El repte de la “nova evangelització” - Bisbat de Terrassa\nEl repte de la “nova evangelització”\nEl repte de la “nova evangelització” https://www.bisbatdeterrassa.org/ca/bisbe/cartes-dominicals/el-repte-de-la-201cnova-evangelitzacio201d https://www.bisbatdeterrassa.org/@@site-logo/logo-bisbat-de-terrassa.png\nL’Evangeli de Sant Marc, amb la concisió que el caracteritza, ens introdueix avui en el nucli de la Quaresma: “Després d’haver estat empresonat Joan, Jesús es presentà a Galilea predicant la Bona Nova de Déu; deia: “Ha arribat l’hora i el Regne de Déu és a prop. Convertiu-vos i creieu en la Bona Nova” (Mc 1, 12-15).\nConvertir-se i creure; vet aquí la qüestió. Especialment pels qui estem cridats a ser els testimonis de Jesús en aquest temps. El repte és important, certament. Vivim una situació, especialment al nostre Occident ric, en la que la “nova evangelització” es fa cada vegada més urgent, perquè ens trobem immersos en un procés de secularització aparentment sense marxa enrere i en una forta crisi de fe i de pertinença a l’Església.\nNo podem dir que els responsables de la vida eclesial desconeguin la situació. En són plenament conscients, encara que la situació religiosa no és arreu com a Occident. Com a resposta a aquest repte, Joan Pau II va proposar la “nova evangelització” i en va descriure les característiques. Benet XVI continua proposant-la i en certa manera li ha donat carta de ciutadania i l’ha institucionalitzat en crear el nou “Consell Pontifici per a la Promoció de la Nova Evangelització” encomanat a l’arquebisbe i teòleg italià Monsenyor Rino Fisichella. En segon lloc, Benet XVI també ha proposat per a la propera assemblea ordinària del Sínode dels Bisbes –que es reunirà a Roma durant el proper mes d’octubre- aquest tema: “La nova Evangelització per a la transmissió de la fe cristiana”. I, tercera iniciativa, ha anunciat la celebració a tota l’Església catòlica d’un “Any de la Fe”, que començarà el dia 11 d’octubre de 2012, en el cinquantè aniversari de l’obertura del Concili Vaticà II, i s’acabarà en la solemnitat de Jesucrist, Rei de l’Univers, el 24 de novembre de 2013.\nConvé que aquesta preocupació també sigui compartida per les diòcesis, per les comunitats cristianes, per les parròquies i per les associacions i moviments cristians. I, en definitiva, per cadascun dels cristians i cristianes del nostre temps.\n¿Què ens demana la “nova evangelització”? Penso que aquesta nova evangelització –que és la de sempre, atenent a les circumstàncies especials d’avui dia- serà realitat si primer escoltem i després prediquem l’Evangeli amb tota fidelitat, si vivim “en esperit i en veritat la pregària i la celebració dels misteris de la fe, i si, mirant de ser uns “bons samaritans”, ens acostem als homes d’avui procurant guarir les seves ferides amb el bàlsam de la gràcia de Déu.\nCal que els evangelitzadors, com Jesús, centrin la seva vida i el seu ministeri en la unió amb Déu. L’evangelitzador és un testimoni enviat en virtut del baptisme, pel qual ha nascut a la vida divina de l’aigua i de l’Esperit. Des d’aquest moment, les tres Persones divines, Pare, Fill i Esperit Sant, inhabiten en ell, com a principi ontològic i dinàmic de la seva nova vida.\nÉs l’hora de la fe i de la conversió. És l’hora de la confiança en el Senyor, perquè ell ha vençut el món (cf Jo 16,33). Avui més que mai és necessari que tinguem una fe adulta, profunda i madura, que visquem una espiritualitat que integri fe i vida, que estiguem sempre disposats per a donar testimoni de la nostra fe en Jesucrist. El repte de la “nova evangelització” és que els evangelitzadors d’avui ens autoevangelitzem. És a dir, que ens convertim i creiem en l’Evangeli i així ho manifestem amb obres i paraules. No hi ha veritable evangelització sense autoevangelització.


Locazione turistica Il Granaio Colle di Val d'Elsa Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Locazione turistica Il Granaio\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Casole d'Elsa, no busqui més enllà de Le Beringhe 5. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLe Beringhe 5 també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Casole d'Elsa. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Zones públiques amb Wi-Fi, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, s'admeten animals de companyia.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara cuina americana, nevera, plat de dutxa, rentadora per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen piscina exterior, jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Casole d'Elsa, faci de Le Beringhe 5 la vostra llar.\nCal que informeu el Locazione Turistica Il Granaio de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Interhome t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. En arribar, cal abonar un dipòsit de 150 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.


Andrea es presenta\nSóc l'Andrea, tinc 22 anys i sóc la nova assessora de Mobilitat Internacional Jove del Maresme.\nLa meva gran vocació és l'educació ja que crec fermament en aquesta com una eina de transformació i lluita. He treballat en una gran diversitat de projectes educatius de base i, potser també, una mica influenciada per el meu context més proper (on gaudeixo d'una gran diversitat cultural), vaig anar encaminant-ho cap a temàtiques relacionades amb la interculturalitat.\nAquí vaig descobrir un món! L'aprenentatge que suposa el obrir-te a altres cultures, a altres mirades, a altres maneres d'entendre la realitat... em va fascinar! I atreta per aquesta idea de seguir treballant temes d'internacionalisme, vaig aterrar a Nexes on tinc l'oportunitat d'apropar aquest món als i les joves del Maresme.


Una trentena de persones es manifestaren ahir per mostrar solidaritat rebel amb la Lisa a Manresa | B Llibertari\n14-abril-2018 - Ateneu Anarquista La Ruda, Primavera Llibertària - Apunt sobre: manifestació, Presons, solidaritat\nUna trentena de persones es manifestaren ahir 13 d’abril a Manresa per mostrar la seva solidaritat amb la Lisa, companya anarquista i feminista presa acusada d’expropiar un banc a la ciutat Alemanya d’Aachen. La concentració que començà a la Ben Plantada de la ciutat desembocà en una manifestació que tallà la carretera de Vic de la ciutat entre crits de “Llibertat anarquistes preses” i “Preses anarquistes a casa!”. Posteriorment enfilà cap a una oficina del Deutsche Banc, que fou encartellat amb pesquins solidaris sota l’atenta mirada de Mossos d’Esquadra i de Policia Local que seguiren de ben a prop la manifestació.\nAquesta nova intervenció pretenia treure al carrer la realitat de la Lisa a dos anys de la seva detenció, com a gest mínim de suport per recordar-li que no està sola.\nPosteriorment, es realitzà una kafeta solidària a l’Ateneu Anarquista la Ruda.\nAquest acte fou el tret de sortida de la Primavera Llibertària que aquest any compleix la cinquena edició i que omplirà d’activitats els mesos vinents la capital del Bages.\n28 de març: manifestació contra les presons i en solidaritat amb Antúnez Becerra


Benestar Social i Família convoca el XXI Premi Voluntariat - Social.cat\nEl termini de presentació de la sol·licitud i de la documentació per a optar al premi és fins al dia 30 de setembre.\nDijous, 28 d'agost de 2014 | 18:15 h\nEl Departament de Benestar Social i Família convoca la XXI edició del Premi Voluntariat. Amb aquest guardó es vol fer un reconeixement de les activitats o projectes de les entitats de voluntariat, executats majoritàriament amb persones voluntàries, que donin resposta a alguna de les línies prioritàries que estableix el Pla Nacional de l'Associacionisme i el Voluntariat 2014-2015. En aquest sentit, el Premi atorgarà 10.000 euros per a una proposta que fomenti la transparència i la rendició de comptes d’una entitat i que s’haurà de desenvolupar durant el 2015.\nTal com va anunciar la consellera Munté el juliol passat en el marc de la presentació de l’Escola d’Estiu del Voluntariat, es tracta d’una edició renovada del Premi. Després d’uns anys sense convocar-se, es busca estimular les entitats a innovar i fer propostes interessants. Enguany es poden presentar sol·licituds d'activitats o projectes la finalitat dels quals sigui millorar o potenciar la transparència de l'entitat, tant en l’àmbit intern dels seus membres, com en l’àmbit extern, de cara a la ciutadania i també a altres agents amb qui treballa en xarxa o dels quals rep suport.


4-0 Mateu Lahoz “que malo eres” | Cafè Baviera\n← 2-1 Messi guanya la pilota d’or al minut 84\n0-3 Manual perfecte de com sortir de la pressió →\n4-0 Mateu Lahoz “que malo eres”\nEl Camp Nou ho ha tingut clar. 80.000 gargamelles cantant-li “que malo eres, Mateu que malo eres”.\nPer exemple, la groga que ha ensenyat a Suárez, tenia moltes ganes d’ensenyar-la.\nPer exemple, la groga a Piqué no la volia ensenyar i es resistia perquè sabia que Piqué buscava la cinquena groga (i assegurar-se jugar contra el Madrid).\nPer exemple, l’expulsión excessiva del debutant Araujo, que ha fet un “efecte Muniesa”.\nPer exemple, per la vermella directa a Dembélé per dir-li “muy malo”. Quina gran veritat.\nEl partit molt similar al de l’Inter. Un bany del rival, mereixíem anar 0-2, però Ter Stegen salva l’impossible i Suárez s’inventa un gol salvador.\nMolt bon partit de Todibo. Per joc aeri, per col·locació, i per sortida de pilota. Piqué ha fet amb ell el mestratge que Puyol va fer amb ell.\nSemedo de lateral esquerre, amb la cama esquerre, dues assistències de gol. Bravo.\nDe Jong i Dembélé són dos jugadors per comprar sempre una entrada. De Jong juga 90 minuts i Dembélé no se sap mai quina part serà Pelé i quina part serà Onésimo.\nValverde no ha sigut capaç d’anar a animar Araújo quan l’han expulsat. Debutes, t’expulsen a la primera, de forma injusta, portes 5 minuts al camp, i no pots anar a donar la mà al jugador… Vinga Home!\nEl 4-0 que demostra que el futbol és injust i que tenim la sort del campions. Com el corner de Liverpool. Avui a la segona part ens ha tornat a passar. Tots badant i dormint a la palla. Per sort, no ha sigut gol.


La reina Letícia dona suport a Tous després de la polèmica\nLa reina Letícia torna a confiar en Tous a Écija Europa Press\nper Jennifer Navarro Redactora 06 de febrer de 2020 13:40\nEls reis Felip i Letícia s'han traslladat fins a Écija per assistir a l'últim acte oficial de la setmana. L'objectiu de la visita era mantenir una trobada amb la corporació municipal i visitar el centre educatiu que va guanyar el premi a l'escola del 2019 de la fundació princesa de Girona. La seva sorpresa ha estat la increïble rebuda que han tingut: i és que els veïns de la localitat els han ofert una benvinguda summament càlida.\nLa reina Letícia rep un bany de masses a Écija / Europa Press\nEl matrimoni reial s'ha donat un autèntic bany de masses que suposa un xut anímic. Ara bé, com és habitual en totes les aparicions públiques dels monarques, les revistes només destaquen el look escollit per Letícia.\nEn aquesta ocasió, la Reina ha optat per repetir un model de Victoria Beckham: un conjunt de dues peces de seda amb estampat de lleopard, format per una camisa de màniga llarga i una faldilla asimètrica drapejada. Ho ha combinat amb unes sabates d'ant en blau marí de Carolina Herrera i unes arracades que han cridat molt l'atenció, ja que són de Tous.\nÉs destacable que hagi escollit unes arracades d'aquesta marca catalana, ja que ha estat envoltada de molta polèmica des que l'Audiència Nacional els investigués per una denúncia que els acusava d'estafa i publicitat enganyosa. Finalment el jutge va decretar l'arxivament de la causa, però tot i així és destacable que Letícia els hagi mostrat suport públicament amb aquest complement de safirs i perles valorat en 800 €.\nRegal excèntric i exageradament car de Georgina a Cristiano Ronaldo


Carme Colomina Barcelona Actualitzada el 22/01/2012 12:05\n260x366 Mahmud Jibril va ser ahir a Barcelona convidat pel Cidob / Ferran Forné / FERRAN FORNÉ Mahmud Jibril va ser ahir a Barcelona convidat pel Cidob / Ferran Forné / FERRAN FORNÉ\nL'ex-primer ministre del Consell Nacional de Transició de Líbia, Mahmud Jibril, va ser convidat aquest dissabte a Barcelona pel CIDOB en el marc d'una jornada orientada a debatre el futur dels països àrabs marcats per les revolucions democràtiques.\nPer Jibril, Líbia encara no s'ha pogut despendre de la manera de pensar de Muammar Gaddafi i aposta per "canviar l'educació a les escoles, els mitjans de comunicació i el paper de la religió" com a "única via per arribar a la democràcia".\nSobre l'auge de l'islamisme al món àrab, opina que "a Líbia l'extremisme islàmic té menys presència perquè Gaddafi sempre va ser dur en la repressió dels islamistes radicals" però apunta que es mantenen forts al país perquè tenen "un finançament molt potent".\nMahmud Jibril també va donar la seva visió sobre els interessos de la Unió Europea i els Estats Units en les seves relacions amb Líbia.\nAquest i altres aspectes els podeu trobar ampliats en l'entrevista complerta a l'Ara Premium, on podeu accedir amb registre gratuït.


Agulletes, i ara què faig? Ars Salut Esportiva- Sabadell\nInici\tBlog\t“AGULLETES” I ARA QUE FAIG?\nDesprés del confinament, costa tornar a començar. No recordaves que eren les “agulletes”?A continuació t’expliquem que són.\nLes “agulletes” o cruiximents són dolors musculars que apareixen després de molt de temps d’inactivitat, entrenaments forts o canvis en la manera d’entrenar. Aquests dolors s’assemblen a petites agulles, que poden ser tan doloroses que ens facin difícil moure amb normalitat.\nSempre s’havia cregut que el cruiximent era causat per l’àcid làctic que s’origina durant l’entrenament i que es cristal·litzava, i això produïa les molèsties. Per això el remei de l’àvia era aigua amb sucre i una mica de llimona per a reduir aquests cristalls. Actualment s’ha demostrat que no es formen aquests cristalls després de l’exercici, ja que el torrent sanguini els elimina. El cruiximent és provocat per les contraccions que tensionen de manera agressiva el múscul en situacions o exercicis que no està acostumat.\nInflor de la zona afectada.\nDisminució de la força.\nDisminució del rang de moviment.\nSi hem de començar amb una activitat d’impacte i hem estat com aquests dies per força major, sense impacte, abans hem d’introduir els exercicis pilomètrics (salts) controlats i progressius per a anar adaptant el cos.\nNo fer grans augments de volum de cop. Aquests dies el millor és començar de nou amb la rutina física progressivament i en funció de les nostres sensacions.\nAugmentar la intensitat progressivament.\nEvitar exercicis potents sense una adaptació prèvia.\nCOM DISMINUIR EL DOLOR:\nMassatge suau (drenatge) per a renovar el reg sanguini (compex, presoterapia).\nEstiraments molt suaus.\nFoam roller suau (en funció de la nostra tolerància al dolor).\nDisminuir la intensitat de l’activitat.\nEls seus símptomes desapareixeran als 3-4 dies. El repòs no és la solució, el més recomanable és que et moguis per a afavorir el reg sanguini i regenerar el teixit.\nEn aquesta web podràs reservar i pagar qualsevol servei dels que t’oferim.\nàcid làcticagulletescruiximentsdolor de camesdolor muscular


Protecció Civil posa en Alerta el pla NEUCAT per la previsió de nevades intenses a l'Anoia\nProtecció Civil posa en Alerta el pla NEUCAT per la previsió de nevades intenses a l’Anoia\nSegons l’SMC, la cota de neu rondarà avui dimecres els 600 metres en general, tot i que al Pirineu occidental serà més alta i voltarà els 900 metres. Es podrà superar el gruix de 5 cm a cotes superiors de 700 metres.\nAmb el pas de les hores, la nevada s’estendrà a les comarques de la Catalunya Central i al prelitoral. Demà dijous la cota de neu baixarà i oscil·larà entre els 400 i 600 metres en general, tot i que podrà situar-se localment per sota. Es podran superar els 2 cm de gruix a cotes superior a 500 metres. En el mapa es pot veure que demà dijous, entre 12 i 6 de la tarda hi ha un grau d’alerta molt elevat en alguns extrems de la comarca, com Montmaneu o part de l’Alta Anoia.\nArticle anteriorTorra alerta que sense tancament total el pic de contagis pot ser a finals d’abril i el confinament estendre’s al juny\nPròxim articleLa funerària d’Igualada amplia les instal·lacions amb un refrigerador mòbil en cas de necessitat


INICI - DAV - descobrir aventurar volar - Sex shop\nSEX SHOP per a tots\nJoguets eròtics de tot tipus\nVibradors i més\nPromoció de confinament!!\nAquest confinament t’ha tancat amb la teva parella i voleu trencar la rutina provant joguets eròtics??\nT’ha tocat estar sol/a a casa molt temps i tens ganes de jugar amb vibradors, etc.??\nDAV té la sol·lució!! Enviament gratuït en comandes superiors a 50€\nPer què escollir DAV?\nL’objectiu principal de DAV és aconseguir una satisfacció plena en totes les persones que tinguin ganes de provar coses noves, descobrir-se i passar una bona estona.\nProductes que t’ofereixen una plena satisfacció gràcies a la seva qualitat i al compromís total amb els seus clients.\nPreparats per jugar?😏🤤 #quedatacasa\nA post shared by @ dav_descobriraventurarvolar on May 3, 2020 at 2:34am PDT\nEls nostres productes han estat escollits per a realitzar la saga de Cincuenta Sombras de Grey\nPolítica de privacitat (click aquí)\nUtilitzem cookies pròpies i de tercers per millorar els nostres serveis i mostrar publicitat relacionada amb les vostres preferències mitjançant l'anàlisi dels vostres hàbits de navegació. Si continua navegant, considerem que accepta el seu ús. Pot canviar la configuració o obtenir més informació.


Wachtmeisterhaus zu Burg Hohes Haus Heek Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 3 allotjaments a Heek.\nBurg 18, Heek, Heek, Alemanya - Veure al mapa\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Heek, no busqui més enllà de Wachtmeisterhaus zu Burg Hohes Haus. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Heek. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de express check-in/check-out, instal·lacions per a reunions i banquets , visites turístiques, lloguer de bicicletes.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, balcó/terrassa, nevera, renta vaixelles, assecador de cabell a cada habitació. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com jardí. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Wachtmeisterhaus zu Burg Hohes Haus no troba competidors en cap categoria.\nGuests should contact the hotel in advance and to confirm time of arrival. Contact details can be found on the booking confirmation.\nTots els tipus de viatgers (44) Parelles (24) Viatgers en solitari (13) Famílies amb infants petits (3) Famílies amb infants grans (1) Grups (2)\nAllotjaments a Heek


CASA GRAN A PLE CENTRE, ESPECTACULAR I SENYORIAL AMB VIVENDA ANEXA I A PEU DE CARRER – InmoAgence\nASA A PLE CENTRE, ESPECTACULAR I SENYORIAL AMB VIVENDA ANEXA I A PEU DE CARRER..\nBusques aquella casa que et fagi sentir orgullos de tenir tot el necessari per gaudir no sols dels teus espais personals, sino tambe per gaudir de la familia i els amics..?? Aqui hi tens els espais necessaris, no sols per sentir-te comode en el dia a dia sino amb el lloc adequat per fer aquelles festes de Nadal o d’aniversari amb els teus i disfrutar sense haber de patir de on possar la taula llarga, aqui hi veuras totes les possibilitats, a mes tindras un lloc on tenir els teus capricis o la teva taula de billar i passar els dissabtes nit envoltat dels teus amics.\nLa casa disposa d’un gran menjador amb la seva llar de foc, una gran cuina amb zona de taula, un espai envidriat amb llum natural i plantes que donen un caliu entranyable on pots relaxarte o llegir un llibre, les 4 habitacions son amplies i amb molta lluminositat, tambe té una vivienda independent a la planta baixa amb acces facil per minusvalies i que te mes de 80 metres, amb un tou de finestrades enormes i amb una claretat espectacular. gran garatge per 2 cotxes grans i que poden entrar cada un per la seva porta i altres coses, trasters, quarto de rentar i inclus una despensa..\nDespres tant si busques la frescor a l’estiu com el caliu de la llar de foc a l’ivern al ser una casa cantonera tens entrada de llum i sol per tot arreu i al ser de construccio potent es una casa fresca a l’estiu.\nAmplia façana per donar qualitat als espais i tenim una terrassa enorme des d’on el que veus es quasi mitg castellar per una banda i per l’altre tens la falda de la montanya, aqui es on t’adons que ets un privil.legiat del lloc on has triar comprar..!!\nNo deixis de veure-la, són només uns minuts que gastes, a canvi de prendre una molt bona decisió..\nHello, I am interested in [CASA GRAN A PLE CENTRE, ESPECTACULAR I SENYORIAL AMB VIVENDA ANEXA I A PEU DE CARRER]\nCASA GRAN A PLE CENTRE, ESPECTACULAR I SENYORIAL AMB VIVENDA ANEXA I A PEU DE CARRER - Castellar del Vallès, 08211 - España


Com detectar un sms fraudulent\nCom detectar un sms fraudulent\nEl smishing és tan perillós com el phishing: són SMS que semblen reals, però que amaguen una estafa per a robar dades personals, contrasenyes o accessos a comptes bancaris. En comparació amb un correu electrònic d'aquest tipus, els missatges de text enganyosos poden suposar una amenaça encara pitjor perquè l'usuari està menys protegit en aquest canal i encara no està acostumat als atacs a telèfons mòbils.\nIgual que en el frau per email, se suplanta la identitat d'una entitat bancària, administració pública, ONG o qualsevol gran empresa coneguda de la qual pugui ser usuari el destinatari del SMS amb l'objectiu de robar informació personal que els serveixi per a cometre un delicte. El punt de partida del parany és precisament que es reconegui al remitent com de confiança, no es dubti del contingut i es faci el que es demana sense preguntar.\nCom protegir-te del smishing?\nL'exemple més habitual és que t'arribi un missatge del teu banc en línia demanant-te que confirmis la targeta, un préstec ràpid o similar fent clic en un enllaç escurçat. Com qualsevol altre missatge de text, segurament l'obriràs sense prestar molta atenció a qui ho envia. Però la clau per a evitar el frau quan has rebut un SMS dubtós és no clicar en el link amb la mateixa rapidesa, si no parar-se un moment a mirar els detalls.\nPer a detectar un SMS fraudulent, fixa't en aquests tres elements:\nEl remitent: els que provenen de números sense identificar es veuen fàcilment com a enganyosos i es poden eliminar sense dubtar-ho. Però els ciberdelincuentes poden falsejar-los perquè sí que aparegui un nom conegut. Així, queden entre la cadena de missatges que ja s'ha rebut, per exemple per a confirmar un pagament previ o notificar una compra en línia. Sembla més real, però no ho és, per això per a protegir-se no és suficient amb mirar el número de qui l'envia.\nEl contingut: encara que el remitent sembla de confiança, cal llegir bé el missatge perquè cap entitat demana les dades bancàries ni una altra informació privada per SMS (ja la tenen!). Com en el phishing, es busca la reacció ràpida pel que sempre hi ha sensació d'urgència per a corregir un problema, d'alarma si no es fa alguna cosa o de pèrdua d'alguna gran oportunitat que sembla una ganga, com algun cupó o regal desitjat. I és possible que hi hagi algun error ortogràfic o fins i tot l'etiquetin com “Publi” per a dissimular la seva procedència.\nEl que et demanen: gairebé sempre és el clic, però la majoria inclouen un enllaç escurçat perquè no pugui veure's a simple vista que la pàgina de destí no és l'oficial, si no alguna amb un nom semblant, un domini estranger i sense certificat de seguretat que garanteixi l'intercanvi de dades. Una altra petició pot ser que s'ingressi una donació en Bizum, es telefoni a un número de tarifació especial per a guanyar diners, es modifiquin les dades per al lliurament d'un paquet o s'instal·li una actualització d'una app que en realitat amaga un malware. Els dispositius mòbils disposen d'antivirus, però el millor és la prevenció i no descarregar res ni fer clic en cap lloc.\nSi reps un missatge SMS (o un WhatsApp) i tens algun dubte per algun dels motius que t'acabem de comentar, evita ser víctima del smishing acudint a la font oficial: no responguis al missatge. Millor truca al número d'atenció al client, acudeix a la botiga per a preguntar o fins i tot pots consultar alguna xarxa social de l'empresa per a veure si avisen que estan sofrint atacs. També és possible denunciar a la policia aquest tipus d'activitats d'estafa i frau perquè no puguin afectar col·lectius més vulnerables.\nCom Acrelia et protegeix del smishing?\nEn Acrelia confiem en els beneficis del SMS màrqueting i rebutgem per complet el frau. Ens prenem molt seriosament la seguretat dels nostres clients i de l'usuari final, per això fem tot el possible per protegir-los d'atacs contra la seva marca i per evitar que els robin les seves dades.\nAmb aquest objectiu, tenim implantats una sèrie de mecanismes que eviten que des de la nostra plataforma s'enviï smishing. Alguns són:\nValidar la informació de cada nou registre per a confirmar que darrere hi ha una empresa real i no un ciber-delinqüent.\nVerificar cada remitent per a assegurar-nos que s'utilitzin marques, noms d'empresa o de serveis propis i no els registrats per tercers.\nNo permetre utilitzar números de telèfon com a remitents per a evitar la suplantació d'identitat.\nNo permetre remitents amb noms genèrics, com "info", "avís", "notificació" o qualsevol altre que no representi clarament a l'empresa.\nRevisar manualment el SMS abans d'enviar-lo: el nostre equip es fixa tant en el contingut del missatge com els seus destinataris per a defensar-los també a ells.\nAquestes mesures ens permeten controlar que no es fa un mal ús de la nostra eina, oferir un millor servei als nostres clients i cuidar a l'usuari final.\nAmb Acrelia pots gestionar els teus enviaments de manera segura i professional, amb garantia de lliurament i estadístiques avançades que t'ajudaran a millorar les teves accions de màrqueting mòbil.\nQuè és i com millorar la teva reputació de remitent\nCom fer els teus SMS més personals\nBones pràctiques per crear el formulari de registre al teu newsletter


blackblocs: El nen que tots portem dins\nAmainadera 20 d’agost de 2011, a les 16:44\nI tant que ets tu!, el somriure és idèntic, la mirada la mateixa..., per dir allò de "no has canviat gens" faltarien sumar uns 65kg aprox, uns 165cm aprox, roba de talla M, i un rellotge sense agulles impressionant.\nCom ho fas? dorms a la nevera dins d'una carmanyola al buit? Has pactat amb el diable?...No cal que desvetllis els secrets. Això sí, per valorar millor la teva evolució, cal que ens ensenyis una foto dels 14 anys, és la prova de foc.\nJaume 20 d’agost de 2011, a les 19:02\nSi dius que no he canviat gens llavors és que ets una mentidera compulsiva. El cinturó de boletes ja no em lligaria ni el canell i la medalleta fa temps que no me la poso (a saber quina tieta me la va regalar). A més, he de reconèixer que en aquesta foto feia cara de bona persona (encara no m'havia fet malbé). I les dels 14 anys m'ho hauré de pensar molt… aquelles sí que són dures de païr! Época "quilla" total! ;-)\nMentideracompulsiva 21 d’agost de 2011, a les 10:23\nEstaries guapo ara amb el mono de punt!!!!\nLa cara de bona persona encara la tens. I la medalla l'hauries de recuperar, pensa que les modes tornen...Ah! i no ensenyis aquestes fotos d'angelet tant tendre si no vols que em torni una "mentidera compulsiva", ensenya les de l'adolescència i "atent a les conseqüències".\nAnònim 18 d’abril de 2012, a les 20:36\nTiet, estàs molt bufó, com dius a d'alt i tens molta raó al moment de posar un nas més prominent i amb més panxa ;)\nJaume 18 d’abril de 2012, a les 23:28\nQue vol dir això del nas i la panxa!!! Que ho digui jo vale però tu no!!! ;D


Una 60a de propostes pels pressupostos participatius de Malgrat | Ràdio Palafolls\nHome Comarcal Una 60a de propostes pels pressupostos participatius de Malgrat\nUna 60a de propostes pels pressupostos participatius de Malgrat\nMarc Ferri , maig 23, 2018\t / 405 0\nEl procés de pressupostos va tancar el seu període de presentació de propostes aquest diumenge. En total s’han presentat 60 propostes perquè es puguin gastar els 180 Mil euros i que seran votades aquest proper estiu.\nD’aquestes propostes, més de la meitat s’han formulat a través de Malgrat Decideix, una plataforma en línia que l’Ajuntament malgratenc va presentar ara fa poc més de dos mesos.\nAquesta eina, que permet fer seguiment, entre d’altres, de l’evolució del procés de pressupostos participatius i que alhora permetia també , ha acollit 34 de les 60 propostes que s’han presentat en els pressupostos, cosa que el consistori ha valorat de manera molt positiva.\nEl regidor de Participació Ciutadana de l’Ajuntament de Malgrat, Ramir Roger, ha explicat a aquesta emissora que gràcies la plataforma Malgrat Decideix s’ha pogut arribar a unes xifres de participació que probablement no s’haurien assolit si no s’hagués pogut disposar d’aquesta eina.\nDe les propostes, la gran majoria són relacionades amb l’àmbit de l’espai públic, unes 26, mentre que la resta tenen a veure amb la mobilitat i seguretat ciutadana, l’educació, la cultura i el patrimoni, la convivència i les festes, la participació ciutadana, l’urbanisme, la salut i el consum, els esport i també la igualtat.\nRoger valora molt positivament la participació en la presentació de propostes, i ha volgut agraïr la rebuda del projecte, ja que considera que la filosofia del procés era involucrar la ciutadania.\nA partir d’ara, la comissió tècnica de l’Ajuntament de Malgrat farà una primera valoració i filtratge de les propostes presentades, i posteriorment el grup motor format per ciutadans i entitats malgratenques serà l’encarregat de fer l’última selecció de les 8 propostes finals.\nSerà ja de cara al juliol, concretament entre els dies 2 i 16, que s’obrirà el període de votacions, en què hi podran participar les persones majors de 16 anys empadronades a Malgrat.


L'ARRO deté un home a l'estació de l'AVE per dur 16 grams de cocaïna - Empordà\nL'ARRO deté un home a l'estació de l'AVE per dur 16 grams de cocaïna\nL'home, amb antecedents, va passar a disposició judicial el qual va decretar la seva llibertat\nEMPORDA.INFO 02.04.2019 | 17:53\nEls Mossos li van trobar a sobre setze grams de cocaïna. EMPORDA.INFO\nEls Mossos li van trobar a sobre setze grams de cocaïna.\nL'Àrea Regional de Recursos Operatius (ARRO) de la Regió Policial de Girona dels Mossos d'Esquadra van detenir el passat diumenge 31 de març, a Vilafant, un home com a presumpte autor d'un delicte contra la salut pública (tràfic de drogues). Els fets van ocórrer cap a dos quarts de quatre de la tarda durant un patrullatge preventiu pels voltants de l'estació de l'AVE de Figueres-Vilafant.\nEls mossos van observar un home que estava al vestíbul de l'estació i que, davant l'arribada i sortida de diversos trens, no pujava a cap d'ells ni esperava cap viatger. Aquest fet va ser el motiu per identificar-lo i, davant les diverses incoherències i contradiccions, els agents el van escorcollar i li van trobar un paquet amb 16 grams de cocaïna i diverses bossetes per fer les dosis.\nEl detingut, amb antecedents, va passar ahir a disposició del jutjat d'instrucció en funcions de guàrdia de Figueres, el qual va decretar la seva llibertat.


El valor de l’anàlisi - URV Activ@\nFerran Mañé, professor d’Economia Laboral i director de l’Observatori de l’Ocupació de la URV.\nDavid Card guanya el Premi Nobel d'Economia per les seves aportacions empíriques a l'economia laboral, i Joshua D. Angrist i Guido W. Imbens per les seves contribucions metodològiques a l'anàlisi de les relacions causals\nL’Acadèmia Sueca de les Ciències ha guardonat al canadenc David Card (UC- Berkeley), al nord-americà-israelià Joshua Angrist (MIT) i al nord-americà-neerlandès Guido Imbens (Stanford) amb el premi del Banc de Suècia en Ciències Econòmiques en Memòria d’Alfred Nobel.\nEl jurat reconeix aportacions diferents als guardonats, destacant de Card les seves “contribucions empíriques en el camp de l’economia laboral”, especialment sobre els efectes del salari mínim, i a Angrist i a Imbens per les seves “contribucions metodològiques en l’anàlisi de les relacions causals”. Tanmateix, tots tres destaquen per situar la rigorositat en l’anàlisi empíric dels problemes socials com a element essencial per tal de poder dissenyar polítiques públiques.\nDe fet, l’element més important que els uneix, tal com explícitament reconeix l’Acadèmia, són els avenços aconseguits en el camp dels experiments naturals que permeten extreure conclusions a partir de situacions que sorgeixen en la vida real i que s’assemblen a experiments aleatoris.\nLes ciències socials sempre han patit de la impossibilitat de portar a terme anàlisis clínics controlats on la possibilitat d’establir relacions causa-efecte es tècnicament viable. Els economistes guardonats a partir de les seves investigacions en l’àmbit de l’econometria i dels experiments han desenvolupat tècniques que han permès aportar noves visions sovint canviant la percepció establerta sobre l’impacte de la immigració, el valor de l’educació i com millorar-lo o els efectes del salari mínim.\nArxivat a: ComCiència, Departament d'Economia, Economia i empresa, Facultat d'Economia i Empresa


PalmaUn palmesà de 70 ha triomfat a la xarxa adolescent TikTok ensenyant matemàtiques. El secret, segons el protagonista, Carlos Maxi Bárcena, director de l'Acadèmia Bárcena, ubicada a Palma, és que "s'han ajuntat la fam i les ganes de menjar". Fa només set setmanes i, en tan poc temps, explica, ja ha aconseguit 100.000 seguidors a @aprende.mates, el seu canal de TikTok.\n"Jo em vaig ficar a Tik Tok amb vídeos seriosos de matemàtiques, i vaig veure que n'hi havia una necessitat enorme, ja que el canal està adreçat a joves d'entre 13 i els 20 anys, una edat en què les matemàtiques es compliquen. El que public al canal són exemples senzills d'un minut o menys. I he vist que ha tingut un gran èxit en tots tot els països llatins. M'he convertit en el número u sense proposar-m'ho", explica.\nxarxes socials matemàtiques professorat


picalapica: de febrer 2015\nFa gairebé 2 mesos que tinc el mòbil nou i tinc ganes de fer una petita valoració del canvi.\nDes que tinc el nou mòbil n'he estat molt més pendent del que estava de l'antic, però hi ha unes quantes circumstàncies que m'hi han empès. Han coincidit en el temps algunes circumstàncies especials que han fet que el tingués engegat molt més del que el tenia abans. Principalment que l'Anna va estar molts dies a Barcelona, cuidant la seva mare i jo estava amb els nens a Calders o Manresa. També vam tenir el veí ingressat i va morir el pare del Pablo, que va passar uns dies a Sabiñanigo. Tot això va fer que jo diàriament estés enviant i rebent missatges i molt més pendent del mòbil.\nMalgrat tot, puc dir que quan som tots a casa, continuo apagant el mòbil i me'n despreocupo i estic content de fer-ho.\nDe grups de Whats me n'he subscrit a pocs i a efectes totalment pràctics, mentre que he declinat la possibilitat de subscriure'm a d'altres on crec que no en trauria massa utilitat i en canvi em provocarien molta distracció. Penso que els grups de Whats poden ser molt útils, però també poden ser molt "tontets" si no són útils. I estic content de continuar sent una mica selectiu en aquest aspecte.\nHe utilitzat la càmera de fotos del mòbil, tant per fer i enviar fotos de "logística familiar" com per deixar testimoni d'activitats de l'escola quan m'havia deixat la càmara.\nI he utilitzat la connexió a internet per enviar-me aquestes fotos al correu electrònic i després poder-ne disposar. Això ha estat molt pràctic i beneficiós. Però no m'he configurat el meu correu habitual per rebre els missatges al mòbil perquè en un primer intent em va donar dificultats i perquè no ho considero una necessitat (això em faria massa dependent del mòbil)\nFins i tot he utilitzat la gravadora de veu per enregistrar una cançó que vaig composar pel grup de caramelles i poder-la compartir amb els cantaires del grup. Això també ha estat al.lucinant.\nHe seguit utilitzant la ràdio com ja feia amb el mòbil antic.\nM'he descarregat algun joc i alguna aplicació però les he utilitzat molt rarament i alguna fins i tot l'he eliminat, veient que no responia a les meves expectatives o necessitats.\nHe reduït notablement la factura telefònica.\nO sigui que en resum estic content del canvi i només espero seguir mantenint el control i evitar fer-me més dependent del compte del meu supertelèfon.\nAvui estava pensant que feia dies que no publicava cap notícia i que hauria de fer uns "serveis mínims". Van sortint coses a fer, la feina m'encalça, s'acosta la propera Calderina...\n... i enmig de tot això he xequejat el correu i ha arribat la inspiració.\nCada dia rebo un correu diari de la web "Rodamots" en que presenta una paraula, la seva etimologia, el seu significat, algunes fragments literaris en que s'usa i, de regal final, "La frase del dia". Es tracta d'una frase d'algun artista o pensador que pretén fer reflexionar sobre algun aspecte o provocar alguna emoció.\nDoncs avui eren uns versos d'una joveníssima poetessa de qui no havia sentit a parlar mai: Àngels Gregori (nascuda al 1985, tot just té 30 anys). Malgrat la seva joventut ha guanyat diversos premis de poesia i ha publicat 5 llibres.\nDoncs els versos que m'han captivat són d'un poema anomenat "Moonshadow", probablement del llibre "New York, Nabokov & Bicicletes".\nUs els deixaré com a cloenda de la notícia, reverberant, a veure si també a vosaltres us provoquen alguna reacció. Diuen així:\n"La dona que no sóc, la filla que no he estat\ns'aturen, parlen entre elles, i riuen."\nPublicat per Eladi Martínez a 21:11 0 comentaris ((•)) Escolta aquest post\nPublicat per Eladi Martínez a 23:47 7 comentaris ((•)) Escolta aquest post\nEl meu sant.\nDoncs a hores d'ara, frego la llàntia i demano tres desitjos:\nSALUT. Per a mi mateix i per als del meu voltant. Quan la veiem perillar ens adonem de com d'important és tenir salut que ens doni normalitat.\nAMOR. Que continuï eternament la nostra història amb l'Anna i que pugui seguir comptant (donant-lo i rebent-lo) amb l'amor inesgotable de la meva família i dels amics més propers. Aquest sentiment intangible que ens fa tan poderosos.\nTEMPS. Que aprengui a gestionar-lo de la manera més eficient i intel.ligent i que pugui disposar-ne de tant en tant sense tenir la sensació que no faig altra cosa que anar amunt i avall sense acabar de gaudir del que faig.\nTan tòpic i tan difícil...\nI que per molts anys pugui seguir gaudint de la sort que a la vida he tingut fins ara!\nP.S. Avui també és el sant i l'aniversari del meu pare: per molts anys, papa! Tan de bo tu també puguis comptar durant molts anys amb el mateix que desitjo per a mi.\nPublicat per Eladi Martínez a 20:35 13 comentaris ((•)) Escolta aquest post\nAvui recupero una cançó força antiga dels Level 42, una cançó que jo devia escoltar cap els anys 1987-1988 en una època important de la meva vida (començava a sortir amb l'Anna, començava els estudis superiors, vaig anar a la mili...).\nL'altre dia la vaig recuperar a través de l'Spotify i sentir-la em va transportar al passat enmig d'unes pessigolles al vel de paladar, difícils de compartir.\nLa cançó es diu "It's over" i fa així:\nPublicat per Eladi Martínez a 22:10 5 comentaris ((•)) Escolta aquest post\nAvui, només un vídeo del que no sé pràcticament res.\nEl vaig trobar pel facebook i em va agradar.\nI ja n'hi ha prou.\nLa música és maca. Les imatges són maques. El muntatge és maco. El missatge és maco.\nPublicat per Eladi Martínez a 19:48 0 comentaris ((•)) Escolta aquest post\nEls darrers dies, revisant llibretes velles per recopilar informació del cas Careta, m'he topat amb poemes del passat.\nAquest exercici sempre és plaent i sorprenent.\nM'agrada redescobrir els temes que em preocupaven, veure com alguns es mantenen i admirar com vaig trobar maneres originals de dir les coses.\nNo és pas que pensi que són meravellosos, però m'ha fet il.lusió rellegir-los.\nTotal, que no he pogut resistir la temptació de "castigar-vos" amb uns quants versos de l'any 2011.\nQue sigui lleu...\n“Plou, tot el dia ha plogut”...\nNo sé si aquest vers és meu,\nperò fa temps que m’acompanya\nen dies com el d’avui.\nPlou, com si fos a “Blade Runner”\ni l’aigua es va acumulant\ni ho mirem darrere els vidres\nperquè ja no som canalla.\nI els bassals ens amenacen\ni esdevindran oceans.\nI sortir i entrar del cotxe\nens exposa a quedar a expenses\nde la pluja que ens dispara\ncom malvat franctirador\nde l’antiga Sarajevo.\nPerò les ferides són taques\nnomés d’aigua que no taca.\nPlou i plou més i no para\ni ens bressola la cadència\nde la pluja que ens amara.\nSi no haguéssim de fer res\npodríem gaudir sens presses\ndel monòton espectacle\nque relaxa i abalteix\nperò ens esdevé un contratemps\nperquè sempre tenim pressa.\nAu doncs, obrim el paraigua\ni afanyem-nos que fem tard.\n“PARELLI” (parella de Pirelli) (18-3-2011)\nL’un i l’altre, en paral.lel,\nen silenci, frec a frec,\nla distància que es manté,\nsincronia i pas del temps.\nUn pessimista se’ls mira\ni diu que mai faran res\nperquè cap dels dos s’acosta\nni es decideix a fer el pas.\nPerò l’optimista contesta\nque tot està a punt de solfa,\nque cap dels dos no s’allunya,\nque estaran per sempre junts.\nQuina estúpida condemna!\nQuan un gira el cap ofès,\nl’altre el busca amb la mirada\nenganxada al seu clatell.\nPerò si de cop se li gira,\ncom un llamp i avergonyit\nara és ell qui dón(a) l’esquena\nmirant l’extrem oposat.\nMai no es troben. Mai no es deixen.\nSón una estranya parella.\nViatgen junts al mateix cotxe\nels pneumàtics del davant.\nNo posa l’intermitent,\nperò t’avança, la vida.\nja no la veus, ja és davant.\nI tu sempre entre dos aigües\nsurant a l’aigua, però estàtic,\nsense parar de remoure’t,\nperò sense moure’t del lloc...\n... i, si pot ser, amb un somriure.\nCansat d’anar amunt i avall,\ncansat de temes pendents,\nfrisós de parar un moment,\nde quedar-me quiet\nSentint que s’escapa el temps,\nsentint que no atrapo res,\nvolent capturar el moment,\nsatisfer la gent,\nObviant el que és important,\nobviant què vull ser de gran,\nel que va passant\njust a cada instant.\nPerdent el millor dels trens,\nperdent-lo i sent-ne conscient.\nPotser quedaré perdut\ndins d’aquest embut,\nque ja és ben fotut.\nEs gronxen les hores, els dies... el temps.\nM’agrada mirar-m’ho des de fora estant.\nSer part del paisatge, aliè al desenllaç.\nFer del camuflatge la millor virtut.\nPerò no m’és permès.\nEm cal fer d’actor, si puc, secundari\ni protagonista més cops del que vull.\nSota el pes dels focus em costa estar bé.\nAmb tants de micròfons millor no dir res.\nDIES DE MALSONS (2-10-2011)\nFa dies que no em dius què somies,\nque no mirem cap peli els dos plegats,\nque no somrius alegre si endevino\nel que ets a punt de dir-me, just abans.\nFa dies que s’amaguen les carícies\ni no saben trobar-les els petons\nescuets, de bona nit, que, com els cromos,\nanem intercanviant en (a)nar a dormir.\nSón dies de silencis i mirades\nque amaguen però que ensenyen: parts iguals.\nSón dies que ratllem al calendari,\nperò no recordarem passats els anys.\nPodríem posar trampes, amagades,\ni caure-hi els dos junts: error genial.\nI així, atrapats, tots dos, junts, solitaris,\ncanviar-nos els silencis per carícies\ni començar a explicar-nos què somiem,\nfins i tot els malsons. Primer els malsons.\nLa papallona que vola,\nales feixugues, però vola,\nno perd l’instint de volar.\nIncapaç sembla, a vegades,\nperò quan per poc s’estavella\nsorprèn tothom, bat les ales\ni aixeca el vol altre cop.\nContra les cordes, renega\ndel seu destí. S’hi rebel•la.\nI obliga tots els dubtosos\na canviar el tòpic final.\nI un punt d’orgull l’acompanya\nquan, tan exhausta, es retira\nconscient que no és pas la guerra\nel que ha guanyat i celebra,\nsinó una única batalla.\nCaldrà la sort, la constància,\nla fe, l’atzar, l’energia\ni l’atenció quotidiana,\nvetllar i cuidar la parella,\nper dur l’amor a bon port.


El Parlament debatrà aquest dimarts el decret de l'exigència del català a la sanitat\nAquesta discussió arriba en un moment clau, divendres passat la pressió de MÉS va fer que el PSIB rectificàs la intenció de retirar la disposició\nEl ple del Parlament, durant la sessió d'aquest dilluns ISAAC BUJ\nPalmaEl ple del Parlament debatrà aquest dimarts el decret de l'exigència del català a la sanitat i l'esmena a la totalitat plantejada pel grup popular contra la Llei d'habitatge, una moció en què es demana al Govern una reducció dels impostos i una altra sobre el turisme model. El debat arriba en un moment clau. Divendres passat, la pressió de MÉS per Mallorca va fer que el PSIB rectificàs la seva intenció de retirar el decret del català a la sanitat i regular les oposicions mitjançant una ordre.\nTres de les preguntes del torn de control a l'executiu se centraran en el decret per regular l'exigència del català per fer oposicions per a la sanitat pública. La portaveu del grup popular, Marga Prohens, fa comptes demanar a la presidenta del Govern, Francina Armengol, si pensa aprovar el decret amb l'oposició de sindicats, professionals i una bona part de la societat; i el de Ciutadans, Xavier Pericay, també s'interessarà per saber què passa amb aquest decret. El grup popular també preguntarà el parer sobre aquesta qüestió a la consellera de Salut, Patricia Gómez.\nD'altra banda, en la sessió plenària de d'aquest dimarts, el portaveu de Podemos, Alberto Jarabo, s'adreçarà a Armengol per tenir informació dels ERE que afecten treballadors d'Acciona, Pepsi i Sa Nostra a Balears. També ho farà El Pi, Jaume Font, per tenir informació sobre les accions que adopta l'executiu autonòmic contra l'ocupació il·legal d'habitatges a Balears.\nTambé hi haurà dues preguntes per a la consellera de Salut sobre el brot d'hepatitis A que es va originar en un restaurant de Palma i una altra per a la consellera de Serveis Socials sobre el decret per regular les guarderies de 0 a 3 anys que prepara l'executiu autonòmic.\nA més de debatre i votar l'esmena a la totalitat presentada pel PP contra el projecte de Llei d'habitatge del Govern, en el ple del Parlament també es debatrà una moció del mateix grup que planteja, entre altres qüestions, que la zonificació per autoritzar el lloguer turístic que estableixen els ajuntaments sigui considerat vinculant per part dels consells. El PP proposa també que un 33% de la recaptació de l'impost sobre les estades turístiques es destini als projectes que presenten els ajuntaments.\nEl grup popular sol·licita a la moció que s'anul·li la transferència de la competència de promoció turística als consells i se'n renegociï la dotació econòmica i, així mateix, que el Govern executi un pla de reconversió perquè les empreses de lloguer de cotxes i motos incorporin a les seves flotes vehicles elèctrics.\nQuant a la moció del PP sobre la política fiscal i d'endeutament de la comunitat, el grup popular reclamarà al Govern una reforma fiscal amb rebaixa de taxes, basant-se en la "menysvaloració de més de 100 milions" en la recaptació prevista per l'Impost de Transmissions Patrimonials als pressupostos del 2018.\nEl PP reclamarà, a més, que el Govern presenti en un termini de dos mesos un pla de mesures per reduir el deute i demanarà al Govern central que flexibilitzi els criteris de la norma de despesa per a les administracions públiques que es consideren sanejades. En el ple del dimarts, el grup popular interpel·larà el Govern per exigir la supervisió de "la idoneïtat" dels continguts utilitzats als centres escolars de Balears.\nCatalà Decret del català decret de llengües decret guarderies llei d'habitatge ARMENGOL PP PSIB PSIB-PSOE MÉS Marga Prohens Acciona Pepsi Sa Nostra Crisi de Govern bancs


Opening @"Galeria de Retratos" per Juan Saliquet - Dijous 6 d'Abril - 19h30 - ESPRONCEDA Opening @"Galeria de Retratos" per Juan Saliquet - Dijous 6 d'Abril - 19h30 - ESPRONCEDA\nESPRONCEDA > Esdeveniments > Esdeveniments Passats > Opening @”Galeria de Retratos” per Juan Saliquet – Dijous 6 d’Abril – 19h30\nper l’artista espanyol JUAN SALIQUET\nObertura el Dijous 6 d’abril.\nExposició del 7 al 18 d’abril 2017.\nJuan Saliquet exposa a Barcelona la seva mostra “galería de retratos“. Després d’un periple de 3 anys recorrent Alemanya, Suïssa i Àustria amb múltiples exposicions, recala a la galeria Urg3l a Madrid i ara a l’Espai Espronceda, a Barcelona.\nAl llarg de la seva carrera, Juan Saliquet ha cultivat un acostament al cos a través dels retrats que fotografia i retalla, mentre experimenta amb el volum. L’artista necessita seccionar l’obra per treure la imatge del seu context llis i transformar-la en una peça tridimensional. A través de la modificació de la figura, Saliquet dota al seu treball d’una llum que ens recorda a les pintures del Quattrocento italià.\nMadrileny d’origen i viatger del món, Juan Saliquet presenta per primera vegada a Espronceda seva Galeria de Retrats, creacions contemporànies inspirades en el retrat clàssic. Són obres on les geometries de les incisions realitzades per l’artista transformen les imatges en escultures de múltiples visions, i on cada peça es converteix en una instal·lació per si mateixa que juga amb l’espai industrial d’Espronceda com a element essencial. Aquesta estètica sensual i escarificada traspassa el temps en què ha estat creada, adaptant-se a totes les interpretacions que ens proposem concedir.\nDesprés d’un periple de tres anys mostrant la seva obra per Europa, Saliquet torna a Espanya i exposa la seva fotografia a Madrid i Barcelona, on ens mostra el seu enfocament no convencional d’un treball en constant transformació i moviment.


La Diputació de Tarragona impulsa la creació i dinamització d'espais coworking a la demarcació | Diputació de Tarragona\nLa Diputació de Tarragona impulsa la creació i dinamització d'espais coworking a la demarcació\nPer segon any consecutiu hi destina 100.000 euros amb l'objectiu d'afavorir l'activitat empresarial al Camp de Tarragona i a les Terres de l'Ebre\nÉs el segon any consecutiu que la Diputació promou els espais coworking a la demarcació\nLa Diputació de Tarragona impulsa un any més els espais de treball conjunt al Camp de Tarragona i a les Terres de l'Ebre. La institució, a través de l'Àrea de Recursos Humans i Polítiques Actives d'Ocupació, destina un total de 100.000 euros a promoure la creació i la dinamització d'espais coworking per part d'ens locals i entitats públiques de la demarcació. L'objectiu és afavorir la creació de sinergies i acords comercials entre persones emprenedores i empresàries i contribuir a la generació d'activitat empresarial al territori.\nLes entitats públiques que sol·licitin l'ajut i compleixin els requisits rebran un màxim de 6.000 euros per posar en marxar espais de treball conjunt o per a impulsar activitats formatives en els que ja existeixen a la demarcació. Fins al 18 de setembre es poden presentar les sol·licituds per a aquesta línia d'ajuts, les bases de les quals estan publicades a www.dipta.cat. L'any 2016, un total de 12 entitats arreu del Camp de Tarragona i les Terres de l'Ebre es van beneficiar d'aquests ajuts.\nEl coworking és una forma de treball cooperatiu que permet a professionals de diferents sectors compartir en un mateix espai de treball una infraestructura competitiva i una inversió menor. D'aquesta manera es facilita que desenvolupin independentment les seves tasques, alhora que fomenta la realització de projectes conjunts.


Més de 300 parades i 200 actuacions per viatjar al segle XV durant cinc dies\nLa capital d’Osona torna a transformar-se en un poblat de l’edat mitjana amb el Mercat Medieval de Vic. La fira més popular de la ciutat celebra el seu 25è aniversari recuperant el format habitual, però prenent mesures sanitàries preventives, com no ubicar parades al centre històric per evitar aglomeracions.\nTot i el canvi d’escenari, es manté l’essència de la fira amb les mítiques parades d’alimentació, herbes o artesania, les recreacions d’oficis, les tavernes i una llarga llista d’activitats i espectacles. El programa inclou exhibicions de dansa, música, teatre o titelles, algunes dirigides especialment al públic infantil. A més, el MEV – Museu d’Art Medieval i l’espai immersiu Vicpuntzero ofereixen un programa d’activitats paral·leles.\nUn dels plats forts de la fira és l'espectacle de carrer, 'La trifulga de l’Altarriba', que relata uns fets històrics ocorreguts a Vic al segle XV. Els actors imiten les tècniques teatrals de l'època i fan servir màscares, titelles, un estil còmic i grotesc... No us ho perdeu!


Has pensat alguna vegada adoptar un gos? | Entitats del Masnou\nHas pensat alguna vegada adoptar un gos?\nBé, ja s´ha acabat l´estiu. I sembla que com no podia ser d´altre manera, ja tornem a tenir la protectora plena d´animals traïts per aquells que algun dia van ser els seus amos. Que hi farem, és quelcom que de moment i amb les lleis actuals no es pot evitar, però a totes aquestes persones que han abandonat un animal o tenen pensat fer-ho, els hi vull enviar un missatge clar. Algun dia les normes canviaran, i llavors cal que sapigueu que hom no descansarà fins que es faci justícia.\nA la resta de la gent, la bona gent que es mira aquests escrits i els hi significa alguna cosa, us fem aquesta pregunta. Heu pensat alguna vegada en adoptar un gos, o sabeu d´algú que vulgui fer-ho? Doncs ara és el millor moment. Totes les protectores estem plenes, i el simple fet d´aconseguir una adopció ens dona espai físic per seguir fent la nostra feina, sense oblidar la felicitat que s´entrega al animal al donar-li una segona oportunitat.\nTots volem cadells, i a poder ser ben macos millor, però ara més que mai necessitem que totes aquelles persones que anteposin els seus gustos a la felicitat d´un animal, es posin en contacte amb nosaltres per adoptar algun dels gossos que tenim a Adam esperant.\nBé doncs, esperant que aquest reclam d´ajuda no quedi en sac trencat, us enviem una cordial salutació.\nInici › ADAM › Has pensat alguna vegada adoptar un gos?


Comunidades de Aprendizaje: Per què basar la pràctica educativa en actuacions educatives d’èxit?\nPer què basar la pràctica educativa en actuacions ...\nby Rafael Nelson Segui Penades - Monday, 8 October 2012, 7:06 PM\nEl que passa en educación, especialmente en aquest país és poc menys que alarmant.\nPer entendre el que vull dir posem un exemple en medicina. Resulta que s’ha descobert una nova manera d’operar , genoll, renyó…, d’una manera menys traumàtica per al cos humà que l’antiga d’obrir de par en par el paciente. En cap hospital del món se’ls ocorre no fer cas d’eixes avantatge i deixar d’aplicar les noves metologies menys agressives i amb millors resultats que les antigues. Pensem ara en cotxes, per exemple, es descobreix un sistema de frens, i cap fabricant se li ocorre no aplicar-lo o millorar-lo fins i tot, en els seus models. Però en educación no. En educació es demostra que tal o qual mètode obté millors resultats, i no serveix per a res, no s’aplica perquè seguramente li soposa perdre part de la seua capacitat de domini, i això és perillós, o no sé per quina raó.\nPer a exemple un botó. Fa uns anys es publica el MCER (Marc Europeu Comú de Referència per a les llengües) amb uns estudis científics meravellosos fruit d’un treball immens per part de gran quantitat d’especialistes en referència a què i com ensenyar llengües, especialmente segones llengües, amb unes orientacions clares especialmente per a administracions, dissenyadors de currículums, avaluadors i formadors. I què ha arribat al nostre sistema educatiu? Només el nom i els nivells A1, A2, B1, B2, C1 i C2, i poc més. No ha canviat absolutamente res de la manera d’ensenyar llengües. Continuem amb les metodologies del segle passat. Ara sí, ocurrències a manta.\nI ací rau la diferencia, en educació no se solen aplicar les recomanacions que la Comunitat Científica Internacional presenta i continuem muntat tot el sistema educatiu a base d’ocurrències.\nDistingim així les ocurrències de les orientacions fruit de la investigació, les quals han demostrat per activa i per passiva que són idònies per a solucionar els problemes plantejats. No podem intentar resoldre els nous problemes amb solucions antigues, desfasades i a més a més completament inútils conforme s’ha observat a través de molts anys d’aplicació. Cal per tant basar la pràctica educativa en les actuacions educatives d’èxit i l’administració hauria ser garant d’eixa pràctica i no al contrari.


2013 0614. Estat, país, gent - Gironès per la independència\n2013 0614. Estat, país, gent\nEstat, país, gent SUSANA SUBIRANA\nA voltes m'arriben avisos de sancions de trànsit que no puc recollir perquè el servei de correus del meu poble obre només de 8.30 a 9.30 dels dies feiners. El fet provoca que sovint tot acabi amb un embargament del compte corrent. Aquest procediment, que és possible gràcies a una transferència de dades d'un ajuntament, o del Servei de Trànsit, cap a l'Agència Tributària, sempre m'ha semblat un atemptat als drets individuals. Com també em sembla un atemptat a la propietat privada que un organisme administratiu públic pugui, sense l'ordre d'un jutge, embargar un compte corrent. ¿Algú entra en un domicili sense ordre judicial? El compte bancari és una extensió del domicili.\nTrec a col·lació el tema perquè, arran de l'afer d'espionatge de telecomunicacions destapat als Estats Units, tornem a cometre un error característic dels europeus -sobretot d'aquells països poc evolucionats democràticament- que és conseqüència de barrejar un cert complex d'inferioritat amb un altre de superioritat moral. La combinació provoca que sempre ens pensem que el dimoni habita als Estats Units. Que ens escandalitzi aquest afer d'espionatge no seria motiu de crítica si la nostra fos una societat amb capacitat de premiar el periodisme d'investigació, independent i de qualitat. Abans no m'ofengui l'afer de l'espionatge americà, m'han d'abandonar les pors que em causen actes similars molt pitjors que tenen lloc aquí, entre nosaltres, i que aparentment no inquieten ningú.\nI no m'han sorprès els resultats d'una enquesta que constata que la majoria d'americans aproven aquestes accions d'espionatge dutes a terme pels seus poders públics per protegir-los d'atacs terroristes -espionatge controlat per la Presidència, l'oposició, el Congrés, el Senat, la Cort Suprema...-. La societat nord-americana és capaç de col·locar voluntàriament en un segon terme l'interès particular quan el bé col·lectiu com a nació se sent amenaçat. És lògic que aquesta reacció sorprengui els que, massa lleugerament, l'acusen d'individualista. Aquells que volen confrontar la meritocràcia -el premi al que ho fa bé- amb la voluntat col·lectiva de construir un país fort, segur i que tingui cura dels seus ciutadans -que per això paguen impostos-. No són actituds contradictòries sinó complementàries.\nL'article del senyor Brooks ( Snowden o el filtrador solitari ) publicat a l'ARA el passat dia 12 dóna algunes pistes de com bona part dels nord-americans veuen aquest afer d'espionatge. És interessant analitzar-ho. Voldria remarcar algunes idees bàsiques de l'article perquè resumeixen bastant bé la relació de respecte pel poder públic que mantenen els nord-americans -tots ells, tant els descendents dels fundadors com, i aquest és el gran mèrit d'aquella nació, també els nouvinguts.\nLa primera idea de Brooks fa referència al rol de la societat civil (no pas de l'estat, ni del sistema educatiu) que l'autor reclama com imprescindible a l'hora de neutralitzar comportaments com el de Snowden -un home nul·lament vinculat amb organitzacions i associacions-. La segona parla del respecte a l'autoritat, a la jerarquia i a les institucions; allò que Brooks anomena la "deferència" vers el que és comú, i que aquest jove informàtic ha omès. La tercera demana objectivitat per part d'algú que pretén erigir-se en "justicier" social; el filtrador no ha pogut demostrar que les dades s'haguessin captat per a objectius malvats, sinó just el contrari. La quarta apel·la al sentiment de comunitat; la falta de solidaritat que ha demostrat Snowden posant en perill la seguretat i la confiança de molts dels seus col·legues de la CIA -també de la nació-, que farà que els poders fàctics tendeixin, a partir d'ara, a ser encara menys transparents. I la cinquena idea de Brooks és molt significativa i demostra la concepció que tenen els americans del seu sistema democràtic com un tot. Brooks recorda que el sistema institucional muntat no es va fundar perquè un individu isolat decidís el que més li convenia al país.\nDe l'habilitat de fundar estructures institucionals que funcionin, els catalans n'estem mancats. Ara que ens aproximem a moments en què haurem de fer front a decisions institucionals importants, sembla convenient prendre distància d'aquelles informacions que pretenen provocar impacte estètic, però que dificulten analitzar amb una certa profunditat com actuen els grans països. Tot allò de què hauríem de prendre nota. Al cap i a la fi, l'estructuració institucional dels Estats Units és l'acte fundacional més exitós que ha existit mai.


La primera marxa feminista de la història | Catalunya Religió\nPer Montse Castellà. Dij, 29/07/2021\nTot va començar a Vaishali, a l’estat de Bihar, a l’Índia. Vaishali és considerat, juntament amb Bodhgaia, un del llocs més emblemàtics del budisme. Es diu que Buda Sakyamuni, després d’assolir el Despertar sota l’arbre de bodhi a Bodhgaia al segle III aC, solia passar la temporada de pluges a Vaishali, on es reunia amb els seus deixebles.\nSegons fonts historiogràfiques, passats cinc anys del Despertar de Siddharta Gautama, va ser també a Vaishali on Mahaprajapati –la seva tia i mare adoptiva- li va demanar al Buda, per tercera vegada, que permetés admetre dones a l’ordre monàstica. Es diu que el Buda, conscient de la gran amenaça que això representava per a la societat patriarcal d’aquella època, en principi, es va mostrar reticent a l’hora d’ordenar dones monges.\nPerò aquella vegada Mahaprajapati no anava sola, anava amb 500 dones més. Havien decidit, totes elles, desobeir i fer front a les exigències i obligacions socials a les que estaven sotmeses. Es van rapar el cap, es van vestir amb les túniques color safrà dels renunciants, i van emprendre el llarg camí cap a Vaishali. Hi ha relats textuals que descriuen les condicions deplorables en les que finalment van arribar; tanmateix es van seure a terra davant al portal declarant que no s’aixecarien fins a ser admeses.\nAquella marxa de 500 dones a la recerca de la seva llibertat es considera la primera manifestació feminista de la història. En aquella ocasió, van aconseguir que el Buda finalment acceptés la seva admissió a l’ordre monàstica amb la condició que les monges assumissin 8 vots més que els monjos, tots ells relacionats amb la submissió i vigents encara avui dia.


ferrancab: Jo, reaccionari\nEl comentarista Vagalume pregunta a l'escrit d'ahir si ¿Podria ser que tu (que sóc jo), alhora, estiguessis caiguent amb aquest judici en el que justament vols criticar en emetre'l? ¿I que en invocar termes pomposos tals com "pes de la vergonya universal" o "pensament il·lustrat d'Occident" no estàs pretenent protegir la teva fòbia apriorística de Chávez amb arguments pretesament racionals?. Agraeixo el comentari i aprofito per dir que és precisament per això, per la plena consciència d'aquest risc, que sóc, en essència, un reaccionari. Em resulta molt més fàcil la discrepància que l'acord i és així que, per qüestions de comoditat, que normalment quan escric o quan penso ho faig sempre contra algú. Però no és només per això, per qüestions psíquiques, sinó perquè sempre és més fàcil trobar arguments per atacar el pensament d'algú que per defensar-lo. I com que és sovint estúpid pretendre separar el cos dels estranys pensaments que elabora, he d'admetre que jo, i suposo que no sóc un cas excessivament rar, em construeixo a base de mites caiguts i de dimonis cotitzant a l'alça. Parlaré dels segons perquè els primers, pobrets, prou pena tenen amb la patacada. I parlaré de dos exemples concrets per fer-ho sencill i fer-ho veritat. Vaig començar a escriure contra Salvador Sostres quan em va començar a fascinar la seva escriptura i vaig començar a cagar-me en l'Arcadi Espada quan llegir-lo es va convertir en part fonamental de la meva particular oració matinal. En tots dos casos he acabat rendint-me a l'evidència; vinc d'una derrota eminent i és precisament per això que he deixat de parlar de Salvador Sostres (sobretot des que aquí em tenen) i que només en comptades ocasions parlo d'Arcadi Espada i sempre a fi de bé. Dit això, i ja que estem en aquestes coses, crec que he de reconèixer que m'enorgulleixo d'haver estat molt més fidel a les meves hormones que als meus pilars intel·lectuals. Per tant, i en resposta a Vagalume, he de dir que sí, que bé podria ser que jo caigués en el judici que justament vull criticar quan pretenc fer caure el pes de la vergonya universal contra tot aquell que, admirat per les gònades chavistes, pretengui justificar la seva acció de govern. És més, he d'admetre que és probable que així sigui. Però, en canvi, no em veig capaç, i mirin que sóc molt de l'autoflagel·lació en versió poètica, de converitir aquesta hipòtesi en conclusió i afirmar-la assumint com apròpia la crítica. Seria llarg explicar els motius que fan que Chàvez em resulti, com a mínim (entenc que és molt minimitzar l'assumpte, tant que prego que no m'ho tinguin en compte), una persona desagradable. Però jugar a la contra, com aquell filòsof que es deia quelcom semblant a ferrer fent filosofia a cops de martell, té els seus avantatges. I un d'ells, molt onanista, és que la feina principal que de molt temps ençà he considerat pròpia de la filosofia és la d'atemptar contra la voluntat de poder del real.\nPublicat per Ferran Caballero a 4:13\nVaig llegir un comentaria que explicaba molt claret qué passa amb el Chaves. Deia que amb les dictadures ocorre com amb la pornogràfia. Que és molt difícil de definir qué són, però que en quan en veus una de seguida la reconeixes.\nPotser els meus comentaris reiterats aquí també són fruit d’una certa fascinació per la forma en què dius les coses, com al teu torn et passa amb Salvador Sostres (que sí, escriu com els àngels), i com també li sol passar a qualsevol esperit sensible amb la poètica del filòsof del martell. Però és que em fa ràbia. Perquè no escriviu sobre les floretes del camp i per tant no puc restar embadalit mirant com encadeneu una paraula amb la següent encantat per la màgia que desplegueu. Cal estar a l’aguait per descobrir el truc que s’hi amaga.\nEl que dieu (permet-me que us englobi als tres, la qual cosa només es pot considerar un honor) són opinions, però les emeteu per a que algú s’hi avingui, ja que d’altra manera les guardaríeu per a vosaltres. La pràctica onanista només es concep en la soledat d’un mateix. Ara bé, aquestes opinions les pronuncieu amb una càrrega de profunditat i les vestiu d’una manera tan atractiva que, almenys al meu parer, desprenen voluntat de veritat –de fet, suposo que les opinions són això. I d’aquí en traieu unes conclusions i unes acusacions tan terribles que no puc deixar de remoure’m. Però el bon filòsof, parlant des de la posició del lector, ha d’intentar separar el gra de la palla (parlant en termes de veritat o validesa), ja que d’altra manera només seríem estetes que ens deixaríem endur per qui té la boca més grossa o la llengua més maca. Si Chávez és un pallasso i es pretén tenir algun tipus de raó sobre això, cal exposar els pensaments que han conduit a aquesta conclusió, ja que sinó seria com dir “els espaguetis al pesto són bons” i aquí no hi ha res a discutir.\nPotser tot el que he dit fins aquí tan sols és una mera impressió producte del cisma que obren en mi les coses que llegeixo i realment m’afecten. Hi ha qui diu que en la desesperació s’està més a prop de la realitat. Bé, qui sap.\nDoncs no em sembla que estar al paquet amb en Sostres i l'altre sigui cap honor.\nPotser sí que saben escriure, però em sembla molt més digne esforçar-se a explicar pensaments propis, encara que costi, que dedicar-se a llençar imbecil·litats de "pensament" automàtic embolicades amb el verb fàcil dels entabanadors.\nVull dir -ara feia temps que ni el llegia el Sostres- agafeu el post un post qualsevol, l'últim posem per cas, el que ha fet avui sobre la foto del Bolaño. Brillant, oi? I què diu: deixa't estar si ho fan bé ho malament, els qui ens governen són uns horteres espanyols i per això els hem de fer fora. És, simplement, estúpid. Com si no hi hagués motius reals i seriosos per criticar-los.\nAl ferrancab de vegades no l'entenc i de vegades no hi estic d'acord, però pensa les coses que diu i és (o com a mínim ho sembla) honest.


CAL SAC: de gener 2018\nExigim la restitució del govern legítim de la Generalitat de Catalunya, fruit de les eleccions del 21 de desembre del 2017.\nExigim la democràcia a Catalunya i a l'Estat Espanyol.\nExigim les nostres llibertats com a poble.\nExigim les disculpes del Govern de l'Estat Espanyol pels fets d'octubre del 2017, per les vexacions, insults i arbitrarietats amb Catalunya, país sobirà.\nSituat al bell mig de les Alberes, enmig d'alzines suredes, sota el Puig Neulós, trobem el Castell de Requesens, a una alçada d'uns 500m.\nEs té notícia del lloc de Requesens des del segle IX i ha passat per diferents senyors i situacions: des dels comtats catalans com el del Rosselló, Peralada o Empúries, pels Rocabertí, comtes de Peralada, que al segle XIX n'iniciaren la reconstrucció amb criteris historicistes, encomanant la tasca al mestre d'obres Alexandre Comalat, pels avatars de la Guerra Civil, quan fou utilitzat com a caserna militar que el va deixar considerablement erosionat, fins al moment que continua sent de propietat privada. Es pot visitar els dissabtes, diumenges i festius. La seva visita val ben bé la pena.\nEns trobem amb un castell reconstruït i pensat com a residència d'estiu, amb l'inici de construcció de sales i habitacions i espais per al servei, amb tota una obra d'enginyeria de la conducció de l'aigua que preveia varies fonts al llarg de l'edificació de tal manera que el soroll permanent de l'aigua donés una sensació de frescor i relax. No va ser mai habitat com a residència d'estiu i les obres van quedar parades. Un incendi fortuït dins el saló menjador encara ofereix les seves traces.\nLa seva silueta de castell feudal, és imponent. Se't presenta a la vista des d'un tros enllà de la pista que hi porta, encimbellat dalt d'un turó i vigilant la quantitat de dòlmens que també hi ha per la zona. És accessible des de Cantallops, a la sortida de La Junquera, per una pista apte per a cotxes.\nEl recorregut per les seves estances forma un conjunt laberíntic de passadissos i escales que et permeten pujar a la torre i als diferents nivells de terrasses i pots sentir-te, per un dia, cavaller, comtessa o mestre d'obres, literat o director de cinema. Ha estat objecte d'inspiració d'alguns escriptors, entre ells Verdaguer que el cita al poema Canigó, i s'hi han rodat varies pel·lícules com "El caballero del Dragón" o "El Perfum".\nDes de dalt el teulat tenim als peus la plana de l'Empordà, fins al mar, per un cantó, el Puig Neulós i el veïnat de Requesens amb l'església i un restaurant i l'extensió de bosc, bàsicament d'alzines i alzines suredes. Fa bo d'estar-s'hi una estona, contemplant el paisatge, el silenci del voltant i el soroll relaxant de l'aigua que corre pel castell.\nUna sortida ben atractiva per un dels llocs de Catalunya que se'l coneix per les pageses de Montserrat. Marganell és un petit poble sota el cim serrat que queda entre turons i té sempre a la vista la muntanya santa.\nUn recorregut circular, fàcil i agradable en un dia assolellat d'hivern. Tres ermites romàniques, una d'elles dins el terme de Marganell i les altres dues ja al terme de Castellvell i el Vilar.\nDeixem Marganell tot baixant un tros de carretera fins un trencall a la dreta que ens assenyala l'ermita de Sant Esteve de Marganell. Després de traspassar la riera, i a redós dels camps que fan d'estora al massís de Montserrat, ens apareix l'ermita i el cementiri del poble. Una entrada al costat del cementiri permet visitar Sant Esteve; en queden les parets i l'altar i l'estructura arquitectònica. La teulada és ja inexistent. Tot el conjunt recorda una mica les abadies derruïdes d'Anglaterra per les que fa tan bo de passejar-s'hi i prendre-hi el sol. M'ha agradat que la deixin així; té un encant i et transmet una tranquil·litat envejable.\nFont d'en Carner\nContinuem el camí tornant a baixar la riera i remuntant fins uns plans, arribant a Sant Cristòfol de Castellvell, amb les masies defensades per gossos amatents que et van donant la benvinguda a cada pas. Passem per la font d'en Carner, terreny humit i amb frondosa vegetació, amb bancs de pedra que segur que són un bon redós per a la calor estiuenca. La petita església es troba dalt el turó darrere les cases del llogarret, amb un campanar de poca alçada.\nSant Jaume de Castellvell\nTornem un xic enrere fins a la cruïlla de camins que hem deixat per anar a Sant Cristòfol i seguim les indicacions cap a Sant Jaume de Castellvell. Església també romànica, al mig dels prats, amb un arbre que deu donar força ombra a l'estiu i que ara, despullat de fulles, ens permet veure'n tot el perímetre. Si mireu a dins i espereu una mica a acostumar-vos a la foscor podreu veure l'altar i Sant Jaume.\nContinuem el camí que de seguida davalla cap a la carretera i surt aprop d'un bar-restaurant on podeu fer una parada per continuar després, recte amunt, cap a Marganell.\nSi voleu completar la visita encara podeu anar fins a Santa Cecília de Montserrat tot agafant la carretera que s'endinsa per Sant Cristòfol i va a sortir una mica abans del monestir de Sant Benet. De fet, des de Sant Cristòfol fins a Santa Cecília podeu esmerçar 1,15h si aneu a peu i poc més de 30m amb el cotxe.\nUna matinal que la podeu fer durar al vostre plaer.\nUna passejada pels carrers de Sant Joan Despí ens parla de Modernisme en majúscules. Josep Maria Jujol, arquitecte, dissenyador, dibuixant i pintor modernista català, hi va fer estada uns quants anys i en va arribar a ser l'arquitecte municipal. Les seves obres són d'una exquisidesa i una sensibilitat extraordinàries. Una mica eclipsat per Gaudí, del que en va ser col·laborador, Domenèch i Muntaner o Puig i Cadafalch, és un arquitecte amb entitat pròpia. Totes les seves obres i elements decoratius tenen una funcionalitat pràctica pensada per als estadants de les cases, que ja a primeries del segle XX, van veure portes abatibles i diferents maneres d'obrir i tancar finestres de cara a poder aconseguir més aire i més llum a les cases.\nSobte, i molt, l'arquitectura de la Torre de la Creu, o Torre dels Ous com és coneguda a Sant Joan Despí. Ja es pot visitar l'interior, d'una bellesa plàstica i una ductilitat de formes que la fan única en el seu estil. Les escales interiors amb les baranes, els acabats de les portes i la terrassa amb la teulada arrodonida, tema pel que se l'ha batejat com a Torre dels Ous, amb el trencadís i els miradors, la fan un bombonet de Pasqua. Concebuda com a dues cases en una mateixa estructura, avui n'és una de sola, intercomunicada, que utilitza la Universitat de Barcelona per als seus programes universitaris tot respectant els elements modernistes. Una joia per entendre l'obra jujolenca.\nEs pot admirar, també, la casa que es va construir per a ell mateix, mentre va viure a Sant Joan, la casa Jujol, una petita torreta amb jardinet a l'entrada i amb una finestra cantonera que li facilitava la claror al seu despatx.\nAl davant mateix hi trobem la Torre Serra Xaus, formada a base de la interposició de cossos quadrangulars disposats en rotació per tal d'aprofitar l'espai i que li confereixen diferents perspectives que li donen un aire cubista.\nMolt aprop trobem la Casa Rovira, on va participar en la decoració de la façana amb esgrafiats i dibuixos geomètrics.\nMés avall, entrem a l'església Sant Joan Baptista on podem contemplar diferents elements decoratius i pintures a l'altar i als púlpits, el sagrari, i les pintures a la capella lateral de la Mare de Déu de Montserrat. Fou ja de les últimes obres que va fer abans de la seva mort el 1949.\nAcabem el recorregut a Can Negre, l'altra joia de la corona. Antiga masia catalana datada el 1680, restaurada per encàrrec fet a Jujol per l'advocat Pere Negre i Jover. A la façana destaquen les finestres i la forma arrodonida del teulat que recorda el mantell de la Verge, així com un balcó semblant a una carrossa. En totes les obres de Jujol s'hi destaca una forta religiositat plasmada en l'arquitectura i en la decoració. A l'interior ens colpeix el forat d'escala tot pintat de blau, el balcó amb un parell de festejadors i la capella, petita i carregada d'elements amb la signatura de Jujol: una J en forma de creu. A la planta baixa, un petit retaule, del segle XV, tancat amb unes portes de fusta que s'obren amb un mecanisme del tot enginyós. Dignes d'admirar són les golfes amb l'entramat de fustes del sostres que tenen la funció d'aguantar el teulat.\nA part de l'arquitectura de Jujol, al llarg del recorregut podem observar edificis modernistes com la Vi·lla Elena o la casa Engràcia i moltes d'altres construïdes per diferents arquitectes que van habitar o tenir encàrrecs al poble.\nTot plegat un matí que ha estat la delícia de tots en una sortida cultural dels dijous, la primera de l'acabat d'estrenar 2018 que ha permès, a més a més, retrobar els amics de les sortides i fer un bon dinar en bona companyia.\nAvui, fa uns anys per a mi, però encara real per a molts, comença un nou any. Jo diria que no és ben bé l'1 de gener que comença l'anyada. L'1 és Cap 'Any, són vacances per a molta gent, si més no escolars; és l'espera, encara, que s'acabin les festes, és la il·lusió compartida per la nit de Reis i pel dia de Reis, pels infants, sí, i també pels grans. El dia 7 encara és festa escolar per a que els nens i nenes puguin jugar amb les joguines, deien; i pels grans, s'ha convertit en el primer dia de rebaixes, una festa com una altra! Però el dia 8, ai las!, toca treballar i anar a escola.\nToca explicar als companys de classe i a les mestres el que s'ha fet tots aquests dies, toca ensenyar aquella nina, aquell tren o aquell estoig de 24 retoladors o llapis de colors per estrenar, toca fer bons propòsits d'estudi i recomençar de nou les activitats de l'anterior trimestre deixades en pausa o fer-ne de noves. Toca mirar festes i ponts que ens permetin arribar fins a Setmana Santa. Toca encara un trimestre pesat, llarg, el més dur per a alumnes i professors.\nAvui, tot torna a una normalitat, a una rutina que ens ajuda a estructurar la vida. S'han acabat els torrons i el tortell de Reis amb sorpresa i fava i esperem el tortell de Sant Antoni i "la passada", el 17 de gener. Mira, el 17 de gener! El Sant Antoni dels "burros" que diuen! Aquest any 2018 serà també el dia de la composició del Parlament català. No, no en parlaré d'això!\nAl costat de casa comença, ben d'hora al matí, la dona de la neteja i, al mateix lloc, a les 17h els nens i nenes omplen el pati cridant, xisclant i jugant se suposa que fent música. Al carrer, les mares, pares i àvies omplen la vorera de portal a portal i s'asseuen en aquest galdós banc que m'ha posat l'Ajuntament i que els facilita l'espera i a mi em treu de polleguera.\nTarda a tarda, dia a dia, anirà passant el temps i les hores d'aquest 2018 que ara s'ens apareix com a tan incert; esperem tenir salut, esperem fer allò que desitgem, esperem acomplir els nostres ferms i bons propòsits. Fem plans per les vacances d'estiu, tant si treballem com si no, fem plans i plans i omplim calendaris i, a finals d'any, en farem un resum, una valoració tant positiva com negativa i tornarem a endreçar la vida i a desitjar pau a tothom.\nEl 8 de gener té aquell mateix regust de l'1 de setembre pels que ens hem dedicat a l'educació. Enfilem la recta del curs, veiem què queda per fer i ens afanyem a aconseguir-ho, volem "recuperar" a tothom i anem fent controls i reunions de valoració dia a dia. Vindrà el moment de la matriculació pel curs següent, vindrà el moment de pensar en canvis escolars, inicis a parvulari o pas a secundària i ens estressarem tots: alumnes, mestres, serveis educatius i famílies. Entrevistes, informes, reunions, dictàmens, canvis curriculars, controls... Arribarem a les vacances de Setmana Santa i pensarem que el curs, a la tornada, ja és quasi acabat.\nCal dir que, per sort, ja no em trobo en aquesta tessitura, però la recordo, sí. Crec que no es pot oblidar.\nA tots, doncs, molta sort! A les companyes de l'EAP, a mestres i professors, a pares i mares i, sobretot, a infants i joves. Gaudiu del dia a dia, no penseu només en el demà, penseu, també en el dia que esteu vivint. Als que feu 6è de primària, gaudiu del que us dóna encara l'escola, ja anireu a l'Institut el curs vinent i serà un altre moment! Als que esteu en les llars d'infants: que no us facin més grans del que sou pel fet d'haver d'anar a P3. Als que heu de passar de cicle, aprofiteu l'edat que teniu i jugueu! I a mestres, famílies i especialistes: cada dia és únic, viviu-lo i feu-lo viure!


Desmuntem tòpics històrics a RAC1\nInici Temes Actualitat Desmuntem tòpics històrics a RAC1\nL'editor de SÀPIENS, Jordi Creus, intervindrà cada setmana al programa ‘El món a RAC1' per aclarir equívocs del nostre passat\nJordi Creus a RAC1 - Anna Priscila Magriñà\nA partir d'avui i cada setmana durant tot l'estiu, l'editor de SÀPIENS, Jordi Creus, intervindrà al programa ‘El món a RAC1' per desmuntar equívocs històrics. La secció, que es podrà escoltar després del butlletí informatiu de les 11 h, abordarà tòpics molt estesos entre la societat i l'opinió pública, com per exemple que Espanya és una nació amb més de cinc-cents anys d'història, o la relació que mantenien la reina Cleòpatra i Juli Cèsar.\n‘El món a RAC1', conduït per Jordi Armenteras durant aquest estiu, és el programa radiofònic més escoltat a Catalunya, amb més de mig milió d'oients segons el darrer baròmetre de l'EGM. Per la seva banda, SÀPIENS és la revista més llegida en llengua catalana. Amb aquesta col·laboració, els dos mitjans aposten decididament per ampliar la difusió de temàtica històrica.\nJosep Sucarrats, director de la revista CUINA i col·laborador de SÀPIENS, també intervindrà setmanalment a ‘El món a RAC1', cada dijous, amb una secció dedicada a la gastronomia.


Agenda Mara 18 Mesos 2020-2021\nAgenda enquadernada de tapa flexible de 18 mesos: inici el juliol de 2020 i finalització el desembre de 2021. Perfecta per planificar a llarg termini. Cobertes flexibles molt agradables al tacte i perfecta obertura per escriure-hi còmodament. Amb cinta-punt i goma elàstica. Amb cantonades microperforades per localitzar ràpidament la setmana en curs. Per facilitar la localització de cada mes, l'anualitat incorpora un indicador al lateral dret de les pàgines. L'anualitat conté els festius internacionals de diversos països. L'agenda inclou altres continguts extra.


Torra i JxCat omplen la xarxa de suports a Laura Borràs davant el seu suplicatori La República\nEl president de la Generalitat, Quim Torra, ha manifestat el seu suport aquest dijous a la portaveu de JxCat al Congreso, Laura Borràs, a l’espera que aquest dijous voti el seu suplicatori al ple del Congrés, i ha avisat que “cap independentista tindrà un judici just a Espanya”.\n“No és només la història, és ahir, és avui i serà demà: cap independentista tindrà mai un judici just a Espanya. Entre altres motius, per això som independentistes, per l’anhel d’una societat justa i respectuosa amb els drets fonamentals”, ha assegurat en un missatge al seu compte de Twitter.\nTambé ha expressat el seu suport a Borràs el conseller Puigneró, que ha acusat ERC, CUP i Bildu d’inhibir-se en aquesta causa al no participar aquest dijous en la votació que, amb tota probabilitat, donarà llum verda al suplicatori per investigar Borràs.\n“És trist veure alguns independentistes inhibir-se davant la (in)justícia espanyola en el cas de la persecució política a Laura Borràs. No tot s’hi val en política”, ha apuntat en un missatge al seu compte de Twitter.\nPer la seva banda, els presos polítics Jordi Turull i Josep Rull, també a través dels seus respectius comptes de Twitter, han enviat missatges d’ànims a Borràs.\nLa Guàrdia Civil -al marge dels criteris de la Sindicatura de Comptes i dels Mossos q neguen cap irregularitat penal- apunta i el TS executa.\nÉs el manual clàssic x combatre la dissidència política.\nEl suplicatori forma part d’aquesta ignomínia.\nMolta força @LauraBorras\nTrist veure alguns independentistes inhibir-se davant la (in)justícia espanyola en el cas de persecució política a @LauraBorras. NO tot s’hi val en política.


Opinió 25/09/2018 16:14\nEl viacrucis que ens espera als barcelonins fins a les pròximes eleccions municipals promet ser de traca. De moment, ha començat de la millor manera possible: recuperant el maragallisme i, per tant, les maragallades. Contemplo com es barallen per l’herència política de l’injustament maltractat Pasqual Maragall tant els de dretes com els d’esquerres, i això em porta a pensar dues coses. La primera és la falta d’idees i la segona la falta de memòria. L’exalcalde socialista va impulsar un model de ciutat especulatiu i neoliberal més propi dels anys noranta del segle passat que dels temps actuals. Tampoc acabo de veure com es pot reeditar la transversalitat en una societat tan dividida, però segur que en aquests vuit mesos algú es traurà un conill del barret i ens deixarà a tots bocabadats.\nLa primera maragallada ha estat el relleu d’Alfred Bosch per Ernest Maragall per encapçalar la llista d’ERC a Barcelona. Ara entenc la cara d’estupefacció que feien alguns amics republicans aquestes setmanes i el seu silenci incòmode quan els preguntava si tenien mal de panxa. Pel que es veu, el canvi de candidat no ha estat tan sobtat com ens han volgut vendre: hi havia enquestes internes d’intenció de vot que feien plorar i la direcció republicana ja ha plorat prou. Que l’histriònic Bosch era un mal candidat era un secret a veus, només cal veure la seva erràtica estratègia política, el seu enfrontament visceral amb la fAda Colau i el seu rebuig a confluir amb altres candidatures independentistes.\nQuan l’expert africanista es va imposar a la búlgara en unes primàries, alguns militants barcelonins van començar de nou a patir cagarrines perquè per aguantar un líder així cal tenir un sistema digestiu a prova de bombes. Per sort, el dit de l’assenyada direcció republicana nacional ha tornat a intervenir –aquest cop malauradament a distància- ordenant la seva eliminació política i imposant un candidat que no ha votat ningú. Com diria Groucho Marx, tinc unes primàries, però si no t’agrada el resultat, en tinc unes altres. La tradició estalinista a ERC és inqüestionable: Carles Bonet va ser decapitat en favor de Pilar Rahola i el mateix li va passar a Jordi Portabella amb Alfred Bosch. Ara Bosch ha provat la mateixa medecina.\nDel nou alcaldable republicà poca cosa a dir perquè se sap tot. Hàbil estrateg, coneixedor al detall dels engranatges municipals i molt ambiciós des del punt de vista polític com ho demostra la col·lecció de càrrecs públics que acumula. Tot això suma punts perquè si ha de negociar, ho farà amb el diable si cal, per alegria de la Rahola. L’únic que li treu lluentor com a candidat és l’edat –una Carmena II, diuen les males llengües- a més del seu desconeixement de la ciutat actual i la seva arrogància. Dels dos germans Maragall, l’Ernest era el que feia sempre de poli dolent. Per sort no tenim gaire memòria, però com a conseller d’Ensenyament del tripartit de José Montilla va posar en peu de guerra tota la comunitat educativa catalana per la seva intransigència. Tete no té el do de plaure la gent, precisament.\nLa segona maragallada l’ha protagonitzat Manuel Valls. Tot està a punt per presentar una candidatura construïda al marge d’uns Ciutadans bastant perplexos. Mentre la premsa francesa investiga d’on ha tret l’exprimer ministre gal els diners de la campanya, aquí publiquen que està organitzant un equip d’assessors que esgarrifa. I no només ho dic pel maragallista Xavier Roig, ara consultor. Ho dic sobretot pel periodista Albert Montagut, a qui els mitjans situen com a cap de comunicació de l’assot d’immigrants pobres. M’estalviaré comentar el seu currículum perquè no cal ser un crac per arribar lluny: només cal tenir amics influents que et deguin favors. Només recordar que va acomiadar la periodista Cristina Fallarás embarassada.\nAmb aquest guirigall de candidats i maragallades, la batalla per Barcelona se li complica a la fAda Colau. Veurem com acaba la cosa, tot i que em consta que hi ha molts nervis entre els comuns. Jo em limitaré a agrair a Bosch els moments hilarants que m’ha fet passar i a felicitar-lo pel seu elegant autosacrifici públic en favor de la salut mental dels seus companys de partit. Lamentaré no trobar-me’l més al carrer Escudellers a primera hora del matí mig adormit i confio que Manuel Valls agafi una altra ruta per arribar a Sant Jaume perquè si em creués amb ell no em podria mossegar la llengua.


Novel·la Narrativa Narrativa infantil i juvenil Teatre Crítica literària o assaig\nObres traduïdes Guions Altres Estudis sobre l'autor/autora\nBarcelona: Proa, 1991. (15a ed. 2014)\nÉs una obra recomanable per a nois i noies entre 16 i 18 anys. Els personatges, les situacions i el context històric formen un mosaic molt atractiu, amb dosis d'humor i d'ironia molt ben dosificades.\nL'any 1799, Barcelona, després de la Revolució Francesa, viu sota el regnat d'una monarquia fidel encara als principis de l'antic règim. Dins d'aquest context, la trama de Senyoria és moltes coses: en primer lloc, una variant d'intriga policíaca, basada en un doble crim; en segon lloc, una recreació històrica de la corrupció política i social de la Barcelona de Carles IV; finalment, el procés psicològic que porta el protagonista, Rafael Massó, regent civil de l'audiència de Barcelona, de la prepotència inicial a la humiliació final. Tot, per evitar la seva caiguda, la seva decadència. L'altre protagonista, Andreu Perramon, acusat injustament d'assassinat, haurà de lluitar per provar la seva innocència. La seva peripècia reflecteix clarament un esperit romàntic incipient. La convivència entre els sentiments i els valors de dues èpoques contrasta clarament en una societat desorientada.\nEn paraules del mateix Jaume Cabré, "Senyoria és una reflexió sobre la relació entre l'home i el poder, sobre la justícia i la idea del pecat lligada a la del càstig." Aquesta idea central es fonamenta en uns paràmetres morals canviants.\nRafael Massó és un home influent, poderós i cruel, que pot decidir la vida i la mort de les persones, encara que demostra ser incapaç de decidir el seu propi destí. La seva existència, com la de les estrelles que ell admira, està traçada des de temps enrere. Rafael Massó és un home pervers i ambiciós, com ho demostren els seus actes, però també li descobrim un bri d'humanitat en les seves febleses: quan plora, quan estima, quan somnia mirant el cel. Donya Gaietana, la baronessa de Xerta, i l'Elvira, l'amant, es converteixen en les seves aspiracions inaccessibles.\nAndreu Perramon és la víctima innocent que no pot escapar al seu destí, provocat a conseqüència d'uns fets fortuïts i segellat per un seguit de circumstàncies adverses que l'empenyeran inexorablement al llarg de l'obra. En certa manera, Andreu Perramon, poeta, és una metàfora de la innocència. És l'exponent d'un idealisme ingenu, d'arrel romàntica. Sobre ell caurà de manera inevitable tot el pes de la justícia. El seu pare, el mestre Perramon, no aconseguirà que sigui absolt. El seu fracàs és evident. No pot lluitar contra una estructura que depassa les seves possibilitats de sortir-se'n.\nJerónimo Cascal de los Rosales és un conspirador. La fortuna li és favorable i sap aprofitar els esdeveniments en benefici propi. L'atzar el situa en una situació privilegiada que aprofita per aconseguir-ho tot, sense límit, sense dubtes ni remordiments.\n1. Jaume Cabré utilitza sovint a les seves narracions personatges que van existir a la realitat. A Senyoria, els protagonistes centrals, com Rafael Massó, Andreu Perramon o Jerónimo M. Cascal de los Rosales, són creació de l'autor. N'hi ha d'altres, però, ideats a partir d'un personatge documentat a l'època. Són, per exemple, Ferran Sorts, Pere Caro Sureda-Valero i Maça de Linaça, i Fèlix Amat. Els lectors de la novel·la haurien de buscar el màxim d'informació sobre aquests personatges històrics i elaborar un mural que expliqui de manera entenedora els fets més destacats que van protagonitzar.\n2. El mapa de la pàgina 33 correspon a la Barcelona de l'any 1800. Hi ha unes zones clarament delimitades. Es tracta de dir quines són i buscar-hi els carrers més importants. Posteriorment, els nois i les noies haurien d'assenyalar sobre un plànol de la Barcelona actual quin espai protegien les muralles de la ciutat al segle XVIII.\n3. Andreu Perramon i Rafel Massó són dos personatges tan interessants com oposats. És molt instructiu posar-los cara a cara. La redacció d'un diàleg en què intervinguin tots dos és una activitat que serveix per resumir dues maneres ben diferents d'entendre l'existència humana.\n4. Els títols dels tres llibres de què consta Senyoria fan referència, respectivament, al signe d'Orió, a l'esglai de les Plèiades i a l'erràtic Plutó. Per entendre millor la novel·la és útil concretar a què remet cadascun. Tot i que les notes inicials ens en donen una idea, caldria veure la relació que hi ha entre el títol i el contingut de cada capítol.\n5. Els personatges de Senyoria són molt diversos. Considerats en el seu conjunt, mostren una diversitat important de trets humans. Cada alumne hauria d'escollir el personatge amb què se sent més identificat i, posant-lo en contrast amb la pròpia personalitat, justificar la semblança d'interessos i de reaccions davant els fets més diversos de la vida.\nCoberta de Senyoria\nEdicions Proa (A tot vent, 294 / Proa-butxaca, 16)