Mètode VEO per nens i adolescents a Vic - Centre EscreiX\nMÈTODE VEO PER NENS/ES I ADOLESCENTS\nLa vida actual i futura té exigències cada vegada més grans que només podran resoldre les persones amb més recursos mentals, de consciència i percepció. Estan preparats els teus fills/es?\nMètode VEO Nivell 1\nMètode VEO Nivell 2\nVEO NIVELL 1\nEl Mètode VEO va néixer als anys 80 de la mà de Jacobo Grinberg i Noé Esperón, a Mèxic. Té per objectiu donar eines al teu fill/a, i a tu com a pare/mare, perquè us retroalimenteu en positiu i construïu un bon autolideratge. A més, treballa perquè el teu fill/a desenvolupi la Visió Extra Ocular (VEO).\nS’estructura en 10 sessions, cada una dividia en dues parts:\nPrimer, una hora de treball individual amb el fill/a.\nDesprés, 30 minuts de treball privat amb el pare i/o la mare. Cal la vostra implicació per assolir els objectius marcats.\nResultats esperats en el teu fill/a\nMés confiança i seguretat\nMés voluntat i autonomia\nMés consciència (més respecte, empatia i responsabilitat)\nMés capacitat mental (més memòria, creativitat i intuïció)\nPoder llegir i fer qualsevol activitat amb els ulls tapats, fent servir la VEO.\nQuè rebràs com a pare i/o mare?\nPropostes pràctiques i senzilles per acompanyar amb consciència l’educació del teu fill/a, partint de la idea que és únic/a.\nUn manual on s’especifiquen quins patrons i conductes s’han de reforçar en el teu fill/a, i com fer-ho per tal que esdevingui un bon líder positiu.\nMillors relacions familiars.\nQuè és la Visió Extra Ocular?\nÉs la capacitat de poder veure el món sense fer servir els ulls materials, sense trampes ni trucs. Això inclou llegir, pintar, dibuixar, jugar, mirar la televisió, practicar esports… amb els ulls tapats. La generalitat dels nens i nenes entre 6 i 12 anys poden desenvolupar la Visió Extra Ocular. A partir dels 12 anys, el percentatge de persones que activen la seva VEO® va disminuint amb l’edat.\nVols conèixer les experiències de les famílies que ja han fet el VEO?\nEl mètode VEO per nens i nenes (PDF)\nEl mètode VEO per adolescents (PDF)\nVull apuntar el meu fill/a al VEO\nEl teu fill/a ha de tenir més de 6 anys.\nEl teu fill/a ha de saber llegir i conèixer els colors.\nPuntualitat i compromís a fer les 10 sessions.\nSi vols venir al Centre EscreiX, pots contactar-nos a través del 695.286.490 o bé a info@escreix.cat per demanar cita o resoldre dubtes.\nSi el centre et queda molt lluny, pots entrar a VEO AC i consultar si tens instructors/es VEO prop de la teva localitat, o bé contactar amb nosaltres perquè a vegades també ens desplacem (695.286.490 o info@escreix.cat).\nEts més d’escoltar que de llegir? Aquí tens una alternativa per conèixer el mètode VEO:\nVEO NIVELL 2\nEl Mètode VEO nivell 2 va ser creat per en Noé Esperón i la Vere Carvajal a principis del s.XXI per tal que el teu fill/a segueixi ampliant la connexió entre els dos hemisferis (intuïtiu-racional) i entre la seva persona i l’Univers.\nPrimer, 85 minuts de treball individual* amb el teu fill/a.\nDesprés, 5 minuts de treball amb tu com a pare/mare, per incloure’t en els exercicis i tasques que es proposen al teu fill/a per fer a casa.\nMés conscient/responsable amb ell/a mateix/a, la família, escola, societat i planeta.\nMés atent/a, amb més concentració en tot el que fa.\nMés capaç de fer servir ambdues lateralitats del cervell amb èxit (dreta-esquerra).\nMés autosuficient, amb una voluntat enfortida que el/la mantindrà ferm/a en els seus propòsits.\nMés capaç d’enfrontar les experiències de vida des de perspectives més fraternes, constructives i indestructibles.\nActivarà més la intuïció, la creativitat i la contemplació. Millorarà a l’escola.\nExplicació de les tasques del teu fill/a perquè puguis acompanyar la seva pràctica en el dia a dia.\nCada sessió individual té un cost de 50€.\n*El nivell 2 també es pot fer en grups de 2 o de 3 persones. Tingues present que en aquest format no es poden treballar bloqueigs o problemes personals del teu fill/a. Per a grups de 2, el cost per sessió i per participant és de 35€; per a grups de 3, de 25€.\nVull apuntar el meu fill/a al VEO 2\nEl teu fill/a ha d’haver cursat el VEO 1\nEl teu fill/a ha de tenir més de 9 anys**.\n**Un dels exercicis fonamentals a cada sessió és una meditació o relaxació guiada. Com més gran és el vostre fill/a, més capacitat tindrà per fer-la i gaudir-la.\nQuè t’interessa ara?


La vinya pel juliol no vol aigua, sinó prendre el sol - Diario de Mallorca\nEls carnavals estiuencs han agafat força. joan pons\nDemà (3) és sant Tomàs, apòstol\nSegons el Nou Testament fou un dels Dotze Apòstols de Jesús de Natzaret. És venerat com a sant a tota la cristiandat. Sembla que el seu nom era Judes i tenia un germà bessó, per això l´anomenaven Judes el Bessó (Te´oma, en arameu); d´aquí el nom Te´oma, traduït com a Tomàs, que significa bessó. En l´evangeli apòcrif dels Actes de Tomàs (escrit a Síria en el s. III), se´l considera un dels quatre germans de Jesús que s´esmenta en l´Evangeli segons sant Marc (6, 3); segons l´Església Catòlica serien cosins de segon grau. El fet més conegut de Tomàs es troba en l´Evangeli segons sant Joan (20, 24-29), on es nega a admetre la resurrecció de Jesús fins que no li passi els dits a les nafres produïdes per la crucifixió; d´aquí l´expressió: "Venturosos aquells que creuran sense haver vist!, i per això, quan una persona exclama: "No ho creuré fins que no ho hagi vist amb sos meus ulls!", se li sol recordar "no siguis com sant Tomàs!" És el patró dels jutges, arquitectes, picapedrers i fusters.\nPrincesa d´Aragó i reina consort de Portugal. Molt pietosa, i religiosa al final de la seva vida, és venerada com a santa per l´Església Catòlica. Era filla del comte-rei Pere II el Gran de la Corona d´Aragó i la seva esposa, Constança de Sicília. Per línia paterna era néta de Jaume I el Conqueridor i Violant d´Hongria. Li posaren el nom d´Elisabet en honor a la seva tresàvia santa Elisabet d´Hongria. Era germana dels comtes de Barcelona i reis d´Aragó Alfons el Franc i Jaume II el Just, així com de Frederic II de Sicília. Dona molt caritativa -tot i que el seu marit era violent i l´enganyava-, en diverses ocasions va partir fins al camp de batalla per aturar les disputes entre el seu marit Dionís I i el seu fill Alfons: se situava enmig dels dos i resava perquè aturassin les seves disputes. L´any 1325 va enviudar i va renunciar a les seves riqueses i va entrar en el convent de l´Ordre de les Clarisses. Fou beatificada en 1516 i canonitzada el 1525 pel Papa Urbà VIII.\nEntre el creixent i la plena\nJa vàrem dir que aquest mes no és gaire plujós, fa molta calor i, ocasionalment poden sorgir niguls; si plou, llavors farà més calor. L´evaporació és màxima i la sequedat afecta els aubellons, pous, i els torrents de l´illa són secs. Convé intensificar el reg a l´hort; el goteig fa miracles quan l´horabaixa va tombant.\n"En l´estiu, tothom fa el cap viu", tothom pot viure bé, ja que s´ha acabat una època de treball i ara es festeja la recollida, els graners plens, la seguretat per a tot l´any, i l´hort, que dóna verdura fresca i sana. Les temperatures altes actuen com un desencadenant del cant monòton de les cigales estiuenques durant el dia i del grill durant la nit. I les revetlles, balls a la plaça, sopars a la fresca, les festes, esdevenen el millor aparador per passar les millors vetlades. Paga la pena gaudir-les!\nRafel Perelló ens conta aquesta història sobre els penjolls amb sentit màgic. L'ús de penjolls protectors a totes les cultures és cosa antiquíssima, com ha pogut corroborar l'arqueologia. Però nosaltres filarem més prim i parlarem del nostre redol. Ens han contat que abans, els infants que encara no tenien dents, portaven penjada del coll una bosseta de roba que contenia el barramet d'un 'eriçó de terra, barramet que tenia la virtut d'evitar el dolor en aquell nin o nina d'uè en treure les primeres dents. En el moment d'un part, la dona portava un cordó amb la imatge de sant Ramón Nonat, que intercedia per garantir el bon esdevenir del naixement. Si no volem patir de mal de cap hem de dur una ´pedra d'escorball´, dita científicament ´otòlit´, que és una concreció calcària que auto-generen les mòlleres i escorballs al seu cos. Si no volem tenir vertigen hem de dur mig tap de suro d'una ampolla qualsevol. Per evitar el mal de cap també resulta eficaç dur penjat cert osset del cap d'un porc. Antany, els mariners portaven bigots de vell marí (o foca mediterrània) per no morir anegats. I com es diria a les rondalles mallorquines, ´qui no ho creu, que ho vagi a cercar´.\nEls carnavals d´estiu\nAvui cada dia pot ser festa. Al llarg del mes de juliol se celebren aquestes festes tot imitant els Darrers Dies; a Campanet és on ha arrelat amb més força, fins i tot s´elegeix l´amo i la madona; se sol celebrar abans de les festes de Sant Victorià. A Esporles, Lloseta, Llubí, Petra o Vilafranca, també s´han posat de moda. Són aquestes ´neofestes´ que han volgut contrarestar les festes establertes, o bé fer-ne de noves o alternatives, i que un dia en parlarem més detingudament. La primera iniciativa d´aquesta ´altra´ manera de fer festa s´esdevingué a Vilafranca, per la Beata, amb el grup ´Revolta´; a partir d´aquí, ´l´Embalat´ de Sencelles; el Much de Sineu; la ´Raïmada´ de Binissalem; però també de recuperades, com les ´Clovelles´ de Petra, això sí, amb un altre sentit; i fins i tot les diverses Olimpíades populars que es fan a molts de pobles.


Un dèficit d'àcids grassos omega-3 afectaria a l'estabilitat emocional | Consumer\nUn dèficit d’àcids grassos omega-3 afectaria a l’estabilitat emocional\nLa dieta d'algunes persones, sobretot en països occidentals, manca d'una aportació suficient d'aquests elements\nUns nivells baixos d'àcids grassos omega-3 podrien afectar a l'estabilitat emocional. Ho suggereix un estudi de l'Institut de Neurobiología Mediterrani de l'Institut Nacional de la Sanitat i la Recerca Mèdica (INSERM) de França a Marsella i la Universitat de Bordeaux que es publica en l'edició digital de la revista “Nature Neuroscience”.\nAquest equip mostra en el seu treball que els nivells insuficients d'àcids grassos omega-3 en les dietes a llarg termini de ratolins afecten a la plasticitat en regions cerebrals específiques i a la conducta emocional. A causa que la recerca prèvia ha suggerit que la dieta d'algunes persones, en particular d'aquelles dels països occidentals, manca de suficients àcids grassos poliinsaturados omega-3 (n-3), aquest estudi té el potencial de documentar els estudis de malnutrició i la seva associació amb els trastorns de l'estat d'ànim en humans.\nEls científics van descobrir que els ratolins les mares dels quals s'havien alimentat d'una dieta deficient en omega-3 durant la seva gestació i es van criar amb aquesta mateixa alimentació deficient, mostraven conductes que suggerien un augment de l'ansietat i la depressió, en comparació de ratolins criats amb una dieta equilibrada.\nEl registre de teixit cerebral d'aquests ratolins deficients en omega-3 va revelar la manca d'un tipus de plasticitat sináptica, la depressió a llarg termini, específicament en dues regions del cervell, l'escorça prefrontal prelímbica i el nucli accumbens, implicades abans ja en la conducta emocional i els trastorns de l'estat d'ànim. Els autors també van descobrir que a aquest defecte específic de plasticitat subjeia un dèficit específic en la via de senyalització del receptor cannabinoide tipus 1.\nàcids grassos ansietat Dieta malnutrición-ca poliinsaturados-ca


Un mort, un ferit crític i cinc lleus en un accident entre un camió, una furgoneta i tres turismes a l'AP-7 a l'Ampolla La República\nUn mort, un ferit crític i cinc lleus en un accident entre un camió, una furgoneta i tres turismes a l’AP-7 a l’Ampolla\nACN L’Ampolla.-Una dona ha mort aquest diumenge en un accident de trànsit a l’autopista AP-7 al seu pas per l’Ampolla (Baix Ebre) en el qual s’han vist implicats un camió, […]\nACN L’Ampolla.-Una dona ha mort aquest diumenge en un accident de trànsit a l’autopista AP-7 al seu pas per l’Ampolla (Baix Ebre) en el qual s’han vist implicats un camió, una furgoneta i tres turismes. És la setantena víctima mortal d’enguany a les carreteres interurbanes de Catalunya. Es tracta de la conductora d’un dels vehicles que han col·lidit. Segons ha informat el Servei Català de Trànsit, el sinistre ha deixat també un ferit crític i cinc lleus, que han estat traslladats a l’Hospital Joan XXIII de Tarragona. Els serveis d’emergències han rebut l’avís de l’accident a les 20.09 hores i han activat quatre patrulles dels Mossos d’Esquadra, cinc dotacions dels Bombers de la Generalitat i cinc ambulàncies del Sistema d’Emergències Mèdiques (SEM).\nLa topada ha obligat a tallar la circulació de l’AP-7 en sentit nord i a desviar el trànsit per la sortida 40, a Tortosa. Hores abans, un incendi a l’Ametlla de Mar ja havia provocat que quedés interrompuda la circulació de vehicles per aquesta via i per la N-340 a la zona de Calafat.


Cicle de cinema d'autosuggestió\ni per combatre la indiferència\n1er triemestre 2020\nPetites històries de grans dones\nEn aquest primer trimestre del 2020 proposem aquest cicle (Va ser el més votat pel públic assistent) sobre petites històries, res de grandiloqüències, relats arrelats a la gent de carrer, sobre grans dones. I no es que siguin grans dones per haver arribat a un "status" social elevat, no, tot el contrari i pensant en el èsser humà, grans dones per la seva lluïta, per la seva perseverància i per ser d'aquest tipus de persones que diguem "imprescindibles" dins una societat.\n17 de gener - Film de Bèlgica - Vot popular: 8,57\n14 de febrer - Film d'Islàndia\n(En aquest cas, no és el 3er divendres del mes, però per causes de logística del local em modificat la data)\n20 de març - Film de Suècia - Anul·lat per mesures del Covid-19\nA partir de projeccions de pel·lícules d'alt nivell de qualitat i contingut, La nit de la Iguana pretén, a través de cicles temàtics, plantejar-nos el perquè de tot plegat.\nTrencarem esquemes. No anunciarem mai el film que és projectarà. L'horari serà exclusiu de nit. L'espai , original, la sala El Teler de la Coma Cros de Salt. Això si, hi haurà servei de bar. Tots els condicionants per retrobar-nos amb l'esència del cinema i una bona conversa entre totes.\nTots els tercers divendres de cada mes, a les 21:30h.\nLa iguana, en el seu sentit simbòlic, és un animal al qual es pot posar en captivitat, lligant una corda al coll, de manera que romandrà quieta. I si després li traiem el seu lligam, l'animal es mantindrà immòbil durant molt de temps, incapaç d'adonar-se que és lliure i que pot escapar, passant una cosa similar amb algunes persones inermes per exercir el seu vol, o millor dit:\nTenir por a la llibertat !!\nLa Guerrilla Comunicacional - 2007-2020\nIMATGES PER A LA SOLIDARITAT - 2007-08


El 80% del pes de l’alça de l’IRPF recaurà sobre pensionistes i treballadors – CGTCatalunya\nInici > General > Notícies > El 80% del pes de l’alça de l’IRPF recaurà sobre pensionistes i treballadors\nEl 80% del pes de l’alça de l’IRPF recaurà sobre pensionistes i treballadors\nL'associació de tècnics d'Hisenda considera injusta la pujada d'impostos del Govern de Rajoy. Remarquen que pujar els impostos un 5% a les grans empreses permetria recaptar gairebé tant com tots els primers ajustaments de Rajoy.\nF. Fafatale / Diagonal\nPujar l'impost de societats un 5% -del 30% al 35%- a les grans empreses, aquelles que facturen més de 45 milions d'euros i els beneficis de les quals superin el milió d'euros, permetria recaptar gairebé tant com tots els primers ajustaments anunciats pel govern de Rajoy junts: Gairebé 14.000 milions d'euros. Encara més: Amb només reduir en deu punts l'economia submergida a Espanya, l'Administració podria recaptar cada any més de 38.500 milions addicionals, més del doble dels 16.500 milions que al principi preveia estalviar el nou Executiu el 2012. Són algunes de les mesures alternatives a l'ajustament que proposen els Tècnics del Ministeri d'Hisenda (Gestha), amb qui ha parlat Diagonal.\nEl Reial decret Llei de mesures urgents que va aprovar el Consell de Ministres divendres 30 de desembre, "l'inici de l'inici" (en expressió de la vicepresidenta Soraya Sáenz de Santamaría) suposa una reducció de la despesa de 8.900 milions d'euros i un augment dels ingressos de 6.275 milions d'euros. "Ajustaments que recauran en la seva major part sobre les classes mitges i baixes", asseguren des de Gestha. De fet, segons els seus càlculs, el 80% del pes de l'alça de l'IRPF recaurà sobre pensionistes i treballadors.\nAquest col·lectiu, el més representatiu dintre d'aquest Ministeri i de l'Agència Tributària, proposa altres mesures alternatives a nous ajustaments molt distintes a les aplicades pel recentment estrenat Govern "popular": Impostos sobre la Riquesa; la modificació de les SICAV, "un coladero del frau" de les grans fortunes, que a més saben bé com evitar rendir comptes amb el Fisc; Impostos a les Transaccions Financeres Internacionals en el marc de l'OCDE; o lluitar contra l'economia submergida, que suposa prop de 245.000 milions anuals, el 23,3% del PIB.\nEls ingressos més baixos aportaran 2.065 milions d'euros i els més alts, 465. I és que, efectivament, segons les xifres que Gestha ha fet públiques en una nota, la pujada de l'IRPF aprovada pel govern divendres passat costarà de mitjana 222 euros anuals a cada contribuent i recaurà en la seva major part sobre les classes mitges i baixes amb ingressos per sota dels 33.000 euros anuals -que representen el 85% dels treballadors-.\nEls trams d'ingressos que es mouen entorn del mileurisme (fins a 17.700 euros bruts anuals, el 55% del total) i els que no arriben a 33.000 euros, units al dels assalariats que no arribin als 53.400 euros, aportaran en conjunt uns 2.065 milions d'euros anuals, el que suposa més de la meitat dels 4.111 milions d'euros que l'Executiu preveu recaptar gràcies a aquesta pujada temporal de l'IRPF. En l'extrem oposat, el pes total de l'aportació dels treballadors més ’afortunats’ -aquells que guanyen més de 300.000 euros anuals i que tot just suposen un 0,2% del total- no arribarà a més dels 465 milions d'euros.\nAl costat d'aquests canvis, la modificació de l'IRPF també afectarà als ingressos provinents de l'estalvi. "En qualsevol cas, l'augment dels gravàmens a l'estalvi tan sols generarà uns 1.246 milions d'euros anuals, pel que el 80% de la nova pujada recaurà una vegada més sobre els treballadors -inclosos els aturats i pensionistes- i no, com hagués estat desitjable, sobre altres rendiments més vinculats als grans patrimonis, com els de capital", asseguren els tècnics d'Hisenda.\nPer si no fos poc, una altra de les conseqüències d'aquesta modificació de l'IRPF és que l'actualització de les pensions tot just es notarà en la butxaca dels jubilats, i en alguns casos es veurà fins i tot neutralitzada per la pujada d'impostos. Per exemple, segons els càlculs de Gestha, en el nostre país hi ha més d'un milió de pensionistes (el 13,4% del total) que, al percebre prestacions per sobre dels 22.000 euros durant el passat any, veuran eclipsada la seva revaloració i acabaran perdent poder adquisitiu durant el pròxim any.\n* Notícia extreta del web de la revista Diagonal:


La Unión. « Toni Mestre\nPàgina d'inici » Cronología » La Unión.\nAixí anomenàvem els autobusos de línia entre València i Alacant que ens portaven dues vegades l’any a Altea. Eren els viatges il.lusionats de les vacances de Pasqua, quinze dies, i d’estiu, tres mesos. Una escapada cap a la llibertat. La vida urbana, el pis tancat, l’escola i el desgavell del trànsit eren substituits pel món rural, el camp obert, els jocs a l’aire lliure i el silenci sorollós de la Natura. Tot això s’esdevenia en les cinc hores que tardaven aquells autobusos grocs, una mica atrotinats, en traslladar-nos des la ciutat de València al paradís, un indret situat a la partida rural alteana de Cap Negret.\nEl viatge començava al carrer del Convent de sant Francesc, darrere del cinema Rex. No hi havia cotxera i la vorera feia d’andana. Les maletes anaven a la baca, on es pujava per una escaleta des de darrere. L’interior feia una sentor barrejada de suor, tabac i combustible del motor. Si algú s’hi marejava el conductor aturava el vehicle perquè poguera canviar la pesseta. Alguns moments de l’itinerari despertaven sempre la meua atenció: els arrossars de la Ribera; el castell de Cullera, amb la zigui-zaga blanca del calvari; la visió del Penyal d’Ifac; els túnels i el barranc del Mascarat, sempre impressionants; i el “cinemancope” final, la vista de la badia d’Altea, amb les Barres, l’Illeta, el tossal blanc apilotat del poble i, al fons, la serra de l’Albir amb seu far a la punta.\n“La Unión”parava a tot arreu. Continuament pujava i baixava gent amb fardells i maletes. Però la parada llarga, la del descans, era al “Bar Frau” de Benissa, l’empresa es deia “La Unión de Benisa”. En passar l’Olla els pares avisaven el conductor i l’autobús s’aturava a l’entrada del Caminal del Marqués. Per aquell camí polsós arribàven a casa, on els avis ens esperaven amb una alegria plena de crits i besades. Ara, en llegir que “La Unión” ha estat absorbida per una empresa asturiana, he volgut evocar aquell món tan íntimament lligat al record.\nToni Mestre. Publicar Diumenge 25.02.01\nEtiquetes: paisvalencia, poble valencià, societatvalenciana, valencia\nBy Toni Mestre in Cronología on Març 22, 2021 .\n← Públic / Privat.\tLa Gràcia. →


Empreses participades | B:SM - Barcelona de Serveis Municipals\nEl Grup Barcelona de Serveis Municipals està composat per societats mercantils de capital públic que desenvolupen un conjunt d’activitats de valor afegit al servei de la ciutadania.\nBarcelona de Serveis Municipals, SA és la Societat Dominant i n’hi ha 4 dependents: Cementiris de Barcelona, SA (participada al 100%), Parc d’Atraccions Tibidabo, SA (participada al 100%), Mercabarna (participada en 51 %), Grup TERSA que comprén TERSA, SEMESA i SIRESA (participada en un 58,64 %) i 2 associades i un conjunt de empreses on la participació és minoritària i no formem part de l’Estat d’informació no financera consolidat.\nLes activitats del Grup BSM són diverses i es desenvolupen en diferents sectors d’activitat, tal com es veurà en els següents apartats.\nCadascuna de les empreses disposa d’un òrgan col·legiat d’administració i representació de la societat que és el Consell d’Administració. A més, disposen de les seves respectives Direccions Generals, responsables de liderar i dirigir les estructures de gestió necessàries per garantir la bona governança de l’organització.\nEn el cas de Cementiris i de PATSA, participades al 100% per BSM, aquestes societats tenen òrgans de direcció i gestió compartits amb la societat dominant per tal d’establir sinèrgies i polítiques comunes: el Servei Mancomunat de Prevenció de Riscos Laborals, les polítiques econòmiques i financeres, d’Atenció al Client, de Comunicació i Màrqueting, de Compliance, de Compres i Contractació, de Tecnologies de la Informació, de Serveis Tècnics i de Manteniment, entre d’altres.\nPresidència del màxim òrgan de govern\nCada societat disposa d’una persona que assumeix la presidència sense càrrec executiu.\nActivitats, marques, productes i serveis\nEl Grup Barcelona de Serveis Municipals està format per un seguit d’empreses que desenvolupen totes elles activitats diverses:\nAl Grup B:SM treballem l’àmbit de:\nCultura, lleure, natura i biodiversitat: Park Güell, Port Olímpic, Zoo, Anella Olímpica, Parc del Fòrum i Parc d’Atraccions Tibidabo.\nNova mobilitat elèctrica, connectada, combinada i compartida: Aparcaments, AREA, DUM, Bicing, Endolla Barcelona, junt amb les aplicacions SMOU i SPRO per la digitalització dels serveis de mobilitat\nCura de la ciutadania i del espai públic: Agents Cívics, Parc de Montjuïc, Estacions i Zona Bus, Grua Municipal, Registres de vehicles de mobilitat personal (VMP) i els Cementiris municipals de Barcelona.\nLa Unitat Alimentària Mercabarna (on s'ubica el Mercat Central de Fruites i Hortalisses i el del Peix, flor i la Zona d’Activitats Complementàries (ZAC))\nTractament, control, gestió i valorització dels residus municipals, generació i comercialització d’energies renovables, i promoció del compromís de la ciutadania per la sostenibilitat.\nNaturalesa del règim de propietat i forma jurídica\nEl Grup B:SM es composa de societats anònimes 100% de titularitat pública, les quals són:\nB:SM,SA és una societat anònima amb el capital 100% de titularitat pública. El 100% és de titularitat de l'Ajuntament de Barcelona.\nCBSA, Cementiris de Barcelona és una societat anònima amb el capital 100% de titularitat pública. El 100% és de titularitat de Barcelona Serveis Municipals, S.A.\nPATSA, el Parc d’Atraccions Tibidabo, és una societat anònima amb el capital 100% de titularitat pública. El 100% és de titularitat de Barcelona Serveis Municipals, S.A.\nMercabarna, Mercados de Abastecimientos de Barcelona, S.A., és una societat anònima amb el capital 100% de titularitat pública. El 51% d'aquest capital és de titularitat de Barcelona de Serveis Municipals, S.A., el 37% del capital és de titularitat de l'empresa pública estatal de gestió dels Mercats Centrals MERCASA, i el 12% restant de la Generalitat de Catalunya.\nEl Grup TERSA està format per les societats: Tractament i Selecció de Residus, SA (TERSA) Selectives Metropolitanes, SA (SEMESA) Solucions Integrals per als Residus, SA (SIRESA)\nTERSA és una societat anònima amb el capital 100% de titularitat pública. El 58,64% és de B:SM, S.A. i el 41,36% de l’AMB.\nSEMESA és una societat anònima amb el capital 100% de titularitat pública. El 100% és de titularitat TERSA.\nSIRESA és una societat anònima amb el capital 100% de titularitat pública. El 100% és de titularitat TERSA.


Què cal fer si el botó d'encesa del mòbil Android està trencat\nS'ha trencat el botó d'encesa del mòbil? Com podem bloquejar o desbloquejar la pantalla si el botó de power no funciona? I el més important, ¿com podem arrencar el telèfon si no podem fer servir el maleït botó? És clar que si hem arribat a aquesta situació tenim un problema força greu, però que no s'estengui el pànic (encara)! A la següent guia intentarem donar-li solució de la manera més digna possible.\nQuè puc fer si el botó d'encesa (Power) del meu telèfon Android no funciona?\nEl primer que hem de determinar és si el mòbil està encès i té bateria. Lamentablement estem parlant del botó físic més important d'un telèfon, i com que el que més ús rep, sol ser també el primer a començar a fallar.\nEl problema arriba, per tant, quan intentem encendre el terminal i veiem que el botó de power no respon. El que intentarem explicar a continuació és com encendre el nostre Android sense fer servir el botó de power, i després, com traspassar les seves funcions a un altre botó físic, com, per exemple, el botó de regulació del volum.\nPer descomptat, si el mòbil encara està en garantia o preferim portar-lo a una botiga de reparació és una cosa que cal considerar en primera instància. Per contra, si preferim aguantar un temps fins que ens comprem un terminal nou, podem intentar sortir del pas amb aquests petits trucs.\nSi el mòbil encara està encès, activa la depuració per USB i programa un encès automàtic\nAbans de res, si encara ens queda una mica de bateria al telèfon, o el botó de power falla de tant en tant però encara es pot fer servir, és recomanable que fem un parell de coses:\nActiva la depuració per USB: Això ens permetrà accedir al dispositiu connectant-lo a un ordinador mitjançant un cable USB. Per activar la depuració per USB anem al menú de paràmetres d'Android i naveguem fins a «Informació del telèfon«. Si premem 7 vegades sobre el «Número de compilació» veurem que ara dins del menú d'ajustos apareix un nou apartat anomenat «Opcions per a desenvolupadors«. Entrem i activem la pestanya «Depuració per USB«.\nPrograma una encesa automàtica: Alguns dispositius ofereixen la possibilitat de programar tant l'encesa com l'apagat de l'acaba de manera automàtica. No tots els mòbils tenen aquesta opció, però per si de cas entra al menú de configuració del teu Android i busca-la (hauria d'estar dins dels paràmetres de sistema o en un menú per separat). D'aquesta manera, el telèfon s'encén automàticament cada dia a una hora determinada. No és un truc que ens salvarà la vida, però almenys ens ajudarà a sortir del pas.\nPrograma una alarma: Alguns mòbils s'encenen automàticament quan tenen alguna alarma programada i el dispositiu està apagat. Si el vostre smartphone encara està encès no us oblideu de programar una alarma diària per si de cas. Amb una mica de sort us ajudarà a tenir el mòbil encès cada dia.\nCom arrencar el telèfon sense fer servir el botó de ‘power’\nEl primer gran obstacle dun mòbil amb el botó dencesa trencat és aconseguir que arrenqui el sistema operatiu. Si el nostre Android estava apagat al moment del desastre tenim 3 mètodes que podem provar:\nEntra al mode recovery: Una bona manera d'encendre un telèfon és entrar en el mode recovery i carregar des d'aquí el sistema operatiu. Això es realitza amb el mòbil apagat i fent una combinació de botons. Cada dispositiu sol tenir la seva pròpia combinació de botons: “Volum amunt + home”, “Volum avall”, etc. | Més informació al post “Com accedir al mode recovery a Android”.\nUtilitza una ordre ADB: També podem arrencar un telèfon Android connectant-lo a un ordinador i utilitzant l'ordre “adb reboot”. | Més informació al post “Guia bàsica d'ordres ADB”.\nConnecta el carregador: De vegades la solució més senzilla és la més efectiva. Alguns telèfons tenen autoarrancada quan es connecten a una font d'alimentació. Prova de connectar el telèfon al carregador.\nAvís: no tots els mòbils permeten aquest tipus d'arrencada. En alguns casos, quan el botó de power ha deixat de funcionar per un curtcircuit a la placa, és recomanable treure la bateria abans de provar d'entrar en mode recovery, utilitzar una ordre ADB o connectar-la al carregador.\nCom encendre i apagar la pantalla amb el botó de power trencat\nAra que ja tenim el mòbil en marxa, la idea és intentar que no es quedi mai sense bateria. Però què passa aleshores amb el bloqueig i desbloqueig de la pantalla?\nPer això podem emprar una app anomenada “Gravity Screen”, gràcies a la qual podem encendre i apagar la pantalla mitjançant l'ús de gestos. Quan posem el telèfon de cap per avall o el guardem a la butxaca la pantalla es bloqueja automàticament, i es desbloqueja quan el posem de panxa enlaire o el traiem de la butxaca. Tremendament útil i pràctic per a un mòbil amb el botó de power avariat.\nDescarregar QR-Code Gravity Screen - On/Off Developer: Plexnor Price: Free\nAquí un petit vídeo demostratiu sobre el seu funcionament:\nCom canviar la funció d'encesa al botó de volum\nUna altra d'aquestes aplicacions realment valuoses de la Google Play Store és Power Button to Volume Button. Com el seu nom indica, amb aquesta eina podem assignar les funcions del botó de power al botó de volum.\nDescarregar QR-Code Power Button to Volume Button Developer: TeliApp Price: Free\nEl seu funcionament és el següent:\nUn cop instal·lada, us donem tots els permisos que ens sol·licite l'aplicació.\nA la pantalla de configuració, activem les opcions “Boot” i “Screen Off”.\nUn cop fets els ajustaments inicials, l'app també ens permetrà apagar la pantalla des de la barra de notificacions. Un afegit que ens pot anar realment bé quan el botó de power del nostre mòbil ha passat a millor vida.\nI això és tot! Si creieu que m'he deixat algun truc o detall pel camí o teniu alguna consulta, si us plau no dubteu a passar-vos per la zona de comentaris.


especialista en piscinas de liner - andreupiscines.cat\nespecialista en piscinas de liner\nLes piscines de liner són una realitat al mercat. Amb el "boom" de la construcció es van instal·lar una gran quantitat d'elles.\nEn moltes ocasions, la progressió de les vendes no ha anat en paral·lel amb el nombre de professionals que poden atendre a les necessitats específiques d'aquest tipus de piscines, ja siguin les fuges, la renovació del liner o la seva correcta instal·lació.\nAquí és on entro jo, amb 20 anys d'experiència en piscines de liner treballat amb les principals marques com Waterair, Desjoyaux, Bonmar, S&S Pools, Astral, etc. amb més de 600 liners instal·lats i amb tot l'utillatge específic per a aquestes piscines.\nPer això, ofereixo les millors garanties per a la seva piscina:\nUn servei tècnic ràpid, eficaç i sincer.\nRenovació del seu liner amb tots els accessoris necessaris (marcs de skimmer, focus, bridas d'escala, preses de fons, etc.) i usant liners de primeres marques com Alkorplan i Renolit de fabricació europea, sota la normativa CE, soldats amb ultrasons i amb garantia de 10 anys.\nLocalització electrònica de fuges al liner, capaç de detectar forats de la grandària del cap d'una agulla i repara-ho d'una manera definitiva i estanca.\nReparació de bombes, quadres elèctrics, focus, etc.\nInstal·lació i reparació de cloracions salines.\nLa meva base és a Barcelona pel que les meves principals zones de treball són el Barcelones, Maresme, Vallès i Baix Llobregat, encara que em puc desplaçar allà on sigui necessari.


CCOO es mou: Algunes reflexions sobre sindicalisme renovat | El Llobregat\nEconomia, Opinió, Baix Llobregat\nCCOO es mou: Algunes reflexions sobre sindicalisme renovat\nTribuna. Per Josep M. Romero Velarde Secretari general CCOO Baix Llobregat, Alt Penedès, Garraf, Anoia\nviernes 07 de julio de 2017, 10:11h\nEls passats 29, 30 de juny i 1 de juliol va tenir lloc a Madrid l’11è congrés de CCOO, què culminava els mesos d’intens debat sindical que l’han precedit. 12 companyes i companys de la Unió Intercomarcal del Baix Llobregat, Alt Penedès, Anoia i Garraf vam participar en el que s’ha considerat un congrés disruptiu, perquè ha comportat una profunda renovació d’idees i de persones en la seva direcció, alhora que marca l’inici d’una nova etapa en la que passar a l’ofensiva serà imprescindible per a reforçar la utilitat del sindicalisme confederal per a la conquesta de drets laborals i socials en benefici dels treballadors i treballadores del nostre país.\nEl relleu d'Ignacio Fernández Toxo per Unai Sordo, anterior secretari general de CCOO d’Euskadi o el de Javier Pacheco per Joan Carles Gallego a CCOO de Catalunya, simbolitzen una renovació generacional que s’ha produït de forma generalitzada. Aquests nous lideratges posen de relleu que la primera organització sindical del nostre país ha decidit situar al seu capdavant a una generació de persones que ni han viscut ni han exercit el sindicalisme en la dictadura franquista i s’han socialitzat en una realitat laboral incerta i inestable, plena de múltiples precarietats. El repte més important serà trobar la forma d’incidir-hi adequadament per tal modificar-ne els trets més negatius en un món del treball caracteritzat per un teixit productiu de petites i petitíssimes empreses, amb una creixent mercantilització i individualització de les relacions laborals, una temporalitat que s’atansa al 90% de l’ocupació que es crea, alts nivells de contractació a temps parcial no desitjada, baixos salaris i la introducció perillosa de la prevalença del conveni col·lectiu d’empresa envers la protecció del conveni sectorial, entre d’altres. Elements que en definitiva, no faciliten la capacitat d’organitzar les persones al voltant de reivindicacions i lluites de caràcter col·lectiu.\nEn aquest sentit, la presència activa i continuada del sindicat als centres de treball esdevé més imprescindible que mai. Agrupar, organitzar i sindicalitzar interessos diversos amb l’objectiu de cercar una sortida col·lectiva, que no individual, a l'actual estat de coses, ho exigeix.\nDonar resposta a la diversitat de situacions existents en un mateix centre de treball, precisarà de formes d’organització flexible i solidària que ens permetin posar els recursos sindicals adquirits a les empreses principals, on estem més consolidats, també al servei d’aquelles persones que treballen a la xarxa d’empreses i subcontractes que operen al seu voltant. Això, juntament amb la capacitat de promoure l’afiliació, generarà una nova legitimitat pel sindicalisme, que ha de potenciar la nostra capacitat d’interlocució davant de les patronals i dels poders públics en un moment que exigeix la derogació de les últimes reformes laborals, si es vol construir un escenari mínimament creïble i esperançador de sortida equitativa de la crisi per a la gent treballadora.\nPerò a les CCOO que surten d’aquest 11è Congrés són també un sindicat que sap que a més de disputar el repartiment de la riquesa en el sí de les empreses cal disputar-lo a la societat. Un sindicat que ha après que l’actual segregació laboral, a banda d’injusta per a les persones, es clarament ineficient, des d’un punt de vista econòmic, per a les empreses. Millorar la capacitat de compra dels nostres salaris, generar ocupacions dignes i xarxes de protecció social més àmplies no només no desincentivarà la recerca d’ocupació de les persones aturades si no que dificultarà la supervivència d’ocupacions amb salaris de misèria.\nPer això reclamem i defensem un altre model econòmic, en el que l’aposta per la defensa, millora i potenciació d’allò que es públic -sanitat, educació, atenció a les persones, dependència, serveis socials i enfortir el nostre sistema públic de pensions- sigui la seva clau de volta. En el que s’encari amb urgència una reforma fiscal justa i progressiva que faci tributar més a qui més té i guanya i que lluiti contra el frau, l’elusió i l’evasió fiscal. Tot plegat afavorirà un major nivell de consum intern i facilitarà un major i millor desenvolupament de la nostra economia.\nI per això en aquest context canviant de repolitització difusa en que vivim, apostem per enfortir la democràcia representativa i per relegitimar les seves institucions. Per recosir la cohesió social i aturar les derivades xenòfobes que atempten contra la convivència que venen d’Europa i dels EUA. Per democratitzar una economia avui encerclada i protegida per a ús exclusiu de les elits, significa també reivindicar un món del treball que amb més força interactua, dialoga des de l’orgull i els valors propis, amb les noves formes d’associar-se i els moviments socials emergents per teixir aliances profundes i sòlides.


Publicat per Helena Bonals a 7:28\n09 d’octubre, 2009 14:43\nNo conec aquest blog, després passaré i li donaré una ullada, el poema s'ho mereix.\nA la Magdalena de Proust la teoria de la REVIVISCÈNCIA hi és tan present com aquest poema. Molt bo el teu joc d'associacions.\nM'agrada molt la musicalitat del poema aconseguida mitjançant la rima consonant i la messura dels versos que en la seua majoria son de comput 7.\nMolt bona tria una altra vegada i magnífics els teus apunts.\n10 d’octubre, 2009 08:15\nNo la coneixia, aquesta paraula. Gràcies per la correcció.\n10 d’octubre, 2009 08:17\nHelena, tinc wifi, una passada, podem comentar.\nLa reviviscència es una teoria segons la qual, un simple esdeveniment o una acció ocorreguda en el present ens fa recrear un moment que ja hem viscut\nen el passat i ens ve a la memòria com una mena de fotogrames amb imatges, de manara que podem tornar a reviure un fet amb molta intansitat i a més acompanyant-lo dels sentiment que ens va produir.\nTinc una estoneta per llegir l'altre posr, ara passe.\n10 d’octubre, 2009 09:07\nvolia dir intensitat.\n10 d’octubre, 2009 09:08


Ben Remenat: Pasta amb bolets i albergínia (paccheri)\nPer a aquesta recepta hem utilitzat paccheris, una pasta de tamany gran (són més amples que un caneló però més curts) que necessita entre 16 i 20 minuts de cocció, dependrà de si us agrada més o menys al dente. Els paccheri són ideals per a farcir, però en aquesta ocasió els hem preparat amb uns bolets i albergínies.\n170 grs de pasta\nRovellons i xampinyons\nTalleu l'albergínia a tires una mica gruixudes. Netegeu i feu a trossos els rovellons i xampinyons. Poseu una paella al foc amb una mica d'oli d'oliva, afegiu l'abergínia i els bolets, deixeu que es vagin sofregint. No afegiu sal fins al final, ja que sinó, els bolets soltaran aigua. Afegiu l'all trinxat i en el darrer moment, el julivert trinxat. Rectifiqueu de sal i pebre.\nMentrestant, haureu posat una olla amb aigua al foc, quan arranqui el bull poseu sal i aboqueu la pasta. Fixeu-vos amb el temps de cocció que recomana el fabricant, però per saber si la pasta està al punt que més us agrada, aneu vigilant durant la cocció i proveu-la abans de tancar el foc.\nEscorreu la pasta i aboqueu-la a la paella (amb el foc tancat) per a que es barregi bé amb els bolets.\nServiu de seguida i espolseu amb una mica de julivert picat.\nPublicat per Núria Gómez Pujol a 10:17


República Valenciana - Valoració de RV/PVE dels resultats del 20-D\ndiumenge, 27 desembre 2015, a les 12:21\nRV/PVE té com a prioritat en la seua acció política, per damunt de qualsevol altra, fer possible a l’actual Comunitat Valenciana, una majoria social d’identitat cívica valenciana republicana, que esdevinga majoritària al Parlament valencià perquè proclame, de manera legítima, democràtica i unilateral, l’Estat valencià del benestar, pose a referèndum la Constitució valenciana, per damunt la qual no pot haver-hi una altra i perquè la bandera de la República Valenciana onege a la seu de les Nacions Unides.\nSols els partits electoralment actius BLOC i ENV contemplen, en els seus estatuts, semblants objectius que els de RV/PVE. No obstant açò el BLOC els amaga i vol aparèixer, per a contrarestar el seu apolític ‘nacionalisme identitari’ com un partit que no posa en qüestió el statu quo de l’Estat espanyol, advocant en la seua acció política per un millor encaix amb ell i per un major autogovern per a la Comunitat Valenciana, mitjançant l’esperança de l’aprovació, per part de forasters, de sengles LOE (Llei Orgànica Espanyola) a les Corts espanyoles, per fer possible un millor encaix i un major autogovern.\nDavant el triomf aclaparador en les darreres eleccions autonòmiques del 24 de maig de les formacions que confien assolir solucions dins de l’Estat espanyol, des de RV/PVE es va plantejar per a les Generals del 20-D, com un pas d’avanç dins de la nostra estratègia sobiranista, proposar la necessitat que tots els partits valencians aspiraren a tenir un grup propi al Parlament de Madrid per millor defensar els interessos dels valencians. El BLOC i ENV van coincidir en aquest objectiu. El BLOC, dins de la coalició estable de Compromís, es va presentar al costat de la formació estatal Podemos en una coalició valenciana amb el nom genèric de És el moment. Pel seu costat ENV es va presentar al costat dels Verds del País Valencià i del partit català ERC que a la Comunitat Valenciana es presenta baix la marca ERPV i que, segons indiquen també els seus estatuts, consideren el País Valencià com a part de la Nació catalana. Els tres partits, els dos valencians i el català, signaren la coalició valenciana: Ara País Valencià. El BLOC i ENV van aconseguir que les respectives coalicions, És el moment i Ara País Valencià, reivindicaren assolir un grup valencià a les Corts espanyoles. L’assoliment del grup valencià, per a cadascuna de les dos coalicions, plantejava una dificultat legal, per a constituir-se. L’article 23.2 del reglament de la cambra, no permet formar grups distints on apareguen membres d’un mateix partit, en aquest cas Podemos per la Coalició És el moment o ERC per la Coalició Ara País valencià. Per la nostra banda, RV/PVE, no ens vàrem presentar per les raons manifestades en el nostre anterior comunicat.\nLa diferència entre els resultats d’aquestes dues coalicions van ser abismal. La coalició És el moment va ser la segona força valenciana, darrera del PP, desplaçant per primera vegada el PSOE dels dos primers llocs. Va obtenir 671.071 vots de valencians que representaven el 25,09% amb 9 diputats (Alacant 22,24% amb 3 diputats; Castelló 24,12% amb una diputada; València 27,06% amb 5 diputats). Amb aquests resultats la coalició sobrepassava amb escreix les condicions per formar grup propi (5 diputats i el 15% en cada circumscripció). Ara resta en mans de la mesa del Congrés la interpretació del reglament. Compromís la força majoritària de la coalició amb Equo en la legislatura anterior, passava ara, amb Podemos, d’un a nou diputats. Per la seua banda la coalició Ara País Valencià va ser la candidatura número catorze a la Comunitat valenciana amb 2.487 vots que representaven el 0,09%, amb cap diputat (Alacant 606 vots, el 0,07% de la circumscripció; Castelló 412 vots amb el 0,13%; València 1.469 vots amb el 0,10%).\nEn aquestes eleccions estatals cal destacar que la coalició valenciana És el moment (671.071 vots i 9 diputats) s’ha situat la sexta estatal, per davant d’ERC (599.289 vots i 9 diputats) i de Democràcia i Llibertat (565.501 vots i 8 diputats), formacions que al contrari de la coalició valenciana, no poden, en principi, formar grup propi perquè en la circumscripció de Barcelona no han arribat al 15% necessari (14,48% i 13,25% respectivament).\nCal deixar clar que malgrat en els mitjans Podemos apareix amb 69 diputats, aquest partit d’àmbit estatal s’ha presentat el 20-D en quatre grups distints, com queda reflectit en els resultats oficials del Ministeri del Interior: a Catalunya dins la Coalició En comú amb 12 diputats; al País Valencià dins la Coalició És el moment amb 9 diputats, a Galícia En Marea amb 6 diputats i a la resta de l’Estat s`han presentat a soles, obtenint 42 diputats (Els 69 mediàtics ixen de sumar les quatre candidatures 42+12+9+6). L’acord entre Podemos d’una part i els catalans, els valencians i els gallecs, d’altra, està basat en la formació de grups propis català, valencià i gallec, a canvi de suport a la investidura del candidat que Podemos puga decidir tindre en el seu moment. En la coalició valenciana És el moment, dels 9 diputats valencians, 4 són de Podemos. RV/PVE espera que la Mesa del Congrés resolga favorablement la demanda de grup valencià propi i la prova del cotó serà que Baldoví aparega en la llista de representants dels grups, que el president del Congrés lliure el 13 de gener al Borbó, per a ser cridats a consultes.\nAmb aquests resultats RV/PVE valora com encertada la decisió presa per la direcció del BLOC, al pactar, cara al 20-D, amb Podemos. la coalició És el moment i per haver evitat el trencament de la coalició estable Compromís que, cal recordar, forma part del Govern valencià, després de dècades de poder del PPCV, pel suport dels valencians de Podemos, facilitant a Compromís la governabilitat. Amb aquests resultats optem a les majors avantatges de visualització valenciana a l’Estat i de representativitat i governabilitat a la Comunitat i hem fugit dels desavantatges que s’hagueren produït d’haver quallat l’aventura prepolítica, en una lectura benvolent, de la proposta de ‘nosaltres sols’. RV/PVE considera que aquesta estratègia de la direcció del BLOC va en la línia del sobiranisme valencià republicà per configurar, d’Oriola a Vinaròs, una majoria d’identitat social valenciana republicana per a assolir el poder i deixar en un segon pla, o anar desplaçant de l’acció política del valencianisme polític, al valencianisme cultural identitari. El BLOC, entenem des de RV/PVE i en la línia del sobiranisme valencià republicà, és, ha de ser, una organització estrictament política amb l’objectiu d’assolir el poder polític per a la defensa del interessos econòmics, socials i culturals de tots els valencians i no una organització ‘nacionalista’ subsidiària dels partits espanyols, coneguda i benvolguda per ells per exercir una ‘acció cultural-identitària’ sense més ambicions.\nEl BLOC que ve de lluny ha d’anar molt més lluny. En la línia del sobiranisme valencià republicà que marquen els seus estatuts, l’acció política de la seua direcció ha aconseguit unir en els darrers anys a més valencians, conformant la coalició Compromís i, darrerament, amb una política unitària i no excloent amb valencians adscrits a noves corrents emergents presents en el Parlament valencià, els ha portat a tenir la Vicepresidència de la Generalitat, la Presidència del Parlament valencià, ser la segona força del País i fer visibles als valencians arreu l’Estat.\nEn el camí cap a la sobirania política valenciana, cap a l’Estat valencià, cap a la República Valenciana, objectius hui fora de tota expectativa, des de RV/PVE, ara en l’actual situació, fem nostres les paraules de la dirigent política de Compromís Àgueda Micó:


La Terra Alta acollirà per primer cop un tram de la Vuelta Ciclista Bajo Aragón ~ EbreDigital.cat\nLa Terra Alta acollirà per primer cop un tram de la Vuelta Ciclista Bajo Aragón\nSara Hernández\t2018-03-04T18:55:45+00:00\t1 d'agost de 2017|Esports| Terra Alta|0 Comentaris\nLa competició ha penjat el cartell de complet amb una participació que ha arribat al límit dels 200 participants, 20 d’ells dones, i amb una trentena de corredors com reserva en el cas de baixes d’última hora.\nHi ha inscrits 29 equips de 8 ciclistes, entre els quals hi haurà a més de formacions d’una dotzena de comunitats autònomes, dos conjunts belgues i altres dos francesos. Un dels equips procedent de Catalunya estarà format íntegrament per dones, mentre que la resta de fèmines ho faran en formacions mixtes.\nLa primera etapa amb sortida i arribada a Maella serà la tradicional contrarellotge de 2,2 quilòmetres; el dissabte 5 d’agost es disputarà la segona etapa entre les localitats saragossanes de Faió i Chiprana amb 60 quilòmetres i les ascensions als ports de Mequinensa, Valcomuna i Plana del Pilón.\nLa tercera jornada, diumenge 6, catalogada com reina, tindrà un recorregut de 57 quilòmetres entre Gandesa i Horta de Sant Joan, en els que s’ascendiran els alts de Bot i Gandesa, encara que després d’aquest últim els últims 20 quilòmetres seran en constant pujada per finalitzar en alt a l’avinguda Generalitat d’Horta.\nDesprés d’un dia de descans, el dilluns 7 d’agost, per complir la reglamentació de la categoria, dimarts dia 8 conclourà la prova amb l’etapa entre Nonasp i Casp, de 63 quilòmetres, amb l’ascensió als alts del Tosal, la Gralla i Valcomuna, per finalitzar amb tres voltes a un circuit semiurbà.


Aquest 23 d’abril, una poesia per la llengua i el territori – INTERSINDICAL – CONFEDERACIÓ SINDICAL CATALANA\nDes de la CSC hi contribuïm amb una poesia d’en miquel Martí i Pol\no algun acte menor d’indisciplina,\nja no se’n diu imposar una sanció;\nExtret del llibre “La Fàbrica”\nLes entitats que formem part d’Enllaçats per la Llengua_ExLL reivindiquem que la Diada de Sant Jordi d’enguany, d’ampla tradició a diferents territoris de parla catalana, sigui més que mai reivindicativa per la defensa de la nostra llengua comuna, i a més ho volem mostrar de la mà de la poesia.\nPer celebrar aquest dia diverses entitats d’ExLL publicaran als seus portals web una poesia en català acompanyada del llaç per la llengua, símbol que ens uneix a tots. Aquesta campanya s’anomena: Sant Jordi, un llaç per la poesia i la llengua!\nAquest 2015, més que mai, necessitem de la força de tothom per empènyer alhora per la salut del català. Des d’Enllaçats per la Llengua recordem com els constants atacs vers la llengua des de moltes administracions (centrals, autonòmiques i locals) i partits polítics es van succeint, intentant el desmantellament dels drets lingüístics dels ciutadans catalanoparlants aconseguits a base d’intensa lluita durant molt de temps, des d’entitats culturals i sindicals.\nEn conseqüència, animem tothom a celebrar Sant Jordi com una gran festa, mentre també donem suport a les obres i activitats fetes en suport al català, doncs l’enfortiment del teixit social del territori és bàsic per fer front l’ofensiva contra la nostra llengua.\nhttps://www.intersindical-csc.cat/2015/04/21/aquest-23-dabril-una-poesia-per-la-llengua-i-el-territori/ 2015-04-21T08:32:36+01:00 @cscPaïsos Catalans23abril,cultura,enllaçats per la llengua,llengua,país,Països Catalans,poesiaDe semàntica Tot darrerament a la fàbrica han millorat molt les relacions humanes. Ara mateix, per exemple, de treure la prima setmanal a una treballadora per un barreig de fil, posem per cas, o algun acte menor d'indisciplina, ja no se'n diu imposar una sanció; se'n diu estimular el sentit de la responsabilitat. Extret del llibre 'La Fàbrica' Miquel Martí i Pol La campanya Les entitats...@csc jesus.palomar@intersindical-csc.catAdministratorINTERSINDICAL - CONFEDERACIÓ SINDICAL CATALANA\n23abril, cultura, enllaçats per la llengua, llengua, país, Països Catalans, poesia\n« L’Escola Nacional Sindical de Colòmbia denúncia als EUA l’assassinat de 105 sindicalistes al país andí\nRenda d’estafats i desnonats »


Periodisme amb força! | Periodisme Juvenil\nPERIODISME JUVENIL.- Aquest portal informatiu ha estat decaient des de fa uns mesos, un blog que ja no s'actualitzava i que deixava molt que desitjar. Una deixadesa, d'altra banda, portada pel desengany d'un periodisme prepotent i un periodisme acomodat que aplacava tots els ànims de fer alguna cosa de rigor.\nAra, però, tornem i ho fem amb més força que mai, preparats per a qualsevol cosa. Simplement intentarem portar endavant una tasca de poder ciutadà, de noticies verdaderes i valentes que no es deixen portar per partidismes. Ens equivocarem segurament però rectificarem i continuarem.\nAquest 2015 la tasca de Periodisme Juvenil serà més intensa que mai continuant amb les noticies locals de Tortosa i de les Terres de l'Ebre però sense deixar de banda temes d'interès nacional. Opinió, diversitat, integritat i entrevistes, tot pot entrar a configurar el nostre blog. Una agenda, que sense cap mena de dubtes anirà marcada per les eleccions municipals i les eleccions estatals però també les que semblen ser unes imminents eleccions plebiscitàries.\nMés guerrers que mai, tornem aquí per a quedar-nos!\nSalut, periodisme i democràcia!\nPeriodisme Juvenil, 2015\nPublicat per David Benito Llatge a 15:28


Creu Roja Lleida celebra diumenge la novena edició del Game Rock\nEls diners es destinaran al projecte Joguina educativa de la Creu Roja Joventut de Lleida\nper Redacció dissabte, 7 de juliol 2018 - 10:05h\nImatge d'arxiu de nens recollint les seves joguines a Lleida | Creu Roja\nSi ets dels que aprofiten el cap de setmana per a gaudir en família i s'escau poder col·laborar en projectes solidaris, tenim bones notícies per a tu. El diumenge 8 de juliol es durà a terme la novena edició del festival Game Rock, que té com a objectiu recollir diners pel projecte Joguina educativa de la Creu Roja Joventut de Lleida.\nEs tracta d'una iniciativa anual amb la qual es vol sensibilitzar la societat i, a més, aconseguir fons per la campanya de joguines de Nadal. En aquest sentit, cal recordar que les festes de Nadal són una de les èpoques més delicades per a les famílies en risc d'exclusió social, ja que, sovint, no poden satisfer les necessitats dels seus fills com els hi agradaria.\nPer aquest motiu, aquestes campanyes de recollida de joguines són especialment importants tant per a l'entitat Creu Roja, com per a les famílies que, en uns mesos, sí que tindran un regal a les mans per a entregar als seus fills.\nLes joguines aporten diversos valors als infants, com per exemple la creativitat, de la mateixa, manera que ho fa la música o la dansa. Així doncs, la unió de la música, la dansa i les joguines en la seva vessant solidària permetrà que els infants del Segrià puguin gaudir i desenvolupar-se. El concert tindrà lloc com hem dit el dia 8 de juliol a partir de les 18:00 hores al 1203 Palau del Rei, al turó de la Seu Vella de Lleida. Aquest any comptem amb la col.laboració de grups com Blue Rain, Enzuri, Milford Boys i Mags del Món!. El preu de l'entrada és de cinc euros on s'inclou una consumició i la participació en els sortejos. Tots els diners recaptats es destinaran al projecte de Joguina educativa de Creu Roja Joventut de Lleida. Música, dansa i solidaritat! Tots els ingredients per una tarda perfecta.\nATENCIÓ: La reacció dels bisbes catalans al trasllat dels presos\nL'Arnau de Vilanova estudia deixar entrar animals de companyia a l'UCI


Jordi Folck a l'escola Teresa Miquel i Pàmies de Reus\nDilluns, 10 juliol 2017 15:09\nLa darrera visita d’aquest curs escolar va ser a Reus a l’escola Teresa Miquel on una quarantena d’alumnes esperaven una anunciada “funció teatral”. Mantinc, des de fa temps, que tota animació lectora tracta, precisament, d’animar a llegir i que l’escriptor/a ha d’usar tots els recursos expressius al seu abast. El llibre és el tercer de la nissaga de l’avi calavera, una aventura independent de les anteriors i entre les quals cal comptar el Llibre d’Encanteris de la vella Taràndula premi Folch i Torres l’any 2011.\nEm va sorprendre l’elecció del llibre i al mateix professorat el va sorprendre la bona acceptació del mateix. Tractant-se d’un grup d’alumnes de procedències diverses i creences divergents el llibre podia ésser rebut de maneres molt diferents i, potser, no totes bones.\nÀngels, Dimonis i Calaveres tracta del següent:\nEls Calaveres, aquells que habiten a les ciutats subterrànies perquè ja han passat a millor vida s'ensopeixen d'allò mes, d'aquí que, arribat el Nadal, decideixin organitzar una representació teatral dels pastorets. L'Avi Calavera i els seus amics l'hauran d’escriure, cercar els actors i arribar, amb sort, a la representació. Però no tothom hi està d acord així que la catàstrofe no trigarà gaire a ser un personatge més del drama. Potser, amb sort, encara pugui acabar bé. Un llibre on el bou acaba menjant-se el nen Jesús (bé, a l’actor que ha de fer el personatge) on els reis Mags són uns bergants que acabaran robant les joguines, entre altres, no pot ser un llibre al gust de tothom.\nLa idea havia vingut amb un “què passaria si”...\n“Què passaria si l'univers Fantàstic de Tum Burton que dona origen a la saga passés pel turmix amb les histories exemplars del Josep Maria Folch i Torres? I si hi afegíssim el gust per la tradició dels Pastorets i un homenatge al teatre i a les companyies d’afeccionats que corren pel nostre país? Per força havia de resultar una comèdia clàssica i moderna entre el regust del antic teiatru i l'humor absurd de les telecomèdies amb rialles i llàgrimes ben embolicades i un tribut a dos grans creadors.\nL’activitat va consistir en passar un power point sobre la tradició dels pastorets a casa nostra (amb mostres magnífiques de cartelleria) i en l’acte principal: un càsting per a representar alguna de les escenes del llibre on els alumnes es van oferir a llegir alguns del diàlegs com en el càsting que els mateixos personatges han de passar al llibre...\nGRAN CÀSTING PER ELS PASTORETS CALAVERES\nGran representació teatral la Nit de Nadal\n(amb possibilitats d’una gira mundial).\nCerquem actors, ballarins, cantants i figuració;\ntambé nens, ovelles i bestiar de tota mena amb sentit de la interpretació.\nNo es paga res: només es donen les gràcies.\nLloc de trobada: primer soterrani, sala d’actes.\nDia: 7 de desembre al migdia.\nNo hi falteu! Xerinola i alegria... a dojo!\nI a l’escola...\n-Reus! París I Londres!\n- (dubtes) Estudiant!\n-Molt bé si us plau, ens pot mostrar els seus perfils? Una volta sobre si mateixa? Ens pot ensenyar les mans?\n-Molt bé.. Ens llegeix l’escena si us plau, senyora futura actriu...\n«Una gallina xica, pica, camatorta i ballarica va tenir sis polls xics, pics, camatorts i ballarics. Si la gallina no hagués sigut xica, pica, camatorta i ballarica, els sis polls no haguessin sigut xics, pics, i balla...rics.»\n-Següent, si us plau!\nRialles i aplaudiments van tancar un acte engrescat. I és que el teatre és un gran revolucionari contra la timidesa. I els ho confessa algú que, de petit, va fer prou pastorets com per fer-se passar la vergonya i, ja adult, riure-se’n del mort i del qui el vetlla.\nGràcies a l’escola Teresa Miquel de Reus per permetre’m tornar als escenaris i, potser, fer escola (teatral).\nLlegit 188 vegades\tDarrera modificació el Dijous, 13 juliol 2017 16:10


“Els físics i matemàtics es formen per trobar solucions no evidents” | Notícies | Indicador d'Economia\nFrancesc Díaz, vicerector de recerca i Planificació Científica de la URV\nEl grau es presenta molt enfocat a ser aplicable en l'àmbit professional. En quins sectors?\nEfectivament, es tracta d'un grau dirigit a la formació intensa en matemàtiques i física, però amb vocació de ciències aplicades al món real, natural i tecnològic. Al món de l'enginyeria, com per exemple l'enginyeria espacial, al món del comportament de sistemes complexos com les comunicacions o les pandèmies, al món de l'argumentació.... del futur, la computació quàntica.\nVivim temps de canvis tecnològics disruptius. La matemàtica i la física són més necessàries que mai?\nSi, canvis disruptius, transicions inajornables i reptes ineludibles. La societat ha de canviar dinàmiques no sostenibles i revertir-les. Els físics i els matemàtics seran científics formats per trobar solucions no evidents, solucions dificultoses però possibles. Ens agrada trobar solucions i no defallir fins assolir-les. Les matèries de física i matemàtiques proposen les bases de les altres ciències naturals, com la química, la biologia o la geologia i també de les solucions tecnològiques i empresarials. Són la base de les STEM, és el moment de formar-nos.\nLa capacitat d'adaptació a aquest canvi constant s'afronta millor amb una bona base d'aquestes disciplines?\nEls canvis i transformacions constants i àgils necessiten professionals ben formats en aquestes ciències fonamentals. Aquestes matèries ens ajuden a interpretar el que s'observa com comportaments de qualsevol sistema i també a predir el que pot succeir si es canvien les variables. Necessitem eines per avançar escenaris inconvenients, aquestes eines estan en les mans dels experts en física i matemàtiques.\nEl 45% de classes són en anglès. Fins a quin punt això dona valor afegit al grau?\nLa llengua anglesa és imprescindible en les relacions científiques, l'avenç actual de la ciència parla en anglès. La ciència avança ràpidament i eficientment en gran mida per la col·laboració internacional, i això té una llengua que és l'anglès. L'anglès es la llengua vehicular de la ciència. Necessitem bons físics i matemàtics i que dominin l'anglès. La programació d'un mínim del 45% de l'activitat acadèmica del nou grau en anglès ens assegura que els futurs graduats dominaran aquesta llengua i el seu vocabulari tècnic. A més, l'últim semestre del grau podran realitzar estades en universitats estrangeres per a la realització del treball final de grau. Per tant el domini de l'anglès serà una peça clau.\nLa URV impulsa el programa 'Talent Jove', per fomentar les vocacions entre els alumnes de batxillerat. Quin estat de salut tenen aquestes vocacions en un món on la tecnologia té una gran capacitat d'atracció però on sovint s'obliden els seus fonaments científics?\nEfectivament, des de fa anys a la URV estem impulsant les vocacions STEM mitjançant el Programa "Talent Jove" dirigit a estudiants de batxillerat amb bons resultats acadèmics en física i matemàtiques. Fins aquest moment, una quarantena d'estudiants de batxillerat han seguit aquest programa i posteriorment s'han incorporat majoritàriament en algunes de les universitats de Barcelona per tal de continuar formant-se en física i/o matemàtiques. A partir del proper setembre, aquesta formació la podran realitzar a la URV, i això afavorirà que en pocs anys hi hagi més físics i matemàtics al territori millorant el nivell de coneixement en aquestes ciències bàsiques, fonts interpretatives de totes les ciències naturals.


Pis en excel·lents condicions de 1 dormitori en lloguer a Sant Francesc, València\nLluminós pis reformat amb grans finestrals i molt lluminoses, en lloguer a Sant Francesc.\nPis molt acollidor situat a la quarta planta d'un edifici de recent construcció, amb elegants i modernes zones comunitàries. L'edifici està situat a la cantonada d'una dels carrers de vianants amb més vida de la ciutat.\nL'habitatge compta amb abundant llum natural gràcies a la seva exterioritat i orientació sud. La superfície s'aprofita al màxim i l'habitatge consta d'un saló-menjador amb cuina integrada, un dormitori doble amb traster i un bany complet.\nDestaca la successió d'amplis finestrals en façana, la reforma de disseny de l'estudi 10diezYseis6 Interiorisme amb materials contemporanis i la ubicació cèntrica, a un pas de la plaça de l'Ajuntament i del centre comercial i financer de la capital valenciana.\nDormitori principal amb traster\nSant Francesc és una de les zones més exclusives de València. La zona ofereix nombrosos serveis, entre ells bars, restaurants i alberga les famoses carrers de Colom i Poeta Querol.\nÉs la llar de la plaça de l'Ajuntament, la plaça de la Reina, on es troba la catedral de la ciutat amb el seu famós campanar, conegut com el Miquelet, i el Mercat Central, un dels mercats més grans d'Europa.


febrer de 2008 – Pàgina 3 – GNULinux||||CAT\nMonthly Archive: febrer 2008\nebooks, ellibres, gnu/linux, lectura, literatura, mac os x, palm, windows, windows mobile\nFBReader és un lector de llibres electrònics capaç de llegir molts de formats, entre ells Plucker. Des que va ser desenvolupat originalment per a Sharp Zaurus no han parat d’aparèixer versions per a altres plataformes. En aquests moments funciona en escriptoris Linux, Windows XP, FreeBSD, Nokia 770/N800, Siemens Simpad, Motorola I680i/A780, IRex iLiad, PepperPad 3 i, és clar, el propi Sharp Zaurus.\nGesbit 0.7 Alpha\nblocs, creació web\nS’ha publicat Gesbit 0.7 alpha, que és un gestor de blocs lliure, inspirat en el conegut WordPress i de fet molt semblant a aquest sistema de gestió de continguts. D’acord amb les paraules del seu autor, David Esperalta, a la relació de respostes a preguntes freqüents sobre aquesta aplicació, Gesbit és un projecte personal pensat per fer funcionar les bitàcoles que ell mateix ja tenia en marxa, per la qual cosa hi ha una eina que permet la migració de WordPress a Gesbit per si fos necessari.\nPer qui pot ser útil aquest programa és per tots aquells usuaris que busquin una aplicació de gestió de blocs completa com WordPress però a qui els molestin tots aquells elements que, segons com, es poden considerar excessius per a l’usuari final. Per exemple: WordPress inclou al formulari per inserir un nou enllaç tota una sèrie de camps relacionats amb la XFN Friends Network que a Gesbit no hi són. En aquests aspectes, Gesbit simplifica l’interfície de WordPress.\nD’altra banda, també cal tenir en consideració que Gesbit no disposa d’un catàleg de connectors, aspectes visuals i arxius d’idioma tan gran com aquell de què disposen els usuaris de WordPress. El català està entre les llengües a què ja ha estat traduït Gesbit.\nAixí com WordPress disposa d’una completa documentació que cobreix les diferents possibilitats que presenta aquest programari, Gesbit té una documentació més limitada però molt ben organitzada, centrada principalment en facilitar la feina als programadors de connectors i a tots aquells que vulguin fer programes derivats utilitzant el codi de Gesbit. Aquesta documentació, generada amb l’eina de desenvolupament lliure PHPDocumentor, es pot descarregar en un arxiu comprimit o consultar en línia.\nFedora 9 Alfa\nEl desenvolupament del Fedora 9 es troba ara mateix a ple rendiment per tal d’aconseguir presentar la versió final al mateix temps que l’Ubuntu 8.04.\nA més de les ja conegudes característiques com la inclusió de KDE4, un gestor de paquets integrat, el suport per a crear particions encriptades i d’altres, aquesta vegada tenim una novetat prou interessant: el suport per a EXT4 com a sistema de fitxers per defecte.\nExt4 és un sistema de fitxers derivat d’ext3 (que és el que actualment es fa servir a la gran majoria de distribucions). Ext4 és compatible cap enrere amb Ext3 (això vol dir que una partició Ext4 es pot muntar com una Ext3 i a l’inrevés). Ext4 suporta volums fins a 1024 Petabytes (10 elevat a 15 bytes). Per fer-vos una idea, tot el clúster de google s’emmagatzema en uns 4 Petabytes.\nLa principal novetat d’Ext4 és Extent, una característica que reserva un àrea propera on es troba el fitxer de forma que es redueix enormement la fragmentació al disc.\nTornant a Fedora 9, per ara s’inclou el nucli 2.6.24, GNOME 2.21 (amb GVFS), Firefox 3 beta2, suport per a canviar la mida de particions ext2, ext3 i ntfs a l’instal·lador anaconda i d’altres canvis que podeu veure a les notes de la versió.\nDescàrrega | Fedora 9 Alfa\nEl costat artístic de Richard Stallman\nBy Alvaro Matinez Majado under Notícies\nart, ball, cançons, música, richard stallman\nFins i tot molts d’aquells que coneixien la Cançó del programari lliure abans que en parléssim a SomGNU, no saben que la carrera musical de Richard Stallman no és d’aquelles que acaba en un single 😉\nFidel a la seva convicció que fer obres derivades de creacions ja consolidades és quelcom que cal fomentar, Richard Stallman va composar l’any 2006 la cançó Guantanamero, sobre el ritme de la coneguda cançó Guantanamera. És una cançó compromesa relacionada amb un altre costat seu, el d’activista polític, en la qual, a jutjar pels somriures que fa en cantar-la, no ha volgut deixar de banda la ironia:\nPer cert que hi ha un enregistrament en OGG d’aquesta mateixa cançó Guantanamero prou més traçut entenem que gràcies a la postproducció i a la col·laboració amb què va comptar de músics cubans.\nPerò no només això! Una cosa que sí que sabran els habituals oients de les seves conferències o els qui ho hagin llegit a alguna entrevista és l’afició de Richard Stallman pel ball. Tan és així que és capaç de fer coreografies amb el seu portàtil i tot. Vegem-ne la prova, no us ho perdeu!\nSMPlayer 0.6.0 RC1\ngnu/linux, mplayer, multimedia, multiplataforma, música, reproductor multimèdia, vídeo, windows\nJa s’ha anunciat la versió 0.6.1 RC1 del programa SMPlayer. SMPlayer és en resum una interfície gràfica d’usuari per al conegut programa de reproducció multimèdia MPlayer, és a dir, un programa que ajudarà a l’usuari final a reproduir vídeos i música en molts formats. Val la pena, però, comentar-lo amb més deteniment:\nA la capacitat del MPlayer de reproduir moltíssims formats cal afegir-hi alguns avantatges importants que introdueix el SMPlayer: un d’ells és la possibilitat de disposar d’una llista de reproducció comparable a aquella de què disposen altres reproductors multimèdia més populars com ara el Windows Media Player. Des d’aquesta nova versió 0.6.0 RC1, SMPlayer pot fins i tot llegir llistes de reproducció desades en format pls, usat per molts altres reproductors, de manera que l’usuari podrà recuperar les llistes generades amb aquests programes.\nSMPlayer permet també treballar de forma còmode amb els subtítols: triar-ne la tipografia, el color, la mida i ajustar-ne la sincronització, entre d’altres coses. Inclou moltes de possibilitats per als usuaris avançats, des d’un equalitzador de vídeo per ajustar la brillantor, el to, la gama de la imatge, el contrast, etc., fins a un selector de la pista d’àudio.\nEs tracta d’un programari multiplataforma que ara per ara funciona a GNU/Linux i també a Windows, traduït a més de 20 idiomes diferents i publicat sota llicència GPL. Pel seu aspecte visual i també per la manera particular com estan organitzats els menús, pot ser una alternativa lliure interessant per a aquelles persones acostumades als reproductors multimèdia disponibles per al sistema operatiu de Microsoft.\nGlest és un joc d’estratègia en temps real 3D, que funciona a una bona quantitat de sistemes i que es pot modificar fent servir XML i un conjunt d’eines.\nJa es troba disponible l’esperada versió 3.0.0, esperada perquè per fi inclou el mode en línia per a les campanyes i podrem jugar al mode multijugador amb els nostres amics (o enemics). El joc va millorant poc a poc gràcies al desenvolupament comunitari, els canvis d’aquesta nova versió són:\nJoc en xarxa: LAN o per internet (actualment només es pot entre màquines windows/windows o linux/linux)\nNoves dreceres del teclat per donar ordres i seleccionar unitats especials\nS’han tornat a anomenar algunes unitats\nS’ha treballat en la millora de les actualitzacions de les faccions tecnològiques\nTot i que les condicions per jugar en xarxa són una mica restrictives (en el sentit que s’han de complir les condicions del mateix sistema operatiu, mateix mapa, títol, arbre tecnològic, versió del programa…), els canvis paguen la pena i s’inicia una nova etapa.\nExisteix un instal·lador per a Windows. Per a GNU/Linux tenim el codi font i cal compilar-lo i fer un parell de volteretes mortals. Tot i així, no trigarem en veure paquets per a les nostres distribucions.\nDescàrrega | Glest 3.0.0\nBy Pau under Editorials LinuxMagazine\nEditorial 33 de LinuxMagazine. Paul C. Brown.\nUna cop em demanaren el motiu pel qual m’havia endinsat en una tasca tan arriscada com la de publicar una revista com Linux Magazine. Vaig contestar -i només estava mig bromejant- que “volia aportar una mica de glamour al programari lliure”.\nÉs clar que era més que allò. Encara diria més: hi ha qui prova de dotar de glamour coses que no el tenen ni poden arribar a tindre-lo, i això no queda bé. Com aquest matí, per exemple. Estava assegut endinsat al reglamentari embús de les huit(TM), quan em vaig fixar en el camió que anava al meu davant. Els laterals i la part posterior anunciaven el producte que fabricaven i, en un magistral malbaratament de mal gust, l’enorme foto mostrava una xica, amb un provocador vestit de nit i tacons, mirant seductora per sobre de l’esquena mentre acariciava amb luxúria… una calaixera d’aglomerat.\nUn tracta d’imaginar en quina situació podria ocórrer dita escenificació i com reaccionaria davant d’ella. A mi només se m’ocorreria dir: Qui és vostè i què fa tocant-me els calaixos?. Perquè l’aspecte del moble era això: un lloc on guardar els mitjons de llana i els calçotets, no la roba interior picant.\nTot i que hi haja coses de les quals això de “sexy” no li pegue (calaixeres d’aglomerat, Windows…), a Linux sí que li pega. El més òbviament atractiu és el treball que es porta realitzant al camp dels entorns gràfics, amb els espectaculars avenços en entorns de meta-escriptoris, com els oferts pels projectes Compiz-Fusion, Metisse o els que oferiran els über-escriptoris tipus KDE4. Aquests efectes, a vegades descrits despectivament com a eyecandy, no és que siguen la nata del pastís, sinó que, a l’hora de popularitzar el sistema, són el pastís en si mateix.\nNo només això, però. Els projectes com Compiz-Fusion i Metisse ajuden a crear nous cànons d’usabilitat. M’explique: tots els lectors coneixen a aquestes altures com de pràctic és disposar de més d’un escriptori. Personalment, en faig servir dos com a mínim, i no sé què faria sense aquesta funcionalitat. En canvi, a vegades, explicar a algú que no ha experimentat aquesta característica i no entén el concepte d'”espai de treball”, suposa un vertader mal de cap (“Eh!, On han anat a parar les meues aplicacions?”). Posar els escriptoris sobre les cares d’un cub… Això és l’estocada del geni!. Clarifica completament la metàfora d’espais de treball, i la comprensió és el primer pas cap a l’ús. Allò intel·ligible ven.\nHi ha més, però. Fins i tot si anem més enllà de les pantalles boniques, a la línia d’ordres i les seues aplicacions annexes, GNU/Linux continua sent encara increïblement sexy. Vols conèixer qui hi ha a la xarxa i els paquets que s’envien? Tecleja iptraf i veuràs. Necessites controlar remotament una màquina? ssh usuari@unamàquina; el mateix, però permetent l’accés a aplicacions gràfiques? ssh -X usuari@unamàquina; vols canviar totes les instàncies del tabulador per espais a un fitxer de text? sed ‘s/t/ /’ fitxer.txt > noufitxer.txt; el mateix però per a cent, dos-cents o milers de fitxers? for fitxer in *; do sed ‘s/t/ /’ $fitxer > nou$fitxer; done.\nAquells qui porten un temps amb GNU/Linux (o semblant) i no recorden molt bé com eren les altres coses, els diré que dur a terme qualsevol de les accions citades al paràgraf anterior és dolorosament complicat als altres sistemes operatius més populars, però res s’interposa entre allò que l’usuari desitja i el sistema operatiu Linux. Amb Linux tot el món pot ser un furoner. El poder ven.\nD’acord, GNU/Linux és superior a tants aspectes que se’ns acaba l’espai per nombrar-los. Però la seua adopció és patèticament lenta. Si és tan bo, on és el problema?. Al màrqueting. La comunitat GNU/Linux sembla que no vulga vendre’s. Sí, ja ho sé: màrqueting s’associa als pesats de torn amb pel engominat que no diuen més que galimaties, però això és com tot: desposseint el concepte de connotacions i prejudicis, simplement és una eina més. A més, moltes vegades els executius de vendes han d’unflar els seus discursos perquè els seus productes són buits i inútils. Però, el programari lliure?… És el millor que li ha passat al consumidor des de les lleis antitrust!.\nPer tot això cal transmetre-lo, i les coses entren pels ulls. A l’igual que ho fan Jobs i Ballm… d’acord, ratlla això últim… quedem-nos només amb Jobs. Dic: a l’igual que ho fa Jobs, cal pujar allà i vendre la moto, perquè és una moto que paga la pena que siga venuda. No dic que “no més presentacions amb diapositives omplides de codi i esquemes”, però sí “una de freda i una de calenta”. Propose que, a cada esdeveniment de programari lliure d’ara endavant, per cada presentació tècnica, es faça un mega-espectacle amb efectes de llum, so i color. No pot ser tan difícil: Hem creat el Beryl!.\nFins i tot els sysadmins, aqueixos Morlocks de les sales de màquines, es beneficiaran d’un increment de la popularitat entre els usuaris finals. Un lego, a les matèries de les quals no entén res, pensa que totes les coses són iguals: si el sistema operatiu A és bo a l’escriptori, també ho hauria de ser al servidor. I si un sistema operatiu B és un total desconegut per ell/ella, no entrarà ni dins del llistat d’alternatives, molt més pujarà llocs fins estar la tecnologia triada. Moltes vegades és el lego qui pren les decisions.\nA més, l’espectacle predisposa als inversors positivament per a coses no tan divertides (com un llistat de les prestacions d’un servidor). Penseu en això quan veieu mirades perdudes i gent badallant a la vostra propera xarrada.\nI el glamour ven.\nEnllaç | Número 33 de la revista LinuxMagazine\nUbuntu Hardy Heron Alfa4\nJa tenim disponible per descarregar (seguint el calendari) la quarta alfa d’Ubuntu Hardy Heron, la propera LTS d’Ubuntu que es presentarà a la seua versió final a l’abril.\nEls canvis d’aquesta nova versió són més que interessants. Des del nostre punt de vista, la inclusió de Wubi, que permet instal·lar Ubuntu des de Windows en només tres passos, és un dels gran afegits.\nPer altra part, quant a la distribució en sí mateixa, s’ha inclòs el nucli 2.6.24 que fa poc ja es va presentar en la seua versió estable, així com X.org 7.3 i PulseAudio. També s’ha afegit un assistent per al tema de les virtualitzacions amb Qemu, sembla prou senzill de fer servir.\nS’ha inclòs per defecte programari que abans mai trobàvem: ara el client bittorrent per defecte serà Transmission, Brasero com a programa per gravar i copiar dvd’s, el GVFS que substitueix el Gnome VFS i del qual podem destacar a nivell visible que, quan estiguem copiant diferents coses, ja no tindrem molts quadres, sinó un de sol on seran totes les barres de progrés del procés de còpia:\nA més, ja tenim el Firefox 3 beta2, el World Clock Applet (un giny molt bonic que s’afegeix al rellotge i que ens mostra les hores del món), un nou tallafocs senzill (ufw), s’ha fet una xicoteta modificació a la pestanya recursos del monitor del sistema i d’altres canvis que podeu veure a la pàgina oficial.\nJuntament amb Ubuntu també s’han presentat les versions de KUbuntu (que no serà LTS), XUbuntu, Edubuntu, Ubuntu JeOS (el sistema per a virtualització) així com la versió completament lliure (Gobuntu).\nEnllaç | Anunci a la pàgina oficial\nDescàrrega | Ubuntu Hardy Heron Alfa4 (sembla que els servidors encara no estan actius)


El poder de les newsletters | LINK Mobility\nEl poder de les newsletters\nHome / El poder de les newsletters\nDins de les estratègies de màrqueting, les newsletters o butlletins de notícies digitals són valuoses eines que serveixen de comunicació entre l’empresa i el client, els partners o els proveïdors. El seu principal objectiu és informatiu, fonamentalment corporatiu, però també inclouen temes rellevants del sector en qüestió. A més, s’utilitzen per presentar ofertes i promocions, llançaments de nous productes o continguts exclusius.\nGràcies a elles, es va construint una relació de confiança amb cada receptor i, per tant, és una cita periòdica que no podem deixar de banda.\nEn LINK Mobility estem molt orgullosos dels nostres butlletins, la imatge del qual acabem de canviar recentment, i gràcies a això hem aconseguit unes taxes d’obertura de fins a un 35 %.\n5 claus dels butlletins\n1-Continguts d’interès: un dels principals avantatges dels butlletins de notícies és que van dirigits a receptors amb un interès real per l’empresa i els seus serveis o productes. El tenir-los informats i tenir cura dels continguts, perquè no es perdi aquest interès, és essencial. Per a això, de tant en tant podem incloure algunes “sorpreses” o curiositats que seran motivadores.\n2-Cura de la imatge de marca: a través de les newsletters ens apropem als nostres clients i ens comuniquem amb ells. Són una bona eina de branding i fidelització, que genera confiança.\n3-Segmentació adequada: amb els butlletins de notícies no es pretén arribar a molts receptors, sinó als receptors adequats. Per això, cada enviament ha de respondre a una segmentació pertinent de la base de dades.\n4-Periodicitat: s’ha de mantenir la periodicitat establerta per a la newsletter. Els subscriptors estan acostumats a rebre-la de tant en tant i, si bé es pot modificar en certes ocasions, és important mantenir una regularitat.\n5-Facilitat de subscripció: l’ideal és que a la pàgina web, en les diverses xarxes socials, o en qualsevol mitjà de comunicació (tant en línia com no) de l’empresa, s’ofereixi la possibilitat de subscripció a les newsletters, preferiblement de forma gratuïta. Però, a més, és important oferir opcions perquè els primers receptors puguin reenviar o compartir els continguts que els resultin interessants amb altres lectors.\nlink mobility - El poder de les newsletters


‘Ackley Bridge’: arriba la sèrie sobre el multiculturalisme a les aules | EL CINÈFIL\nActualitatFilminTV 20 d'Agost de 2017 Redacció 0\nLa sèrie del britànic Channel 4 ha estat tota una revolució d'audiència al seu país\nAquest 22 d’agost FilminCAT estrenarà la primera temporada de la sèrie britànica Ackley Bridge, un dels fenòmens recents el Channel 4 al Regne Unit. La sèrie ha registrat una audiència mitjana de 2,2 milions d’espectadors, convertint-se en l’emissió líder en la seva franja horària. L’èxit ja ha propiciat que la sèrie es renovi per una segona temporada que tindrà el doble de capítols que la primera. Creada pels responsables de National Treasure i Shameless la sèrie aprofundeix en un dels temes del moment: la convivència entre diferents cultures, els recels entre comunitats ètniques i religioses en un mateix espai i l’educació en el centre del quadre.\nAckley Bridge està ambientada en una ciutat fictícia al comtat de Yorkshire en la qual els britànics gairebé no es relacionen amb els ciutadans d’origen asiàtic. Però, per raons econòmiques, els dos instituts de la regió, un amb estudiants majoritàriament blancs i l’altre amb estudiants de procedència asiàtica (indis, pakistanesos, etc.), es veuen obligats a fusionar-se. El repte dels professors, estudiants i pares serà crear un clima de convivència saludable sense descuidar l’ensenyament.\nUna de les mostres que la sèrie toca el moll de l’os de l’actualitat és que el primer episodi de la sèrie va haver de ser reeditat a la sala de muntatge pocs dies abans de la seva estrena causa de l’atemptat terrorista que el 22 de maig va tenir lloc al Manchester Arena durant un concert de Ariana Grande en què van morir 23 persones i 250 van resultar ferides. En aquell capítol, tal com s’havia d’emetre, un estudiant problemàtic irrompia a l’institut amb una falsa bomba lligada al seu cos per interrompre la fusió entre els dos instituts que centren la trama de la producció.


Mohamed VI ordena solucionar el problema dels menors no acompanyats a Espanya | ANNA notícies\nEl rei Mohamed VI del Marroc ha donat instruccions perquè els ministeris de l'Interior i d'Exteriors del regne solucionen el problema dels menors no acompanyats marroquins que es troben a Espanya i en altres països de la UE, segons ha informat en un comunicat Rabat, que ha acusat a Espanya d'usar aquest assumpte com "coartada" en la crisi actual i ha tornat a avisar d'eventuals "respostes".\nSegons ha explicat el Ministeri d’Exteriors marroquí en un nou comunicat, el tercer en 24 hores, el monarca ha reiterat les seues “instruccions” a tots dos departaments perquè “la qüestió dels menors marroquins no acompanyats que es troben en situació irregular en alguns països europeus es resolga definitivament”.\nMohamed VI “havia subratllat en nombroses ocasions, fins i tot davant caps d’Estat estranger, el compromís clar i ferm del regne del Marroc d’acceptar el retorn dels menors no acompanyats degudament identificats”, ha sostingut Rabat.\nEl Govern marroquí ressalta que hi ha “mecanismes de cooperació” amb països com Espanya o França, que han permés “el retorn de diverses desenes de menors” i s’eximeix de qualsevol culpabilitat en la lentitud constatada en el procés, que vincula “essencialment als bloquejos en els procediments complexos en alguns països europeus”.\nA més, assegura que el Marroc és el primer país afectat per les activitats de “uns certs cercles de la societat civil, fins i tot xarxes criminals, que usen com a pretext les preteses condicions precàries dels menors per a instrumentalitzar-los”.\nAixí les coses, el Ministeri d’Exteriors marroquí assegura que el país “està disposat a col·laborar, com sempre ha fet, amb els països europeus i la UE, per a resoldre aquesta qüestió” i confia que aquests “sàpien superar les limitacions procedimentals per a facilitar aquesta operació”.\nD’altra banda, el Ministeri d’Exteriors marroquí ha tornat a aprofitar per a criticar al Govern espanyol, lamentant que “la qüestió migratòria, inclosa la qüestió dels menors no acompanyats, siga utilitzada com coartada amb la finalitat d’evitar les vertaderes causes de la crisi política actual amb Espanya, l’origen i els fonaments de la qual són ben coneguts”.\n“Les autoritats marroquines es reserven el dret d’aportar, en el moment oportú, les respostes adequades a les acusacions infundades del Govern espanyol”, conclou el comunicat, amenaçant una vegada més amb conseqüències com ja fera el passat 8 de maig abans que es produïra l’arribada massiva de migrants a Ceuta el 17 i 18 de maig després de relaxar el Marroc els controls fronterers.\nRabat insisteix així en les seues crítiques a les declaracions realitzades la vespra pel president del Govern, Pedro Sánchez, qui va titllar de “inacceptable” l’últim comunicat marroquí –en el qual va vindre a equiparar la qüestió del Sàhara Occidental amb l’independentisme català– i va rebutjar que s’usara la immigració com a represàlia per divergències en matèria de política exterior entre els dos països.


tradicionarius20anys: de juliol 2009\nRosa Zaragoza va actuar al primer Tradicionàrius. Ja feia un temps que les seves Cançons de noces dels jueus catalans havien despertat l'interès del públic i una part de la premsa. Era el premi a uns anys de feina dura on des de fer de vocalista d'orquestres de ball fins animació, Rosa Zaragoza es va aconseguir fer un lloc.\nPublicat per Jordi a 5:31 Cap comentari:\nL'any 1990 Toni Torregrossa va muntar URBÀLIA RURANA, una de les formacions importants de nivell internacional del folk català.\nAl País Valencià, Toni Torregrossa, cantant i promotor de festivals i grups tan importants com CÀNEM, URBÀLIA RURANA i CANÇONER DE LES COMARQUES DEL SUD va ser la referència folk d'aquest territori. Sense afectació, sense estridències, sempre amb la dosi escaient de profunditat emocional, diu de Toni Torregrossa el periodista Josep-Vicent Frecina a la revista Caramella.\nPublicat per Jordi a 5:30 Cap comentari:\nLa violinista Simone Lambregts va néixer a la ciutat d'Eindhoven a Holanda l'any 1968. Va estudiar violí clàssic i posteriorment es va diplomar en Musicoteràpia a Nimega (Holanda). Des de l'any 1989 viu i treballa a Catalunya per tant encara no hi era el dia 15 de gener de 1988 quan començava al bar del Centre Cívic L'Artesà de la Vila de Gràcia el primer Tradicionàrius. Ha fet de violinista, compositora, acompanyant de cantants i fundadora de diversos grups folk importants a Catalunya.\nPublicat per Jordi a 5:29 Cap comentari:\nL'Enric no hi era el gener de 1988 al primer Tradicionàrius però ja tocava amb el grup XAROP DE CANYA que havia format un any abans.\nÉs graller, compositor i creador dels grups Xarop de Canya i La Banda d'en Vinaixa, professor de gralla als Tallers d'Arsèguel, col•laborador de l'Orquestra Simfònica de la Canya i representant català a un grup internacional d'oboès tradicionals amb seu a Montpeller, UNE ANCHE PASSE.\nCARLES BELDA és un acordionista nascut a Sabadell l'any 1972 que actualment viu al País Basc. De tant en tant es desplaça a Catalunya per actuar amb qualsevol de les seves diverses formacions. El BELDA representa una de les generacions podríem dir joves dels vint anys de Tradicionàrius i per això, aprofitant un dels seus viatges, li vam fer una entrevista que vam emetre i aquí us oferim resumida.\nPublicat per Jordi a 5:28 Cap comentari:\nVa ser dels que van participar al primer cicle Tradicionàrius. Formava part de la COBLA MÍNIMA, un grup que va durar poc temps però que va generar altres formacions molt significatives del folk català dels 90.\nÉs graller, saxofonista i sobretot acordionista diatònic a més a més de metge i\npromotor dels balls de la Plaça del Rei, ha publicat dos mètodes per aprendre l'acordió diatònic i és creador i director de LA PORTÀTIL FM i uns quants subgrups més que se'n deriven.\nPublicat per Jordi a 5:27 Cap comentari:\nEn Maties és la referència del folk català al nord. Des del poblet de Taurinyà, treballa incansablement l'acordió, flabiols, cornamuses, cançó... Quan convé munta un grup o va sol o s'afegeix a algun projecte suggeridor. A principi dels 90 va començar a participar a concerts, balls i tallers del Tradicionàrius.\nL'Artur hi era el primer dia del Tradicionàrius però va ser en posteriors edicions quan com a intèrpret va esdevenir una peça fonamental del folk a Catalunya. La Pobletana, El Pont d'Arcalís i la seva labor de recerca i difusió de la música popular del nostre país van ser els temes de conversa en el programa que aquí trobareu resumit.\nPublicat per Jordi a 5:25 Cap comentari:\nHa fet estudis musicals al Conservatori Superior de Música del Liceu, complementats amb altres de pedagogia musical. Als 4 anys entra a la Colla Vella dels Xiquets de Valls i aprèn a tocar la gralla amb el mestre vendrellenc Jaume Vidal Carboner; amb qui participa en la seva formació juntament amb Joan Jané Merenguet, Eduard Vericard, Baltasar Vidal Tof i Josep Vernet. Ha treballat d'especialista de música en escoles amb el projecte d'instruments tradicionals del SE1T. Crea l'Escola de Grallers de Vallmoll i l'Aula de Gralla de Tarragona. Ha format part de l'Escola de Grallers de Tarragona i també a la ciutat de Reus ha impartit cursos recuperant el timbre propi de l'instrument de la zona. Forma part dels Grallers Pelacanyes de Tarragona, dels Grallers de Vallmoll i dels grups de gralla i ministrers SO NAT del Camp de Tarragona, dels quals és la directora. Ha participat en diverses publicacions i enregistraments musicais. Actualment és la responsable de l'àrea de gralla de l'Aula de Música Tradicional i Popular (AMTP) i exerceix de professora a les seus de Barcelona i Vila-seca.\nPublicat per Jordi a 5:23 Cap comentari:\nXavier Orriols i Sendra (Vilanova i la Geltrú 1951)\nEn Xavier ja tocava abans que es comencés el primer Tradicionàrius. Ell, amb el seu grup va acompanyar el seguici de les autoritats des de l'Ajuntament fins el bar i va obrir així aquest festival. És graller, luthier, treballa en la recerca organològica i etnomusicològica, és professor de l'Aula de Música Tradicional i creador del grup Els Ministrers de la Vila-Nova.\nMarcel Casellas i Navinés (Esplugues de Llobregat 1954)\nVa ser un músic que va participar al primer cicle Tradicionàrius el dia 15 de gener de 1988. Tocant la tuba, formava part de la COBLA MÍNIMA, un grup que va durar poc temps però que va generar altres formacions molt significatives del folk català dels 90. És contrabaixista, compositor, arranjador, i un dels motors de moltes iniciatives que s'han realitzat al voltant de la música popular i tradicional del nostre país en els últims 30 anys.\nPublicat per Jordi a 4:59 Cap comentari:\nArtur Gaya i Iglesias -Quico el Cèlio- (Tortosa, 1956)\nL'Artur, des de les Terres de l'Ebre fa molts anys que treballa en diversos camps. L'actuació amb el seu grup al Tradicionàrius a mitjans dels anys 90 va ser un dels esdeveniments més important de tot el cicle i un gran èxit de públic.\nHa format part del duet LA CUCA FERA i el grup LONTAINERS, amb els que ha publicat discos els anys 80 i també ha format part de VAPOR ANITA (un grup de versions) i DELIRIOS (pop-rock) sempre amb el guitarrista Jordi Fusté. Des dels anys 90 que dona vida a QUICO EL CÈLIO que amb la seva família i amics recorren el país amb un espectacle ple de bon humor i bona música.\nPublicat per Jordi a 4:38 Cap comentari:\nEn Jaume és un violinista, cantant i musicòleg que ha estat present en el desenvolupament dels 20 anys de Tradicionàrius. Amb ell vam conèixer el flabiolaire Josep Verdaguer ROVIRETES, una de les peces importants que ens lliguen al passat musical del país. Les seves investigacions de camp a Osona han generat cançoners, discos i diversa documentació. Dona classes a l'ESMUC i l'Universitat Autònoma i recentment ha publicat una col•leció de DVD per encàrrec del Consell Insular de Mallorca amb un treball de recerca de cançó tradicional. Al Tradicionàrius ha actuat amb el seu grup de polifonia vocal LA NOVA EUTERPE.\nLa Miquela és una cantant de Mallorca que fa molts anys que enregistra discos i col•labora a la revitalització de la música popular i tradicional. Amb el veterà grup MÚSICA NOSTRA han estat els embaixadors del Ball de bot mallorquí al Principat.\nPublicat per Jordi a 4:34 Cap comentari:\nEn Ferran és responsable del programa Rodasons del Canal 33, dirigeix la revista Sons dedicada a la música folk, va ser un dels promotors del document que va defensar la nostra música al Parlament de Catalunya i és DJ Mussol, el primer dick Jockey del folk català.\nPublicat per Jordi a 4:30 Cap comentari:\nEl dia 15 de gener de 1988 quan començava al bar del Centre Cívic L'Artesà de la Vila de Gràcia el primer Tradicionàrius, l'August exercia de mestre a Manresa, estudiava filologia i feia d'animador infantil. No estava en contacte amb el món del Tradicionàrius. Posteriorment, va incorporar-se a diversos grups com "Els Ministrils de L'Empordà" o "El Santi no ve" i és un dels periodistes especialitzats que publica entrevistes a la revista Caramella, la publicació de referència al món del folk dels Països Catalans.\nPublicat per Jordi a 4:26 Cap comentari: