Agredeixen un català a Croàcia per portar una estelada en un festival de música\nEl noi explica que un jove amb una bandera espanyola li va clavar dos cops de puny mentre li recriminava que portés el símbol independentista\n2 min. Barcelona 19/07/2017 18:09\n651x366 Martí Graells amb la bandera estelada al festival Ultra Europa, a Split / ARA Martí Graells amb la bandera estelada al festival Ultra Europa, a Split / ARA\n651x366 Martí Graells amb la bandera estelada al festival Ultra Europa, a Split / INSTAGRAM Martí Graells amb la bandera estelada al festival Ultra Europa, a Split / INSTAGRAM\nUn jove de Sabadell va patir una agressió el cap de setmana passat en un festival de música de Croàcia per portar una estelada. El noi, Martí Graells, ha explicat al seu compte d'Instagram que va assistir al festival Ultra Europa, a Split, amb una amiga croata a qui visitava. La noia li va dir que en aquest esdeveniment tothom lluïa la bandera del seu país, i li va demanar que portés una estelada per a ella i una altra per a ell. Graells ha relatat que, quan eren dins l'estadi on es feia el festival, més d'un català se li va dirigir en reconèixer la bandera independentista. "Compartíem experiències i parlàvem del moment que es viu a Catalunya", ha afegit el jove.\nLa situació es va torçar a la recta final del festival, quan un noi amb una bandera espanyola se li va apropar i li va dir "Català de merda, presumeixes de bandera?" abans de clavar-li un cop de puny a la cara. Ell no s'esperava aquesta reacció i li va preguntar si l'havia agredit per portar l'estelada. Graells ha destacat que, tot seguit, el noi li va clavar un altre cop de puny. Llavors, l'agressor i altres joves que l'acompanyaven van fugir ràpidament, mentre que Graells va rebre el suport de la seva amiga i d'altres companys, que van ajudar-lo a curar les ferides.\n540x306 El jove de Sabadell tenia ferides a la cara després de l'agressió / INSTAGRAM El jove de Sabadell tenia ferides a la cara després de l'agressió / INSTAGRAM\nEl sabadellenc ha explicat que abans d'aquest incident, dins l'estadi del festival de Croàcia, ja havia sentit que alguns nois que portaven banderes espanyoles li cridaven "paraules inapropiades", tot i que va pensar "que no tindria cap problema". De fet, Graells ha subratllat que molta gent d'arreu del món li havia preguntat per la bandera que lluïa. "Els vaig explicar el significat de l'estelada i la majoria em van dir que n'havien sentit a parlar a les notícies", ha remarcat. Graells ha conclòs que el festival Ultra és "per conèixer altres persones d'arreu del món" i ha afegit que no pot entendre com l'agressor pot odiar un país i una bandera, i transmetre aquest odi contra ell.\n"Encara hem de lluitar pels nostres drets perquè això no pot passar de nou a qualsevol lloc del món. Tothom és lliure de tenir ideals diferents", ha sentenciat Graells en el seu missatge a Instagram.


La física de partícules penetra a la piràmide de Kheops i hi descobreix una nova cambra\nHa permès detectar un espai fins ara desconegut sense necessitat de penetrar en aquest gran monument mil·lenari\nXavier Duran 02/11/2017 - 14.00 Actualitzat 02/11/2017 - 14.56\nAparells per detectar els muons, davant la piràmide de Kheops\nÉs un dels monuments més antics del món, construït fa uns 4.500 anys. Però el seu estudi s'ha beneficiat de la ciència més avançada. Un equip internacional de científics japonesos, francesos i egipcis ha descobert, gràcies a la física de partícules, que la gran piràmide de Kheops conté un espai interior fins ara desconegut.\nKunihiro Morishima, de la Universitat de Nagoya (Japó), és el primer signant de l'article que publica la revista "Nature". L'objecte d'estudi és la piràmide de Kheops, la més gran de les tres que hi ha Gizeh. Porta el nom del faraó que la fer construir, que va regnar entre els anys 2509 i 2483 abans de la nostra era.\nLa piràmide fa 139 metres d'altura i 230 metres de costat. Des del segle XIX, del seu interior es coneixen tres cambres -la del rei, la de la reina i una de subterrània-, connectades per diversos corredors.\nUna part de la seva estructura es va fer visible gràcies als robots que s'hi van introduir entre els anys 1990 i 2010, que van capturar imatges per elaborar-ne un mapa. Aquesta vegada, el que s'hi ha introduït ha estat molt més subtil i invisible a ull nu: unes partícules anomenades muons.\nEls muons s'originen quan els raigs còsmics interactuen amb els àtoms de l'alta atmosfera. N'arriben constantment a la superfície, amb velocitats properes a les de la llum i amb un flux d'uns deu mil muons per metre quadrat cada minut. Per avançar no necessiten espai buit, sinó que tenen la capacitat de travessar centenars de metres de pedra gairebé sense desviar-se, fins que es desintegren o són absorbits.\nEls investigadors han utilitzat detectors per registrar, de manera molt precisa, la direcció que seguien aquests milers de muons. Quan troben un espai amb menor densitat, com ara un espai buit, la seva trajectòria és lleugerament diferent de quan travessen la roca. El flux de partícules també augmenta. Això permet elaborar una imatge tridimensional sobre l'estructura interna del cos estudiat -en aquest cas, la piràmide.\nD'aquesta forma els científics han entrat de manera virtual per Kheops, sense haver d'arrossegar-se, com els arqueòlegs de segles passats, per passadissos baixos i estrets i on l'aire escàs i enrarit a penes donava per bleixar. El resultat ha estat el descobriment d'un espai interior que té almenys 30 metres de longitud i una secció semblant a la que té la Gran Galeria -8,6 metres d'altura i entre un i dos metres d'amplada.\nA l'espai interior se li ha donat el nom de ScanPyramids Great Vaud, pel nom del projecte en què s'emmarca aquest treball. Per comprovar els resultats, el mateix mètode amb muons s'ha fet servir per identificar les dues grans cambres ja conegudes més grans: la del rei i la de la reina.\nEls autors destaquen així que els mètodes desenvolupats en física de partícules poden fer conèixer millor alguns grans elements arquitectònics. I acaben demanant més treballs conjunts:\n"Aquest descobriment serveix de crida per més col·laboracions interdisciplinàries, per ajudar a la comprensió de les piràmides i del seu procés de construcció".\nFoto: CEA's muon telescope setup in front of Khufu's Pyramid North Face. Credit: .


23.07.2019 | 06:00\n«Art i màgia»\nÉs un convencionalisme com qualsevol altre afirmar que els gargots i esoterismes abstractes conformen en exclusiva la contemporaneïtat de l'art.\nSi bé és cert que en el neolític l'abstracció –lligada a la màgia– s'imposà arreu, actualment és impossible sostindre amb un mínim de serietat que les arts figuratives han desaparegut i deixat de ser representatives del nostre període històric.\nÉs evident que els coneixements de l'art del dibuix, l'anatomia i la perspectiva esdevenen necessaris per exercir de pintor; en canvi, són prescindibles per als que no van més enllà de ser decoradors abstractes.\nLa diferència entre un pintor i un decorador és extrapolable a la que hi ha entre un metge –amb estudis previs a la facultat de medicina– i el xerraire i visionari que exerceix la medicina a la babalà i com aquell que juga amb els déus...\nAl castell de la Bisbal de l'Empordà hi ha una exposició de ceràmica artística de Víctor Martín. Visitar-la permet gaudir d'una obra ceràmica d'investigació tècnica i material ben curiosa i, alhora, gaudir de l'edifici medieval que acull les sales expositives.\nEls materials utilitzats per Víctor Martín són pissarra expandida, lava volcànica, pedra i ferro, entre d'altres. No hi té dues peces iguals, perquè totes són úniques fruit dels materials que empra i de la barreja de tècniques al moment de fusionar-los i posar-los al forn.\nSón obres de textures i colors variats en què la pròpia natura del material dona personalitat a cada obra i és l'artista amb els seus coneixements de fusió dins del forn qui acaba de crear cadascuna de les ceràmiques.\nD'ençà que varen tenir lloc les eleccions municipals, amb tota la problemàtica sorgida, entre pactes, coalicions i combinacions de tota mena, algunes de les quals ben sorprenents, motivades per la diversitat de partits que s'hi presentaven, l'ambient es tornà un xic enrarit, i les relacions entre alguns d'ells, en especial d'aquells més representatius, s'anaren distanciant. Entre altres exemples, tenim els donats per l'Ajuntament de Barcelona, Figueres, Santa Coloma de Farners, etc.\nQuan el tema dels ajuntaments es començava a pair, va esdevenir-ne un altre cas, que tornà a remoure les estructures, amb la consegüent manca d'entesa; tal és el que es donà a la Diputació de Barcelona, que en tractar-se d'una institució de considerable importància, per a tota la província de Barcelona, era molt cobejada, pels partits amb més representació, un dels quals, concretament el d'Esquerra Republicana, va quedar al marge, substituït per un d'ideologia ben diferent, la qual cosa encara posava més difícil la pretesa entesa, dificultant més la tan necessària unió.\nA més a més, tampoc era coherent amb el que molta gent havíem votat, d'aquí ve la paraula que hem escollit com a títol d'aquest senzill article, ja que el verb trasbalsar vol dir afectar l'estat d'ànim; que és el que ens ha passat a aquells, que no essent polítics, i potser no entenent-hi suficientment, veiem un risc de trencament de la unitat, entre els partidaris a la independència, i en aquests moments, pensem, és el que menys convé.\nTant de bo ens equivoquem, és el que desitjaríem, però és el nostre parer.


Debat Tv3: L’escala dels llaços grocs | Opinió | EL PAÍS Catalunya\nELECCIONS GENERALS OPINIÓ i\nL’escala dels llaços grocs\nÁlvarez de Toledo va arrencar aquests símbols abans del debat de TV3 i les imatges de la gesta es van compartir ràpidament a Twitter\nBarcelona 6 NOV 2019 - 12:00\tCET\nCayetana Álvarez de Toledo, abans de començar el debat de TV3. Albert Garcia\nL'escala que porta als camerinos de TV3 estava dimarts decorada amb llaços grocs de plàstic. Aquests símbols, de solidaritat amb els líders independentistes presos, estaven lligats a les baranes i eren part de l'attrezzo que es van trobar els candidats al Congrés per Barcelona en el debat electoral de la televisió pública catalana.\nCayetana Álvarez de Toledo, candidata del PP, va explicar que s'havia plantejat no assistir al debat. Per sort va canviar d'idea perquè va trobar prou motivacions per desplegar el seu art de provocació. L'espectacle va començar a l'escala mateixa: en veure els plàstics grocs, Álvarez de Toledo va arrencar uns llaços amb l'ajuda d'un assistent i les imatges de la gesta es van compartir ràpidament a Twitter.\n‘Mea culpa’ pel debat de TV3\nArrimadas va estrenar la seva participació en el debat mostrant un dels llaços grocs que suposadament també ella havia arrencat, i va recuperar la carta de dimissió que havia redactat per al director de TV3, Vicent Sanchis en les darreres eleccions generals. Álvarez de Toledo no es va quedar curta i la seva primera intervenció va ser amb munició de gran calibre: “Vostès no han construït una nació, han construït una secta”; “això és un Matrix degradat fins al deliri”. La candidata de Junts per Catalunya, Laura Borràs, va lamentar la presència de Vox en el debat, partit que va titllar de feixista. La portaveu del PP al Congrés ho va aprofitar per llançar-li una estrella ninja: “Feixisme és ovacionar la violència, senyora Borràs”, va dir referint-se als aldarulls de les últimes setmanes als carrers de Catalunya. De José Zaragoza, del PSC, Álvarez de Toledo va assegurar que també era nacionalista (català).\nBorràs i Gabriel Rufián, el candidat d'ERC, van competir per abanderar una imatge friendly de l'independentisme després dels focs del vandalisme, les pedrades de “l'autodefensa” i els boicots a actes constitucionalistes. La diferència entre els dos principals candidats independentistes era la sintonia, un punt sorneguera, que manté Rufián amb Arrimadas i Álvarez de Toledo –millor relació que la que es va veure que tenia amb la representant de la CUP, Mireia Vehí. “Los que se pelean se desean”, assegura el refrany castellà. Més d'un problema se solucionaria si fos veritat.


Els documents que cal subscriure en l'adquisició d'un habitatge | Consumer\nEls documents que cal subscriure en l’adquisició d’un habitatge\nEn el procés d'adquisició d'un habitatge es donen cronològicament diferents etapes que convé formalitzar documentalment de manera correcta, així els drets i obligacions quedaran clarament reflectits, sense que hi hagi lloc a dubtes sobre aquests.\nD’aquesta forma, en primer lloc es produeix la selecció de l’habitatge, a continuació, i en segon lloc, l’espera fins al lliurament d’aquesta, sobretot si s’ha comprat sobre pla, i finalment la instrumentalització en document públic, escriptura davant Notario, a l’efecte d’inscriure l’habitatge en el Registre de la Propietat. Respectivament, els documents que cal subscriure són la reserva, el contracte privat de compravenda, i l’escriptura pública d’adquisició atorgada davant Notario.\n1. Contracte de sol·licitud de compra i reserva, arres o senyal. Vista un habitatge ja construït, o examinades les seves futures característiques sobre pla, i havent decidit que realment s’està interessat en aquesta, convé la subscripció d’aquest document. En aquest, pel lliurament d’una quantitat que pactaran entre comprador i venedor, aquest últim es compromet a no posar a la venda l’immoble objecte de la venda per un període de temps, i a atorgar document privat de compravenda al reservista. Aquest igualment es compromet a atorgar aquest contracte en el termini assenyalat per totes dues parts sobre aquest tema. Com a consell, s’ha de triar un període de temps suficient per a la reserva que permeti amb comoditat buscar el finançament necessari per a la compravenda futura. Cal tenir en compte que se sol pactar que si passat el termini de la reserva no s’atorga el document privat de compravenda es perd, a favor del venedor, la quantitat lliurada en concepte de reserva. A més, almenys s’haurà de reflectir, encara que sigui breument, el preu de la venda futura, la identificació de l’habitatge objecte del contracte i l’import i termini de la reserva.\n2. Contracte privat de compravenda. Fonamentalment se signa per al supòsit que des de la reserva fins al lliurament de l’habitatge vagi a transcórrer un interval de temps important, per exemple perquè encara l’habitatge s’està construint o perquè s’ha pactat un termini ampli perquè l’altra part abandoni l’habitatge i la lliuri expedita. Convé en aquest cas fixar amb major precisió tots els elements del contracte. Així: identificació de les parts (compradors i venedors); identificació exacta de l’habitatge, número de finca registral o número del projecte de l’arquitecte, m² construïts i útils, etc.; preu i forma de pagament, necessitat d’aval per quantitats lliurades a compte; termini de lliurament i indemnitzacions per al cas d’incompliment; qualitats que la mateixa ha de tenir… Cal considerar que amb la signatura d’aquest document encara no s’és propietari de l’habitatge. El venedor sol pactar una reserva de domini fins al complet pagament pel comprador i la signatura d’escriptura pública.\n3. Escriptura pública davant notari. És la fase final de l’adquisició. El seu atorgament implica a més la presa de possessió de l’habitatge. Sol coincidir al seu torn amb la signatura del préstec hipotecari necessari per al finançament de la compra. La signatura d’aquest document és necessària perquè la titularitat de l’habitatge s’inscrigui en el Registre de la Propietat. Convé que a la signatura d’aquest document se sol·liciti del promotor el lliurament tant de la llicència de primera ocupació, com de la llicència d’activitat de garatges, si es tractés de parcel·les de pàrquing l’objecte de l’adquisició. Aquest document atorgat davant notari ha de contenir tots els elements fonamentals per a identificar la compravenda\nAquests tres documents no són sempre necessaris, però sí convenients. A vegades, sobretot si es tracta de compravendes entre particulars, es tracta d’obviar els dos primers per a evitar la seva redacció o l’assessorament o pagament a un professional.\ncompra documents habitatge


Nova normativa d’ús de dispositius mòbils a l’escola | SomCEM\nNova normativa d’ús de dispositius mòbils a l’escola\nPep Trelis — 18 de Gener de 2017\nL’ús dels dispositius mòbils al centre s’ha de dur a terme basant-se en:\nUn bon ús fonamentat en la responsabilitat, ja que l’alumne és qui utilitza aquest dispositiu i ha de ser conscient de quines conseqüències tenen les seves decisions. Aquest aspecte és fonamental perquè realment hi hagi un valor pedagògic i no només correctiu dins del centre.\nUn bon ús fonamentat en el respecte per l’entorn i els altres, vetllant pel bon ambient de treball i tenint en compte no vulnerar el dret a la intimitat de les persones.\nUn bon ús amb la finalitat que l’alumnat aprengui a utilitzar de manera adequada aquests dispositius en les diferents situacions o activitats que es duguin a terme tant en l’entorn educatiu com fora d’ell.\nSeguint aquests principis, i les indicacions del Consell Escolar de Catalunya, s’ha treballat conjuntament entre professorat i alumnat per tal de consensuar una nova normativa i una senyalística que serà present a tot el centre.\nClicqueu aquí per a veure la nova normativa\nNext post 2n d'ESO fa teatre en anglès per als petits\nPrevious post NOUS ESTATUTS A LA COOOPERATIVA .COOM!


La Renaixensa: de setembre 2010\nLa imposició de la bandera espanyola a Canet de Mar (1905). Un cas de repressió del catalanisme. Part I\nL’article “La imposició de la bandera espanyola a Canet de Mar (1905). Un cas de repressió del catalanisme” fou publicat a la revista d’història “El Sot de l’Aubó. Quaderns d’Història local” (nº31, març 2010), del Centre d’Estudis Canetencs, una associació que treballa per la recuperació del patrimoni històric de Canet de Mar. En aquest sentit vull donar les gràcies al Centre d’Estudis Canetencs, especialment al seu president, el sr. Xavier Mas, per haver publicat el meu article. Per qüestions d’espai el publicaré en aquest blog dividit en quatre parts, la primera de les quals és aquesta que ara comença.\nEl mes d’agost de 1905 es va produir un incident a Canet d’allò més revelador de la persecució que patia el catalanisme que, entre finals del segle XIX i principis del XX, amenaçava la pervivència del sistema polític de la Restauració monàrquica espanyola i l’hegemonia dels partits Conservador i Liberal al Principat de Catalunya. Les autoritats caciquistes locals, amb el suport de la Guardia Civil, van pretendre la imposició de la bandera espanyola en un acte catalanista que s’havia de celebrar al Foment. Feia poc de la pèrdua de les darreres colònies espanyoles d’Amèrica (Cuba i Puerto Rico) i Àsia (Filipines) el 1898, i les instàncies de poder espanyoles tenien por que el creixent nacionalisme català acabés portant el Principat a la independència.\nAquest incident es va produir en un context de creixement del que la historiografia ha convingut en anomenar “nacionalisme radical” català, els darrers anys del segle XIX i els primers del XX, un moviment polític que devia influir força en el Cau Nacionalista de Canet, l’associació que va organitzar el míting víctima de la repressió.\nEl primer nacionalisme radical català\nArran de la crisi finisecular de l’Estat espanyol, amb l’esmentada pèrdua de les colònies americanes i asiàtiques, el catalanisme es va veure reforçat com a moviment polític regenerador de la societat catalana. El catalanisme creixia, a redós de la Unió Catalanista (UC), la organització que el 1892 havia aprovat les famoses Bases de Manresa. La UC era contrària a la participació en el joc electoral de la Restauració espanyola, que consideraven (amb raó) embrutit i corrupte. L’any 1901, però, el sector més pragmàtic de la UC, liderat per homes com Prat de la Riba i Cambó, se’n separà i decidí presentar-se a les eleccions generals de 1901. La victòria d’aquells catalanistes fou esclatant i significà el naixement de la Lliga Regionalista.\nEl catalanisme, doncs, s’havia estès entre amples capes de la població. Així, en aquells anys sorgiren múltiples associacions catalanistes arreu del Principat. Ara, el catalanisme havia deixat de ser només un moviment d’intel·lectuals i s’anava escampant a poc a poc entre la classe mitjana, tant a Barcelona com a la resta del país, i entre una part de la classe obrera, sobretot entre els obrers qualificats i els dependents del comerç del Cap i Casal. Fou en aquests dos sectors professionals, així com entre els intel·lectuals modernistes més joves i mancats de recursos, que l’anomenat nacionalisme radical o catalanisme integral va trobar un gran predicament.\nEls catalanistes radicals s’oposaven frontalment al pragmatisme i a l’actitud favorable de participar en el joc polític dels catalanistes que acabaren formant la Lliga, i es distanciaven de l’actitud conservadora dels vells dirigents de la UC, organització en la qual, tanmateix, sempre s’hi varen aixoplugar. Moltes de les diverses petites entitats en què s’organitzaren aquests catalanistes, diguem-ne, intransigents, tendien cap a posicions polítiques esquerranes; en això també diferien dels veterans dirigents de la UC.\nD’altra banda, aquest catalanisme s’apropava a l’independentisme. Tanmateix, hi ha pocs escrits que, en aquells anys, defensin obertament la independència de la Nació Catalana. Hem de tenir en compte, però, que la repressió policial i judicial no ajudava precisament a que aquests catalanistes publiquessin a la premsa que ells mateixos generaven escrits diàfanament independentistes, que podrien suposar la clausura de la publicació i el processament dels seus autors. Amb tot, n’hi ha alguns, com aquest fragment d’un escrit d’en Daniel Roig i Pruna, un personatge que trobarem més endavant, el 13 d’agost de 1905, a Canet. En aquest escrit del gener de 1900, en Roig i Pruna, parlant de les Bases de Manresa, deia:\n“Tenim aspiracions més elevades, aspiracions que ni tan sols podem transmetre al paper; arrancant sempre d’un principi: l’existència d’un cos nacional purament català.”\nJa ens podem imaginar a quines aspiracions es referia el jove Daniel Roig i Pruna.\nEscut de l’Ateneu Canetenc.\n Sobre aquell primer catalanisme vegeu: Jordi Llorens i Vila “La Unió Catalanista i els orígens del catalanisme polític. Dels orígens a la presidència del Dr. Martí i Julià (1891-1903)”, Publicacions de l’Abadia de Montserrat, Barcelona, 1992.\n Sobre el nacionalisme radical català i el seu acostament a l’independentisme vegeu: Jaume Colomer “La temptació separatista a Catalunya. Els orígens (1895-1917)”, Columna Edicions S.A., Barcelona, 1995. Aquest text d’en Roig i Pruna es troba a la pàgina 58 de l’obra citada.\nPublicat per Fèlix a 11:03 Cap comentari:\n“Les dames del foc. Els càtars i el Sant Grial”, de Xavier Escura\nAquesta novel·la de Xavier Escura (Proa, 2004) és la crònica del crepuscle d’una civilització, la de l’Occitània medieval dels trobadors, càtars i gentils nobles i dames, i de l’inici del genocidi físic i cultural del poble occità la primera meitat del segle XIII, propiciat per la monarquia francesa i el poder de Roma.\nXavier Escura converteix Pere Roger de Mirapeis, cap militar de la gairebé inexpugnable fortalesa de Montsegur, en autor d’aquesta crònica de ficció. Un Pere Roger ancià escriu aquest relat el 1260 al castell occità de So, proper a l’actual Catalunya del Nord, desposseït dels seus títols i les seves propietats, per evitar que la crònica dels vencedors francesos sigui la única versió de la Croada contra els occitans. El noble occità explica que llur crònica es basa en la que va començar a escriure Esclarmonda de Foix després de la batalla de Muret, el 1213, en una altra font, la còpia clandestina d’un dietari del bisbe catòlic de Tolosa, Folquet de Marsella i, en darrer terme, les converses entre el cronista i el seu amic Pau, monjo de Sant Pere de Rodes i un dels protagonistes de la novel·la.\nA la novel·la hi apareixen una munió de personatges, reals i ficticis. N’esmentarem els històrics: el mateix Pere Roger de Mirapeis; Esclarmonda de Foix, germana del comte Ramon Roger de Foix, gran protectora de l’Església dels bons homes i les bones dones (els càtars); Orbria de Cab d’Aret “La lloba”, senyora de la Muntanya Negra i amant de diversos nobles occitans; Esclarmonda d’Alió, filla d’Orbria i del comte de Foix i muller de Bernat d’Alió fill; Bernat d’Alió fill, noble català, senyor del castell llenguadocià de So i del castell de Llo, a la Cerdanya; el rei Pere el Catòlic de Catalunya i Aragó; Bernat d’Alió pare; el comte Ramon Roger de Foix; els comtes de Tolosa Ramon VI pare i Ramon VII fill; el vescomte de Carcassona, el dissortat Ramon Roger Trencavell; el rei Felip August de França; el cap militar de la Croada, el francès Simó de Montfort; Arnau Amalric, legat papal a la Croada; i Folquet de Marsella, bisbe catòlic de Tolosa.\nL’obra ens mostra l’Occitània de l’amor cortès, dels nobles trobadors i els místics càtars, un món que va ser destruït en pocs anys per l’afany expansionista dels poderosos veïns del nord. Se’ns relata el setge de Carcassona, les matances franceses, la derrota de Muret amb la mort del nostre monarca Pere de Catalunya i Aragó, la posterior i efímera recuperació dels occitans en una sèrie d’exitoses campanyes bèl·liques a Provença i el Llenguadoc, la mort de l’odiat Montfort al setge de Tolosa, la posterior continuació de la conquesta francesa i la fi del castell de Montsegur, el darrer refugi càtar i dels occitans lliures el 1244. Tot plegat mentre els diversos protagonistes de la història s’estimen, envelleixen i alguns d’ells moren (també les dames de foc) i amb l’ombra del llegendari Sant Grial i el gran tresor càtar planant al damunt de la història.\nUn llibre que ens endinsa en l’univers de l’Occitània medieval, un país que, en el nostre imaginari col·lectiu, ha estat considerat, per molts, el bressol de la Nació Catalana (recordem que Catalunya ha rebut successives onades migratòries occitanes durant l’edat mitjana, des que Catalunya és Catalunya, i fins el 1800) i fins i tot una mena de paradís perdut pels catalans d’època medieval.\nPublicat per Fèlix a 11:40 Cap comentari:\nPublicat per Fèlix a 8:59 Cap comentari:\n“Barcelona 1714. L’onze de setembre”, d’Oriol Garcia i Quera\nAra que s’acosta la Diada Nacional de l’Onze de Setembre recordem un còmic del dibuixant Oriol Garcia i Quera que relata amb un impecable rigor històric els darrers temps de la Barcelona assetjada des del 1713, en plena guerra de Successió, pels exèrcits franco-espanyols que pretenien sotmetre el Principat de Catalunya –ja ho havien fet anteriorment amb el Regne de València i amb Aragó, i ho farien poc després amb les Illes Balears- a l’autoritat de Felip de Borbó i al domini absolut i a la corona de Castella, que es va annexionar els territoris de la corona catalano-aragonesa. Es tracta de “Barcelona 1714. L’onze de setembre”, d’Oriol Garcia i Quera (Casals, 2002).\nLa història és relatada pel montblanquí Francesc de Castellví, capità de la Companyia de velluters de la Coronela de Barcelona, exiliat català a Viena on va escriure les “Narraciones Históricas desde el año 1700 hasta el año 1725”. Altres personatges que apareixen a l’obra són els històrics catalans Rafael de Casanova, que fou conseller en cap de la ciutat de Barcelona des de novembre de 1713; Antoni de Villarroel, comandant suprem de l’exèrcit català i cap militar de la resistència barcelonina; Eudald Mas i Duran, sergent major del regiment de Santa Eulàlia; Francesc Mas i Duran, germà de l’anterior i capità de la companyia de notaris causídics de la Coronela; i per part borbònica, els ducs de Pòpuli i de Berwick, comandants suprems dels exèrcits franco-espanyols a Catalunya –el segon substituí el primer per la seva inoperància-. Els personatges ficticis són la Clara, muller de l’Eudald Mas, en Jaume, fill de tots dos i en Vidal, capità de cavalleria interessat en la Clara, personatge covard i traïdor als seus compatriotes.\nEl còmic relata, doncs, els darrers sospirs d’una Barcelona assetjada però lliure, els diferents fets bèl·lics que s’hi esdevingueren, i la resistència heroica fins a extrems inversemblants –als baluards de Jonqueres, del Portal Nou, de Santa Clara, de Llevant i de Sant Pere- dels catalans que defensaven Barcelona i la llibertat de Catalunya –es mostra especialment l’heroisme sense límits dels membres de la Coronela, la milícia gremial barcelonina-. Podem veure com els barcelonins, contràriament a l’opinió del cap militar Villarroel, partidari de no allargar la carnisseria, varen preferir resistir fins al martiri, fins a l’extermini, si havia d’ésser necessari, abans de renunciar a l’Estat català, dipositari d’un règim de llibertats individuals dels més avançats en aquell moment i amenaçat per la tirania hispànica.\nL’altre fil argumental del còmic, paral·lel als fets històrics per tothom coneguts, és la trama protagonitzada per la Clara per protegir el seu fill enmig de la batalla i per guardar-se del pèrfid Vidal, que la volia separar del seu marit amb l’excusa de posar-la fora de perill, a ella i al seu fill.\nEls dibuixos estan molt ben fets i els escenaris històrics de la batalla, aquells que s’han conservat, són reproduïts fidelment, com ara, per exemple, els interiors de l’Hospital de la Santa Creu, l’actual Biblioteca Nacional de Catalunya, al carrer de l’Hospital.\nUna obra molt recomanable perquè tots plegats coneguem millor aquest episodi cabdal de la nostra història.\nPublicat per Fèlix a 3:54 Cap comentari:


'La filla esborrada' de Margarida Aritzeta, un dels títols locals més venuts per Sant Jordi a Tarragona | Diari de Tarragona\n'La filla esborrada' de Margarida Aritzeta, un dels títols locals més venuts per Sant Jordi a Tarragona\n'Negre Estalzí' de Francesca Aliern i 'Tortosa 1936-1939' de Ramon Miravall, un èxit a l´Ebre\n23/04/2017 09:38 | Actualizado a 21/05/2017 15:59\nLes parades de la Rambla s'han omplert de gom a gom. Foto: Lluís Milián\n'La filla esborrada' de la vallenca Margarida Aritzeta ha estat un dels títols locals més venuts a Tarragona en un Sant Jordi en el qual les vendes han estat força repartides. A la capital de la demarcació 'Reencarnacions miserables' d’Olga Xirinacs ha estat també un dels més sol·licitats, així com un recull de fotografies ‘Revolució i Guerra Civil a Tarragona’, amb imatges, algunes d’elles inèdites, d’Hermenegild Vallvé. A Reus, a més d’Aritzeta, ‘El retorn de l’Àngela’, de la reusenca Maria Lluïsa Amorós, ha estat el títol local més exitós. Com ja ha passat en anys anteriors, a les Terres de l’Ebre la xertolina Francesca Aliern, aquest any amb ‘Negre Estalzí’, ha estat una de les autores locals amb més èxit. També s’ha venut bé ‘Tortosa 1936-1939’ de Ramon Miravall.\nA nivell de tot Catalunya, l'última novel·la de Xavier Bosch, 'Nosaltres dos' (Columna), s'ha imposat aquest Sant Jordi en català a la categoria de ficció. El segueixen el Premi Ramon Llull d'aquest any, 'Rosa de cendra' (Columna) de la periodista Pilar Rahola, i 'Un home cau' (Rosa dels Vents) de Jordi Basté i Marc Artigau. En castellà, ha estat l'obra 'Patria' (Tusquets Editores) de Fernando Aramburu la que ha liderat les vendes del dia, mentre que 'Tierra de Campos' (Anagrama) de David Trueba i 'Monarca de las sombras' (Random House) de Javier Cercas completen el podi. En no ficció, el rànquing fet públic pel Gremi de Llibreters de Catalunya el copen el recull d'articles de Carles Capdevila 'La vida que aprenc' (Arcadia/Atmarcadia) en català i '50 palos' (Planeta) de Pau Donés en castellà.\nUna jornada 100% primaveral\nEl Camp de Tarragona i les Terres de l'Ebre ja començaven a bullir a primera hora del matí d'aquest diumenge amb la celebració de la Diada. En una jornada radiant, marcada per un temps 100% primaveral ja des de primera hora del matí, les parades de roses i llibres s'han omplert de nombrosos ciutadans que volen celebrar la Diada.\nCaixes de llibres, senyeres i carpes encara a mig muntar han hagut de conviure amb els més matiners que, estalviant-se les aglomeracions de les hores punta, han aprofitat la calma dels primers minuts de Sant Jordi per comprar els primers llibres. Entre els llibreters s'ha respirat cert optimisme, a l'espera del balanç definitiu. Les entitats també hi tenen el seu espai, amb parades on donen a veure la seva activitat.


Desencallat el nou contracte de la brossa | Canal Reus TV\n13:57 - 10 març 2020\nEl Tribunal Català de Contractes del Sector Públic ha rebutjat la gran majoria de recursos presentats contra la licitació del servei per als pròxims anys i ha aixecat la suspensió del plec de clàusules.\nEl govern municipal celebra la decisió de la Generalitat de donar llum verda a la licitació del contracte de la brossa. S'havia posat en entredit, per part de diverses empreses, la redacció del plec de clàusules que ha de regir la nova contracta del servei de recollida de les escombraries i la neteja de la ciutat per als pròxims anys.\nAra es desencalla el procés, aturat pels recursos presentats per diverses empreses i tot apunta que s'agilitzaran els tràmits i els terminis.\nEl contracte de la brossa, després de més de dos anys prorrogat, es va treure a licitació a finals del 2019. De seguida van arribar les preguntes i els recursos per part de diverses empreses, una d'elles Fomento de Construcciones y Contratas, que de moment, ha aconseguit mantenir el servei. Amb tot, els treballadors comencen a estar farts de com han de treballar i també que no es pugui renegociar el conveni.\nEl grup municipal de la CUP a Reus ha presentat una denúncia a Inspecció de Treball per rebutjar la precarietat laboral dels treballadors de Fomento de Construcciones y Contratas de la ciutat.\nPosen en evidència l'inici de les mobilitzacions dels empleats i les queixes de manca de seguretat. A partit de la denúncia cupaire, Inspecció de Treball haurà de decidir si obre un expedient.


La Perla Vietrese Vietri Sul Mare Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Strettola, 29, Vietri sul Mare, Vietri Sul Mare, Itàlia, 84019\nMés informació sobre La Perla Vietrese\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, La Perla Vietrese és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Vietri Sul Mare. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Vietri Sul Mare. L'hotel ofereix habitació familiar, s'admeten animals de companyia per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Vietri Sul Mare, faci de La Perla Vietrese la vostra llar.


L’Ajuntament de la Seu d’Urgell acorda assumir la gestió de la Unitat d’Escolarització Compartida durant el pròxim curs 2020-2021 — Ajuntament de la Seu d'Urgell\nSou a: Inici Notícies L’Ajuntament de la Seu d’Urgell acorda assumir la gestió de la Unitat d’Escolarització Compartida durant el pròxim curs 2020-2021\nL’Ajuntament de la Seu d’Urgell acorda assumir la gestió de la Unitat d’Escolarització Compartida durant el pròxim curs 2020-2021\nAquest nou servei d'educació inclusiva s'ubicarà al centre cultural Les Monges.\nEl ple de l’Ajuntament de la Seu d’Urgell ha aprovat avui per unanimitat el conveni de col·laboració entre el Departament d’Educació de la Generalitat de Catalunya i l’Ajuntament de la Seu d’Urgell per a la gestió de la Unitat d’Escolarització Compartida (UEC) durant el proper curs acadèmic 2020-2021.\nAmb l’aprovació d’aquest acord entre ambdues administracions, la regidora d’Educació de l’Ajuntament urgellenc, Núria Tomàs, afirma que “des de l'Ajuntament fem una nova aposta per l'educació inclusiva assumint la gestió de la UEC per garantir oportunitats de formació a tots els i les joves. Ha estat un any de treball i negociacions intenses per tal de poder tirar endavant aquest repte”.\nAquest servei d’atenció educativa complementària s’adreça a l’alumnat d’educació secundària obligatòria que presenta problemes de comportament i conductes agressives, absentisme i rebuig escolar, trets d’inadaptació social i risc de marginació, en l’alumnat d’entre 14 i 16 anys, i de manera extraordinària, fins als 18 anys.\nL’Ajuntament de la Seu d’Urgell es farà càrrec de la programació, direcció i control de les activitats de l’alumnat de la UEC. Al respecte, la regidora d’Educació explica que “a partir d'aquest moment iniciarem el treball estret amb els centres educatius i el Departament d'Educació per crear un projecte educatiu que doni resposta a la necessitats socials i educatives d'aquests joves”.\nEl conveni de gestió de la UEC a la nostra ciutat preveu que l’Ajuntament de la Seu d’Urgell faciliti un espai i unes instal·lacions idonis, així com de personal i d’estratègies i de mètodes educatius. Pel que fa a l’espai, la UEC s’ubicarà a l’edifici del centre cultural Les Monges amb 12 places -que poden augmentar fins a 3 més- d’horari complet (30 hores lectives setmanals) que suposaran una aportació econòmica per part del Departament d’Educació de la Generalitat de 606€ per a l’alumne i mes.\nDesprés de l’aprovació per unanimitat per part del Consistori d’aquest conveni, la regidora Núria Tomàs manifesta que “cal agrair la implicació de tots els grups municipals en aquesta aposta”.


Ajuntament de Sant Sadurní d'Anoia - L´Agència de Residus de Catalunya dóna suport a la campanya ‘Amb tu fem la millor selecció´\nL´Agència de Residus de Catalunya dóna suport a la campanya ‘Amb tu fem la millor selecció´\nLa gerent de l’Agència de Residus de Catalunya, Genoveva Català, va ser present aquest dijous en un acte de suport institucional a la campanya “Amb tu fem la millor selecció”, dedicada a la sensibilització en matèria de recollida selectiva de residus, que va tenir lloc al saló de plens de l’Ajuntament de Sant Sadurni. Asseguda al costat del regidor de Medi Ambient, Isidor Rando, la responsable de l’Agència de Residus va elogiar el tipus de campanya que s’està fent a Sant Sadurní “perquè permet tenir un contacte directe amb el ciutadà i ajudar a resoldre els seus dubtes”. Genoveva Català, que també va anunciar una campanya genèrica a partir del gener en ràdio i televisió, va valorar molt positivament que Sant Sadurní hagi optat incorporar en l’equip d’informadors persones d’una fundació de caire social com és Mas Albornà.\nIsidor Rando, en nom de l’Ajuntament, va recordar que Sant Sadurní recicla un 87% dels seus residus d’ençà de la implantació del sistema porta a porta, mentre que abans aquest percentatge era només del 23%. A més d’agrair el suport de l’Agència de Residus, un organisme que depèn del Departament de Medi Ambient de la Generalitat, Rando també va tenir paraules d’agraïment tant per la Mancomunitat Penedès-Garraf com per la Fundació Mas Albornà, que dóna feina a persones amb disminució psíquica.\nMas Albornà i Mancomunitat\nEn representació de la Fundació Mas Albornà, el seu president, Martí Solé, va agrair a l’Ajuntament de Sant Sadurní la confiança dipositada en la fundació per haver posat a les seves mans la gestió de la deixalleria, a més de seguir-hi confiant ara per a la campanya de sensibilització que fan conjuntament amb els educadors ambientals de la Mancomunitat Penedès-Garraf. “La gestió de residus és un dels reptes del segle XXI i ens satisfà molt poder ajudar a millorar aquesta problemàtica”, va afegir Solé. Per la seva banda, el gerent de la Mancomunitat Penedès-Garraf, Frederic Ràfols, va assenyalar que Sant Sadurní és un ajuntament pioner en el tema de la recollida porta a porta, i va assenyalar que el seu exemple ja està sent imitat per altres municipis. També va destacar que aquest ajuntament hagi apostat decididament per treballar amb persones amb deficiències psíquiques.\nLa campanya de sensibilització “Amb tu fem la millor selecció”, que es va iniciar el mes de novembre i s’allargarà fins el març, compte amb diverses subvencions de l’Agència de Residus.\nL’acte es va cloure amb el lliurament dels premis del 1r Concurs de Fotografia Ambiental “Residus i Medi Ambient”, que ha comptat amb el suport de la Unió de Botiguers. La guanyadora del primer premi ha estat Ruth Jariod per la fotografia “Reciclar és un art”, que va rebre un val de compra de 300 euros. La resta de participants també van tenir com a obsequi un lot de productes per facilitar el reciclatge, però en aquest cas estava finançat per Fomento de Construcciones. En representació de la Unió de Botiguers, Rafael Jariod, va demanar a la gerent de l’Agència de Residus fer un seguiment dels municipis més endarrerits en tema de reciclatge.


GM Food fa l'agost amb el coronavirus - El Gerió Digital\nGM Food fa l'agost amb el coronavirus\nDobla la mercaderia que distribueix a botigues i supermercats i arriba a les 330.000 caixes diàries\nDimarts, 17 de març de 2020 13:00h\nLa preparació d'una comanda de paper higiènic a la plataforma logística de GM Food a Vilamalla © ACN\nACN, Marina López, Xavier Pi / Alt Empordà / Vilamalla\nLa feina el sector alimentari s'ha multiplicat des de l'inici de l'emergència sanitària i amb l'entrada en vigor de l'estat d'alarma que restringeix els desplaçaments per frenar la propagació del coronavirus. Segons detalla el director de les plataformes logístiques, Adrià Jiménez, han notat "un increment molt important" del volum de feina des de fa una setmana i mitja.\n"Tota l'operativa és normal", subratlla el director de plataformes logístiques. Per assumir aquest repunt de feina, han reforçat la plantilla. Si a Vilamalla és de 210 treballadors, actualment hi treballen unes 250 persones. Adrià Jiménez remarca que cal donar un missatge de tranquil·litat a la ciutadania perquè l'abastiment està garantit i, per això, demana que facin "compres responsables" per evitar el malbaratament d'aliments.\n"Excepte algun retard puntual amb algun proveïdor, tenim de tot i tot el personal col·laborant per donar servei a les botigues i als clients", ha destacat. De fet, també hi ha hagut un increment en l'entrada de productes i la plataforma està al 75% d'ocupació actualment.\n"Tenim tots els productes que necessitem per a la compra diària, potser hi ha hagut escassetat puntual d'algun producte però es reposa d'un dia per l'altre, el temps que triguem en posar al dia als nostres clients", ha assenyalat. Els productes "estrella" són el paper higiènics i "els bàsics de primera necessitat com pastes, arrossos, oli o aigües".\nTreballant intensament però sense descuidar les mesures de precaució. Jiménez ha explicat que el personal que està en contacte amb externs van tots protegits amb mascaretes i guants, tots els empleats respecten escrupolosament la distància de seguretat, han establert torns per als descansos per evitar aglomeracions i netegen la maquinària (els toros amb els quals preparen les comandes) quan han de canviar de mans.


El siglo de las mujeres (5a ed.)\nEl segle XXI serà, sens dubte, el segle de les dones; ja ningú deté el moviment que ha suposat la major revolució del segle XX. La paritat entre l'home i la dona és una realitat però, encara hi ha molts obstacles per a una igualtat acceptable. Aquest llibre és una reflexió sobre els obstacles, les causes i raons que segueixen ací i, sobretot, la manera de superar-los. Saber més\nAutor: Camps, Victoria Eliminar aquest article


Telechea es compromet a fer un control al Govern de Sánchez per l'acord dels treballadors de l'Anoia - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nTelechea es compromet a fer un control al Govern de Sánchez per l'acord dels treballadors de l'Anoia\nEls republicans asseguren que el pacte amb el Govern central resoldrà el greuge laboral de la Conca\nacn 02.06.2020 | 23:50\nTelechea es compromet a fer un control al Govern de Sánchez per l'acord dels treballadors de l'Anoia Regió7\nERC ha advertit que farà «seguiment» i insistirà davant del Govern de Pedro Sánchez en la solució per als treballadors de fora de la Conca d'Òdena que no van poder anar a treballar durant el tancament perimetral. Així ho ha anunciat la diputada republicana al Congrés dels Diputats, Carolina Telechea, que va assegurar que malgrat que l'acord «està escrit» vetllaran perquè es resolgui com més aviat millor.\nLa diputada igualadina al Congrés, Carolina Telechea, va comparèixer ahir a la capital de l'Anoia acompanyada d'altres membres de la formació a la comarca. Va explicar que en la sessió de control d'aquest dimecres, faran «una interpel·lació al Govern i insistirem en aquesta qüestió». «Està per escrit però ha de tenir compliment immediatament», afirmava Telechea. També va insistir en el fet que el seu municipi ha viscut la pandèmia «amb més intensitat», raó per la qual requereix «un tracte diferencial».\nTelechea va celebrar que, amb el pacte per prorrogar l'estat d'alarma, «hem tornat a obligar el PSOE i Unidas Podemos a seure perquè creiem que és l'ecosistema més favorable per a una resolució democràtica». «Així també tindrem la possibilitat de forçar-los a fer polítiques progressistes», afegia.\nPer la seva part, el president d'ERC a l'Anoia, David Alquézar, va recordar el greuge que comporta per als treballadors de fora de la Conca que encara no se'ls hagi resolt la situació. «Era imprescindible defensar els seus drets», va assegurar. També l'alcaldessa d'Òdena, Maria Sayavera, va celebrar que, malgrat que l'Estat no els fes cas «en primera instància», la persistència d'ERC permeti que els damnificats «quedin coberts». Enric Conill, portave d'ERC a Igualada, va convidar la resta de forces a treballar plegats perquè es reconegui l'excepcionalitat de l'Anoia.\nERC adverteix que farà seguiment per assegurar-se que es resol la situació dels treballadors de fora de la Conca.\nTorra insisteix a Sánchez que refusa la pròrroga «per respecte» al Govern i a les seves competències.\nSánchez diu que la recuperació econòmica s'allargarà dos anys.


motxilla cordes DOLORES PROMESA\nmotxilla cordes DOLORES PROMESA by DIS2 31,5 x 42,0 x 1,5 cm.\nmotxilla cordes DOLORES PROMESA està decorada amb una tela de color blau marí fosc amb estampació d´elegants nines vestides de diferents colors en diferents posicions que creen un collage molt cool. El logotip i la imatge de Dolores Promesas brodats en rosa en una etiqueta al centre. Les cremalleres i les corretges són de color rosa, així com els tiradors de cremallera.motxilla cordes DOLORES PROMESA té una butxaca ajustable principal gran i una altra de mitjana a la part exterior amb tancament de cremallera. Corretges ajustables de cordill. Material: polièster31,5 x 42,0 x 1,5 cm.


Invitació | Marxa Estatal Contra les Violències Masclistes\nPosted on 15/10/201515/10/2015 by marcha7nmadrid\nA les organitzacions i la societat civil:\nEl 7 de novembre tindrà lloc a Madrid una manifestació estatal contra les violències masclistes. Parlem de violències en plural, perquè, si bé el feminicidi és l’expressió més brutal del masclisme, les seues violències les vivim quotidianament el gros de les dones. La violència masclista no consisteix únicament en aquella que exerceixen els homes contra les parelles o exparelles, sinó que inclouen aquelles agressions que es produeixen en tot tipus de relacions i en tots els estrats socials.\nAquesta marxa la convoquem el Moviment Feminista, els qui fa anys que eixim al carrer a lluitar per nosaltres i per les nostres germanes. Nosaltres, que som combatives i que donem la cara. Però no estem a soles, estem acompanyades per la societat civil, per moltes persones individuals i organitzades, per un gran nombre de persones que no es reconeixen feministes i que, no obstant això, ho són. Des del Moviment Feminista volem convidar organitzacions ecologistes,veïnals i de qualsevol índole que comparteixen la nostra lluita i respecten els drets de les dones; marees verdes, blanques, taronja i de tots colors; agrupacions de treballadores i treballadors; persones migrants i locals i la ciutadania en general, perquè s’unisquen a aquesta marxa feminista contra les violències masclistes.\nVolem demanar-te que ens acompanyes, sigues dona o home, en la lluita al costat de nosaltres i sumant la teua veu a la nostra. Uneix-te a la nostra causa des de la teua organització i trenca el silenci. Si ets d’un partit exigeix mesures des de dins de la teua organització; si ets d’un moviment social compartim causes, perquè a soles podem però juntes som més fortes. El 7 de novembre isquem totes i tots al carrer. El Moviment Feminista encapçalarà una manifestació massiva que pretén conscienciar sobre les violències que les dones vivim diàriament. Volem demanar-te que isques amb nosaltres per un dia amb la nostra bandera: la feminista. La que ens visibiliza a totes i a tots, la que ens unirà el 7 de novembre a Madrid.\n← Participa-hi!\tDeixa un comentari Cancel·la les respostes\tL'adreça electrònica no es publicarà Els camps necessaris estan marcats amb *Comentari Nom * Correu electrònic * Lloc web CAPTCHA Code*\nEntrades recents\tInvitació\nUneix-te a la marxa!\nComentaris recentsmarcha7nmadridca en Participa-hi!Asunción Navarro en Participa-hi!marcha7nmadridca en Participa-hi!Asunción Navarro en Participa-hi!Arxius\toctubre 2015\nWordPress.org\tMarxa contra les violèncias masclistesMarxa contra les violèncias masclistesMarxa contra les violèncias masclistesWeb creada per LoPERSONALesPOLÍTICO Imatge de fons: Niki de Saint Phalle Cartelleria: feminicidio.netTraducció: Macu Gimeno\nUtilitzem cookies pròpies i de tercers per millorar la teua experiència de navegació. Quan accedeixes al nostre web acceptes el seu ús. Pots obtenir més informació i canviar la configuració a: Informació cookiesPolítica de cookies


No perdre les maneres – Toni Rodríguez Pujol, periodista\nNo perdre les maneres\nhttp://tonirodriguezpujol.cat/wp-content/themes/osmosis/images/empty/thumbnail.jpg 150 150 Toni Rodríguez Toni Rodríguez http://2.gravatar.com/avatar/859b9ba49f60c4da171b52e66e0ef659?s=96&d=mm&r=g setembre 20, 2012 setembre 20, 2012\nHi ha vegades, que per molt definitiu que sembli, el divorci no és inevitable. I quan ho és, és perquè una de les dues bandes, o les dues a l’hora, consideren que assumir les conseqüències, sempre doloroses, del divordi, és millor que seguir suportant una convivència que veuen impossible. L’altra dia, en Xavier Sala Martin publicava un article sobre le dret a la felicitat, que és un dret consagrat a la constitució dels Estats Units que fins ara tothom es prenia en plan de conya i que ara, tanmateix, pren una significat ben especial que comença a considerar-se imprescindible.\nLa meva experiència -sortosament contemplativa- diu que en un divorci no hi ha bons i dolents. Tothom és bo i tothom és dolent en un moment determinat de la pel·lícula. El que hi ha, per part del que pren la decisió de separar-se, és molt cansament, força pena pel que hauria pogut ser i al final no ha estat, i moltes ganes de tornar a començar.I per part del diguem-ne abanodonat, és, sucessivament, sorpresa, negació de l’autencitat del desig de l’altre, ràbia i finalment, hostilitat, o en el menys dolent dels casos, indiferència.\nTot es pot salvar si no es perden les formes. Fins i tot, la propia existència de la parella com a tal. Però quan les coses es compliquen definitivament és quan apareixen les males maneres, els insults, les desconsideracions, la violència verbal i fins i tot física.\nEsperem, pel bé dels fills, que cap dles dos li aixequi la mà a l’altra, i si pot ser, ni tan sols li alci la veu. Seria massa dolorós.


Multa de 150.000 euros per als propietaris de la casa ensorrada al carrer Calderers | Diari de Tarragona\nMulta de 150.000 euros per als propietaris de la casa ensorrada al carrer Calderers\nLa sanció l'ha imposada el consistori de Tarragona, que sosté que la propietat no va complir amb el deure de conservar l'edifici en condicions de seguretat i va ignorar els seus requeriments. L'habitatge es va en sorrar el passat 5 de setembre\n20/04/2015 15:13 | Actualizado a 22/05/2017 23:27\nBombers davant la casa esfondrada al carrer Calderers de Tarragona. Foto: ACN\nL'Ajuntament de Tarragona ha imposat una sanció de 150.000 euros als propietaris d'un edifici del carrer Calderers número 11 que va patir un esfondrament el 5 de setembre de l'any passat. Segons ha informat el consistori, la multa es deu a l'incompliment del deure de conservar l'edifici en condicions de seguretat. Amb anterioritat a l'esfondrament, l'Ajuntament ja havia instat la propietat a actuar-hi en diverses ocasions. El sinistre va comportar el desallotjament de 35 persones d'immobles veïns que van haver de romandre fora de casa entre 4 i 22 dies, amb un cost de més de 27.800 per a les arques municipals. A més, el carrer es va haver de tallat al trànsit durant més d'una setmana.\nSegons ha informat el consistori en un comunicat, s'ha imposat a la societat TANTIFRASAL S.L. una sanció de 150.000 euros consistent en l'incompliment del deure de conservació de les edificacions en condicions de seguretat. Fins la setmana passada la propietat podia interposar recurs de reposició, però com que no ho ha fet, segons l'Ajuntament, la sanció ha quedat ratificada.\nCal recordar que a causa de l'esfondrament, l'Ajuntament va fer les gestions pertinents per acollir a les 35 persones afectades -unes deu famílies- de sis immobles. La despesa en concepte de reallotjament va suposar a les arques municipals un cost de 27.839, 03 euros. A més, els veïns van haver d'estar fora de les seves cases entre 4 i 22 dies, segons els casos. Es van desallotjar del mateix carrer del Calderers, els números 6, 8, 10 i 13, i del carrer adjacent Pere Estuves, els números 4 i 6. A més, el pas públic pel carrer Calderers va restar tancat més d'una setmana afectant a la mobilitat de la zona i, en aquells moments, es va exigir al propietari que enderroqués amb urgència l'edifici.\nLa tinent d'alcalde de Llicències, Victòria Pelegrin, ha recordat que "l'Ajuntament va advertir reiteradament als propietaris de l'obligació de tenir en bon estat els edificis" i que, en aquest cas, no van atendre els avisos. El consistori afegeix que, amb anterioritat als fets mencionats, el Servei Municipal de l'Habitatge va fer un ban municipal on s'advertia explícitament de la necessitat que els propietaris dels edificis en fessin un manteniment adequat.\nL'Ajuntament subratlla que, arran d'aquest succés, s'ha fet un important exercici d'inspecció dels edificis de la Part Alta per determinar la situació de risc potencial que poden presentar i demanar a la propietat la presa de solucions dirigides a evitar situacions de col·lapses com la que va ocórrer al carrer Calderes. En aquest sentit, s'ha demanat garantir el reforç de la seguretat dels edificis, els elements portants, estructurals i/o decoratius, cornises, voladissos i altres per impedir que puguin produir danys a les persones, a la via pública o als mateixos immobles i els confrontants.


sagittarius serpentarius | All you need is Biology\nArxiu d'etiquetes: sagittarius serpentarius\nAlt i elegant, a primera vista el secretari ens recorda a una cigonya o grua: plomatge blanc i negre, potes llargues … però el bec i urpes el delaten. Més enllà que tots són aus, poc tenen a veure. Descobreix aquesta particular au rapinyaire!\nBecs corbats i poderosos, urpes corbades, alimentació carnívora… tots sabríem reconèixer una àguila, un voltor, un falcó o una òliba al tenir-los davant. Les aus rapinyaires, de presa o de rapinya estan especialitzades en caçar animals vius, excepte els voltors (que són carronyers) i el voltor del palmeral (Gypohierax angolensis) que s’alimenta, entre d’altres coses, de la polpa dels fruits de les palmeres d’oli i de la ràfia. De vegades també roben les preses a altres rapinyaires, d’aquí el seu nom. Un cop han matat la presa, procuren evitar les parts indigeribles, però és inevitable que ingereixin pell, pèls, ungles, dents, ossos… tots aquests elements de difícil digestió seran regurgitats pel bec al cap d’unes hores en forma de bola, anomenada egagròpila (del grec antic αἴγαγρος –aígagros-, “cabra silvestre”, i pila, “pilota” o del llatí pilus, pèl).\nEgagròpiles de diferents rapinyaires nocturnes i el seu contingut. Font\nSegons l’espècie, les rapinyaires construeixen el niu sobre el terra, arbres o roques, exceptuant les falcònides i les nocturnes que no construeixen niu (utilitzen els d’altres espècies o posen els ous en forats en els arbres o roques). Com a norma general, les més grans són madures sexualment al cap de diversos anys i ponen un sol ou, mentre que les petites són madures sexualment al cap d’un any i ponen més d’un ou. Les femelles de les rapinyaires caçadores solen ser de major grandària que el mascle i a diferència de les nocturnes, en les diürnes el mascle també participa en la incubació.\n“Tenir vista d’aliga” és una dita que ens dóna pistes sobre l’excepcional sentit de la vista que posseeixen les rapinyaires diürnes. S’estima que veuen fins a 8 vegades amb més detall que un humà i en color, amb el que detecten preses o carronya a grans distàncies. Per contra, el sentit més desenvolupat de les nocturnes és l’oïda, amb una agudesa auditiva 50 vegades superior a la nostra i visió en blanc i negre. Com a la resta de les aus, l’olfacte no és molt bo, exceptuant el voltor aura (Cathartes aura) que el té molt desenvolupat.\nEL SECRETARI: UNA RAPINYAIRE DIFERENT\nEl secretari (Sagittarius serpentarius) és una accipítrida, de la mateixa ordre (Accipitriformes) que les àligues pescadores, voltors del Nou Món, milans, esparvers, astors, falcons, aligots, àligues, esparvers i elanis. És l’únic representant de la família Sagittariidae. En vol o a distància sembla més una grua que una au rapinyaire. Té unes potes llargues i nues i dits més curts i no tan corbats.\nSecretari al Parc Nacional del Serengeti. Foto: Yoky\nTé una cresta de plomes negres, les plomes de vol també són negres i la resta del cos és gris i blanquinós, tant en mascles com en femelles. Al centre de la cua presenta dues plomes més llargues. En els mascles les plomes de la cresta són lleugerament més llargues. La seva cara sense plomes ataronjada i les llargues pestanyes criden poderosament l’atenció (en els joves el color és més groguenc que taronja-vermellós). Pot pesar fins a 4,5 kg, mesurar 1,5 m d’alçada (és la rapinyaire més alta i llarga) i 2,2 m d’envergadura.\nDetall del cap del secretari. Foto: desconegut.\nL’origen del seu nom no està clar: es creia que li venia per la corona de 20 plomes que recorden les plomes que portaven les secretàries britàniques del s. XIX al cabell i usaven per escriure, o als escribans de l’Edat Mitjana, que les portaven darrere de l’orella. El més probable és que el seu nom derivi d’una mala traducció francesa del seu nom àrab: saqr-i-tair (au caçadora).\nEl seu nom científic ens dóna pistes sobre la seva alimentació: Sagittarius serpentarius, del llatí sagittarius, arquer (per la seva forma de moure o per les plomes del seu cap que recorden fletxes) i del llatí serpens, entis, de serp. En efecte, encara que la seva dieta inclou insectes grans, petits mamífers, granotes, sargantanes i tortugues, també depreda serps, incloent cobres i escurçons.\nSecretari engolint una serp sencera. Fuente\nEncara que pot volar, prefereix desplaçar-se caminant i corrent. A diferència de la majoria de rapinyaires, no busca les seves preses des de l’aire. Els adults solen caçar per parelles i són capaços de caminar fins 25-30 kms al dia per la sabana africana a la recerca de les seves preses i córrer després animals més ràpids que ells. Un cop detectada una serp, el secretari pica de peus a terra per fer-la sortir i la persegueix fins atrapar-la. Com totes les rapinyaires, no l’ataca amb el bec, sinó amb les urpes: primer la mata o atordeix amb fortes puntades de peu, amb una força equivalent de fins 5 vegades el seu pes en una dècima de segon i després l’engoleix sencera (referència). A més, a diferència d’altres aus, manté els ulls oberts durant l’atac, el que li permet colpejar amb precisió el cap i clatell de la seva presa. Recordes el casuari, una altra au capaç de donar puntades de peu mortals?\nNo et perdis aquest vídeo en què es veu una parella de secretaris amb els seus pollets i la seva impecable manera de caçar a càmera lenta:\nEl secretari és força social, es mouen en grups de 2 a 5 individus, encara que poden ser solitaris ocasionalment. El ritual d’aparellament inclou vols ondulants per part del mascle i caigudes en picat, unit a crits guturals. Mascle i femella també es persegueixen amb les ales obertes de manera similar a quan cacen una presa. Formen parelles monògames per a tota la vida, l’aparellament es produeix a terra i ocasionalment a la part alta dels arbres, preferiblement entre agost i març.\nSecretari en el niu amb un parell d’ous. Foto: Hispalois\nConstrueixen el niu a les branques de les acàcies, que poden reutilitzar any rere any fins que és massa pesat. Posen d’1 a 3 ous de color blanc verdós en intervals de 2 o 3 dies, encara que el pollet més feble sol morir al poc temps. Els ous són incubats principalment per la femella, encara que el mascle pot participar de la incubació, i dura uns 42-46 dies. Els pollets es posaran de peu a les 6 setmanes i al cap de poc temps els seus pares els ensenyaran a caçar. El seu plomatge és més fosc i en successives mudes obtindran el color dels adults. Viuran fins als 15 anys com a màxim aproximadament en estat salvatge.\nPollets de secretari amb el seu plomatge fosc. Fuente\nEn aquest vídeo fet amb una càmera oculta en un niu pots observar com el secretari regurgita l’aliment per alimentar el seu poll:\nDISTRIBUCIÓ, AMENACES Y CONSERVACIÓ\nEl secretari es distribueix per la sabana i pastures obertes africanes (sud del Sàhara) i no és migratori. Està classificat com a vulnerable per la Llista Vermella de l’IUCN i apareix a l’apèndix II del CITES.\nDistribució del secretari. Font: IUCN\nTot i que alguns exemplars viuen en zones protegides com parcs naturals, la seva població està descendint probablement a causa de la degradació de l’hàbitat, l’alteració, l’enverinament, la caça i la captura per al comerç. Els depredadors naturals dels pollets són els corbs, grues, tockus i calaus, ducs i milans.\nTot i que tradicionalment és admirat a l’Àfrica, per a la seva conservació hi ha mesures proposades com un programa de vigilància per obtenir una estimació de la població i el seguiment de la tendència de l’espècie. Es proposa també a les zones on l’espècie està disminuint, augmentar la consciència de les amenaces entre la població local, en particular els ramaders. També es vol fer front a la captura i el comerç de l’espècie.\nCom a curiositat final, el secretari és l’emblema de la República del Sudan, apareix en l’escut d’armes de Sud-àfrica i en multitud de segells de diferents països africans.\nEmblema de Sudan. Font\nEscut d’armes de Sudàfrica. Font


El CREAF dona suport a les mobilitzacions per l’emergència climàtica | CREAF\nLa setmana del 20 al 27 de setembre tindran lloc un seguit de mobilitzacions a nivell mundial amb motiu de la Cimera pel Clima de l’ONU del dia 23 a Nova York, que es concretaran en la Vaga Mundial pel Clima prevista per al divendres 27 de setembre. Aquesta vaga és secundada per diverses institucions científiques i organitzacions i col·lectius de la societat civil d’arreu del món. El CREAF, que vol ser un centre de referència en temes relacionats amb la mitigació i l’adaptació al canvi climàtic, dóna ple suport a aquestes mobilitzacions.\nCompromesos amb la iniciativa Covering Climate Now\nD’altra banda, moltes persones del CREAF estan participant com experts o expertes en reportatges i diferents notícies sobre aquest tema.\nCTFC canvi climàtic @es agricultura ecologia internacional divulgació francisco lloret ocells comportament animal imbalance-p adaptació mediterrani serveis ecosistèmics Jordi Martínez Vilalta institucional co2 mosquito alert SIG invasores sostenibilitat


El racó d'en Cristòfol: Laissez - faire\nAquests dies de tribulacions econòmiques, són molts els qui recorden els pensaments 'clàssics' en aquesta disciplina. Hores d'ara comença a estendre's ( ai las! ) un consens bàsic sobre dues idees que hem defensat amb convicció.\nLa crisi és sistèmica, fonda i global\nSom a la fi d'un cicle i d'una manera d'entendre el món.\nDit això hi ha qui s'afanya a cercar explicacions, culpables, ... vaja a fer fum per no encarar la realitat present i marcar el demà.\nPicture Aurora Cascudo\nAprofito per treure pols a alguns volums elementals de la meva particular biblioteca i avui aprofito unes línies de John Maynard Keynes, recollides al "Ensayos sobre intervención i liberalismo". Aquesta es una traducció a partir de "The collected writtings of John Maynard Keynes (Vol. IX Essays in persuyasion" ) "\nEl segon assaig porta per nom "The end of Laissez-faire" (1926), literalment "La fi del deixar-fer" i representa un repas històric als origens i defensors d'aquest enfocament de la economia i de la societat.\nAvui és veuen els darrers decenis com una època d'excesos, de desregulacions, de campi qui pugui i com no d'un "laissez-faire" cataclísmic.\nL'origen d'aquesta expressió cal cercar-lo en la resposta del mercader Legendre a Colbert , encara que ja l'any 1707 Boisguilbert utilitza a la seva Dissertation la expressió "on laisse faire la nature".\nAixí Turgot explica que Colbert preguntà a Legendre "que peut-on faire pour vous aider?" - que podem fer per ajudar-vos ? - Aquest responguè "Laissez-nous faire" -deixeu-nos fer -, en el sentit que els poders publics no destorbessin la natural marxa dels afers econòmics.\nAquest "deixar fer" és present també a la doctrina taoista i fonamenta el pensament econòmic de la Escola de Manchester o de la Escola de Chicago.\nEn Keynes apunta la seva crítica i nombrosos exemplesa propòsit d'aquesta manera d'entendre el món. Per exemple fa notar que cap al 1751 el Marquès d'Argenson la defensà aferrisadament tot explicant que la decadència de les manufactures tenia el seu origen en la protecció rebuda. Així "deixeu-fer, tal hauria d'ésser la divisa de tot poder públic, des que el món és civilitzat"\nSi tornem al segle XXI, podem reflexionar al voltan d'aquest concepte:\n- Ha estat suficient la legislació dels Estats ?\n- Cal crear normes i regles a nivell europeu ? mundial ?\n- En general els Estats han estat excesivament permisius ?\n- Han estat aquests quinquenis prou equitatius en termes econòmics ?\n- Es el 'laisser-faire' el camí correcte per Àfrica ?\n- I per la repartició de càrregues i beneficis entre les persones ?\nUna entrada densa que mereix una píndola musical harmoniosa.


by Club Ciclista Lloret · Published 16 de maig de 2013 · Updated 16 de maig de 2013\nEl Club Ciclista Lloret de Vistalegre participarà per segona ocasió consecutiva en una de les curses de muntanya amb més prestigi del calendari nacional, la Volta a Cerdanya Ultrafons que es disputarà els propers dies 7, 8 i 9 de juny. Els atletes de muntanya que defensaran els nostres colors a la prova seran Miquel Estela (segona participació) i Toni M. Vanrell, que aniran acompanyats a l’estructura de l’equip per altres dos ateltes de muntanya com Joan Cadel i Toni Nicolau.\nEls lloritans i la resta de companys disptuaran concretament la versió de 87 quilòmetres de la carrera, amb un desnivell positiu de 3.800 metres i negatiu de 3.600 metres. Entre els inscrits hi trobam figures de caire mundial com el mallorquí Tofol Castanyer i Kilian Jornet. Precisament vos deixam amb un vídeo del català parlant d’aquesta important cursa.\nBrillant podi d’Escribano al Trofeu Arturo Sintes i positiu debut a la Challenge de Primavera\nby Club Ciclista Lloret · Published 10 de març de 2014 · Last modified 13 de març de 2014


Articles 1 a 20 de 102\nOlives verdes farcides de taronja La Masrojana\nOlives verdes farcides de taronja són una selecció d'olives camamilla farcides de taronja. Un producte de qualitat perfecte per combinar amb aperitius i amanides. Format llauna: 150gr\nOlives verdes farcides d'anxova La Masrojana\nOlives verdes farcides d'anxova són una selecció d'olives camamilla farcides d'anxova. Un producte de qualitat perfecte per combinar amb aperitius i amanides. Format llauna: 150gr\nCervesa Voll Damm 66cl és una cervesa DOBLE MALTA amb el doble de sabor i de cos.\nIngredients: aigua, malta d'ordi, arròs, blat i llúpol.\nCerveza Estrella Damm és una cervesa mundialment coneguda amb més de 140 anys d'història. Aquesta cervesa s'elabora utilitzant la mateixa recepta original de 1876 fruit de la combinació de malta d'ordi, arròs i llúpol, ingredients 100% naturals, sense aditius ni conservants.\nPatata Palla Fregida Laurie\nPatata Palla Fregida Laurie són patates fregides tradicionals de Reus.\nINGREDIENTS: Patata, oli vegetal (girasol, oliva) i sal. Pot contenir traces de gluten, soja i llet.\nCervesa artesanal Big Bear (SENSE GLUTEN) és una cervesa clàssica d'estil Pale Ale, a l'estil anglès. Frank, l'ós vegetarià, ha sortit de la seva cova per combatre contra la cervesa de mala qualitat.\nUna cervesa elaborada de manera tradicional, una cervesa com les d'abans.\nCervesa artesanal Miss Hops HIGH IPA (la senyoreta llúpols) és una cervesa elaborada amb molts llúpols com el seu nom indica.\nPer pendre sola o gaudir-la en un bon àpat, afruitada amb molt d'aroma i un retrogust de fruites tropicals.\nCervesa artesana La Bella Lola és una cervesa rossa premium elaborada amb maltes i blat de la regió de Baviera i Bohemia amb llúpols cítrics d'Estats Units i Alemania.\nLa Bella Lola és intel·ligent, seductora, elegant, divertida i amb molta personalitat. Destaca entre totes les demés.\nIngredients: Aigua, blat, malta d'ordi, llúpol i llevat.\nCervesa artesanal Cerdos Voladores IPA. La cervesa que fa homenatge als Tres Porquets, ara amb nom de Porcs Voladors.\nPer pendre sola o gaudir-la en un bon àpat, és potent i amb molt llúpol, que li dona aquest sabor amarg que crea addicció.\nLaurie Patata Palla Sal i Pebre\nLaurie Patata Palla Fregida Sal i Pebre són patates fregides tradicionals de Reus.\nINGREDIENTS: Patata, oli vegetal (girasol, oliva), sal i pebre negre mòlt. Pot contenir traces de gluten, soja i llet.\nLa Mula +IPA -POLÍTICA és una cervesa artesana Indian Pale Ale. Està elaborada a base de malt d'ordi, malt de blat, llevat i llúpol. Es noten els torrats, el sabor a herba i a fruites exòtiques tropicals.\nOlives Arbequines amb pinyol, considerada com una de les millors olives per la seva qualitat.\nElaborades amb processos tradicionals, tenen un sabor suau i exquisit.\nLa Mula Sanidad Recomienda és una American Blonde elaborada a base de malta d'ordi i blat 100%, aigua, llevat i llúpol america que fa que sigui lleugera pels seus aromes cítrics.\nLa Mula Gran Dia és una 1/2 IPA elaborada a base de malta d'ordi i blat, aigua, llevat i llúpol que fa que tingui aromes cítrics.\nCerveses Olis i Olives Fruits Secs Melmelada Artesana Mel Artesana Vinagres Postres Conservas y patatas\nBarcelona Beer Company Birra Moretti - Heineken Italia S.p.A. Birra Peroni S.r. l. Cervezas La Mula Damm S.L. La Vella Caravana Les Clandestines de Montferri


Vinaròs News – Pàgina 2765 de 3027 – Històries d'avui en dia\nALTRES POBLES 30 gener, 2018\nLa Diputación de Castellón ya ha iniciado el proceso de contratación de su Plan Provincial de Rehabilitación de Caminos Rurales en el que invertirá 1,5 millones de euros en las dos próximas anualidades tras haber concluido 2017 con 3.000 kilómetros reparados de 133 municipios de la provincia. Así, el Gobierno... Llegeix més\nNOTA DE PREMSA LA UNIÓ de Llauradors detecta un augment dels robatoris de cítrics en el camp durant els últims dies degut sobretot a les millors cotitzacions que la fruita té durant aquesta campanya i assenyala que la majoria són efectuats per màfies organitzades. LA UNIÓ va a sol·licitar... Llegeix més\nDALT DEL SÉNIA 30 gener, 2018\nNOTA DE PREMSA Les cooperatives del Baix Ebre i del Montsià que formen part d’ACOBEM van promoure una reunió el passat divendres amb representants al territori del departament d’Agricultura i d’Interior de la Generalitat de Catalunya, per tal de parlar i de buscar solucions a la greu problemàtica que... Llegeix més\nPEÑÍSCOLAQUÉ PASSARÀ ? 30 gener, 2018\nNOTA DE PRENSA Peñíscola será, nuevamente, mañana el escenario de una gran prueba deportiva: la llegada de la primera etapa de La Volta a la Comunitat Valenciana. Esta competición ciclista contará con cinco etapas, la primera de las cuales arranca en Oropesa y llegará mañana a meta, alrededor de... Llegeix més\nBenassal aportarà 495€ a l’Associació Espanyola contra el Càncer\nBENASSAL 30 gener, 2018\nNOTA DE PREMSA Benassal aportarà 495€ a l’Associació Espanyola contra el Càncer. És el resultat de la campanya de flors de Nadal que s’ha desenvolupat en el municipi. L’Ajuntament ha agraït la col·laboració de tots els veïns que han adquirit les flors per a aquesta causa solidària. Les flors... Llegeix més\nSENSE CATEGORIA 30 gener, 2018\nNOTA DE PREMSA Dissabte que ve, 3 de febrer, Sta. Magdalena acollirà la segona edició del Campionat de caça provincial de perdiu amb reclam, organitzat per la delegació de Castelló de la Federació de Caça de la Comunitat Valenciana, el Club de Caçadors Sant Lázaro de Sta. Magdalena i... Llegeix més


La UGT lamenta que la llei del dret a l’habitatge creï desigualtats en l’accés a les VPO | UGT Catalunya\nLa UGT lamenta que la llei del dret a l’habitatge creï desigualtats en l’accés a les VPO\nPublicat el 20 Desembre, 2007\nEl text aprovat no disminueix el termini de qualificació a 90 anys per als HPO i estableix diferents terminis en funció de qui construeix, a on i amb quins ajuts\nLa UGT de Catalunya lamenta que després de totes les negociacions al voltant del Projecte de llei del dret a l’habitatge, el debat s’hagi centrat en la modificació d’articles que no tindran una veritable transcendència per garantir l’accés a l’habitatge, i en canvi s’hagin adoptat mesures que generen desigualtats entre la ciutadania en el moment de ser adjudicataris d’un habitatge de protecció oficial (HPO).\nEn aquest sentit, la redacció de l’article 79 "Termini de qualificació" estableix tres possibilitats:\nSi els habitatges han estat construïts es sòl públic o qualificat per a ésser destinat a protecció oficial: actualment 90 anys, segons el decret 244/2005 d’actualització del Pla pel dret a l’Habitatge 2004-2007.\nSi els habitatges han estat construïts en sòl no qualificat amb destinació a habitatge de protecció oficial, però els promotors han rebut ajuts públics per aquella promoció: s’establirà el termini per decret.\nSi els habitatges han estat construïts en sòl no qualificat amb destinació a habitatge de protecció oficial, i els promotors no han rebut ajuts públics per fer-ho: 30 anys.\nAquesta diferenciació provoca que, tractant-se de persones que acrediten igual necessitat d’habitatge, finalment se’ls adjudiqui una vivenda que tindrà un règim jurídic diferent, fixant el termini de qualificació en funció del sòl sobre el que s’ha construït, qui l’ha construït i quins ajuts ha pogut rebre o no per fer-ho. Per a la UGT de Catalunya, aquesta disposició de la llei genera desigualtats entre ciutadans. En la majoria de casos, serà qüestió de l’atzar que puguin rebre un HPO amb més o menys anys de qualificació. Només serà en el darrer cas (els construïts per promotors privats en sòl lliure i sense ajuts – 30 anys), en el qual els propis promotors podran escollir a quines persones adjudiquen l’habitatge, amb l’únic requisit per part de ls adjudicataris d’estar inscrits en el Registre de Sol·licitants d’Habitatge Protegit.\nEl nostre sindicat continua pensant que el termini de qualificació a 90 anys és excessiu i limita les possibilitats de desenvolupament social, personal i familiar de les persones adjudicatàries. Tanmateix, la llei hauria d’haver establert un únic termini de qualificació per a tots els casos.\nTambé en relació amb l’accés als HPO, el sindicat considera que la llei tampoc aborda amb decisió els criteris que han de servir per definir els requisits per accedir a les diferents promocions d’habitatges de protecció oficial. La UGT de Catalunya troba a faltar una ordenació i unificació dels requisits pel que fa als anys d’empadronament que s’exigeixen a cada promoció d’habitatges. És necessari que, en aquest sentit, es prengui una consciència solidària a nivell municipal que permeti que ciutadans i ciutadanes no empadronats en la localitat on es desenvolupen les promocions puguin accedir a aquests habitatges.\nEn un altre sentit, la UGT de Catalunya considera que s’ha perdut l’oportunitat d’ampliar les polítiques públiques que poden facilitar l’accés a un habitatge. El nostre sindicat ha demanat en reiterades ocasions que s’ampliés el número d’habitatges de protecció oficial destinats al lloguer. Considerem que aquesta política, a través d’un lloguer social, és la que permetria facilitar a tots els ciutadans i ciutadanes un habitatge digne, i d’altra banda, permetria crear un mercat de lloguer paral·lel al lliure, que facilitaria la mobilitat de la ciutadania per qüestions laborals, de formació, de necessitats familiars o altres. En aquest sentit, l’Avalot – Joves de la UGT de Catalunya ha presentat al Parlament de Catalunya més de 55.000 signatures per tramitar una iniciativa legislativa popular que reclama entre d’altres aspectes, l’augment de la construcció d‘HPO de lloguer fins al 60% del total.\nD’una altra banda, el nostre sindicat considera que la llei aprovada sí recull tot un seguit de disposicions que afronten algunes problemàtiques al voltant de l’habitatge que era necessari regular. Així, la inspecció tècnica dels habitatges, el foment de la rehabilitació i conservació del parc immobiliari, la lluita contra la sobreocupació, l’infrahabitatge i l’assetjament immobiliari, els ajuts al lloguer, o la protecció dels consumidors i usuaris, han estat recollides en el text legislatiu amb diferents mesures que actuaran de forma decidida i positiva per garantir el correcte ús dels habitatges i la seva conservació, per assegurar ajuts socials per a les situacions amb més necessitats o per protegir els consumidors dels abusos que es produeixen al voltant de la compra – venda i lloguer d’habitatges.


Els pisos de Can Sant Joan per a lloguer assequible es licitaran a principis del 2019 - Diari de Rubí\nL\_’Institut Català del Sòl (Incasòl) ha presentat els projectes guanyadors del concurs de la Generalitat per construir tres promocions de lloguer assequible a Rubí, el Carmel i el Polvorí. Entre les tres promocions, l\_’administració catalana farà una inversió de 4,8 milions d\_’euros i està previst que les obres es licitin a principis del 2019.\nEls arquitectes encarregats de la promoció de Rubí, ubicada al carrer Marconi, seran els del grup Ravetllat Ribas, SLP, que han guanyat el concurs que es va obrir al juny. Els habitatges estaran situats al barri de Can Sant Joan, en una parcel·la propietat de l\_’Incasòl de 740 m² orientada al nord-sud.\nL\_’edifici tindrà una alçada de planta baixa i tres plantes de pis. A la planta baixa, es permet l\_’ocupació total, mentre que en les plantes pis la profunditat edificable es limita a 14 metres. Els 26 habitatges, amb un mínim de 50 m² útils, seran preferentment de dos dormitoris dobles, una cuina tancada, bany complet i una zona de rentat independent, a més d\_’una plaça d\_’aparcament.\nPel que fa a les altres dues promocions, totes dues a Barcelona, la del Carmel, comptarà amb 20 habitatges, i la del Polvorí, una zona de Montjuïc, amb 16 habitatges. En paral·lel a les tres promocions, l\_’Incasòl també ha fet públic que està prevista la construcció de 36 habitatges al Masnou.\nA l\_’abril, la Generalitat anunciarà els emplaçaments de la segona fase del programa de promoció d\_’habitatge públic de lloguer assequible. Les promocions d\_’aquest programa seran gestionades per l\_’Agència de l\_’Habitatge de Catalunya.


Phanya Chaley Suanphueng Ratchaburi Tailàndia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 192 allotjaments a Ratchaburi.\n159 T.Thakoey, Suan Phueng, Ratchaburi, Tailàndia, 70180 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Phanya Chaley Suanphueng?\n2 llits extragrans o 2 sofà...\nNotable 7,2 (132 comentaris)\nMés informació sobre Phanya Chaley Suanphueng\nDissenyat tant per oci com per negoci, Phanya Chaley Suanphueng està situat idealment a Suan Phueng; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Gàcies a la seva bona ubicació, des de l'allotjament es pot accedir fàcilment a les visites obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Phanya Chaley Suanphueng asseguren una estada plaentera als seus clients. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, servei de neteja diari, registre d'entrada/sortida privat, accés per a cadires de rodes, express check-in/check-out són només algunes de les comoditats que fan que Phanya Chaley Suanphueng sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara penjador de roba, cafè instantani inclòs, te inclòs, vestidor, beguda de benvinguda gratuïta per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses jardí, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Phanya Chaley Suanphueng la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Ratchaburi.\nTots els tipus de viatgers (56)Viatger de Negocis (3)Parelles (26)Famílies amb infants petits (12)Famílies amb infants grans (4)Grups (11)


Paul Oakenfold - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nPaul Oakenfold el 2009\n30 d'agost de 1963\nPerfecto Records (en)\nPaul Oakenfold (Londres, 30 d'agost de 1963) és un productor de música electrònica i un DJ.\nPaul Oakenfold comença a mesclar als 16 anys amb el seu amic Trevor Fung en un bar a Covent Garden. Les seves principals influències musicals li vénen de l'escena Hip-hop novaiorquesa que freqüenta durant els anys 1980. De tornada a Anglaterra, es convertix en productor i agent per a l'etiqueta Champions Records.\nEl 1987, Oakenfold i els seus amics, Trevor Fung i Ian St. Paul, passen alguns mesos a Eivissa, i descobreixen la música dels dance club. Utilitzant les influències del so d'Eivissa, de la disco italiana, del soul i a house, Oakenfold produeix l'àlbum dels Happy Mondays, Pills 'n' Thrills and Bellyaches , continuats amb remixos per a U2, Massiva Attack - " Unfinished Sympathy " Arrested Development, The Cure -Close To Me (close mix), Snoop Dogg, Simply Red, New Order, Jesus Loves You i The Shamen, molts dels quals surten amb la seva etiqueta Perfecto Records.\nPaul Oakenfold torna al DJing durant la primera meitat dels anys 1990, després d'un curt període com a membre del grup Grace. És igualment DJ resident de les vesprades Cream en els discoteques (d'Eivissa) de 1997 a 1999. Durant aquest període es dóna a conèixer als Estats Units, sobretot amb la sortida del seu àlbum Tranceport el 1999, molt ben rebut pels seguidors de trance americans.\nEl 1999, signa la música del genèric de la versió britànica de l'emissió de telerealitat, Big Brother (UK). El 2000, amb ocasió de l'EURO organitzat a Bèlgica i als Països Baixos, signa la banda sonora del joc oficial de la competició d'EA Sport, és a dir EURO 2000.\nLa seva popularitat creix encara gràcies a la seva participació en bandes originals de pel·lícules com Swordfish (on la cançó "New Born" del grup Muse és remesclada), El Planeta dels simis, Matrix Reloaded, Matrix Revolutions, Die Another Day (per al qual ha remixat el tema de James Bond), Collateral i La Memòria a la pell.\nEl 2002 la revista Q afegix Oakenfold en la seva llista dels «50 Bands To See Before You Die» ("50 Grups Per Veure Abans de Morir"). El mateix any, Oakenfold treu el seu primer àlbum sol, anomenat Bunkka amb la col·laboració d'alguns artistes com Nelly Furtado ("The Harder They Come") i Shifty Shellshock, el cantant de Crazy Town ("Starry Eyed Surprise"). Més tard aquest any, la seva etiqueta ha tret Perfecto Presents Another World amb Oakenfold com a mixer. El doble àlbum Creamfields , s'estrena el 2004. I el 2005, produeix una mescla de la cançó Sorry de Madonna que està disponible en el seu single. El 2008, renova la seva col·laboració amb Madonna i realitza un remix del seu single Give It 2 Me present a la versió col·leccionista de l'àlbum Hard Candy. El mateix any, treu el triple àlbum "Anthems", que reagrupa un bon nombre de pistes famoses Trance dels dos últims decennis. Sempre el 2008, Paul Oakenfold es fa DJ resident al Rain Nightclub a Las Vegas, i actua cada dissabte a la tarda.\nPaul Oakenfold torna a les fonts durant l'estiu de 2009 traient Perfecto Vegas, una doble compilació mesclada orientada a Trance, com no n'havia tret des de "Creamfields" el 2004. El 2009, Oakenfold recorre el globus al costat de Madonna fent l'obertura dels concerts de la segona part del Sticky & Sweet Tour. Coprodueix igualment el seu últim single "Celebration".\nEl 2007, realitza diverses pistes de la banda original de la pel·lícula d'animació japonesa "Vexille". El 2008, signa la banda original de la pel·lícula Nobel Son, dirigida per Randall Miller. El 2011, participa en l'àlbum dels Daft Punk - Tron Legacy Reconfigured, remesclant la cançó "C. L. U".\n1999 Global Underground: Nova York\n1998 Global Underground: Nova York\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Paul Oakenfold\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Paul_Oakenfold&oldid=21020253»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 25 abr 2019 a les 02:42.


'Tornarem a néixer' és el títol del seu segon disc en solitari - SIESTV\n28 març 2018 'Tornarem a néixer' és el títol del seu segon disc en solitari\nFrank Montasell emprèn una nova direcció musical i ens sorprèn amb cançons més fresques\nPosted at 10:53h in Música by siestv\nFrank Montasell torna després de dos anys amb un nou projecte i aires renovats. Torna més frec i amb ganes de fer gaudir a la gent. I, per aquest motiu ha emprès una nova direcció musical. Però, tot i això, els seus directes continuen tenint la mateixa essència. Demà el podrem trobar al Sunset Jazz Club de Girona a les vuit del vespre.\nFrank Montasell, immortal, musica, Música en català, sant cugat, Sunset jazz


Notícies :: Cambra :: Elles, intèrprets | Divulgació i actualitat musical de música clàssica i òpera\nAvui, coincidint amb el 8 de març, destaquem la presència de les intèrprets Nicola Benedetti i Ellen Nisbeth, que s’erigeixen com a clares protagonistes de la música de cambra d’aquest mes a L’Auditori. Així, el 29 de març ens espera un trio de primera ordre amb obres de Schumann, Rihm i Brahms (tot senyors) en un concert inclòs dins el Barcelona Obertura Spring Festival. El 26 d’abril podrem gaudir d’una de les formacions catalanes amb més projecció internacional, el Cosmos Quartet, acompanyats de Nisbeth, interpretant Mozart i Hosokawa (també senyors). Tot i la presència cada vegada més notable de dones solistes, sempre és un bon moment per deixar per escrit la falta de compositores als nostres escenaris.\nNicola Benedetti, violinista escocesa d’orígens italians, compta amb un temperament ardent i extravertit, amb nervi, expressivitat i un so potent i de qualitat, a més de gran virtuosisme i domini de l’arc segons la premsa. Cal dir que aquesta intèrpret multi-premiada va guanyar un Grammy el passat mes de gener al millor solo instrumental de música clàssica per a la gravació del Concert per a Violí de Wynton Marsalis i la Fiddle Dance Suite. Amb aquests precedents i l’acompanyament de Leonard Elschenbroich al violoncel – descrit pel New York Times com “un músic de gran destresa tècnica, curiositat intel·lectual i profunditat expressiva” - i Alexei Grynyuk al piano – guardonat en competicions com les de Vladimir Horowitz Competition a Kiev o la Shanghai Competition de Xina – és normal esperar aquest concert amb expectació.\nAixí doncs, tenint en compte el caràcter interpretatiu dels tres artistes, el Trio núm. 1 en Re menor, op. 63 de Schumann serà una molt bona oportunitat per sentir-los brillar. Aquest trio compost el 1847 comença "Amb energia i passió", tal i com indica Schumann al primer moviment, que segueix una forma de sonata en 4/4 però que, per contra, transmet la inestabilitat pròpia dels compassos d’amalgama. En un segon moviment més agitat, "viu però no massa ràpid" podrem gaudir d’un moviment que demana d’un so més punyent, més punxegut que tant el violí com el violoncel l’hauran de buscar a prop del pont de l’instrument. El contrast amb el tercer moviment és cor-prenedor: "Lentament i amb recolliment" demana Schumann, i és que la partitura està formada d’unes suspensions al piano que es resolen lentament i d’una melodia al violí que pesa i plora. Amb una estructura ternària (ABA), comença amb do major, segueix a fa major i quan torna a la A, la tonalitat modula a la major per deixar a l’aire, finalment, un pedal de La actuant com a dominant de Re major, tonalitat final. D’aquesta manera, Schumann dóna un sentit d’anhel i esperança a l’obra i dona pas al quart i últim moviment.\nEl Trio núm. 1 en Si major, op. 8 és el primer i últim trio per a piano de Brahms (dels tres que va compondre) perquè, tot i que la va escriure als seus vint anys, va fer-ne una revisió exhaustiva i va donar-li la forma definitiva trenta-cinc anys més tard. En la versió original, hi ha moments desiguals i vaporosos però després de l’estiu de 1891, Brahms va aconseguir millorar l’obra inserint fragments i substituint passatges sense fer evident cap mena de fractura estilística. Una característica de l’original que Brahms sí que va respectar va ser el final en tonalitat menor, recolzant-se en una intenció de desolació. Hi ha qui diu que es tracta d’una premonició de l’intent de suïcidi i posterior confinament a un asil de Robert Schumann; en qualsevol cas, es tracta d’una conclusió sorprenentment dramàtica tenint en compte l’atmosfera de serenor de l’inici.\nEl concert es reservarà un espai pel Fremde Szenen (III) de Wolfgang Rihm, segurament un dels compositors contemporanis més importants d’Europa. Aquests tres assajos per a trio de piano s’han convertit en clàssics de la nova música de cambra. Inspirades en Robert Schumann, el compositor admet el seu propi llenguatge com a estrany o estranger; alhora, però, convida als oients a deixar-se endur pels silencis fragmentats, la impulsivitat i les repeticions obsessives i a recórrer un viatge surrealista que combina el record i la nostàlgia amb la subjectivitat.\nEl segon concert de cambra d’aquest mes serà a càrrec de Cosmos Quartet i la violista Ellen Nisbeth, recentment seleccionada per l’ECHO (European Concert Hall Organisation) com una estrella emergent de la temporada 2017/18. Amb projectes professionals que l’han portat a treballar amb orquestres de gran prestigi, ha estat citada per la premsa com a solista modèlica, una revelació amb un timbre ple de matisos i perspectives, bonic i de rara puresa. Després de guanyar el Swedish Soloist Prize i el Nordic Soloist Prize, el jurat la va qualificar d’interpretació natural i amb presència escènica, amb una expressió i encant personals i una gran capacitat comunicativa. Ja la vam poder sentir en l’edició passada del Festival Emergents i enguany L’Auditori en farà un petit retrat gràcies a la seva participació també en el cicle Sampler Sèries amb un programa de viola i electrònica.\nLa solista estarà acompanyada del Cosmos Quartet, una formació que, malgrat la seva joventut, han aconseguit fer-se un lloc en el reconeixement internacional. La temporada passada els vam poder sentir al Festival Emergents Barcelona i entre els premis més recents destaquen el Primer Premi al Concurs Irene Steels-Wilsing Foundation i el Primer Premi al 13è Premi BBVA de Música de Cambra Montserrat Alavedra, així com el fet d’haver quedat finalistes als prestigiosos Concours de Genève i Carl Nielsen International Chamber Music Competition.\nAquests cinc músics, així doncs, interpretaran el Quintet de corda núm. 1 en Si bemoll major, K. 174 i el Quintet de corda núm. 3 en Do major, K. 515 de Mozart. Els sis quintets que el músic vienès té per aquest tipus de cambra formen un petit corpus particular que, pel fet d’introduir aquesta segona viola a la formació reina de cambra, s’afegeix una nova profunditat de pensament i textura i permet desplegar una gran varietat de diàlegs: entre les veus extremes acompanyades d’una harmonia de les veus del centre, entre els dos violins i el cello, entre els dos violins i les dues violes, amb el cello sustentant l’edifici polifònic, oferint un trio agut amb els dos violins i la primera viola o un trio de greus amb les violes i el cello o el violí sol oposat a la viola sola, per posar alguns exemples.\nQuan Mozart va escriure la seva primera obra per aquesta formació, el quintet de cordes amb prou feines constava d’una trajectòria d’un segle d’antiguitat: si bé amb el consort de violes es va arribar a una certa expressivitat i equilibri polifònic, a mitjans del XVIII encara es considerava una forma a mig camí entre cambra i orquestra. A la dècada dels 70, els quintets de corda encara no tenien un caràcter tancat ni una plantilla fixa però va ser llavors quan Mozart, encara adolescent, va compondre aquest, pràcticament, exercici d’estil. Segons Abert, l’obra «té encara caràcter de divertiment, com proven sobretot les tres codes i el joc freqüent de respostes entre el primer violí i la primera viola».\nCatorze anys més tard, escrivia dos quintets que són oposats i, alhora, fruits del mateix moment: la composició dels K515 i 516, Mozart va rebre notícies de la greu malaltia del seu pare, que moriria el 28 de maig. Les dues obres estan escrites amb aquesta recança i instint d’alliberament davant de qui va ser el seu pare però també el seu conseller, amic, tirà... Aquest fet biogràfic es relaciona normalment amb el quintet menor però cal tenir en compte que aquesta altra obra més optimista, segura i vital – segons Halbreich «una majestat olímpica i que sobrepassa a totes les altres obres instrumentals de Mozart per l’amplitud dels seus desenvolupaments» - també va ser escrita durant la mateixa primavera de 1787.\nFinalment, aquesta vegada en forma de quartet, també podrem gaudir de Blossoming de Toshio Hosokawa, inspirada en la imatge d’un lotus que envia les arrels al fons de l’estanc, amb un tall que s’estén a través de l’aigua fins la superfície i cap al cel i un capoll que floreix mirant el sol del matí.\nCom anunciava a l’entradeta, voldria acabar subratllant el fet que, si bé és del tot destacable la presència de dues dones encapçalant aquestes formacions de cambra, cal assenyalar el fet que les obres programades signades per compositores segueixen sent l’excepció. No només dins aquest cicle i no només dins aquesta institució, sinó de manera generalitzada en el panorama de música clàssica (i m’atreviria a dir que de molts més gèneres) del nostre país.\nFoto: Nicola Benedetti, Leonard Elschenbroich, Alexei Grynyuk, Ellen Nisbeth, Cosmos Quartet\nMés, sobre...: cambra , auditori , barbelona obertura spring festival , nicola benedetti , ellen nisbeth , mozart , schumann , brahms


A Clickedu, som la primera plataforma educativa de l’estat que funciona amb el sistema ChromeOS i que ha desenvolupat l’estructura necessària per l’integració de la plataforma amb la sincronització amb les Google apps for education, un element essencial per aconseguir la millora de les metodologies aplicades a ...\nA Clickedu volem donar resposta i solucions a les vostres necessitats. Per això, i arran de nombroses converses amb les escoles, hem volgut anar un pas més enllà en el sistema de millores de Clickedu. Des d’aquest any i en endavant, de les tres actualitzacions que fem anualment, la millora d’estiu serà ...\nEscuelas Pías Zaragoza i Clickedu, un equip\nEl col·legi Escuelas Pías Zaragoza ha publicat una entrada el seu bloc de la qual n’estem molt orgullosos! Es tracta d’una opinió molt positiva sobre Clickedu, en la que parlen de la importància de Clickedu en la gestió diària del centre i com a mitjà de comunicació amb alumnes i famílies. ...\nEl passat mes de novembre Clickedu va visitar un lloc molt especial… els estudis de Prado del Rey de Televisió Espanyola! El programa La Aventura del Saber, de La 2, va voler entrevistar el nostre director general, Ignasi Nogués, per conèixer millor el projecte de Clickedu i mostrar la importància de les noves ...\nDespertem els sentits a Porrera\nEl passat 23 de novembre vam celebrar una nova trobada de Despertem els sentits a Porrera, on vam poder gaudir de la natura, passejar entre les vinyes, conèixer el poble i fins i tot tastar uns bons vins a Falset! Despertem els sentits és una sèrie de trobades anuals que tenen com a finalitat compartir una estona junts ...