc de la majoria de nosaltres, fins i tot el més indecís,saber què fem i que no ens agrada realment.\nAixò introvertit al despatx Qui us sembla tan mal·leable també pot ser qui es negui fàcilment a menjar un tros de pastís d'aniversari.\nMentre que tu, dient-te a tu mateix que ets independent com vulguisexpressa les teves opinions, menja una peça, tot i estar en règim sense sucre.\nI, sincerament, quantes vegades a la setmana feu coses que no voleu en nom de 'no ser groller' o 'no causar problemes'?\nPer què és tan important cedir a la pressió dels companys adults?\nResistir a la pressió dels companys com a nens i adolescents és difícil. Però també forma part de l’aprenentatgequi som. Som menys conscients del nostre poder personal i de la nostra capacitat de dir que no. provem coses que no ens agraden, i després reconeixem que se sentia malament. El nostre coratge per resistir creix.\nLa pressió dels companys adults, en canvi, és més insidiosa perquè sabem que tenim poder personali pot prendre decisions. Per tant, quan diem que sí en lloc de no, ens quedem sentint-se culpable i creuar-nos amb nosaltres mateixos. El nostre autoestima fa un cop de puny i ja ho podem començar sentir-se impotent per canviar mai.\nA llarg termini ens podem allunyar de la nostradesitjos i necessitats que ja no sabem què són. Tenim problemes d’identitat , i utilitzeu això com a excusa per continuar seguint les coses. Amb el temps, això es pot convertir en un crisi d’identitat o a .\nPer què segueixo cedint sempre als altres?\nEls problemes relacionats amb la pressió dels companys adults tendeixen a tenir arrels profundes i es remunten fins a la infància i les formes en què vam aprendre a veure’ns a nosaltres mateixos i al món.\nEn algun lloc de la línia heu après les vostres necessitats i necessitats.Això pot venir de la criança on no heu rebut l’amor i la seguretat incondicionals que necessita un nen i ara teniu ‘ problemes de fitxers adjunts ‘. Heu après que heu de guanyar atenció i estimar-vos i ara feu-ho quan sigui adult ser ‘plaent '.\nPer: Nenad Stojkovic\nTrauma infantil també ens pot deixar algú pobres fronteres personals . Tampoc experiències adverses de la infància com la negligència o la inestabilitat, o coses com abús sexual , vol dir que acabem amb molt creences bàsiques negatives sobre nosaltres mateixos.\nPodríem no pensar que importemsuficient per tenir veu en primer lloc.\nPer què sembla que algunes persones naveguen millor pel trauma infantil que d’altres?Hi ha massa factors per donar una resposta exacta.\nPerò pel que fa a la pressió dels companys, pot ser aproximadament l’edat en què rebeu ajuda. A estudi publicat a la revista Psicologia del desenvolupamentva trobar que, tot i que la resistència a la pressió dels companys creixia dràsticament entre els 14 i els 18 anys, tendia a la línia plana entre els 18 i els 30 anys.\nAixí que si arribes al final de la teva adolescència sense cap ajuda per reconèixer-hoel vostre valor personal malgrat els traumes, és probable que sigueu més adults que no puguin aguantar-se.\nCom manejar la pressió dels companys adults\nQuè podeu fer, doncs, si sou una persona que sí, a tota costa?\n1. Apreneu el poder de la pausa.\nDir que no seria l’ideal. Però si mai no en teniu, pot ser una forta corba d’aprenentatge. I el primer pas pot ser crear l’espai per pensar i trobar que no, convertint-se en una 'persona en pausa'.\nAixò vol dir demanar temps per pensar quan se us demana que feu alguna cosa.Tenint en compte que aquells que pressionen els altres sovint volen respostes ràpides, també poden passar a molestar algú i aprendre a deixar-te sol.\n2. Fes-te amic de tu mateix.\nLa confiança en dir que no és menys sentir la força interior i saber saber qui ets i què vols, fins al punt que sembla inconcebible anar en contra d’aquestes coses.\nCom conèixer-se? Proveu coses com fer revistes , i, sí, teràpia . I coneixeu els vostres valors.\n3. Zona en valors.\nValors personals són les coses que en el fons ens importen, passi el que passi. Si sabés que us quedaven deu anys per viure i un pressupost il·limitat, què faríeu? Voldries moure país , començar una organització benèfica, passar temps amb la família? Què us diuen d’aquestes respostes sobre vosaltres? Heu estat vivint els vostres propis valors o els vostres amics , soci, família ?\n4. Sortiu de la vostra zona de confort.\nAnar junt amb les coses pot semblar 'fer o morir' si hem deixat que el nostre món es limiti i tinguem un perspectiva encegada .\nDe vegades pot ser necessari conèixer persones noves o situar-nos en entorns totalment diferents, per tenir una idea de qui som i què volem.\n5. Obteniu assistència.\nDe nou, els problemes amb límits tendeixen a ser profunds. I desempaquetar com vam ser tan incapaços de tenir cura dels nostres desitjos i necessitats pot ser complicat. A conseller o psicoterapeuta es pot convertir en un inestimable entorn segur i caixa de ressonància per reconèixer i curar velles formes de ser que ja no us serveixen.\nÉs hora de quedar-se amb tu mateix i què vols? Us connectem amb un equip de psicoterapeutes i psicòlegs londinencs amb molta experiència i qualificació. No a Londres? Ús per trobar un o bé pots xatejar des de qualsevol lloc.\nVoleu compartir el vostre consell per manejar la pressió dels companys adults? Comenta a continuació.\nAndrea Blundell és l’escriptora i editora principal d’aquest bloc. Té formació en assessorament i entrenament centrats en la persona.


El 4 d'octubre: el dia Mundial dels Animals. · ANIMALONS\nJa queda poc per a la gran celebració del dia Mundial dels Animals. Com cada any, des de l'any 1929, el 4 d'octubre se celebra una festa per a aquests companys que habiten el planeta amb nosaltres.\nVa ser el 4 d'octubre de l'any 1929, quan va ser declarat Dia Mundial dels Animals per iniciativa de l'Organització Mundial de Protecció Animal en el congrés celebrat a Viena i 51 anys més tard, el 1980, el Papa Joan Pau II el va declarar Patró dels Animals i dels Ecologistes. A partir d'aquesta data, aquesta celebració adquireix més rellevància a tot el món celebrant-se en molts països amb la benedicció de les mascotes.\nAlhora, també es commemora el 4 d'octubre la mort de Sant Francesc d'Assís. Sant Francesc va néixer el 1882 a Assís, Itàlia, i va dedicar la seva vida a servir i ajudar als seus semblants i també a tots els éssers vius als quals considerava fills de Déu. Tenia un gran respecte i admiració per tot el que es trobava en la naturalesa i considerava que trencar els llaços amb la naturalesa hera una gran falta. Va morir el 4 octubre 1226 i va ser canonitzat l'any 1228.\nActualment, cada dia masses animals són abandonats, torturats, maltractats, explotats i caçats d'una manera massiva i sense pietat. El 4 d'octubre és una data per a educar i conscienciar a tothom de la importància de totes les espècies animals que habiten el nostre planeta i reflexionar sobre els abusos i crueltats que són sotmesos.\nArreu del món hi haurà campanyes de sensibilització, recollides de signatures, informació, benediccions ... aprofitem aquest dia per apropar-nos als nostres companys del món animal.


Un concert d’altíssima dificultat en el que la simfònica de Caixa Ontinyent va abordar el famós ‘Concert per a violí i orquestra’ de Beethoven i l´obra ‘Scheherazade’ del compositor Rimsky-Korsakov. Un repertori propi de les grans\norquestres i en el que va demostrar que al llarg dels últims anys està assolint un gran nivell formatiu.\nSantiago Juan, un dels màxims exponents del violí a nivell nacional El violinista valencià Santiago Juan, considerat un dels màxims exponents a nivell nacional, és actualment professor al Conservatori Superior de Música de Castilla-\nLa Mancha. Anteriorment ha estat concertino de la Jove Orquestra Nacional d’Espanya, Orquestra del Real Conservatori de Música de Brusseles, Orquestra Simfònica del Vallés i concertino convidat a l’Orquestra de RTVE, Orquestra\nNacional d’Espanya, Real Orquestra Simfònica de Sevilla, OBC i Orquestra de la Comunitat de Madrid, entre altres. Ha actuat com a solista a la Jove Orquestra Nacional d’Espanya, Orquestra de Valencia, Orquestra del Conservatori de\nBrusseles i Orquestra Simfònica "Pablo Sarasate" entre altres. Venda d’entrades i abonament de temporada La segona sessió del primer programa de la temporada tindrà lloc el proper dissabte 20 de maig a les 19:30 h. L’abonament per a tota la temporada (4 concerts), té un preu de 45 euros i es pot adquirir a AD LIBITUM mentre que les entrades per a cada concert tenen un preu de 13 euros (7 euros per als estudiants) i es poden adquirir tant a AD LIBITUM com a www.caixaontinyent.es


Se suspén també Sant Isidre 2021 | 7 DIES ACTUALITAT\nInici BENICARLÓ Se suspén també Sant Isidre 2021\nSe suspén també Sant Isidre 2021\nLA FESTA DE SANT ISIDRE DE BENICARLÓ\nSE SUSPÉN TAMBÉ EN 2021\nAmb motiu de l’actual pandèmia, el Consell Rector de Caixa Benicarló, empresa organitzadora dels actes de la festivitat de Sant Isidre a Benicarló, juntament amb la cooperativa agrícola Benihort, han decidit suspendre, per segon any consecutiu, els actes d’esta Jornada de Convivència Cooperativa.\nTot i això, està previst que els Consells Rectors d’ambdues entitats benicarlandes participen en una missa commemorativa, en honor al sant, el proper diumenge 16 de maig a les 11 del matí a l’església de Sant Bartomeu.\nA l’eucaristia també es convidarà a les dames de Sant Antoni i de l’Associació de la Dona Llauradora, per a què, en representació del sector agrari, puguen fer una ofrena.\nLa resta d’actes d’esta celebració, així com la participació multitudinària, queden suspesos per l’actual situació sanitària.\nLa festa de Sant Isidre de Benicarló, que homenatja als socis jubilats de les dues entitats de la població, reunia a més de 1.600 persones en les instal·lacions de la cooperativa benicarlanda.\nNota de premsa Caixa Benicarló i Benihort / Fotos d’artxiu\nArticle anteriorPreparatius per construir la rotonda d’accés al polígon Planes Altes\nArticle següentVinaròs en floració per primavera


Més per MenorcaRed Eléctricacap de fibló\nMÉS per Menorca ha acusat aquest dimecres Red Eléctrica de ser «la màxima responsable del caos» viscut a Menorca després del cap de fibló que va deixar sense electricitat a més de 38.000 persones de l‘Illa.\nSegons ha informat el partit, la formació ha registrat en el Senat una pregunta oral dirigida al Govern espanyol perquè expliqui «si el pla de contingència va funcionar». «El Govern espanyol haurà de contestar si el pla de contingència de Red Eléctrica va ser l'adequat perquè des de MÉS consideram el pla insuficient», han lamentat.\nAixí mateix, han acusat Red Eléctrica de, «amb el beneplàcit del Govern espanyol, invertir milers de milions en infraestructures de connexions nuclears alhora que desatén la problemàtica de Menorca perquè no la consideren prioritària».\nFinalment, han recordat que la planificació sobre un segon cable amb Mallorca va canviar al principi de la legislatura de l'expresident del Govern Mariano Rajoy i que «no es va reconduir fins que es va trencar el mateix».


els DIJOUS de DESEMBRE\nEnguany, una de les millores de lúltim Conveni, la retallada de les tardes dels dos últims dijous de desembre i el primer de gener, només la podrem gaudir el dijous vinent, 18 de desembre, que plegarem a les tres. Però no laprofitarem el dijous següent perquè és festa tot el dia (25), igual que el primer de lany vinent (1).\nAquesta eventualitat, prevista a larticle 31.2.1 del text del Conveni, ja la coneixíem tots els que el vam signar, no podem allegar ignorància : cada set anys (deixant a banda els anys de traspàs) toca festiu. Però, igualment, cada set anys tocarà vigília de festiu. Lany vinent, 2009, per exemple.\nAleshores a tots ens agradarà plegar a les 3 de la tarda. I mai més no tornarà a passar que una vigília de reis no poguem acompanyar els nostres fills a la cavalcada, o que no poguem preparar el comiat de lany com cal.\nPer això, la proposta del mes passat del SECP perquè la nostra Direcció ens bescanviï aquests dos dijous per uns altres del mes dabril representa, a més duna gran irresponsabilitat, un acte de pura i simple demagògia. Només fum, i del més pudent.\nNo es deuen creure gaire allò que signen. Si no fos així no sentendria que hagin editat i repartit milers de calendaris amb uns quants articles de la llei de Conciliació, sense tenir en compte cap ni una de les millores que vam signar -ells també- amb el Pla dIgualtat i el Pacte de Conciliació de Caixa Penedès del proppassat 13 de novembre.\nPerò encara hi ha una altra cosa que fa daquesta inversemblant- proposta un pur i simple exercici dirresponsabilitat: la Direcció estaria encantada de canviar aquests dijous per uns altres del mes dabril ... per sempre. I lany vinent 2009, quan aquests dijous caiguin en vigílies de festius tothom sen recordaria, daquesta falta de responsabilitat.\nRepetim, aquest any només podrem gaudir duna de les tres tardes dels dijous de final dany, però lany vinent ... de totes tres, i en vigílies de Nadal i de Cap dAny!\n15 de desembre de 2008  com. 53/08


Els Joves»Xarxa d'Espais Joves»Informació als instituts\nEls Joves » Xarxa d'Espais Joves » Informació als instituts\nDes de la Xarxa d’Espais Joves de Mataró es desenvolupa el Servei d’informació juvenil als instituts que permet fer accessible la informació de l’Oficina Jove del Maresme –Sidral de manera descentralitzada als i les estudiants de la majoria dels centres de secundària de la ciutat.\nEl servei dóna a conèixer les activitats que es duen a terme per part de la Xarxa d’Espais Joves, dels diferents serveis municipals o entitats i que s’adrecen preferentment al públic jove, amb l’objectiu d’apropar els diferents recursos existents a l’abast en qualsevol àmbit que puguin ser del seu interès.\nEls i les informadors/es del servei formen part de l’equip d’educadors/es de la Xarxa d’Espais Joves i es desplacen als instituts per a realitzar accions de difusió, dinamització de la informació i detectar necessitats informatives, en col·laboració amb els i les professionals dels centres. Mitjançant aquesta tasca de proximitat es coordina el Projecte de Suport Escolar, que es desenvolupa als quatre Espais Joves de la ciutat i que té per objectiu afavorir l’adquisició d’hàbits de treball i estudi com a eina útil en la construcció del futur.\nEl Servei d’informació juvenil als instituts apropa la informació als i les estudiants amb l’objectiu de treballar per a la igualtat d’oportunitats, el foment de la participació i l’associacionisme estudiantil.


VAL LA PENA! » 2014 » juliol\nUn record a quatre companys\ncomunicacio\t| 3 juliol 2014\nSóc voluntària fent tasques de suport als malalts de càncer des de fa 14 anys i vull fer un petit homenatge als companys que avui ja no són entre nosaltres.\nLa primera persona que ens va deixar va ser la Pepita, ella feia 16 anys que també estava afectada per la malaltia. Lluitadora com ningú, afable, sensible, xerraire, molt xerraire, a qui sempre havíem de dir: “Calla, Pepita!”. Mai em podria haver imaginat que trobaria tant a faltar dir-te aquestes paraules, Pepita.\nMés tard va ser en Jaume, era una persona molt senzilla i tranquil·la que desprenia una pau encomanadissa. A més a més, teníem la gran sort que gràcies a ell, per Sant Jordi, la gent que pateix càncer i estant ingressats a l’Hospital Trueta, a Santa Caterina o a l’Hospital de Figueres, reben un llibre per una gestió que ell va portar a terme. Moltes i moltes gràcies, Jaume.\nLlavors també ens va deixar en Francesc, amb un caràcter i una manera de fer molt similar a en Jaume, tranquil, amb una sensibilitat enorme i molt conscient del seu mal i de tot el que li venia a sobre. Un dia ens va explicar que deixava el voluntariat i que ara era ell qui necessitava el suport dels voluntaris. Amb la naturalitat que ens ho explicava posava la pell de gallina. Francesc, has estat tot un exemple per a nosaltres.\nI ara tenim l’Esther, l’Esther és molt especial. La vaig conèixer fent de voluntària quan ella estava ingressada. Li va interessar molt el que feien el voluntaris i em va comentar que a ella li agradaria fer el mateix. De seguida li vaig respondre que quan estigués recuperada ja podia començar, que ja la tenia apuntada a la llista.\nQue gran va ser la meva sorpresa quan al cap d’un any, en una reunió de voluntaris, ella ja era allà preparada per començar. Em va mirar i em va dir: “Sóc aquí per culpa teva, m’has encomanat les ganes de fer voluntariat”.\nL’Esther va poder fer de voluntària durant un any perquè després va tornar a recaure en la seva malaltia. Us puc assegurar que amb la seva bellesa i la seva força, quan anava a fer les visites l’autoestima de les persones ingressades es desbordava. Tenia un do especial.\nMai podré oblidar els meus companys. Gràcies al seu exemple i la seva lluita em donen la força necessària per continuar endavant i m’animen a seguir portant a terme el voluntariat.\nGràcies per haver pogut gaudir de la vostra amistat i la vostra companyia\n3n Premi a Girona del 5è Concurs de Relats de Voluntariat Social


Actualizado 24/05/2013 12:27:35 CET\nUna dona d'origen peruà ha mort estrangulada a la nit a Santander a mans de la seua exparella sentimental, de la mateixa nacionalitat, segons han confirmat a Europa Press fonts de la Policia Local. La dona tenia 30 anys i el presumpte agressor 37.\nSegons ha relatat la Policia Local, el succés es va produir en un pis del carrer Enrique Gran 4, quan, cap a les huit i mitja de la vesprada, l'home, A.A.P, va portar el fill de tots dos, de quatre anys, al domicili de la mare.\nAllà es va produir una discussió entre els progenitors, que, segons sembla es van agredir mútuament (ell presentava esgarrapades). L'home va estrangular l'exparella amb les mans fins a matar-la. La policia no ha trobat al lloc dels fets cap tipus d'arma.\nLa primera telefonada d'alerta es va rebre al 092 i quan els agents van acudir al lloc dels fets la dona ja estava morta. Es va donar avís llavors al Cos Nacional de Policia, que és qui porta les diligències del cas.\nEs tracta de la quarta víctima mortal per violència de gènere que es registra en els últims tres dies. Les víctimes anteriors es van produir a Lleó, Còrdova i Àlaba.


Quan tinc temps: de setembre 2017\nPer tot i més!\nAmb aquesta roba de mariqkdes tan i tan xula, havia de fer alguna cosa especial, mooooolt especial!\nEl secret d'aquestes bosses està en la roba, si és maca és èxit assegurat! Aquesta és maquíssima i la vaig combinar amb un cordill verd. Hi ha molts nusos, si... vaig haver d'improvitzar perquè no tenia on anar a comprar cordill del bo. Això si, el resultat va quedar ben divertit.\nQuan la vaig fer havia vist un vídeo molt interessant sobre la costura francesa i vaig pensar que era una forma molt i molt neta de deixar una bossa per dins. Ho vaig provar i aquí veieu el resultat!\nVaig ver doble repunt pensant que si era per posar-hi joguines no estava de més assegurar que no es desfaria. Al vídeo tan sols n'hi havia una.\nL'afortunat es va endur una bona sorpresa quan la va veure! i més encara quan la va obrir! Anava plena de fuet i altres cosetes per llaminejar. Li va encantar i se'n va llepar una bona estona els dits!\nPublicado por Quan Tinc Temps! en 9:54 Cap comentari:\nEtiquetas: motxilla, nens, regal especial\nJo no sé vosaltres, però per mi és un d'aquells imprescindibles! Quan vas d'excursió amb una motxilla i portes allò necessari i imprescindible totalment a l'abast! O quan no vols portar bolso i redueixes el que portes al mínim!\nLa que tinc la faig servir per tot! Ja es va fent velleta, així que me n'he fet una altra molt menys discreta i amb una combinació de robes que m'encanten! He triat el texà per la resistència d'aquesta roba i l'he combinat amb una roba marmolejada taronja i una amb mandales petites. El patró és inventat, com la majoria de coses que faig, així que no sé pas, si en faig un altre si sortirà igual... Com veieu, la butxaqueta petita està tancada amb un velcro i la més grossa amb una tanca més clàssica cosida a mà(en desconec el nom!). Cosida amb una cinta ampla lligada a la cintura i ajustable, dóna molta comoditat alhora de dur-la.\nA la part exterior hi he fet una petita aplicació amb una mandala una mica més grossa. Amb aquest projecte dóno per finiquitada aquesta roba tan preciosa! I vosatres, sou més de bolso o de ronyonera?\nPublicado por Quan Tinc Temps! en 12:49 1 comentari:\nEtiquetas: imprescindible, ronyonera\nAra que ja porto una bona colla de projectes, alguns d'ells infantils, he de dir, per sorpresa meva, que no hi ha res que hagi tingut més èxit a casa que un cavallet de feltre que vàrem fer un cap de setmana plujós amb l'ajuda de tots els membres de la família, un cavallet!\nFeia ja molt de temps que me'n demanaven un altre i en vaig fer dos per una ocasió especial! Com veieu estan fets amb feltre totalment i tenen volum. La crinera és de colors i estan cosits a un pal que vam recollir pels boscos que tenim a prop de casa.\nAmb trapillo trenat vam fer la corda on agafar-lo i un parell d'ulls mòbils cosits van acabar de rematar la feina. Ah, si! i amb un retolador es van acabar de fer els detallets de la cara.\nUn es va quedar ben aprop de casa... l'altre em va servir per agrair la sort que vaig tenir en un sorteig fantàstic de l'Anna Lorita\nSi no en teniu, feu-ne un, ja veureu com hi juguen... O és que no havies jugat mai amb l'escombra fent de cavall ;) !\nPublicado por Quan Tinc Temps! en 12:57 Cap comentari:\nEtiquetas: feltre, joc tradicional, joguina, nens, regal especial\nPer la Xita, també!\nA casa tenim una mascota preciosa, la Xita! Fa dies que necessitava una nova bossa on guardar-hi les seves coses quan anem a passejar. Suposo que recordareu aquesta roba tan divertida d'altres projectes, oi? Doncs amb un bocinet que tenia poca utilitzat li he fet una nova bossa per l'hora del passeig.\nCom veieu s'obre i es tanca amb un velcro (l'anterior tenia cremallera i ens havia donat alguns problemes). També té una cinta que va amb un botó d'snap per poder-lo dur ben lligat a la corretja. Una costura d'aquelles tan fàcils que dóna gust!\nI la Xita, ben contenta i mudada en els seus passejos!\nPublicado por Quan Tinc Temps! en 12:33 Cap comentari:\nEtiquetas: bossaeta corretja, fàcil i ràpid, mascotes\nMireu quin estoig tan bonic que estrenarà algú aquest curs! La roba és de Mariqkdes i em va encantar, he de dir que en directe, aquesta roba, encara és més preciosa i té uns colors...\nPer tal que la roba agafés cos he posat una entretela i a diferència dels altres, aquest també l'he folrat a dins, amb una robeta de ratlles roses molt fineta.\nLa destinatària d'aquest estoig hi ha fet el tirador de la cremallera! Una estrelleta metàl·lica i unes boletes ceràmiques de passamaneria. El resultat m'encanta, i a la destinatària, ni us explico!\nPublicado por Quan Tinc Temps! en 7:53 1 comentari:\nEtiquetas: escola, estoig, regal especial


El sorteig de la Champions d'aquest dijous en directe per TV3, Esport3 i Catalunya Ràdio - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nEl sorteig de la Champions d'aquest dijous en directe per TV3, Esport3 i Catalunya Ràdio\nTV3, Esport3 i Catalunya Ràdio transmetran aquest dijous, en directe, el sorteig de la fase de grups de la Champions League, que es farà a Mònaco a partir de les 17.30.\n27/08/2014 - 20.59\nLuis Enrique davant de la seva primera Champions com a entrenador.\nTV3, Esport3 i Catalunya Ràdio transmetran aquest dijous, en directe, el sorteig de la fase de grups de la Champions League, que es farà a Mònaco. TV3 i el canal Esport3 començaran una edició especial del programa "Zona Champions" a les 17.30, en què s'emetrà en directe el sorteig de la fase de grups de la Champions, on hi haurà els 32 millors equips d'Europa.\nEntre aquests hi seran presents alguns dels habituals en les últimes temporades, com el F. C. Barcelona, el Reial Madrid, l'Atlètic de Madrid, el Bayern de Munic, el Chelsea, la Juventus, el Benfica, el París Saint-Germain i el Manchester City. A més, hi tornen el Liverpool, la Roma i el Mònaco. Els equips quedaran dividits en vuit grups de quatre equips cada un.\nA més, es farà entrega del premi al millor jugador d'Europa de la temporada passada. Un guardó al qual aquest any opten Cristiano Ronaldo, el porter Manuel Neuer i Arjen Robben. L'espai el conduirà Bernat Soler, amb els comentaris de Gerard López, Agustí Alavés i Marc Mayola. A TV3 el programa acabarà a les 19.00 mentre que a l'Esport3 s'allargarà fins a les 20.00 per poder analitzar els diferents grups i especialment els rivals del F. C. Barcelona.\nCatalunya Ràdio també emetrà en directe el sorteig\nCatalunya Ràdio també informarà del sorteig de la fase de grups de la Lliga de Campions a partir de les 17.45. Serà dins del magazín "8 dies a la setmana", que presenta Mireia Mallol. A l'estudi, per comentar tot el que passi, hi haurà Ricard Torquemada, Òscar Fernández, Jordi Borda i Francesc Garriga.\nLa Federació Basca de Surf demana competir internacionalment al marge de la Federació Espanyola\nJordi Alba: "No hi ha res per oblidar amb Luis Enrique perquè no ha passat mai res"\nJordi Alba en roda de premsa durant la concentració amb la selecció espanyola\nJordi Alba: "No hi ha res per oblidar amb Luis Enrique"\nPiqué, Malcom, Denis Suárez i Nelson Semedo, durant l'entrenament d'aquest dimarts\nEl Barça torna a entrenar-se\nL'Espanyol s'ha entrenat aquest dimarts al matí (@RCDEspanyol)\nLa "sensació agredolça" de la derrota del Pizjuán\nMario Hermoso ha parlat amb les càmeres de TV3 durant la seva primera convocatòria amb la selecció espanyola\nHermoso: "L'Espanyol s'ha convertit en l'equip de moda"\nLa selecció de Kosovo en els passats Jocs Mediterranis\nPressió sobre Espanya perquè no reconeix Kosovo en les competicions esportives\nLa pilota, al fons de la xarxa de Ter Stegen, una imatge molt habitual aquesta temporada (EFE)\nLa pitjor defensa del Barça en 44 anys\nEl detall de Busquets amb Quique Setién\nDidier Deschamps ha parlat de Dembélé durant la roda de premsa (Reuters)\nDeschamps dona un toc d'atenció a Dembélé\nHabibou, atenent Cohen mentre el joc continuava\nQuan l'instint golejador és més fort que res


Vent d Cabylia: Romeu, romer, romeria\nPreparant com estic el meu primer article de divulgació (pagat) sobre un tema tan alié en principi a les meues investigacions com és la recerca medieval de relíquies a l'Orient Pròxim, he tupat amb una etimologia que desconeixia per complet: la de romeu, romer i romeria.\nRomeria de les canyes (Castelló de la Plana). Romers i romeus, tots romans.\nRomeu, com el cognom de l'aspirant a substitut d'Alarte, és el mot primigeni que amb el temps ha estat reemplaçat per romer, és a dir, la persona que peregrina a un santuari. I, precisament per això, de romeu i romer, es diu que eixa persona va en romeria, això és, en peregrinació religiosa. L'origen etimològic, doncs, rau a la paraula romeu, que segons el DCVB prové del grec bizantí rhōmaĩos (ῥωμαῖος), "romà", el nom emprat a Bizanci (l'Imperi Romà Oriental amb capital a Constantinoble) per a designar els peregrins que anaven des de l'Imperi Romà Occidental cap a Terra Santa. Com que la seua capital era Roma, tots aquells peregrins eren considerats "romans" i la paraula s'estengué posteriorment a qualsevol tipus de peregrí, es dirigira a Santiago de Compostel·la, a la pròpia Roma o a una ermita propera (allò més comú...).\nCom sol ser habitual, les coses que m'agrada plantejar ací estan sotmeses a profundes discussions que omplin fòrums i pàgines d'internet amb l'apassionada intervenció de gent tan queferosa com nosaltres...\nPostejat per Vent d Cabylia a les 07:07\nCategories: Filologia, Tradicions valencianes\nI "Romeva" serà el femení?\n09 de juny, 2009 09:05\nTal qual. Segons el DCVB: "Romeva (o romeua)" és la "Dona que va en romiatge", així com un "Llinatge existent a Barcelona"\n09 de juny, 2009 09:10\nAixò vol dir que cada volta que he pujat a la Magdalena en romeria el que estava fent era començar a ser romana i que la meua condició actual de romana (romeva) me la vaig començar a currar de xicoteta?\nquines coses, Vicent.\n09 de juny, 2009 09:45\n"Preparant com estic el meu primer article de divulgació (pagat) sobre un tema tan alié en principi a les meues investigacions com és la recerca medieval de relíquies a l'Orient Pròxim": ole, ole i ole. Qui havia dit màfia?\nMarieta: Doncs sí, xica, o que, des de Roma, prepararies una peregrinació a Jerusalem. Tot pot ser. Perquè, tot plegat, ens resta saber què fem amb els 'palmeros'.\nNo cal oblidar, però, que quan toquen a festa, tothom s'hi junta...\n09 de juny, 2009 12:14\nEquiliquà, Maria, totes les romeries que dus al darrer han possibilitat un acostament a l'accent romà inimaginable en altres persones...\nJesús, si això és la màfia (tant de bo), encantat de tindre padrins com tu!!\n09 de juny, 2009 18:32\nque m'ha fet recordar!\ni equiliquatre és una variant, no, o al revés?\na veure si també fas un post sobre esta expressió, :)\np.d. estos posts d'etimologia m'encanten...\n09 de juny, 2009 21:38\nI ja que estàs de medievals i de relíquies... una de les llegendes més medievals és la de 'sant jordi, el drac i la princesa'. A Banyeres de Mariola la posem en escena cada tres anys i enguany toca! És segurament el millor espectacle de gent no professionals que hi ha al País Valencià.\net deixe l'enllaç al video promocional.\nmés info; llegendabanyeres@gmail.com\n10 de juny, 2009 02:12\nGràcies Adrià. Precisament Sant Jordi és un dels "afectats" (també hi ha un braç a la catedral de València...) Molt interessant el vídeo, sou quasi més santjordians que els alcoians!\nMaria, la veritat és que "equiliquatre" jo no l'he gastada mai, però supose que sí que és una derivació d'"equiliquà"...\n10 de juny, 2009 08:08\nXe, Vicent, ja m'has fet dubtar arran del teu post. He mirat en el diccionari de l'Enciclopèdia Catalana i em diu que peregrí i pelegrí no són sinònims. De fet, segons el diccionari, podríem dir que un pelegrí peregrí seria un pelegrí a qui veiem poques vegades.\nHe mirat en el diccionari de l'Institut\nd'Estudis Catalans i també diu el mateix.\n10 de juny, 2009 20:35\nMiquel, jo és que de les decisions arbitràries em fie poc (per això escric blog i no bloc)... Ho dic en conya i s'ha d'escriure la forma indicada pels diccionaris, però és que sempre m'ha tocat la moral este cas de "peregrí/pelegrí" i opte per escriure'l a l'antiga, com el trobe en els documents medievals.\nM'explique. Sembla que el DIEC i el GDLC triaren "pelegrí" en compte de "peregrí" per al significat de "romeu" pel que diu el DCVB al final de l'accepció de "pelegrí": En un preceptista del segle XV es troba la condemnació de la forma pelegrí: "Evitar de dir... pelegrí per dir peregrí", "Pou Regles" 269. Però la forma pelegrí és ben llegítima, i actualment gairebé l'única usada en el català literari amb els significats indicats en aquest article; en canvi es conserva la forma peregrí amb l'accepció de ‘estrany, poques vegades vist’.\nTanmateix, com el mateix DCVB indica, en el català medieval es pot trobar a bastament "peregrí" en el sentit de "romeu". Per què, doncs, es va optar per restringir-ne l'ús a la forma moderna en detriment de l'antiga? Per pura arbitrarietat (per la voluntat de tindre dos mots diferenciats per a dos significats distints: peregrí-estrany / pelegrí-romeu). En canvi, sembla que en casos pareguts ("monasteri/monestir", "cementeri/cementiri"), com que no hi havia dos significats diferents, s'optà per una solució totalment inversa: privilegiar la forma antiga ("monestir", "cementiri") en detriment de la moderna ("monasteri", "cementeri"). Tot arbitrarietat... Ja sé que les normes lingüístiques són arbitràries (per convenció), però de vegades l'arbitri no està massa ben argumentat...\nEn tot cas, tens raó (però a mi m'agrada dir "peregrí", que és com ho veig escrit normalment als documents medievals).\n10 de juny, 2009 22:12\nEstic d'acord amb tu, Vicent. Trobe l'assumpte si més no interessant. Potser amb la mateixa intenció de fer més precisa la llengua els autors del diccionari han actuat d'igual manera amb el significat dels verbs corresponents:\nperegrinar, que tenen també accepcions distintes. Fins i tot podríem fer un travallengua del pelegrí peregrí que peregrina quan no pelegrina.\nPer cert, m'ha sorprés l'actitud de l'Acadèmia Valenciana de la Llengua, tan amiga com és d'acceptar termes diguem-ne mediàtics, com ara "peluqueria", en el seu Diccionari Ortogràfic. En el cas de peregrí/pelegrí, l'AVL ha assumit senzillament la mateixa solució que l'IEC: pelegrí com a substantiu i peregrí com a adjectiu.\n10 de juny, 2009 23:44\nEfectivament, però això ho fa només el GDLC. El DCVB diu Pelegrinar: V. Peregrinar, la mateixa solució que adopta el DIEC (la qual cosa contrasta novament amb el fet que es restringisca a "pelegrí" la significació de "romeu"). Contràriament, com bé dius, el GDLC és "conseqüent" fins al final i diu: Pelegrinar: [de pelegrí] Anar en pelegrinatge a un santuari, limitant el significat de "Peregrinar" a anar per terres estranyes.\nI una cosa pareguda ha passat amb "peregrinatge". El DCVB deia pelegrinatge o peregrinatge: Acte d'anar de camí lluny de la seva terra, i especialment d'anar en viatge a un santuari o a llocs venerats per religió. Però el DIEC i el GDLC directament es carreguen l'accepció "peregrinatge", que deixa d'existir...\nQuant això de l'AVL, el mateix: pura arbitrarietat. Com que eixa no ha estat mai una paraula "conflictiva" doncs han fet el mateix que els anteriors diccionaris i au...\n11 de juny, 2009 06:47\nÉs ben curiós que als pelegrins que anaven de Roma passant per Constantinoble els digueren "romans" quan els mateixos bizantins també es consideraven romans, també en la denominació del que ara coneixem com a imperi bizantí.\nEstic divagant ara.\n14 de juny, 2009 00:06\n"Pelegrins" havíeu dit, mestre Vicent? Que van a Roma? Pelegrinitos, amb dissimilació de l'erra i tot (per bé que jo li tinga més deler a l'Estrella Morente). Ja es veu que en todas partes cuecen pelegrinos...\n16 de juny, 2009 13:41\nXirevella presenta su 27ª edición de La Mostra Internacional de Payasos


Aquestes festes nocturnes s’han produït també en altres ciutats com Madrid i Sevilla\nAmbiente en el MACBA entre las 4 y las 5 de la mañana. La guardia urbana no ha hecho acto. de presencia para desalojar a los congregados, dando lugar a un botellón massivo hasta altas horas de la madrugada. / Manu Mitru (EPC)\n03 de d’octubre del 2021. 19:59\nEl dispositiu de seguretat conjunt de Mossos d’Esquadra i Guàrdia Urbana a Barcelona s’ha saldat aquesta passada nit amb cinc detinguts durant diversos ‘botellons’, dos dels quals sumen 29 antecedents penals per robatoris violents i furts.\nSegons informa aquest diumenge la policia catalana, aquest dispositiu preventiu s’ha desplegat a diverses zones de la ciutat, en especial al barri de Sarrià-Sant Gervasi, on la nit anterior –dissabte a la matinada– van ser detectats delinqüents que actuaven en grup per cometre robatoris.\nMatinada de dissabte a diumenge\nUn imponent desplegament policial manté a ratlla els ‘botellons’ de Barcelona\nArran d’aquest dispositiu, han sigut detingudes cinc persones, en dos dels casos per furts, un altre per un delicte d’atemptat a agents de l’autoritat, un quart per robatori amb violència i, finalment, un altre arrestat per tenir un requeriment judicial pendent.\nDels cinc detinguts, tots ells majors d’edat, dos han sigut detinguts a Sarrià-Sant Gervasi i la resta al districte de Ciutat Vella.\nA més, dos dels cinc arrestats acumulen 29 antecedents penals per robatoris violents i furts.\nEl desplegament policial, dinàmic i flexible, s’ha activat sobretot en aquells punts on s’ha detectat un major nombre de persones concentrades, cosa que ha permès evitar alteracions greus d’ordre públic, segons els Mossos.\nDe fet, la nit ha transcorregut sense incidents greus després que agents dels dos cossos hagin anat desallotjant les places i carrers ocupats.\nAl marge del desplegament de policies, durant la nit ha sobrevolat la ciutat un dron policial que ha permès visualitzar en directe els diferents espais en què s’anaven concentrant els joves amb motiu de la celebració de les festes veïnals, per a així poder detectar persones sospitoses o autors de fets delictius.\nD’altra banda, el Sistema d’Emergències Mèdiques (SEM) ha atès fins a les 06.00 d’avui quatre persones: dues per ingesta d’alcohol i drogues i dues per contusions.\nA Madrid, la Policia ha desallotjat aquesta matinada una zona del parc de l’Oeste on s’havien concentrat «diversos milers» de joves per fer ‘botellon’ i on van acabar van ocasionar danys a vehicles i mobiliari urbà, ha informat la Policia Municipal.\nFonts del cos han indicat que, entre les 2.00 i les 4.45 hores, va ser necessari desallotjar la zona del parc situada entre el passeig de Moret i els carrers Ferraz i Pintor Rosales, on es van registrar danys materials en vehicles i mobiliari.\nLa Policia Nacional, per la seva part, ha confirmat que diverses unitats d’Intervenció Policial (UIP) i de Prevenció i Reacció (UPR) van acudir al parc de l’Oeste, on «unes dues-centes persones» colpejaven contenidors i vehicles.\nLes fonts policials no han reportat detencions ni persones ferides durant els incidents.\nA última hora d’aquest dissabte, igual com en la nit de divendres, la Policia controlava els accessos al parc de Berlín, on el cap de setmana passat va desallotjar diversos grups de joves d’un ‘botellon’ massiu.\nPerò els ‘botellons’ s’han produït en diferents llocs d’Espanya, com Sevilla. Allà la Policia Local de Sevilla ha desallotjat durant la nit de dissabte unes 500 persones que estaven consumint begudes als voltants d’un concert realitzat a l’illa de La Cartuja.


El perfil professional del mes: Certificador Energètic - Arquitectura técnica y edificación\nBlogPortada » El perfil professional del mes: Certificador Energètic\nAquest certificat és obligatori a Espanya des de l’1 de juny de 2013 per posar en lloguer o en venda un immoble. La certificació energètica d’edificis només pot validar-se amb la signatura d’un arquitecte, un aparellador/arquitecte tècnic o un enginyer, perquè són els únics professionals amb titulacions acadèmiques que permeten actuar com a certificadors energètics.\nAixí doncs, un Certificador Energètic s’encarrega de visitar i recollir dades de l’immoble, aplicar el procediment de qualificació i estudiar i avaluar les propostes de millora de qualificació i altres tasques similars.\nEls arquitectes tècnics tenen al seu abast un gran nombre de sortides professionals, entre elles la de Certificador Energètic. En aquest enllaç trobaràs 23 universitats que imparteixen aquests estudis a Espanya i que et donaran accés a una formació universitària que et permetrà exercir la professió d’arquitecte tècnic.\nprevious post: El perfil professional del mes: Auditor Tècnic\nnext post: El perfil professional del mes: Property Manager


Mamadou Sylla, arribar i moldre - Diari de Girona\nMamadou Sylla, arribar i moldre\nEl davanter necessita només 38 minuts per veure porteria i marca en el seu debut oficial amb el Girona, com els ha passat a d'altres jugadors en aquests darrers anys: Stuani, Ortuño, Calle o Igor\ncarles rosell 12.10.2020 | 23:25\nSylla va ser l'autor del gol del Girona al camp del Leganés. lof\nSylla va ser l'autor del gol del Girona al camp del Leganés.\nD'això se'n diu anar de cara a barraca i no estar-se per romanços. Debut i gol. Sense miraments ni cap espera innecessària. Així ha sigut la targeta de presentació de Mamadou Sylla. En el seu primer partit oficial va veure porteria. Barraca i victòria a la butxaca, tres punts necessaris i dosi de confiança pel futbolista, que feia una mica menys d'un any i mig que no marcava. A Butarque va necessitar només 38 minuts per collir una pilota d'or que li havia servit Monchu. Control, una petita pausa per trobar el forat i fuetada per sorprendre Cuéllar i situar un 0-1 que malgrat els intents dels de casa no es mouria mai més. Una estrena somiada, la del davanter. No pas fàcil d'emular, però tampoc impossible. Al llarg d'aquestes últimes temporades, les que acumula el club en les dues categories del futbol professional, s'han viscut casos calcats. Debuts i gols. En alguna ocasió, fins i tot, amb doblet inclòs.\nAixí s'explica l'exemple més recent. El d'abans de l'eclosió de Sylla. El 19 d'agost del 2017 el Girona debutava a Primera amb un 2-2 històric contra l'Atlètic de Madrid a Montilivi. En l'estrena de la temporada, Cristhian Stuani escrivia la primera pàgina d'una història que encara continua. L'uruguaià va fer dos gols a la primera part, superant l'eslovè Oblak i desfermant l'alegria a les graderies de Montilivi. Les dues primeres dianes com a blanc-i-vermell. I ja n'acumula 72 en 108 aparicions oficials. Té com a mínim tot aquest curs per seguir alimentant les seves xifres.\nLongo, Ortuño i companyia\nUn dels altres pitxitxis que han passat darrerament pel club i que va debutar d'una manera similar va ser l'italià Samuele Longo. El 21 d'agost del 2016, al Sánchez Pizjuán i contra el filial del Sevilla, va veure porteria. Era el seu primer partit oficial amb el Girona. Ell es va encarregar de situar el momentani 3-1 al marcador. Resultat que acabaria sent de 3-3 perquè Rubén Alcaraz va signar un doblet que igualaria un matx que semblava perdut a una vintena de minuts pel final. El migcampista de Baró de Viver també s'estrenava aquell dia i ho va fer amb un parell de dianes.\nUn any abans, l'agost del 2015, li tocava viure una situació similar a Jairo Morillas. Va fer el 0-1 a San Mamés i davant del Bilbao Athletic. El primer dels 6 gols que va anotar en 24 partits arribaria el dia de la seva estrena. Si fa no fa, el mateix que vivia Fran Sandaza el 30 d'agost del 2014. Era la segona jornada del campionat, però encara no s'havia estrenat perquè en el primer partit d'aquella Lliga, la 14/15, s'havia quedat a la banqueta. Va debutar a Alcorcón i ho va fer marcant un dels dos gols de la victòria del seu equip. En dues etapes, el manxec acumula 73 actuacions i 25 dianes com a blanc-i-vermell. Arribar i moldre també per a Alfredo Ortuño, un dels noms propis d'aquest capítol. Va fer 9 gols en només 20 partits. El primer, contra l'Eibar i ell va ser l'autor del definitiu 1-1, sumant així un punt per atrapar una permanència que semblava impossible.\nS'hi suma a la llista Balti Rigo. El central només va fer un gol amb el Girona, però va triar el dia que s'estrenava per marcar-lo. Això sí, no va servir per a res perquè l'Elx s'enduria els tres punts de l'estadi amb un dolorós 1-4. Era l'estiu del 2011. L'agost del 2010, dotze mesos enrere, el debut de Jandro Castro ja feia intuir tot el que podia aportar el mitjapunta asturià. Va fer dos dels quatre gols contra el Tenerife (4-2) i tot just a la primera jornada del campionat. Jandro marxaria amb 175 partits i 37 dianes.\nL'esperada estrena d'Antonio Calle, l'anterior temporada, va arribar amb premi inclòs. Problemes a l'hora d'inscriure'l van endarrerir el seu debut fins al gener. Quan ho va fer, va necessitar només sis minuts per marcar. Va ser a Huelva (2-2). Això sí, acabaria fent només 3 gols en una vintena de partits.\nFins a tres casos similars als de Sylla es van produir durant el transcurs de la temporada 08/09, la del retorn a la Segona Divisió A. Per començar, Jaume Duran marcaria a Vigo el dia que tant ell com l'equip s'estrenaven a la categoria d'argent. Va ser a Balaídos en un dia impossible d'oblidar. Això sí, va ser l'única vegada que va veure porta en 12 aparicions.\nPocs mesos després va quedar clar que el mercat d'hivern va ser prou prolífic a Montilivi. Dues de les cares noves d'aquell mes de gener, Ígor de Souza i Felipe Sanchón, van estrenar-se amb gol i victòria. El brasiler va arrodonir el triomf contra l'Eibar marcant tot i estar-se només una desena de minuts al damunt de la gespa. Era l'11 de gener del 2009, dia en què Felipe posava el punt de partida a la seva segona etapa com a blanc-i-vermell. Ho va fer de la millor manera possible. Marcant, és clar.


Via Easy Rider a la Paret de l'Aeri | GdM\nL'escut central d'aquesta paret, vertical i sense interrupcions, només es pot escalar en lliure amb un grau elevadíssim, o bé en escalada artificial. Tanmateix, pels seus extrems, especialment cap a l'esquerra, la paret perd verticalitat i forma diedres i fisures que fan que l'escalada pugui una mica més accessible al gran públic. En qualsevol cas, però l'escalada no deixa de ser llarga i exigent.\nLa Easy Rider, quan es va obrir als anys 80, va ser considerada una via de caràcter esportiu. Avui en dia, però, els estàndards han canviat, i us podem ben assegurar que representa un repte molt seriós si anem amb el grau justet i no estem acostumats a escalar vies amb llargues excursions entre parabolts.\nLa via és obligada a fins a Vè grau, i bastant exposada, amb caigudes que poden ser potencialment bastant perilloses i amb final incert...\nLa bona notícia és que la roca és d'una qualitat exce·lent, i que l'ambient és fantàstic.\nÉs de les més senzilles de la Paret de l'Aeri i nosaltres estarem encantats de poder acompanyar-vos en aquesta aventura!.\nV+ Obligat, fins a 6b al segon llarg.\nMotxilla petita amb aigua i ganyips per a l'escalada.


Insolàfrica, acabant un quiròfan a Kribi – Coordinadora del Voluntariat d'Osona\nInsolàfrica, acabant un quiròfan a Kribi\nKRIBI (Camerun)/estrip.- Insolàfrica està buscant recursos per engrandir el centre mèdic amb una maternitat amb 10 llits i que tindrà quiròfan i diferents sales annexes, al costat també de l’escola d’infermeria, explicava la Laura Almendros al programa de Ràdio Vic ‘De tots colors’. Gran part del finançament ha estat gràcies a Mans Unides de Madrid, també han rebut ajudes de la Fundació Roviralta, de la Fundació Girbau i del Fons Català de Cooperació al Desenvolupament, ara s’està buscant més finançament per equipar la construcció. En funció dels diners que arribin, les instal·lacions es podran dotar de més o menys material. Les donacions es poden fer a través de la pàgina web, insolafrica.org, i poden ser puntuals o fer-se soci amb una quota.\nL’escola d’infermeria va començar a funcionar partir del 2014 i, d’ençà de l’obertura, han sortit 6 promocions. S’han començat també els estudis de tècnic de cures auxiliars. La Núria Pagespetit i en Jordi Homs, viuen a Kribi per poder tirar endavant els projectes. L’objectiu és que arribin a ser autònoms amb personal del lloc. En aquests moments, tots els professors i la direcció de l’escola són del país, la gestió del nou centre mèdic, també es gestionarà amb personal autòcton. El centre acabat significarà tenir un quiròfan en condicions, una sala de parts on les dones podran parir amb totes les condicions necessàries, i un centre mèdic amb personal per a fer seguiment de les dones embarassades i dels nadons, podran tenir personal les 24 hores per atendre les urgències.\nAmb la construcció acabada i una vegada equipada, la previsió és que d’aquí a mig any es podrà anar obrint per fases, primer serà la sala de parts, que de moment està habilitada en una part del centre mèdic, fa uns dos anys que s’atenen parts. A Kribi ja hi ha uns quants hospitals, el més gran és el del districte, però les condicions d’higiene deixen molt a desitjar. «Es té la idea que és Àfrica i que ja està bé que estiguin en aquestes condicions, i no és així, han de canviar tant la manera de tractar les persones com les condicions en què estan», apunta la Laura Almendros.\nLa covid-19 ha frenat moltes actuacions i s’està a l’espera de normalitzar la situació i recuperar diferents campanyes de voluntariat amb odontòlegs, òptics, uròlegs, diferents persones que van a fer formació, se n’han fet moltes de prevenció de càncer de cèrvix, a vegades amb gent d’allà. Quan va començar la pandèmia el 2020, es va intentar tancar fronteres fent un confinament a casa, tancant escoles, mercats, al cap de dues setmanes els mercats van començar a funcionar, les escoles van tardar una mica més, el confinament a casa va ser impossible, el rentat de mans que aquí s’insisteix tant, allà és inviable, moltes cases no tenen ni aigua. «La covid per ells és un més a més, els hi preocupa molt més la malària o que ara mateix hi ha una epidèmia de còlera i de xarampió. Hi ha hagut molt pocs morts, unes 2000 persones en tot el Camerun i un 3% de la població vacunada, ho viuen molt diferent d’aquí, les seves preocupacions del dia a dia, són unes altres», explica la Laura.\nGuardó internacional pel tractament de dades al centre mèdic\nInsolàfrica ha estat guardonada amb el premi GNU Health Social Medicine 2021. GNU és una organització humanitària sense ànim de lucre amb una missió mundial per promoure i facilitar Medicina Social, especialment en l’àrea d’informàtica de la salut i, en aquest sentit, el que fan és informatitzar diferents hospitals i centres mèdics com el de Kribi. «Un premi sempre és un reconeixement a l’esforç de tota la gent, també els que treballen al Camerun que han fet l’esforç de formar-se per poder fer funcionar aquest software», recorda la Laura Almendros des de Manlleu.\nEl fet que Insolàfrica estigui instal·lada a Kribi és gràcies la Núria Pagespetit, en anar a fer unes pràctiques d’infermeria es va adonar que hi havia moltes mancances i moltes coses que es podien començar a treballar, sobretot pel que fa a la formació. Molta gent estaven actuant basant-se en la seva experiència del dia a dia, però hi havia poca gent amb formació reglada, és quan va sorgir la idea de l’escola d’infermeria. Kribi, situat a la costa, té més de cent mil habitants, però l’entorn pot arribar a les tres-centes mil persones. La gent viu bàsicament de la pesca i de cultivar a casa, no hi ha indústria.


2019/2019_11_11_Expo_Esbart_Catala_Dansaires_R.jpg dimarts, 12 de novembre de 2019\nPersonatges Agnés Bartolomé, Esbart Català de Dansaires\nA l’hora de fer la selecció de les 110 fotografies ha primat el que expliquen les instantànies sobre la qualitat i per això algunes no són les que tenen més qualitat de les què hi ha a l’arxiu de l’entitat.\n110 anys de vida de l’Esbart Català de Dansaires a través de 110 imatges. Aquesta és la manera en què l’entitat repassa les 11 dècades de vida de l’esbart més antic de Catalunya.\nLa majoria de les instantànies fan referència a les nombroses representacions que al llarg dels anys ha fet l’esbart, però no només se centren en la dansa.\n"110 imatges, 110 anys" és una manera ràpida i visual de conèixer la història de l’Esbart Català de Dansaires. Es pot visitar a La Casa dels Entremesos fins al 24 de novembre.


IRENE MOLLÁ - 03/03/2020 | Fotograf: Sabín\nEl projecte va ser adjudicat el mes de desembre passat a l'empresa Aglomerados los Serranos, S.A.U, per un import de 141.239 euros, i és finançat pel Pla de Serveis i obres municipals SOM de la Diputació de València.\n«S'actuarà per carrers i per trams de carrers», explica Elena Camarero, regidora d'Urbanisme, evitant tallar el trànsit en tota la zona per a minimitzar les molèsties als veïns: «Cada tram on s'actue es tancarà el pas, tant de vehicles com vianants, durant uns deu dies». Este és el temps estimat per a realitzar el procés, des que es comença a retirar el paviment en mal estat fins que es puga passar per la nova llamborda instal·lada.\nA més, «en aquells edificis o habitatges que tinguen accés únic des del carrer on s'està treballant, s'habilitaran zones de pas de vianants», afig la responsable.\nEn total, amb una superfície a renovar de 3.926 metres quadrats, l'obra de millora del paviment entorn de la plaça La Paz té una previsió aproximada de mes i mig.


Miami Hotel Manama Bahrain - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nExhibition Ave, Hoora, Al Hoora, Manama, Bahrain - Veure al mapa\nMesquita Al-Fatih - A 2.0 km de l'allotjament\nSituat en el cor de Al Hoora, Miami Hotel és un lloc ideal des d'on descobrir Manama. A només 3.6 km del centre de la ciutat, la localització estratègica de l'hotel garanteix que els seus clients puguin accedir fàcil i ràpidament als punts d'interès locals. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nMiami Hotel també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Manama. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix recepció 24 hores, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Miami Hotel és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Manama.


Cues a Organyà, Valls de Valira i des de la Seu per accedir a Andorra\nL'afluència de visitants al Principat ha provocat retencions de fins a 22 quilòmetres a diversos punts de l'N-145, l'N-260, la C-14 i la C-1412A\nRetencions des de la Seu per entrar a Andorra\nVehicles fent cua a la rotonda de N-145\nActualitzada 06/12/2019 a les 21:09\nL'afluència de turistes cap a Andorra ha provocat retencions de fins a 22 quilòmetres a nombroses carreteres al llarg de tot el dia. Un accident entre tres vehicles a Ribera d'Urgellet, a la C-14, ha deixat dos ferits lleus i quilòmetres de congestió, tot i que la circulació en aquella zona s'ha restablert, amb llargues cues, al voltant de les 14.00 hores. Aquesta mateixa carretera acumulava fins a 11 quilòmetres de congestió en sentit Andorra a les dues del migdia.\nL'entrada de turistes per la frontera sud pel pont de la festivitat de la constitució espanyola i de la Puríssima ha provocat problemes de trànsit des de les deu del matí fins al vespre, complicant la circulació a la xarxa viària nacional amb 4 quilòmetres de retencions a Sant Julià en direcció Andorra la Vella i trànsit dens, tant a la CG3 d'entrada a la Massana en sentit nord com a la CG4 en sentit sud.\n1. La caiguda de dos arbres talla el camí Ral ...\n2. El Jambo torna avui a les 18:30\n3. Maria París Garcia\n4. Mas i Vilarrubla signen la cessió d'un espai\n5. Tornen els 'Turistes i banyistes' d'Escaldes\n6. Encamp celebra el consell dels infants\n7. La cremada de falles i Los Manolos, a la Festa...\n8. Escaldes disminueix el nombre de pisos nous...\n9. Xavier Coma manté la presidència de l'APRA\n10. Grandvalira encara l'estiu amb un forfet...


Ebook Dones al marge. Bruixes i altres històries d'estigma i oblit - Editorial Fonoll\nInici/eBooks/Ebook Dones al marge. Bruixes i altres històries d’estigma i oblit\nEbook Dones al marge. Bruixes i altres històries d'estigma i oblit\nDones del món rural, estigmatitzades al llarg de la història, relegades a l’ombra. Unes, perseguides per bruixes; altres, amb un paper singular dins la seva comunitat. Dones sàvies, diferents, rebels: trementinaires, pastores, represaliades a la guerra, lluitadores antifeixistes, defensores de pobles amenaçats pels pantans, padrines, mares que acompanyen els fills en el trànsit de gènere... Catorze protagonistes de l’experiència històrica de l’estigma que avui en dia encara pesa sobre les dones. En un diàleg entre la prosa poètica i la il·lustració, el llibre s’expressa des dels marges, des d’un món rural que vol unes mans que el cuidin, que treballin en benefici i equilibri dels éssers que l’habiten. Mans que aturin la sagnant despoblació, la desaparició de pràctiques i oficis i l’oblit de la nostra genealogia, que es tradueix en una història buidada. Anar als marges és una acció reivindicativa de cura i estima pel territori i la diversitat que l’habita.\nSigues el primer a opinar “Ebook Dones al marge. Bruixes i altres històries d’estigma i oblit” Cancelar respuesta


Oriol Rossell: "no sé quines són les intencions de l'Sporting" - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nOriol Rossell: "no sé quines són les intencions de l'Sporting"\nEl de Puig-Reig, que no té gaire protagonisme a Portugal, ja és a Lisboa per preparar la tercera temporada\nfrancesc dalmau | manresa 03.07.2016 | 08:37\nOriol Rosell , jugador de l´ Sporting de Lisboa , exercitant-se el seu campus. Manel Iglesias\nDel seu campus, a Puig-reig, cap a Lisboa per preparar una nova temporada al futbol portuguès. Oriol Rosell ja és a la capital de Portugal per posar-se a les ordres de l´Sporting de Lisboa, el club que el va fitxar, ara fa dues temporades, procedent de l´Sporting Kansas City, dels Estats Units. Iniciat al Puig-reig i amb posterior pas pel CE Manresa, Rosell va fitxar pel cadet B de l´Espanyol l´any 2006 però ben aviat el Barça es va fixar en el seu joc i el va incorporar al cadet A; la temporada 2011-12 va debutar amb el filial blaugrana, però no hi va tenir continuïtat. A l´estiu del 2012 va signar un contracte de quatre anys amb l´Sporting Kansas City de la MLS. En la segona temporada en aquest conjunt nord-americà, Rosell va aconseguir, amb el seu equip, el títol de la lliga (l´any anterior havia guanyat la US Open Cup), i es va convertir en el primer futbolista estatal que assoleix aquestes dues competicions. En la tercera campanya a Kansas, el maig del 2014, es va fer públic el traspàs per cinc anys a l´Sporting de Lisboa.\nAmb quines perspectives torna a Lisboa després de dos anys amb poc protagonisme?\nLa veritat és que no sé quines són les intencions de l´Sporting de Lisboa. Després d´un primer any amb poca presència, la temporada passada em van cedir al Vitória Guimaraes i vaig jugar força minuts. Vaig tenir participació com a migcampista. Em queden tres anys de contracte i n´hem de parlar totes les parts. A l´Sporting continua el mateix entrenador, que no ha comptat amb mi fins ara i, per tant, la situació sembla la mateixa que en els dos darrers anys.\nHi ha altres jugadors a l´Sporting en la seva mateixa situació?\nI tant. Aquests clubs disposen de molts jugadors que, en molts casos, acaben cedits. Això és molt habitual. Caldrà valorar quina és la proposta de l´Sporting per a aquesta nova temporada.\nS´ha plantejat marxar?\nDe moment encara no. Tinc contracte amb ells i, tot i que han sorgit algunes altres propostes, em sembla que encara no és el moment de pensar-hi. Cal esperar a veure com va tot. Ens hem de veure i valorar les coses.\nCom veu la lliga portuguesa?\nÉs una competició molt interessant, amb molts jugadors joves i amb molta intensitat en el joc.\nCom és que els han citat tan aviat, encara el mes de juny?\nCada any ho fan. A partir del dia que ens convoquen, ens van dient la planificació que tenen per a la pretemporada. Ho fan una mica sobre la marxa.\nLa seva darrera activitat ha estat el seu campus, a Puig-reig. Quina valoració en fa?\nLa veritat és que n´he quedat molt satisfet. Després d´una primera edició amb incerteses per ser la novetat, enguany tot ha anat més rodat, hem corregit el que l´any passat no havia anat bé i hem continuat amb el que va funcionar. Hi hem afegit algunes novetats, com les classes d´anglès relacionades amb el futbol i els valors.\nLa participació ha estat bona?\nNo ens podem queixar. Tot i que hi havia la festivitat de Sant Joan pel mig, hem tingut un grup d´uns 80 futbolistes. El més jove tenia 4 anys i el més gran, 16. Tots de diferents poblacions, encara que el gruix era de casa nostra. Tenint en compte que no hi havia la possibilitat de quedar-se a dormir, la participació es pot considerar bona.\nPorta la direcció del campus personalment?\nSí. Jo de petit havia anat a diferents campus i sempre me n´emportava les experiències bones. Per això, ara intento plasmar-ho en el meu, que el faig com a mi m´agradaria que fos un campus. Sigui com sigui, enguany he anat més tranquil després de la primera experiència de l´any passat, qua3n vaig començar de zero. L´organitzo amb el CE Puig-reig i l´Ajuntament.\nEs planteja donar continuïtat al seu campus?\nN´hi haurà una tercera edició. Les sensacions d´aquest any han estat molt bones. És molt gratificant i m´ha omplert molt, tot i l´esforç que s´ha de fer. En aquesta edició, tenint en compte que jo havia de ser dilluns a Lisboa, i com que l´escola no acabava fins dimarts de la setmana passada, hem fet el campus de dimecres a diumenge amb activitats tot el dia, en la meva darrera setmana de vacances. Diumenge, per acabar, vam organitzar una arrossada popular que va tenir una gran acollida entre els pares.


06 de febrer del 2015\nLa Policia Local d’Altafulla compra sal com a mesura de prevenció per fer front a les properes nits, que es preveuen molt fredes\nLa temperatura mínima al municipi durant les darreres 24 hores ha estat de -2ºC. Aquest matí els termòmetres fregaven els 0ºC\nLa massa d’aire fred provinent del nord d’Europa que afecta Catalunya des del passat divendres ha fet que aquests últims dies l’ambient hagi estat de ple hivern arreu del territori. Això sumat a les nevades ha provocat un notable descens de les temperatures. A Altafulla, segons dades de l’Observador Meteorològic Tamarit-Hort de la Sínia, la temperatura mínima al llarg de les darreres 24 hores ha estat de -2ºC, i a primera hora d’aquest matí els termòmetres fregaven els 0ºC.\nTot i que la jornada d’aquest divendres es preveu amb sol i núvols en general, no es descarten de matinada algunes precipitacions febles al litoral, que arribarien en forma de neu per sobre dels 400 metres, tot i que puntualment es podrien veure flocs fins els 200.\nLa temperatura mínima continuarà baixant en les properes hores. De fet, dissabte serà també una jornada molt freda, i de matinada, de nou, seran possibles algunes precipitacions febles i disperses en forma de neu per sobre dels 400 metres.\nDavant d’aquestes previsions, la Policia Local d’Altafulla ha comprat sal com a mesura de prevenció per fer front a aquestes properes nits i matinades. El sotsinspector, Àngel Fernàndez, ha explicat que també es mantenen en contacte amb la Brigada Municipal per si hi hagués d’intervenir en cas d’incidència. Ara per ara, no s’ha de lamentar cap accident.\nA partir del diumenge es preveu una major estabilitat atmosfèrica i una recuperació progressiva de la temperatura.\nProjecció de la pel·lícula 'Las niñas bien'\n17 de gener a les 20:00h. a la Sala Teresa Manero\nLectures Rebels. Grup de Lectura Feminista\n20 de gener de les 18:00h. a les 20:00h.\n25 de gener de les 9:30h. a les 14:00h. a la Finca Canyadell


Portal:Terra Mitjana - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nViquiportal de la Terra Mitjana\nBenvingut al Viquiportal de la Terra Mitjana de la Viquipèdia. Aquest portal està pensat com a pàgina principal per a aquells interessats en assumptes relacionats amb la Terra Mitjana. Des d'aquí podeu accedir facilment a diferents articles relacionats amb la Terra Mitjana, organitzar les tasques pendents o afegir un article a la llista d'articles sol·licitats.\nLa Terra Mitjana és part d'Arda (el món) creat per Ilúvatar, en la mitologia de J. R. R. Tolkien. Aquí es desenvoluparen les històries de El Senyor dels Anells, El Hobbit i part de El Silmaríl·lion.\nMés sobre la Terra Mitjana...\nAlqualondë · Ànduin · Andúnië · Àngband · Àngmar · Arda · Àrnor · Arthedain · Bàrad-dûr · Belegost · Beleríand · Bosc Llobregós · Bosc Vell · Bree (Terra Mitjana) · Calacirya · Cirith Úngol · La Comarca · Cuiviénen · Dòriath · Eldamar · Erèbor · Èriador · Gondolin · Góndor · Gorja d'en Helm · Guals de l'Isen · Isen · Ísengard · Lindon · Lond Daer · Lothlórien · Minas Mórgul · Minas Tirith · Mont Gundabad · Mórdor · Mòria · Nargòthrond · Númenor · Orodruin · Parth galen· Pelóri · Rades Grises · Regne Reunificat d'Àrnor i Góndor · Rhovanion · Rhudaur · Rivendell · Ròhan · Taniquetil · Terra Mitjana · Vàlinor\nAinur · Bàlrogs · Calaquendi · Elfs · Ents · Hòbbits · Istari · Maiar· Moriquendi· Nazgûl · Nans · Ñoldor · Orcs · Vàlar · Vànyar\nAdûnaic · Ilkorin · Khuzdul · Oestron · Quenya (Namárië) · Sindarin\nAnell Únic · Grond · Nàrsil · Palantir · Silmaril · Tres Anells\nBatalla dels Cinc Exèrcits · Dàgor Aglareb · Dàgor Bragollach · Dàgor-nuin-Giliath · Dies dels dos arbres · Germandat de l'Anell · Nirnaeth Arnoediad · Narn (la història dels fills d'en Hurin) · Primera Batalla de Beleríand · Guerra de l'Anell\nElfs: Aegnor · Àmras · Àmrod · Anairë · Àngrod · Aredhel · Arakáno · Arwen · Carànthir · Celebrían · Celebrímbor · Curufin · Cèleborn · Cèlegorm · Elenwë · Èl·ladan i Èlrohir · Élrond · Eärwen · Eöl · Finarfin · Findis i Irimë · Finduilas · Fingolfin · Fingon · Finwë · Fèanor · Fínrod · Galàdriel · Guil-galad · Idril · Indis · Légolas · Lúthien · Maedhros · Maeglin · Màglor · Míriel · Nerdanel · Nímloth · Olwë · Oròdreth · Thíngol · Thrànduil · Turgon\nHòbbits: Bilbo Saquet · Frodo Saquet · Gòl·lum · Meriadoc Brandiboc · Peregrín Tuc · Samseny Gamgí\nHomes: Àragorn · Adanel · Béregond · Beren · Bóromir · Damrod · Dénethor · Eldàrion · Eléndil · Éomer · Éowyn · Érkenbrand · Fàramir · Glóredhel · Gríma · Gàldor · Hàdor · Huor · Hurin · Isíldur · Mablung · Màrach · Théoden · Tuor · Turin\nMaiar: Eönwë · Gàndalf · Gòthmog · Ilmarë · Mèlian · Sàruman · Sàuron\nNans: Balin · Dain · Durin · Glóin · Guimli · Thorin\nVàlar: Aulë · Estë · Irmo · Mandos · Manwë · Nessa · Nienna · Oromë · Tulkas · Ulmo · Vairë · Varda · Vána · Yavanna\nAltres: Barbarbrat · Eru · Mórgoth · Rei bruixot d'Àngmar\nQuina és la llengua dels Calaquendi, els elfs que varen arribar a Valinor? - Resposta\nSubcategories de Terra Mitjana:\nGeografia de la Terra Mitjana - Llibres de la Terra Mitjana - Personatges de la Terra Mitjana (Elfs, humans, hòbbits, maiar, vàlar) - Races de la Terra Mitjana\nCom podeu contribuir\nJohn Ronald Reuel Tolkien, filòleg i novel·lista anglès, va néixer a Bloemfontein (Sud-àfrica) el 3 de gener de 1892. Morí a Bournemouth (Anglaterra), el 2 de setembre de 1973.\nL'any 1895 la família Tolkien es separà per problemes de salut del mateix John. El seu pare Arthur Reuel Tolkien (que moriria un any després) es quedà a Sud-àfrica, mentre que la seva mare Mabel, el seu germà i el propi John marxaren a viure a Birmingham (Anglaterra). Allà transcorregué la seva infantesa. Alguns estudiosos de la seva obra volen veure en els móns obscurs de l’obra de Tolkien, el reflex d’aquella ciutat grisa i fosca on el jove Tolkien va viure, mentre que el mateix escriptor reconeix que l’entorn agrícola inspirà les descripcions d’altres móns com La Comarca de El Hobbit i El Senyor dels Anells.\nAjudeu-nos a augmentar la informació sobre la Terra Mitjana...\nCreant un article sobre la Terra Mitjana:\nTraduint qualsevol article que falti de en:Category:Middle-earth o es:Categoría:Tierra Media.\n...els hòbbits són d'ascendència humana?\n(anglès) Tolkien News\n(anglès) Tolkien Gateway – Més 5.000 articles sobre el món de Tolkien.\n(anglès) Viqui de El Senyor dels Anells, una Wikicity, d'uns 2000 articles relacionats. El lloc de tot el contingut no enciclopèdic (fins i tot l'opinió dels fans) i més.\n(anglès) Arda. Una completa enciclopèdia sobre el món de Tolkien.\n(català) Informació sobre El Senyor dels Anells i altres temes\n(anglès) The Tolkien Society\n(anglès) Recursos de Tolkien\n(anglès) The One Ring\n(castellà) Societat Tolkien Espanyola\nAltres wikis relacionats amb la Terra Mitjana\nEntrada a Commons\nsobre la Terra Mitjana\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Portal:Terra_Mitjana&oldid=11703721»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 10 abr 2013 a les 22:20.


El Col·loqui Héloïse es va celebrar a Barcelona del 7 al 9 de febrer de 2019 a la seu de l’Institut d’Estudis Catalans, amb el títol “Pedagogies de la democràcia i de la resistència a Europa al segle XX i avui dia”.\nAquest col·loqui de Barcelona va convidar a replantejar aquests reptes a partir de les realitats concretes dels diferents països i regions i en els diversos entorns socials. A partir de l’anàlisi de situacions concretes, es va voler ajudar a dissenyar noves pistes per a la construcció, a través de l’educació i més en concret les pedagogies que es portin a terme, de l’Europa on ens agradaria viure.\nLa referència als itineraris personals i pedagògics de cinc grans pedagogs catalans com són Francesc Ferrer Guàrdia, Rosa Sensat Vilà, Alexandre Galí Coll, Ramon Fuster Rabés i Marta Mata Garriga va ajudar a entendre millor, a analitzar i a posar en valor tant la història com l’actualitat d’aquests pedagogs en el context contemporani. Aquest enfocament, per descomptat, es va associar al coneixement de pedagogs contemporanis d’altres països i regions d’Europa.\nEl Col·loqui va anar destinat a mestres, professors, investigadors, estudiants, escoles públiques i concertades, xarxes per al canvi i la innovació.


El festival Acústica homenatja Francesc Pujols amb un espectacle audiovisual - SIESTV\n02 ag. 2012 El festival Acústica homenatja Francesc Pujols amb un espectacle audiovisual\nFranc Aleu és L'artista que ha creat aquest espectacle\nPer commemorar els 50 anys de la mort de Francesc Pujols, s’ha programat durant L’Acústica, un espectacle audiovisual que tindrà com a protagonista L’estàtua que Salvador Dalí va dedicar al filòsof Francesc Pujols, ubicada davant la porta del Museu, a la plaça Gala-Salvador Dalí.\nFranc Aleu és L’artista que ha creat aquest espectacle. Aleu, recent guardonat amb un dels Premis Nacionals de Cultura de la Generalitat és un dels màxims exponents D’aquest gènere a L’Estat espanyol. Compta amb un llarg currículum D’èxits, entre els quals destaca el seu pas per La Fura dels Baus. Aquest espectacle es titula, Paraules de Llum i consistirà en jocs de colors sobre l’escultura de Francesc Pujols, de Salvador Dalí. La intenció és que les cites del pensador, envoltin a L’espectador, corrent com serps de text, per les façanes de la plaça, en forma aleatòria, en català i anglès. Aquest muntatge es podrà veure divendres 31 D’agost i dissabte 01 de setembre de 22:00 a 01:00 de la nit.


Zubizarreta deixa de ser el director esportiu de l’Olympique de Marsella – Món Esport\nZubizarreta deixa de ser el director esportiu de l’Olympique de Marsella\nEl club francès i l’exporter del Barça trenquen la relació que els unia des del 2016\nZubizarreta, durant la seva etapa al Barça | FC Barcelona\nRedacció Maig 15, 2020 11:20 am\nL’Olympique de Marsella ha anunciat el final de “mutu acord” de l’etapa d’Andoni Zubizarreta com a director esportiu del club francès, càrrec que exercia des del 2016. A través d’un comunicat, el conjunt de la Ligue 1 ha revelat la notícia. “Després de les reunions de les darreres setmanes, l’Olympique anuncia la sortida, de mutu acord, d’Andoni Zubizarreta”, ha informat.\nLa nota inclou l’agraïment del president del Marsella, Jacques-Henri Eyraud. “Andoni és el primer líder que vaig reclutar en el meu projecte. Des del 2016 ha estat al meu costat en totes les nostres batalles. Estava plenament dedicat a ajudar el club a recuperar la seva millor versió. És un gran professional al qual sempre estaré agraït”, ha confessat.\nLa web del club també recull paraules d’agraïment a totes les persones de l’Olympique per part de l’exdirector esportiu del Barça. “Ha estat un projecte que ha estat al meu cap les 24 hores del dia, els set dies de la setmana, perquè quan hi ha tal passió al voltant del club requereix la mateixa passió personal. Tanco la porta de director esportiu i obro la d’afeccionat de l’OM”, ha finalitzat el comunicat.


NICOLA PADOVAN Actualitzada el 02/07/2011 00:00\n260x366 Berlusconyat / DANIDE Berlusconyat / DANIDE\nAbans de començar a llegir, us demano que intenteu alliberar-vos de qualsevol temptació de judici polític o moral.\nAmb aquestes paraules no vull expressar cap opinió en relació al Cavaliere: és massa tard, malauradament. Aquesta època ja l'he viscuda, amb molts inconvenients, però l'he passada. La meva intenció és diferent. Vull fer una descripció des de la precisió científica de la situació que m'ha tocat viure.\nResulta que sóc italià, però visc a Barcelona des de fa uns quants anys i hi estic més aviat integrat. Va ser difícil, al principi, per culpa d'estranys costums com el cagatió i els calçots, però al final ho he aconseguit. En aquella època tenia una feina tranquil·la, una família tranquil·la i vivia en un barri tranquil. En resum: era un tio tranquil, com sortit d'una cançó dels Manel. Amb l'objectiu de conèixer el país i la seva gent, m'agradava parlar amb tothom i buscava el contacte humà.\nEren anys feliços. Un dia, tornant d'un viatge a Itàlia, aquesta arcàdia va començar a esquerdar-se inexorablement. Tothom sap la relació especial que s'estableix amb el quiosquer de confiança. És, segurament, superior a la dipositada en el carnisser o el fruiter (tinc dubtes en relació a perruquers i barbers).\nDoncs, en adreçar-me a ell, em va semblar com si m'estigués esperant des de feia dies. La confirmació va ser aquesta frase escopida de bursada: "Què, has tornat del teu país, no? Sembla mentida que la terra que ha produït genis com Dante, Leonardo i... Roberto Baggio (Roberto Baggio ?) estigui governada per una persona d'aquesta guisa... No hi ha dret!" He aconseguit esbrinar-ne exactament la data: 8 de febrer del 2002. El Cavaliere havia tingut la fantàstica idea de fer el gest de les banyes darrere del ministre Piqué (no el de la Shakira). Un petit gest per a un home i un gran conyàs per a la humanitat. Aquesta cimera de ministres, un any abans del començament de la guerra d'Iraq, ha deixat aquesta pífia en els llibres d'història. Ostres, perdó, estic jutjant, i no ho volia fer.\nEn aquell moment, doncs, vaig deixar anar quatre excuses i vaig tornar a pujar a casa, entristit.\nLes setmanes van passar una darrere l'altra i l'episodi va ser gairebé oblidat (confesso, però, que llegia els diaris majoritàriament per internet) fins que un dia va tocar dinar a casa dels meus sogres, al barri del Poblenou. Després del fricandó, en el moment de les postres, jo gaudia d'un cafè anti-Nespresso quan van donar una notícia sobre Berlusconi. De cop, es van desfermar exclamacions de diferent caire sobre el protagonista de la informació: "És un impresentable! Un feixista!", deien els uns; "Un gran empresari i, a més a més, té gràcia", contestaven els altres. I jo al mig! De sobte, les dues postures es van silenciar i les seves mirades van confluir sobre la meva persona. Jo, Nicola Padovan, en qualitat d'italià, tenia, segons ells, el deure moral de justificar les accions del Cavaliere, que queien sobre meu com una culpa bíblica.\nResulta que jo, pel simple o complicat fet de ser d'on sóc, havia de viure estigmatitzat i, encara més tràgic, tothom em feia un gest de complicitat assegurant que sí que entenia les meves inquietuds. Jo, al principi, intentava sortir del pas, procurant deixar sempre un espai per a la retirada. Aquest exercici va durar una època llarga i m'havia tornat molt hàbil en l'ús de les més experimentades tècniques.\nA partir d'aquell any tot va anar in crescendo . D'una banda, el protagonista augmentava el nivell de les seves actuacions i de l'altra, la víctima -era així com em sentia- s'enfonsava. Desgraciadament, aquesta lluita m'estava debilitant físicament i rebutjava els contactes humans que tant m'havien satisfet en altre temps.\nFa poc, vaig prendre la decisió d'escriure aquesta experiència. Va ser durant el concert dels 35 anys de l'Escola de Música del Palau. Va constar de deu peces cantades per nens i nenes de totes les edats i compostes per la mateixa escola. Una es deia El taronger , una altra La fada ... Tot semblava anar bé i jo havia aconseguit relaxar-me quan, de sobte... la peça número set comença a sonar. De cop, obro els ulls, se'm para el cor i em tremolen les mans. Una setantena d'infants que creia innocents, inclosos els meus fills, cantaven a plena veu: La Ruby és molt llesta .\nLa Ruby, la protagonista del famós bunga-bunga, la preferida de l'harem… M'aixeco, corro, caic, m'aixeco i torno a córrer amb els ulls injectats de sang i amb ganes de vomitar. A les Rambles busco un venedor de llaunes, però era massa d'hora i em tanco al Boadas.\nAra m'amago de tot i de tothom. Fa temps que no goso parlar amb els meus fills i la meva dona ha demanat consulta al doctor (de la pública perquè la cosa és greu). Jo aprofito les últimes forces per demanar perdó si he fet alguna cosa dolenta... No era el meu propòsit. El meu únic desig, ara per ara, és que aquesta història sigui de domini públic i que ningú no hagi de passar mai pel que jo he passat. Che Dio mi aiuti .


El desenvolupament sostenible articula les activitats del Casal d'Estiu Infantil - La Veu - Videos\nEl desenvolupament sostenible articula les activitats del Casal d'Estiu Infantil\nUns 800 infants participen a l'edició d'enguany, que ha experimentat una elevada inscripció\nUns 800 infants participen al Casal d’Estiu que ofereix la Regidoria d’Infància i Joventut, que enguany ha experimentat un augment elevat d’inscripcions respecte l’any passat, amb 450 nens i nenes a la primera quinzena –del 28 de juny al 9 de juliol– i 353, a la segona –del 12 al 23 de juliol. El regidor d’Infància i Joventut, Gerard Garrido (ERC), ha destacat l’important increment de participants i ha agraït a les famílies la seva confiança dipositiada en les activitats organitzades per l’Ajuntament. “Hem decidit mantenir els preus de l'any passat, que van registrar una important rebaixa respecte edicions anteriors, per tal que tots els infants puguin gaudir de l'estiu; som conscients que encara hi ha moltes famílies que ho estan passant malament per la crisi social i econòmica que ha comportat la pandèmia”, ha indicat l’edil.\nLes activitats es realitzen a les escoles El Viver, Mas Rampinyo, Elvira Cuyàs, Mitja Costa i Reixac –aquest últim centre acollirà també casal, del 26 al 30 de juliol, amb 85 infants inscrits. Amb el lema’ Siguem el canvi que volem veure al món’, el casal s’articula amb un centre d’interès basat en el desenvolupament sostenible com la salut i el benestar, l’educació de qualitat, el consum responsable, la igualtat de gènere, la pau i la justícia. “Al llarg d’aquestes setmanes treballem tots aquests temes de forma lúdica, participativa i adaptada a cada franja d’edat. A més, abordem altres qüestions importants com els hàbits i l’autonomia personal”, explica la coordinadora dels Casals d’Estiu al municipi, Aïda Magran, de la Fundació Pere Tarrés. Cada dia hi ha jocs d’aigua i, un cop a la setmana, una visita a la piscina de la Zona Centre. Cada setmana es fa una excursió fora del municipi i també hi hau sortides dins Montcada i Reixac. “L’objectiu és que la canalla gaudeixi d’un estiu diferent i, alhora, les famílies puguin conciliar la vida laboral i familiar”, ha destacat Magran.\nPer segon any consecutiu, els Casals d’Estiu han estat marcats per la pandèmia, amb estrictes mesures d’higiene i seguretat per minimitzar el risc de contagi de la Covid-19. Al llarg d’aquestes setmanes hi ha hagut diversos casos positius que han obligat a confinar alguns grups bombolla. “La cinquena onada també ens ha afectat, tot i que l’impacte no ha estat molt elevat perquè hem reaccionat ràpidament en cada cas”, ha manifestat la coordinadora, qui ha destacat la implicació de la canalla: “Els infants ja tenen el rodatge de l’escola i estan molt acostumats a les entrades i sortides esglaonades, a respectar els grups bombolla i portar mascareta”.


Aquest cap de setmana, patge reial - FUTBOL CLUB SANTBOIÀ\nAquest cap de setmana, patge reial\nPosted on 19 de desembre de 2018 19 de desembre de 2018 by FC Santboià\nAquest cap de setmana, el Santboià té una visita molt especial: el patge reial us espera a tots per recollir tota la vostra il.lusió.\nPorteu les vostres cartes al club, de 10 a 14h. dissabte i diumenge.\nUs esperem a l’estadi! No podeu faltar!\n← Gràcies per les donacions!


15. ARNAU DUBOIS (FRA) – 2a BIENNAL ANDORRA LAND ART\nVida Nòmada a Mongòlia\n“Hola, soc francès i fotografio persones, bodes, famílies i vida. M’agrada explicar històries i per fer-ho capto instants, no els creo. M’interessa la expressió genuïna i sincera”. La mateixa franquesa que fa servir l’Arnau Dubois per presentar-se és la que identifica i dona valor a la obra d’aquest francès que va descobrir la seva passió per la fotografia a Andorra. Actualment viu entre París i San Francisco.\nViatger incansable, l’Arnau va deixar fa uns anys el seu treball en un banc andorrà per marxar a Londres on va tenir la fortuna de treballar amb reconeguts professionals internacionals i cobrir importants esdeveniments a Paris, Mèxic i a la mateixa capital anglesa. Des de llavors ha pogut conèixer i aprofundir en la vida de famílies nòmades a Mongòlia, entre la Xina, Rússia i Kazakhstan, ha retratat la quotidianitat de Cuba, els grans paisatges nord-americans i centreamericans i les icones i els horitzons de la Rússia post-soviètica. A més ha seguit fent commovedors retrats de família i compromís.\nEls instants de vida que capta l’Arnau Dubois dins els gerds i iurtes mongoles ens suggereixen una sensibilitat superior per captar l’ànima d’un poble en un entorn hostil. Individus en el seu aïllament i nens i adults en el centre d’espais rics en motllures, curtits i composicions florals ens recorden els personatges del petit bar irlandès que el danès “Krass Clement” va retratar en una sola nit. Com en aquell pub, els ambients de Dubois semblen estar suspesos en el temps i per això les seves fotografies crues tenen un aire retrospectiu. És aquesta capacitat d’observació el que fa que les seves instantànies siguin realment rellevants.\nTan notables com els seus ambients tancats són els seus paisatges extrems, gairebé sempre amb una línia de fons, més o menys diàfana, que ajuda a construir un relat visual; una mena de modern retaule apaïsat format pel detall rellevant del primer pla, la profunditat del paisatge i el cel darrera la línia de l’horitzó.


Afrin, l’enèssim kurdicidi (o la recompensa per haver vençut l'Estat Islàmic) - BARCELONA RADICAL\nAfrin, l’enèssim kurdicidi (o la recompensa per haver vençut l'Estat Islàmic)\nQuan encara ressonen les acaballes de l’alliberament d’Al-Raqqa i Mossul, el president turc, Recep Tayyip Erdogan, no ha pogut esperar més, “no permetrem mai que es creï un Estat (kurd) al nord de Síria, costi el que costi”. I ha llançat l’operació Branca d’Olivera, una ofensiva militar a Afrin, enclavament amb majoria kurda al nord de Síria.\nLa regió, coneguda com l a , està solcada de nord a sud pel riu Negre, envoltada de turons i fèrtils valls, poblades de fruiters i oliveres.\nSi els turcs aconsegueixen l’objectiu, crearan una extensa zona de seguretat al llarg de la frontera entre els dos països. Ja ho han intentat, sense èxit, en més d’una ocasió, i saben que es tracta d’una maniobra difícil, ja que està molt ben fortificada i els kurds compten amb 10.000 combatents.\nDesprés de la derrota de l’ Estat Islàmic ( EI), el següent partit es juga en aquest cantó, controlat per milícies kurdes sirianes que Turquia considera part del PKK, la guerrilla a què Ankara i Occident donen tracte d’organització terrorista.\nAfrin no és una batalla més de la que puguin escapolir-se els governs occidentals, com ja van fer amb el referèndum kurd a l’ Iraq. A les parts implicades en aquest nou conflicte els val la pena lluitar pel domini d’un lloc molt estratègic. Començant per un poble irredempt sense Estat propi, compost per 40 milions de kurds, fragmentats entre Turquia (15 milions), l’ Iran (8 milions), l’ Iraq (7 milions), Síria (2 milions) i la diàspora.\nLa seva pretensió sempre ha estat posseir una terra en la qual unificar els seus efectius dispersos sense ser perseguits pels seus veïns. La qüestió continua sense estar resolta des que, a començaments del segle XX, els anglesos van delimitar els estats actuals.\nEls seus aliats, als que han donat suport amb bravura en la lluita contra l’ EI, encara que pensant també en els seus propis interessos de futur, continuen mirant cap a un altre costat. Proxies quan se’ls necessita, amics per oblidar quan no fan falta.\nAixí que no entenen per què Washington hauria donat llum verda a l’ofensiva contra Afrin, amb la intenció d’ apaivagar un Erdogan furibund amb l’anunci americà d’entrenar 30.000 soldats per acantonar al llarg de la frontera. La peregrina raó esgrimida és que, en aquest cas, els kurds d’ Afrin no són aliats.\nEl respecte, cert, cap als kurds sirians s’explicaria perquè han demostrat ser políticament responsables, bons administradors i eficaços militars.\nAmb poc equip militar (subministrat per la CIA i el Pentàgon) però abundant disciplina, van ser els primers en trencar –a Kobane– la imparable expansió de l’ EI, i el seu prestigi va créixer durant els anys de plom, lluitant poble a poble, al nord de Síria i al sud de l’ Iraq, fins a aconseguir treure l’ Estat Islàmic dels seus bastions a Al-Raqqa, Mossul i Deir ez-Zor.\nAfrin, com la resta de les regions kurdes a Síria, té un sistema de govern que consagra els drets de les dones i les minories ètniques, valors democràtics que xoquen amb la deriva autoritària d’Erdogan, que continua empresonant ciutadans a mansalva des de l’estiu del 2016.\nLa defensa d’ Afrin és crítica per a ells. I tot és possible, des d’una revolta contra els seus aliats i aquells estats on estan assentats, fins a l’efecte dòmino que podria canviar les fronteres de l’ Orient Mitjà i tenir efectes en la cohesió de l’OTAN.\nTurquia no ha dissimulat mai que la seva prioritat, abans que combatre l’ Estat Islàmic, era esclafar els kurds de Síria, el malson d’Erdogan, que els ha considerat el seu principal enemic, en tant l’ EI era un rival amb qui compartia ambicions.\nEl disseny d’Ankara passaria per annexar-se el nord de Síria, tal com van fer amb el nord de Xipre, expulsar els kurds d’ Afrin i reassentar la zona amb refugiats sirians. No s’ha d’oblidar que Turquia acull més de tres milions de refugiats sirians al seu territori, amb peatge a càrrec de la Unió Europea.\nManifestació de kurds libanesos contra l'ofensiva de Turquia a Afrin davant l'ambaixada dels Estats Units a Beirut (AFP)\nL’ofensiva turca contra les milícies kurdes ha tensat encara més les fràgils relacions entre dos aliats a l’OTAN, que estan lluitant amb i contra el mateix soci, les Unitats de Protecció Popular ( YPG) i el seu component femení ( YPJ), dones que lluiten amb bandera i comandaments propis i que, en ocasió de la recent mort d’una combatent, no s’han acoquinat: “Resistirem fins a l’última gota de la nostra sang. Afrin serà el cementiri del feixisme”.\nDes del punt de vista militar turc, la invasió d’ Afrin no sembla que tingui molt sentit perquè és molt costosa, causa friccions internes i els objectius no acaben d’estar clars. L’agressió als kurds no produirà beneficis a Turquia, doncs només la pau li resultaria avantatjosa. Però la determinació turca és absoluta.\nPer als Estats Units; que necessiten continuar utilitzant la base aèria d’ Incirlik, a Turquia, i no sembla que vagin a extradir el clergue Fethullah Gülen, a qui el seu antic soci endossa la responsabilitat de l’estrany cop d’ Estat de l’estiu del 2016; el punt de no-retorn seria que els turcs portessin el conflicte armat allà on hi ha acantonades les forces americanes.\nUna incursió a Manbij, amb la qual hauria amenaçat Erdogan, tensaria la corda a l’extrem, ja que suposaria que els turcs entrarien en contacte directe amb aquelles unitats d’operacions especials.\nAl vesper de l’ Orient Mitjà, Rússia, amb la seva implicació a Síria, és actor protagonista, com proven els temptejos que han aproximat els dos països, les relacions dels quals eren glacials des que caces F-16 turcs van fer caure, amb míssils aire-aire, un Sukhoi Su-24 rus, “una punyalada a l’esquena per part de còmplices dels terroristes”.\nEl suport rus a les operacions turques a Afrin, facilitant l’ús de l’espai aeri sirià, podria confluir en un enfrontament en què podrien veure’s implicats, en un prolongat conflicte, dos països membres de l’OTAN ( Estats Units i Turquia).\nSi les tropes turques es veiessin arrossegades a una lluita sense treva en aquest enclavament, amb males notícies per a Ankara, el que no es pot descartar, Erdogan, que està pensant en les eleccions del 2019, podria veure’s qüestionat per una part de l’electorat turc.\nLes dues parts ja s’estan infligint danys, i les forces turques ja han comès els primers errors, danyant un conjunt de gran valor –lleons de basalt tallats– en un antic temple construït pels arameus a Afrin i arrencant milers d’oliveres a la regió.\nEl temor a Occident és la insurgència d’un nacionalisme kurd a l’ Iraq, l’ Iran i Turquia, perquè el que passi a Afrin no repercutirà només al nord de Síria. Afectarà tots aquests països i tindrà conseqüències per a Occident, que haurà de decidir què vol fer a l’ Orient Mitjà, més enllà de continuar amb retòriques declaracions com promoure la pau, l’estabilitat i la democràcia.\nEl poble kurd ha sacrificat una generació de joves –homes i dones– en la lluita per alliberar al món de l’ Estat Islàmic. Hi cal afegir els centenars de milers de sirians que han mort o han estat desplaçats, incloent els 200.000 que al llarg dels anys van arribar a Afrin a la recerca de seguretat. Ara, milers de vides estan en perill en aquesta pacifica regió, en virtut de la porfídia innegociable del califa turc.\nMés enllà d’organitzar inservibles conferències per a complaença de polítics europeus, vendre armes, armar a “rebels” per enderrocar governs, facilitar que la gestió dels refugiats estengui la inestabilitat, sembla que ha arribat un temps perquè la gent de la regió decideixi el seu destí, les seves fronteres i les seves pròpies vides.\nUna zona autònoma kurda serviria per donar exemple de com organitzar el seu propi Estat i donar estabilitat, lluny de ser un enemic a la frontera, com tem Turquia. Qüestió difícil d’abordar quan abunda la paranoia i no hi ha prou suports perquè Ankara l’hagi d’acceptar.\nPer desembocar en una alternativa sòlida i viable sobre Afrin, seria necessari que totes les parts involucrades arribessin abans a un compromís i a una solució de futur per a Síria. Una regió autònoma, embrió d’un futur Estat, seria inacceptable per a Turquia i és molt possible que també per a l’ Iraq i l’ Iran.\nMentrestant, la partida turca obre un nou front de guerra. Tot això, en un instant.


regió del nord de Gal·les\nParc Nacional de Snowdonia\nNom i extensióModifica\nEl llac Llyn Llydaw al massís de Snowdon\nA l'edat mitjana es van fer servir els títols de príncep de Gal·les i de lord de Snowdonia (Tywysog Cymru ac Arglwydd Eryri) per designar el domini territorial d'alguns reis del regne de Gwynedd, per exemple Llywelyn ap Gruffudd i el seu avi Llywelyn el Gran.[a]\nAbans de la designació de parc nacional, la paraula Snowdonia es feia servir per referir-se a una àrea més petita, generalment la part alta del nord de Gwynedd, centrada en el massís de Snowdon; el parc nacional, en canvi, comprèn una zona més del doble d'extensa que arriba cap al sud fins a la regió costanera de Meirionnydd. F. J. North, editor d'un llibre titulat Snowdonia (1949), diu que: «Quan el comitè encarregat de dissenyar els límits provisionals del parc, van incloure àrees situades a distància que anaven és enllà de la Snowdonia pròpiament dita.» La Snowdonia tradicional incloïa el massís de Snowdon i les muntanyes de la rodalia: el Glyderau, el Carneddau i el Moel Siabod. No hi estaven inclosos els turons del sud de Maentwrog.\nParc nacional de SnowdoniaModifica\nEl parc està gestionat per una entitat anomenada Snowdonia National Park Authority, que està formada per representants dels municipis propers i per representants del govern de Gal·les. Les oficines d'aquesta entitat són a Penrhyndeudraeth. Snowdonia és un parc que aplega territoris públics i altres de propietat privada sota una mateixa autoritat; la configuració és la següent:\nDins la zona declarada parc nacional hi habiten més de 26.000 persones, el 58,6% són de parla gal·lesa segons el cens del 2011.\nEl 1967 es va crear una organització de voluntaris per col·laborar en la protecció medioambiental de la zona, la Snowdonia Society. El físic Amory Lovins va encetar en la dècada del 1970 una campanya de conscienciació per evitar que la multinacional Rio Tinto Group obtingués permís per explotar una gran mina a Snowdonia i en va sortir reeixit.\nLes muntanyes de Snowdonia poden dividir en quatre àrees:\nL'extrem sud inclou: Cadair Idris, la serralada de Tarren, els turons de Dyfi, el conjunt d'Aran, on hi hà Aran Fawddwy, la muntanya més alta del Regne Unit al sud de Snowdon.\nEl parc té 2.380 km de camins públics, 264 km de senders i 74 km d'altres tipus de via pública. La major part del parc està subjecta al dret de lliure circulació.\nPaisatge i ecosistemaModifica\nLa franja de costa que queda dins del parc és una àrea de conservació que va des de la península de Llŷn fins més avall al centre de la costa gal·lesa on hi ha les dunes.\nLa importància que es dona al parc de Snowdonia per a la conservació de l'ecosistema es nota en el fet que gairebé el 20% de l'àrea total està protegida per lleis del RU i de la Unió Europea. Entre les espècies rares de mamífers s'hi poden trobar exemplars de: llúdria, fura, cabra salvatge, però fa anys que no se'n veuen martes. Alguns ocells que s'hi poden veure són: el corb, el falcó pelegrí, l'àguila peixatera, l'esmirla i el milà reial. El parc té tres zones humides de la llista del Conveni de Ramsar: La reserva biosfera de l'estuari del Dyfi, el Cwm Idwal, i Llyn Tegid.\n↑ Llywelyn el Gran es va fer dir príncep del nord de Gal·les i Lord de Snowdonia, però el seu net amb els territoris conquerits es feia dir príncep de Gal·les i Lord de Snowdonia.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Snowdonia&oldid=29803704»\nDarrera modificació: 29 març 2022 a les 09:18\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 29 març 2022 a les 09:18.


Va de teca: Resultados de la búsqueda de gorgonzola\nMostrando las entradas para la consulta gorgonzola ordenadas por relevancia. Ordenar por fecha Mostrar todas las entradas\nLes amanides m'agraden moltissim. Sempre em venen de gust i ademeten tants ingredients que no es fan gens aborrides.\nEn aquesta ocasió us en presento una amb un dels meus ingredients fetiche, el formatge, un Gorgonzola avui!\nformatge Gorgonzola DOP\nvinagre de Mòdena envellit\noli d'oliva verge extra sense filtrar Los Omeya\nRentem les hortalisses i les tallem petites per a muntar la base de l'amanida.\nParal-lelament tallem el formatge a daus petits ja que es tracta d'un formatge molt potent i queda millor ben repartit pel plat. Hi afegim la ceba cruixent i les pipes.\nFinalment salpebrem i hi amanim amb vinagre i l'oli. Aquest oli precisament li proporciona un gust deliciós a l'amanida en si, tant qu\nan cau sobre la fulla de l'enciam, com amb el tomàquet i ja no diem amb el formatge. Exalta els sabors que dóna gust.\nTags: amanida, ceba, Figueres, formatge, oli, recepta, tomàquet, vinagre