La campanya ‘Passa’t al #forastering. Al Segrià, qualitat de vida’ viatja en els busos urbans de les quatre capitals catalanes | Consell Comarcal del Segrià\nInici Àrees i serveis La campanya ‘Passa’t al #forastering. Al Segrià, qualitat de vida’ viatja en els busos urbans de les quatre capitals catalanes\nLa campanya ‘Passa’t al #forastering. Al Segrià, qualitat de vida’ viatja en els busos urbans de les quatre capitals catalanes\nLa promoció es fa en autobusos de Lleida, Tarragona, Girona i Barcelona\nLa promoció es fa en quatre autobusos de Lleida, Tarragona i Girona, i en 35 de Barcelona, per arribar al públic de tot Catalunya. També s’ha iniciat una col·laboració dins el programa ‘Cafeïna’ de Lleida TV.\nEls autobusos urbans de les quatre capitals de província catalanes ja llueixen la imatge de ‘Passa’t al #forastering. Al Segrià, qualitat de vida’, la campanya de promoció i turisme del Consell Comarcal del Segrià que posa en valor la comarca i la seva gent.\nAl llarg de tot aquest mes de juny, la promoció es fa als autobusos urbans de les quatre capitals catalanes per arribar a públic de tot Catalunya. Són, concretament, 4 busos a la ciutat de Lleida (a les línies 2, 3, 4 i 7), 4 busos a Tarragona i a Girona, i 35 a Barcelona.\nTambé cal remarcar que, dins d’aquesta mateixa campanya, fa uns dies es va iniciar una col·laboració amb Lleida TV mitjançant una nova secció #Forastering al programa ‘Cafeïna’ on els protagonistes de la campanya expliquen la seva història i per què van triar algun municipi del Segrià per viure-hi. Aquesta col·laboració es prolongarà durant dos mesos cada dissabte a les 22:30 hores, fins a meitat de juliol.\nCal recordar que les nou persones protagonistes de la campanya són nou veïns i veïnes nascuts fora del Segrià que expliquen que han decidit venir a viure a la comarca per la qualitat de vida que els ofereix, ja sigui per la tranquil·litat, els productes agroalimentaris de proximitat, els atractius paisatgístics i patrimonials, la situació geogràfica o les oportunitats laborals. En concret, els ‘forastering’ de la campanya viuen actualment a Alfés, Alcoletge, Torres de Segre, Almatret, Alfarràs, Almenar, Lleida, Vilanova de Segrià i Montoliu de Lleida.\nLa campanya està impulsada per l’àrea de Promoció Econòmica i Turisme del Consell i té el suport del Consorci de Comerç, Artesania i Moda de Catalunya (CCAM).


Amidaments estimatius: de gener 2017\nLa setmana passada vaig fer la meva primera sessió de "coaching pastoral-arquitectònic" a un grup de capellans i religiosos a la parròquia de Santa Anna (BCN). El tema era escatir quines intervencions es poden fer en els espais dels diferents temples històrics de la ciutat i quin accent pastoral poden tenir ("Sagristies obertes", noves distribucions celebratives, columbaris, noves capelles 24h, etc). Em vaig endur una agradable sorpresa, i és que Mn Peio Sánchez, en certa manera, ja se m'havia "avançat" i aquell matí estaven posant llits a la sala capitular de l'antic convent dels templers de Barcelona com resposta a l'onada de fred (notícia). Si l'acció hagués tingut lloc uns mesos abans, hauria estat el punt de partida de la 8a sessió del seminari de Patrimoni Sacre, que duia per títol precisament "Arquitectura sacra i acció social". Pel que sembla, la iniciativa ha tingut èxit i ara es planteja "mantenir Santa Anna oberta 24 hores com a lloc permanent d'acollida i escolta".\nTot i la novetat de l'esdeveniment, cal dir que ja hi ha altres llocs on els temples s'ofereixen, mitjançant el voluntariat, 24h oberts al servei dels més necessitats. Potser el referent més "proper" el trobem a Madrid, a l'església de San Antón, on el P. Ángel impulsa aquesta iniciativa social dins d'un espai sacre (un temple "afterhours" en diuen) des de fa temps amb una vitalitat i empenta notable al centre de la ciutat. Té reflexions molt potents ( "zascas" que en diuen ara) com: "Si hay panaderías, cafeterías y 'puticlubs' abiertos 24 horas, ¿por qué no va a haber iglesias? Es de sentido común" (notícia). (seguir llegint)\n(banc-llitera de Curro Claret)\nAdolescents, joves, religions i tecnologia, el cas català (6): La secularització de l'espai públic dels joves\n6_ La secularització de l'espai públic dels joves. Permeteu-me una darrera incursió cinematogràfica. Aquests dies s'està projectant als cinemes la pel·lícula "Silencio", del director Martin Scorsese. Aquest document ens fa entendre com els primers cristians del japó arriben a la conclusió que, per tal de poder seguir sent cristians durant els dos-cents anys que va durar la repressió, han de practicar anualment i de forma pública un ritus d'apostasia, de negació del cristianisme, reduint la fe a un tema purament interior i no exterioritzable. Si abans comentava la importància per l'arrelament cultural i la creació de la identitat personal de la classe de religió dins l'àmbit escolar, l'estudi posa de manifest també que pels joves no-creients o creients passius, la religió (i conseqüentment tampoc la religió digital) no juga cap paper en els seus àmbits de socialització, més aviat és un destorb o, en les seves paraules, no és "cool" o "no mola", fet que comporta el silenci del fet religiós en l'àmbit públic juvenil. Sent la xarxa un reflex virtual de la nostra realitat relacional, el silenci sobre el fet religiós en les pàgines adreçades a joves (o gestionades per joves) és més que evident. Les eines de la Religió Digital, però, possibiliten la creació de comunitats virtuals diverses disperses en els temps i els territoris, com si aquells primers cristians japonesos poguessin trobar un lloc de trobada i comunicació d'allò que portaven reclòs al seu cor, i en aquest sentit esdevenen un lloc de formació, relació i també de resistència de cada confessió. Ara bé, cal evitar també la "bunquerització" de la Religió Digital, perquè això porta a la formació de joves radicalitzats que confonen les seves arrels amb la eradicació de la diferència. La situació ideal, doncs, seria aquella en la que la Religió Digital es presenta pels joves de forma pública amb la mateixa naturalitat que es viu interiorment, és a dir, de forma integrada.\nEtiquetes de comentaris: ciberpastoral, Educació i pedagogia, Església, Espiritualitat i Teologia, lectures, Mitjans de Comunicació Social\nAdolescents, joves, religions i tecnologia, el cas català (5): Analogia de les funcions de la Religió Digital amb l'espai arquitectònic\n5_ Analogia de les funcions de la Religió Digital amb l'espai arquitectònic. Com arquitecte m'he trobat en casos de reforma d'espais, per exemple temples parroquials o capelles escolars, en els quals el seu programa i el tipus de relacions o activitats humanes que han d'acollir són anàlogues als usos de la Religió Digital citats a l'estudi: organitzar la vida de fe i les seves pràctiques, la comunicació inter i intrapersonal (és a dir, les dimensions horitzontal-comunitària i vertical-transcendent), la plasmació i transmissió d'uns continuts de fe en un llenguatge espaial entenidor pels joves usuaris, etc. Generalment m'ajuda a projectar millor quan disposo d'un programa diguem-ne "pastoral" perquè, seguint l'axioma de Sullivan "la forma segueix a la funció", és difícil projectar espais des de l'abstracció total, des d'un misteri noumènic o un primitivisme transcendental (que és el que feia Le Corbusier en les seves obres religioses, especialment a la Capella de Ronchamp). Això em fa pensar que, de la mateixa manera que als arquitectes ens ajuden les mediacions religioses a l'hora de projectar un espai, les eines de la Religió Digital haurien de fer visible d'alguna manera la seva pròpia especificitat i manera de relacionar-se amb els homes, el món i el transcendent més enllà de emprar tal o qual eina o recurs digital. Penso, per exemple, en un portal que no apareix citat a l'estudi, "Pregaria.cat" (possiblement perquè els seus usuaris són adults, tot i que hi apareixen continguts adreçats a infants joves com "La colla d'amics de Jesús", el "Prega-Rock" o "l'Evangeli en una vinyeta". Sigui com sigui ho trobo molt significatiu). En la creació del portal citat es va veure necessari incorporar l'apartat "Actua" perquè es volia defugir una visió merament espiritualista de la pregària que no té en compte la dimensió de la lluita per la justícia inherent a la fe en el Crist. Semblantment també passa en l'arquitectura religiosa, que sovint és vista només com un actiu escleròtic patrimonial o una peça més de la indústria del turisme, i no reflecteix de forma actualitzada la seva dimensió social. Per sort tenim notícies com la d'aquests dies en que s'han obert els temples (com el de Santa Anna) per acollir gent del carrer durant les nits de l'onada de fred. Crec, en definitiva, que seria un bon exercici pensar aquests espais virtuals en diàleg amb el que són i representen també els espais físics i mentals de les religions.\nPublicat per eloi a 5:31 p. m. Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Arquitectura, ciberpastoral, Educació i pedagogia, lectures, Mitjans de Comunicació Social, Patrimoni\nAdolescents, joves, religions i tecnologia, el cas català (4): Necessitat de recuperar la dimensió "sacerdotal" a la xarxa\n4_ Necessitat de recuperar la dimensió "sacerdotal" a la xarxa. Un fet que ha posat de manifest l'estudi és que, sovint, la Religió Digital emprada pels joves té al darrera un cert lideratge o presència d'una persona de referència que, molt sovint en el cas del cristianisme, és un capellà. Quan l'estudi fa referència a les comunitats "digipresencials" (i jo em pregunto: què no és ja avui en dia "digipresencial"? Fins i tot ja les àvies utilitzen el wtsp!. Realitat = Virtual + Actual. No em sorprèn doncs que hi hagi correspondència entre el 20% de joves catòlics que usen mitjans digitals amb el 20% de joves catòlics activament compromesos) recalca que, en el fons, es segueix a qui es coneix. Si féssim un cop d'ull a la relació entre els conceptes de "coneixement" i "seguiment" a la Bíblia i a les diferents espiritualitats religioses (Per exemple la petició ignasiana dels EE.EE. "Senyor que us conegui, perquè si us conec us estimaré. Senyor que us estimi, perquè si us estimo us seguiré") trobaríem que un i altre sovint es presenten lligats però, per alguna raó, en la Religió Digital hi ha una certa tendència a pensar que la fe es redueix a informació (o contingut) i la comunitat de creients a un mer agent transmissor, deixant pel camí que el creient no és un consumidor de continguts religiosos sinó un portador d'un missatge vital o que no es tracta tant de "posar la fe a internet" sinó de "viure la fe a internet", amb totes les oportunitats que comporta i també les seves limitacions (per exemple sagramentals, ja que no es compleix el requisit del "hic et nunc", l'ara i aquí). Anant al cas, cal tenir molt present el paper de lideratge i proximitat en la Religió Digital, no només des de la figura de la persona ordenada ministerialment sinó, en el cas del cristianisme, de tota persona que des del baptisme té una vocació també sacerdotal, és a dir, una crida a cercar sempre la edificació i la unió de la comunitat de creients. Potser la figura que encarna millor el que estic dient és la del "pastoralista" o "agent de pastoral juvenil", ja sigui en l'àmbit diocesà, dins d'un grup de revisió de vida parroquial o escolar.\nAdolescents, joves, religions i tecnologia, el cas català (3): Necessitat d'una ciberteologia\n3_ Necessitat d'una ciberteologia. L'estudi apunta que, en consonància amb el s'anomena "cultura audiovisal", la majoria de xarxes socials emprades pels joves (Instagram en primer lloc i desplaçant ja al Fbk) donen més importància a la imatge, i allò que mostra o suggereix, que no pas a l'explicació escrita. Per altra banda també es fa menció d'una certa gamificació (mot que prové de l'anglés game, jugar) religiosa en consonància amb la creixent indústria del videojoc. La Religió Digital que va apareixent entre els joves, com era d'esperar, és fruit de l'ambient i la cultura pròpia del seu temps. El tema, com apunta Antonio Spadaro a la seva obra de "Ciberteologia" (Mapa Conceptual aquí), és si les religions sabran traduir encertadament, sense traïcions o reduccions, allò que les caracteritza sense perdre's o perdre gent pel camí. Aquesta nova tasca de inculturació, com ha passat sempre, serà factible en la mesura que la persona o la comunitat de creients pugui anar trobant la manera "més natural" de poder expressar la seva fe en aquests nous llenguatges. Més que "recursos o eines digitals" el que cal és, al meu entendre, viure la fe de forma integrada en el dia a dia i atenta a les necessitats dels altres. Si això s'aconsegueix, sorgirà la creativitat necessària per aconseguir les noves concrecions digitals que calgui. Pensem, per exemple, en entitats i personatges com el MCECC, Càritas, Matt Mather, Antoni Gaudí o Francesc Torralba (alguns d'ells citats a l'estudi); tots ells tenen una certa presència i seguiment virtual per part de joves en tant que comuniquen la religió a través del que són sense complexos: un moviment de centres d'esplai, una entitat social, un cantant, un arquitecte i un filòsof. És des d'aquesta realitat religiosa inserida en els seus camps respectius de forma presencial que, posteriorment, sorgeix la "extensió corporal" o "realitat augmentada" que és la xarxa i el món digital amb la possibilitat de seguiment i interès per part dels joves. "Busqueu primer el RdD i la resta se us donarà de més a més".\nPublicat per eloi a 1:03 p. m. Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: ciberpastoral, Educació i pedagogia, Espiritualitat i Teologia, Mitjans de Comunicació Social\nAdolescents, joves, religions i tecnologia, el cas català (2): Necessitat d'una "Immersió lingüística" en clau religiosa\n2_ Necessitat d'una "Immersió lingüística" en clau religiosa. De l'estudi present també es destaca una certa "endogàmia confessional", en el sentit que es fa ús de la Religió Digital bàsicament per conèixer continguts i relacionar-se amb persones d'una determinada religió. Aquest fet, tractant-se de joves, és comprensible i no hauria de preocupar si no és que l'altre o l'aliè es presenta com un competidor o una amenaça a la pròpia identitat, una identitat que, precisament, s'està formant en aquestes edats i necessita arrelar i formar-se en un paisatge cultural i espiritual proper. Si entenem que la intel·ligència lingüística, per posar un exemple, ha de començar a ser treballada en la llengua materna, aleshores és comprensible que l'espiritualitat o la religió es presenti, de forma general i pels més joves, en clau evangèlica, fet que no nega, sinó que més aviat possibilita, els processos de socialització i el diàleg entre les diferents religions si es presenta de forma correcta. Si es defensa la "immersió lingüística" com una eina d'integració en la cultura pròpia del país, cal tenir en compte també que, per exemple, el 70% delpatrimoni cultural a Catalunya (i també semblantment a nivell europeu) és d'origen cristià. Un altre exemple: enguany estem celebrant "L'anyLlull" i, de la mateixa manera que no es pot entendre el seu pensament sense la seva matriu cristiana, tampoc es pot obviar en ell el diàleg entre les religions monoteistes o abrahàmiques. Evidentment també cal estudiar altres llengües (com l'anglès i l'àrab, que són dels dues llengües no oficials que més usen els joves en la Religió Digital, segons l'estudi presentat), com també cal estudiar altres religions, i la diversitat no ha de ser negada sinó ben present per poder-nos relacionar amb l'altre dins d'un món globalitzat, però això no treu i, alhora fa entenedor, el fet presentat en aquest estudi sobre l'ús predominant de Religió Digital en la pròpia confessió.\nPublicat per eloi a 11:04 a. m. Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Educació i pedagogia, Església, Espiritualitat i Teologia, lectures, Patrimoni


Escolta una història increïble a l'autobús i la publica per localitzar l\nEscolta una història increïble a l'autobús i la publica per localitzar l'afectat\nEls fets han tingut lloc a Mèxic\nper Redacció dimarts, 21 de juny 2016 - 09:36h\nManuel Pantoja és un publicitari mexicà que va decidir publicar, amb humor, una situació que no li semblava justa. Un dia, durant un trajecte d'autobús va escoltar una història que el va deixar glaçat. Una noia embarassada de quatre mesos s'anava a casar amb un home a qui havia fet creure que era el pare, però en realitat el fill era del seu germà, segons explica Upsocl. Pantoja va sentir que l'afectat es deia Roberto i el germà Adrián, així que va decidir utilitzar la màxima informació possible per localitzar la víctima de l'engany i evitar la boda:\nCaptura del missatge que Manuel Pantoja va penjar a Facebook.\nEl publicitari va incloure el hashtag #TodosSomosRoberto i van ser moltes persones les que van afegir-se al rebombori a través de Facebook i Twitter. Alguns van fer-ho per ajudar a localitzar el tal Roberto, però la majoria van seguir la història en clau d'humor:\nSi te llamas Roberto y tienes un hermano que se llama Adrián no te cases con tu novia te pone los cuernos con el! #TodosSomosRoberto\n— Capitan Vergarfio (@KpitanVrgarfio) 18 de juny de 2016\n— GΔto Surreal (@EdgarDaft) 18 de juny de 2016\n#TodosSomosRoberto pic.twitter.com/u2BwrmDoFG — YUYO (@YuyoLarrazabal) 18 de juny de 2016\nPantoja va rebre una allau de missatges i un d’ells era d’una dona molt enfadada, que podria haver estat l’afectada o algú de l’entorn. Però un altre usuari va investigar-ho i va creure que a través d’aquesta dona havia trobat a Roberto. No obstant, era una falsa alarma. Ningú sap si ell ja ho ha vist i ha anul·lat el futur matrimoni, però és força probable que sigui així.\nCher, a punt de morir?\nAlerta a Brussel·les per una amenaça de bomba en un centre comercial


Castellar de n'Hug torna a tenir cobertura de Movistar després de sis dies sense - Aquí Berguedà\nCastellar de n’Hug torna a tenir cobertura de Movistar després de sis dies sense\nCastellar de n'HugSocietat\nMovistar ja ha resolt l’avaria que ha deixat Castellar de n’Hug sis dies sense cobertura telefònica. Des de dimecres passat i coincidint amb el festiu del 15 d’agost Castellar, amb una gran afluència de turistes al poble, ha estat sense cobertura de Movistar perquè es va espatllar un dels aparells que la companyia té instal·lats en aquesta població de l’alt Berguedà.\nUna situació que ha creat malestar al poble, sobretot a restaurants i comerços que no han pogut cobrar amb targetes de crèdit. L’alcalde, Salvador Juncà, està molest, enfadat, i lamenta que fins ahir dilluns a la tarda no hi comencessin a treballar els tècnics. Ahir al vespre ja es va restablir part del servei i aquest matí ja pràcticament tot el poble tenia cobertura, a l’espera que en les properes hores tot funcioni al 100%, després d’haver canviat el transformador espatllat.\nL’alcalde ha avançat que al setembre es reunirà amb comerciants i responsables dels establiments afectats per decidir si emprenen alguna mesura contra Movistar, com ara interposar una denúncia a la companyia per la manca d’efectivitat per resoldre el problema. Consideren que Movistar no ha estat a l’altura, critiquen el mal servei i lamenten que això els hagi perjudicat en ple agost i en unes dates amb el poble ple de turistes.


Lo + Balonmano Segunda Nacional & Territoriales - ELS 2 CANDIDATS A FER LES FASESSSSSSSSSSSSS - Lliga Catalana Antonio Lázaro\nELS 2 CANDIDATS A FER LES FASESSSSSSSSSSSSS\n#1 · 23/Ene/2007, 18:46\nPer mi Geieg i Banyoles\n#2 · 23/Ene/2007, 20:13\nEm sembla que et deixes el palautordera que encara te moltes opcions de poder entrar en la lliguet per poder fer les fases\n#3 · 25/Ene/2007, 08:45\nAmb el sistema d'aquest any dependrà molt dels punts en que comenci cada equip. Veig molt difícil que pogui pasar com l'any pasat i creec que ben haviat quederan definits els dos equips que faràn les fases.\nCrec que el Mataró serà un dells per que comencerà amb certa ventatge.\n#4 · 25/Ene/2007, 13:41\nA Montcada, la intenció és ficar-se entre els tres primers, cosa que sembla complicada, ja que no podem fer el tonto en cap partit... però més que res per evitar una fase de permanència...\nEl Candidat nº 1 a fer fases, i també a ascendir, jo veig que és el Mataró.\n#5 · 25/Ene/2007, 17:50\nBueno veien com esta la cosa, Matarò ho te bastan fàcil basicamnet perque segurament entrarà amb els 8 punts, encanvi Banyoles i Geieg, depen molt del partit de la setmana vinent i de quí entra apart d'ells dos. Terrassa a tret 2 punts a Geieg i encara s'ha d'efrotar a Banyoles, OAR a tret 2 punts a Banyoles i encara s'ha d'enfrontar a Geieg (encara que les opcions d'entrà a fases siguin poques), crec que el segon candidat a l'ascens pot estar molt disputat!!!


Nova anyada de Jose L.Ferrer amb el més nou d'una bodega amb solera Balears Vadevi - El diari dels vins balears\nAmb l'orgull de mantenir una tradició amb 87 d’història\nper Conxa Rosillo dissabte, 1 de juny 2019 - 11:08h\nUna presentació a la fresca amb totes les novetats de José L. Ferrer\nJa són 87 anys presentant anyades! La presentación va consistir amb una jornada oberta de migdia i capvespre ininterrompudament amb l’objectiu poguessin assistir tots els clients, professionals de la restauració i amics.\nLes anyades d'aquest any es presentaren per gammes, diferenciant-se així la gamma José L. Ferrer, Veritas ( la més innovadora que inclou els escumosos), DUES (que combina raïm de varietats autòctones i foranes) , Pedra de Binissalem ( al que es fa amb ecològic), Ferreret (únicament monovarietals) i la nouvinguda Nàutic. Nàutic és la principal novetat d’enguany , el resultat d’un projecte de recerca de vins joves, meditarranis amb tap de rosca pensat pels lineals dels supermercats i en especial per les zones turístiques.\nNàutic, una gamma pensada pel consumidor que descobreix els vins de José L Ferrer en un entorn estiuenc\nLa presentación és va fer sota l’emparrat d’Es Cós, una antiga caseta del celler situat entre les vinyes. Els vins van estar acompanyats d’unes burballes de conill, dels embotits de Ca’n Company, els formatges de Mercadal i els gelats Murmui. Durant la jornada de presentació, es van acostar al voltant de 400 persones, que van poder degustar els vins mentre conversaven amb Rafael Jaume, director comercial de la companyia i el seu equip: Catalina ,Yolanda, Joan, Toni i Borja. A més, la tercera i quarta generació de la família, José Luis Roses i els seus fills María, Oscar i Sarah van fer d'amfitrions rebent i brindant amb els assistents.


L’Escola d’Enoturisme i l’Escola de Viticultura i Enologia d’Espiells es coordinen per professionalitzar el sector | ServeisTIC.net\nL’Escola d’Enoturisme i l’Escola de Viticultura i Enologia d’Espiells es coordinen per professionalitzar el sector\nYou are here: ServeisTIC.net > Blog > Formació > L’Escola d’Enoturisme i l’Escola de Viticultura i Enologia d’Espiells es coordinen per professionalitzar el sector\nEls respectius plans de formació poden configurar una oferta professional complementària, amb l’objectiu de donar-la a conèixer i de presentar opcions de desenvolupament professional als seus alumnes. Des de fa uns anys s’organitzen visites als centres i de presentació dels cicles i els projectes de formació que s’estan desenvolupant en cada cas. Enguany, donada la situació sanitària, aquesta doble sessió de presentació als alumnes d’un i l’altre centre es va fer online la setmana passada. En cada cas les direccions dels centres van presentar als alumnes els projectes que s’estan desenvolupant i les diverses opcions que posen a l’abast.\nEster Garcia, la directora de l’Escola d’Enoturisme, va explicar la sessió informativa del CFGS Guia, informació i assistència turística, especialitzat en el Perfil Professional d’Enoturisme impartit, amb modalitat DUAL i amb 1000 hores de pràctiques remunerades, a l’alumnat del CFGS de Viticultura i del CFGS de Màrqueting Enològic de l’Escola Espiells. Aquesta sessió es va realitzar amb un doble objectiu. Per una banda, l’Institut de FP d’Enoturisme es presentava com a centre per realitzar les pràctiques en el grau de Màrqueting Enològic que ofereix l’Escola d’Espiells i, per l’altra, donar a conèixer altres espais de formació professional per complementar els estudis que ja han realitzat els alumnes a l’escola de Sant Sadurní. En finalitzar la primera sessió, el director de l’Escola Agrària de Viticultura i Enologia Mercè Rossell i Domènech–Espiells, Pau Martín, va presentar als alumnes de CFGS Guia, informació i assistència turística de l’Institut de FP d’Enoturisme el pla de formació dels dos CFGS del centre: el de Vitivinicultura i el de Màrqueting Enològic.\nLes direccions de les dues escoles s’han coordinat per tal de complementar la seva formació amb un cicle que se centra en les elaboracions de vins, en el cas de l’Escola d’Espiells, amb l’altre que enfoca la part enoturística i de promoció turística, com és el cas de l’Escola d’Enoturisme. Segons Ester Garcia, és important que els alumnes “tinguin coneixement dels espais de formació per tal de millorar el perfil professional i així augmentar les opcions d’inserció al mercat laboral”.\nVols ser el primer a rebre les últimes notícies sobre Catalunya?\nClica aquí per subscriure’t al nostre canal de Telegrama\nStaff 30 d'abril de 2021 Formació\n← Històries personals de l’atur – À Punt\nTerra des de l’espai: Antofagasta, Xile →\nCurs en línia de Mindfulness – El Salt


Viatge a Amsterdam, per Anna Cucurull « Bibliom@renys\n8:21 Biblioteca P. Fidel Fita 0\nViatge a Amsterdam, per Anna Cucurull\nSortim del Calisay. Tot són alegries i emocions que flueixen. Majoria de senyores; tan sols cinc senyors. Cap a l’aeroport en bus i durant el viatge es fa de dia, senzillament meravellós. A l’aeroport gent que va i ve, tràmits i embarcaments. A tot això, esmorzem.\nAu, ha arribat l’hora! Amb emocions contingudes i rialles nervioses. A volar. Un viatge sense ensurts i una bona meteorologia. Ei! Per la finestreta ja es divisa Holanda.\nA l’aeroport tenim el guia fent guàrdia esperant la nostra arribada. L’home ens acompanyarà durant tota la nostra estada juntament amb el bus que tenim a la porta.\nArribada al hotel ben bé al centre d’Amsterdam i al darrere la plaça Dam. Al baixar del bus quedo impressionada de la inundació de bicis; sabia que és el país de les bicis, però tantes...\nAlgunes bicicletes holandeses\nFa un dia veritablement lluminós o m’ho sembla a mi. Si, és un dia preciós. Però no hi ha temps, apa que comença la cursa per a poder “gaudir” de les visites programades. Ara si: mercat de les flors, passejada per els canals, visita al barri vermell, temps lliure per a poder fer volts, fotos (oh! la meva màquina no vol funcionar bé), compres... i visites com ara la casa d’Anna Frank, el museu Van Gogh, la fàbrica de cervesa Heineken, la fabulosa biblioteca i els cinquanta mil serveis que ofereix als seus usuaris. Tot explicat per uns guies de la biblioteca, i on, a més a més, varem fer la tertúlia literària del llibre La noia de la perla de Tracy Chevalier. Una joia. La tertúlia la dirigí l’Anna Escofet de Cadaquès, establerta a Amsterdam i professora de català a la Universitat; extraordinària.\nVaig gaudir també de les visites als pobles de Delft o d’Edam amb molts canals. Volendam amb el frontal marítim protegit de possibles inundacions de les escomeses del mar. Em va sorprendre molt el silenci d’Holanda. Dies distesos i alhora concentrats.\nVal la pena fer aquestes sortides, curtetes però aprofitades i conèixer altres maneres de viure. A més a més el grup de viatge creix amb amistat i lligams que d’altra manera no faríem.


El Regne Unit, Alemanya, França, Mèxic i els Estats Units són alguns dels països on hi haurà mobilitzacions\n2 min. Barcelona 13/10/2019 13:29\n651x366 Una manifestació de catalans a Brussel·les / JORDI BORRÀS Una manifestació de catalans a Brussel·les / JORDI BORRÀS\nL'Assemblea Nacional Catalana (ANC) ha convocat concentracions de protesta en unes quantes ciutats de tot el món en contra de la sentència. L'entitat ha preparat accions en prop d'una trentena de ciutats de països com el Regne Unit, Alemanya, França, Mèxic i els Estats Units. Una de les principals protestes és prevista a Londres, on l'Assemblea ha convocat el dia que surti la sentència a les set del vespre just davant l'ambaixada espanyola. A Manchester la protesta es farà al centre, igual que a les ciutats escoceses d'Edimburg i Glasgow. També hi ha previstes concentracions a la capital d'Irlanda, Dublín, i a la ciutat francesa de Niça.\nLa branca internacional de l'ANC també ha previst concentracions a Brussel·les. En concret, a la capital belga s'organitzaran dues accions, una el mateix dia de les sentències davant l'ambaixada espanyola, a les sis de la tarda, i una altra l'endemà al rond-point davant la Comissió Europea, amb la participació de personalitats i europarlamentaris.\nA Alemanya, el mateix dia que es faci pública la decisió del Tribunal Suprem es faran actes a Frankfurt i Munic, i s'estan acabant de tancar protestes a Colònia, Hamburg i Stuttgart. Per la seva part, l'Assemblea a Letònia celebrarà l'acte a Riga amb l'actuació d'un dels cors més importants del país. Als Països Baixos també hi haurà un acte aquell dia, a l'Haia.\nA Lisboa, per la seva banda, es farà una acció l'endemà, però encara no s'ha revelat la localització per "evitar interferències de grups espanyolistes". També s'ha previst un acte a Zuric (Suïssa). A l'estat espanyol també es preveuen mobilitzacions a Madrid i al País Basc.\nPel que fa al continent americà hi ha diverses mobilitzacions previstes. Les més significatives seran a la capital dels Estats Units, Washington, i a la de Mèxic. En totes dues ciutats la reacció és prevista el mateix dia de la sentència.\nEn canvi, on s'està acabant de preparar la resposta és a l'Amèrica Llatina. A Buenos Aires, a l'Argentina, i São Paulo, al Brasil, encara no s'ha decidit del tot quina acció s'hi durà a terme. En tots aquests llocs s'ha previst que la protesta vagi en el mateix sentit que fins ara, amb el lema " Stand up for your rights, stand up for Catalonia", i deixar de banda el caràcter més polític que tindrà la campanya a Catalunya.


Sot de Chera es cita hui amb el jazz - Levante-EMV\nSot de Chera es cita hui amb el jazz\nXimo Tebar, acompanyat per Ramón Cardo i la IVAM Jazz Ensemble, actuen a la localitat de La Serranía\nlevante-emv valència 06.09.2013 | 23:57\nSot de Chera compleix hui, dissabte 6 de setembre, amb la seua tradicional cita amb el jazz. El cartell d'enguany compta amb l'actuació de Ximo Tebar, nascut a este poble de La Serranía, que estarà acompanyat per Ramón Cardo i la Ivam Jazz Ensemble, una programació de luxe que començarà a les 23 hores al Saló d'Actes de la Unión Musical de Sot de Chera. L'entrada és gratuïta.\nXimo Tebar és guitarrista, compositor i productor lloat per la crítica especialitzada internacional com un músic experimental, progressiu i revolucionari que li ha permès ser distingit com el creador del So Mediterrani - una fusió de jazz i flamenc amb aires mediterranis-. La seua extensa discografia amb 16 treballs, els nombrosos premis que ha obtingut, entre ells quatre vegades premiat pel Ministeri de Cultura, dos guardons de RTVE, entre uns altres. Les excel·lents crítiques que ha rebut, i sobretot l'eclecticisme i modernitat de la seua música li ha dut a ocupar un lloc preferencial en el món del jazz actual.\nRamón Cardo és un dels músics d'este estil musical més reputats del país i l'impulsor del moviment de les Big Band de Jazz a la Comunitat Valenciana i a Espanya.\nHa participat en nombrosos festivals internacionals de jazz i ha col·laborat en gires i enregistraments amb destacats artistes com Tete Montoliu, Dave Liebman, Lluis Vidal, Ximo Tebar, entre d'altres.\nL'innovador projecte de la IVAM Jazz\nLa IVAM Jazz Ensemble, resident en el Museu d'Art Modern de València i dirigit pel propi Ximo Tebar, destaca com projecte musical innovador, que experimenta amb els millors músics del món i en l'avantguarda del jazz i la música moderna. Des de fa dotze anys, cada mes, artistes de gran nivell han treballat i col·laborat en este interessant projecte.


- Sant Adrià de Besòs - 15/1/2013\n- Vol agrair personalment la feina feta pels bons resultats que va aconseguir el partit\nDesprés de les eleccions i demanar el vot molts polítics desapareixen i no tornen a Sant Adrià. A ICV no vol que sigui així. Per aquest motiu la Diputada al Parlament de Catalunya visitarà Sant Adrià aquest dijous 17 de gener a les 19:00 hores a la seu d'ICV Sant Adrià del Passeig de la Rambleta nº5 per trobar-se amb els veïns i veïnes.\nDolors Camats vol agrair personalment la feina feta i el bons resultats obtinguts per ICV a Sant Adrià i a més a més vol parlar amb els adrianencs i adrianenques de les alternatives a les retallades i privatitzacions que estan fent el PP i CIU, de la transparència i la lluita contra la corrupció que ha d'evitar fets com el Casos Pallerols, ITV, Palau, Mercuri, etc, vol parlar dels causants de la crisis i l'estafa dels bancs amb les preferents i les hipoteques,... de l'atur que degut a la crisis i les retallades afecta a 3700 persones a Sant Adrià,... en definitiva de tot allò que pot preocupar a la gent de Sant Adrià\nICV Sant Adrià aprofitarà l'acte per fer una última jornada de recollida de signatures per la ILP Hipotecària contra els desnonaments i per l'accés a un habitatge digne. Aquest mateix dilluns ICV Sant Adrià ha fet entrega per tercera vegada d'un altre plec signatures amb les quals ja ha presentat més de 3000 signatures recollides a Sant Adrià.\nL'acte amb Dolors Camats tindrà lloc aquest dijous 17 de gener a les 19:00 hores a la seu d'ICV Sant Adrià del Passeig de la Rambleta nº5.


Militants del PSC de Barcelona lamenten que se'ls critiqui per "mullar-se"\nP. Alegre.- Les primàries del PSC de Barcelona s'estan celebrant en un clima de cordialitat, però això no treu què hi hagi sectors interns del partit que critiquin el posicionament a favor d'un dels dos candidats. Els al·ludits responen amb un manifest, defensant la confrontació d'idees.\nJosé Rodríguez, membre de l'executiva del PSC de Barcelona, ha redactat un manifest intern en el qual es lamenten les crítiques rebudes pels militants que s'han posicionat a favor d'algun dels dos candidats en les primàries del partit i es defensa la pluralitat d'idees.\nEl Manifest exposa que "quan alguna cosa ens apassiona, com la ciutat i el seu futur, és inevitable que provoqui discrepàncies i debats". A més, també es defensa el paper actiu dels militants del PSC de Barcelona: "Els que fem que aquestes primàries valguin la pena, som els que hem galvanitzat el partit des de la base, ja sigui des d'una agrupació com en el nostre entorn personal".\nD'altra banda, els signants assenyalen que després de les primàries, "treballarem junts per guanyar les eleccions municipals". En aquest sentit, el manifest destaca que "les enquestes que ens donaven per morts han quedat obsoletes" i que "podem guanyar si mantenim el mateix ímpetu i impuls".


El Govern accepta reunir-se amb el món local del Pirineu per escoltar les seves reclamacions — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / El Govern accepta reunir-se amb el món local del Pirineu per escoltar les seves reclamacions\nConcentració dels alcaldes del Pallars Sobirà a Barcelona, la setmana passada (Foto: CC Pallars Sobirà)\nEl món local del Pirineu ha suspès la concentració que havia anunciat per aquest divendres, a la plaça de Sant Jaume de Barcelona, per protestar per les actuals restriccions imposades pel Procicat i per exigir que aquestes mesures s'adaptin a la realitat quotidiana dels municipis de muntanya.\nEls representants locals pirinencs han pres la decisió de no fer la concentració després que el Govern s'ha compromès a reunir-se amb ells -en format telemàtic- i escoltar les queixes i reclamacions d'alcaldes i presidents comarcals respecte de les limitacions vigents. També han justificat la suspensió de la protesta com "un exercici de responsabilitat" davant la situació sanitària i per no interferir en la campanya electoral que comença aquest dijous. Tot i això, han advertit que si segueixen sense rebre solucions no descarten convocar noves mobilitzacions més endavant.\nLa principal reclamació del col·lectiu és que si el Procicat decideix seguir fent confinaments territorials aquests siguin, com a mínim, per comarques. La gran majoria d'electes consideren que tancar la població del Pirineu als seus municipis és insostenible, ofega l'economia local i no influeix gens en la lluita contra la COVID-19 respecte de la delimitació comarcal. També demanen canvis pel que fa a les restriccions d'horaris, que consideren que no tenen cap sentit en poblacions amb molt poca densitat d'habitants.\nAra fa dues setmanes, una seixantena de representants polítics del Ripollès, l'Aran i les comarques de l'Alt Pirineu (Alta Ribagorça, Alt Urgell, Cerdanya, Pallars Jussà i Pallars Sobirà) van signar un manifest en què expressaven el seu rebuig frontal al confinament per municipis -el mateix dia que els Departaments de Salut i Interior n'anunciaven una pròrroga- i demanaven un tracte diferenciat respecte de les àrees urbanes, que tenen una densitat de població molt més gran. A aquesta protesta s'hi va sumar la setmana passada el Consell Comarcal del Berguedà, i aquesta setmana també ho han fet ens locals del Solsonès.


Jade Bucharest - Luxury Studios and Apartments Bucarest Romania - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nBulevardul Unirii, Bucharest Centre, Bucarest, Romania, 030833 - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nTwo Bedroom Apartment with Balcony - 75, Bulevardul Unirii\nOne-Bedroom Apartment - 75, Bulevardul Unirii\nStudio Apartment Black - 1, Bulevardul Alba-Iulia\nStudio Apartment Jade - 4, Bulevardul Burebista\nStudio Apartment - 1, Bulevardul Alba-Iulia\nMés informació sobre Jade Bucharest - Luxury Studios and Apartments\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Jade Bucharest - Luxury Studios and Apartments és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Bucarest. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Bucarest. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, instal.lacions per a minusvàl.lids, servei d'habitacions, transport hotel/aeroport, habitació familiar.\nL'ambient de Jade Bucharest - Luxury Studios and Apartments es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, escriptori, balcó/terrassa, aparell de televisió són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com centre esportiu, sauna, spa, massatge. Jade Bucharest - Luxury Studios and Apartments és una elecció inteligents per a viatgers a Bucarest, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


Els comerços de l’ACEP ofereixen des d’avui i fins dissabte la nova promoció d’estiu | Ràdio Palafolls\nHome Economia Els comerços de l’ACEP ofereixen des d’avui i fins dissabte la nova promoció d’estiu\nEls comerços de l’ACEP ofereixen des d’avui i fins dissabte la nova promoció d’estiu\nMarc Ferri , juliol 4, 2019\t / 572 0\nQui passegi des d’avui pels comerços adherits a l’Associació de Comerciants i Empresaris de Palafolls haurà observat que, als establiments, hi llueixen uns testos amb globus de colors blau i daurat.\nÉs el símbol de la nova promoció que ha engegat l’ACEP per aquest estiu, i que des d’avui i fins aquest proper dissabte estarà en marxa als comerços adherits a l’entitat\nEls comerços ofereixen tot tipus de promocions especials, descomptes i ofertes. Quan es faci la compra, els clients podran omplir una butlleta per participar en un sorteig de premis, que es farà en directe al Fòrum Palatiolo aquest proper dissabte a 3 quarts de 9 del vespre.\nHo explica Francesc Tresserras, president de l’ACEP.\nEl sorteig repartirà entrades per la piscina municipal, premis directes aportats pels socies de l’ACEP i també premis en metàl·lic per gastar-se als comerços adherits a l’entitat.\nPer poder ser premiat caldrà ser presencialment al sorteig al Fòrum Palatiolo d’aquest dissabte, i és per això que a l’hora d’omplir la butlleta el client en tindrà una còpia per si cal cedir-la a algú altre en cas de no poder assistir personalment al sorteig.\nAquesta nova promoció d’estiu, explica Tresserras, es fa amb l’objectiu d’agrair i fidelitzar als clients palafollencs que aposten pel comerç local.\nL’ACEP organitza també en època de Nadal promocions similars, aprofitant les rebaixes i ofertes que fan els negocis locals.\nEls pares i mares i l’Institut es reuneixen en una jornada de compravenda de llibres escolars de segona mà\nEn marxa l’Activa’t a Can Batlle\nLa Marató de Sang del Fonlladosa acaba amb 180 donacions\nMarc Ferri, setembre 25, 2012\nEls productors de la mongeta del Ganxet de PLF defensen la limitació geogràfica del producte\nMarc Ferri, gener 28, 2016\nLa bonança climàtica frena l’arribada de la grip


orientant-me: de juliol 2016\nEn aquesta ocasió utilitzem una zona de bosc que ja al 2008 havíem conegut combinada amb zones semiobertes clàssiques de la zona. La gran quantitat d'elements rocosos càrstics, típics de la zona fan molt divertida la cursa. També són determinants les diverses taques de verds 3 que esquitxen tot el mapa.\nPossiblement el que més gaudeixo és la combinació d'orientació en zona de bosc amb poca visibilitat, de semioberts càrstics i de vesant. Una cursa genial!\nCinc dies i sis curses són les que hem corregut durant aquests dies a Sòria en el Trofeo Pinares.\nAlguns mapes no eren nous, d'altres sí. Tot i així els ja utilitzats en edicions anteriors, jo no els coneixia massa. Així que, per la meva part, doble luxe.\nEl 1er dia fèiem una mitja al mapa de Navaleno. La zona és molt maca i presenta molts elements rocosos que augmenten la dificultat tècnica. Els traçats són una mica llargs per tractar-se d'una llarga.\nFa molta calor, això pot haver afectat en els temps de guanyadors. El desnivell també s'afegeix a la duresa de la cursa.\nFaig força errors i sobretot acabo molt cansat, preguntant-me com aguantaré els dies que queden.\nEl 2on dia ens espera una llarga, llarguíssima a St. Leonardo de Yagüe. El traçat és molt adequat per a la modalitat. Llargs trams, duresa, eleccions d'itinerari...\nEntenc que és una cursa pensada per a 90 minuts del guanyador però finalment se'n van als 102min. Sortint a les 11:36 pateixo la calor des del primer moment. Tot i així, sabent de la distància de la cursa, porto camel-bak i m'ho prenc amb calma i finalitzo dignament.\nGaudeixo molt, doncs a part de llargs trams de navegació també hi ha dificultat tècnica en l'atac als controls.\nEl 3er dia consisteix en dos Sprints. El primer és a Playa Pita, junt al càmping a on ens allotgem. És un sprint de bosc, la qual cosa sempre és d'agrair. La vegetació és qui és decisiva en l'orientació doncs és força densa i et desvia amb facilitat. Personalment ho passo molt bé tot i fer un desastre de cursa.\nA la tarda correm a Vinuesa un Sprint urbà. Bé, no tinc massa a dir d'aquesta cursa. Jo ja no gaudeixo massa els sprints urbans i a part el poble tampoc resulta tenir multitud de carrerons que poguessin dificultar la carrera. El desnivell és força elevat i fa que els temps surtin lleugerament per sobre del previst.\nEls 4rt dia estrenem mapa a Covaleda. Ja al centre de competició veiem que el bosc és molt net i que la velocitat de cursa serà molt elevada.\nDe seguida, només començar la cursa entrem en una zona de roques preciosa i a part és tècnica. En aquesta zona la vegetació ja no és tant neta, fet que per a mi és un punt a favor.\nEm diverteixo molt a tota la cursa però lamento no haver pogut aprofitar més la zona tècnica de roques. Pensava que l'utilitzaríem al dia següent però finalment no és així. Suposo que es prioritza la navegació i aspecte físic al tractar-se d'una llarga.\nA partir del control 11 començo a notar un fort dolor al genoll i la veritat que em desanimo força. Tot i així no afluixo ni abandono.\nEl 5è dia tornem a Covaleda però com deia abans, en una zona nova. Correm una mitja al·lucinant.\nLa zona és plena de roques i el traçat ens submergeix entre elles. Molts controls i canvis de direcció fan que em diverteixi de principi a fi. Faig un error d'uns 2min al primer control però la resta la soluciono bé.\nA part de la cursa també gaudeixo de veure que el genoll no em molesta. A veure com evoluciona...!\nFelicitats a tota l'organització per a la mega-currada organitzativa que ens ha fet gaudir al més alt nivell!!!


Mostra de Teatre 2018/2019 | Escola Joan Baptista Serra\nDes de l’any 1984 el Centre de Recursos Pedagògics del Montsià organitza la Mostra de teatre infantil i juvenil del Montsià sota el patrocini de la Diputació de Tarragona. Enguany s’ha complert la 34ena Mostra. Esta iniciativa pretén potenciar el teatre a les escoles, possibilitar l’intercanvi entre els centres educatius i facilitar la difusió de les actuacions teatrals dels alumnes fora dels seus centres.\nEste curs la Mostra ha comptat amb la participació de 13 centres tant de Primària com de Secundària.\nDurant tot el curs escolar 2018-2019, una desena d’alumnes de la nostra escola han realitzat l’activitat de teatre emmarcada dintre del Pla Educatiu d’Entorn. Han estat preparant una obra titulada “EL BOLET TINET”. La monitora que ho ha preparat ha sigut Lluïsa Chavalera (membre del grup de Teatre Gresol). Hi han participat alumnes de tots els cursos de Primària. A l’alumnat de la nostra escola ens va tocar anar a representar l’obra el passat dijous 2 de maig. Allí ens vam trobar amb alumnes i mestres de l’Escola Marjal de les Cases d’Alcanar, de l’escola del Muntells, de l’escola de Sant Jaume d’Enveja i de l’Institut “Els Alfacs” de Sant Carles de la Ràpita.\nVam comptar amb “Moniato Show”, que ens va fer alguns “numerets” de màgia i va anar presentant les diferents obres del dia.\nTambé vam comptar amb la presència de la Presidenta del Consell Comarcal Sra. Ma Carmen Navarro, que ens felicitar pel treball fet i va encoratjar a continuar participant d’aquesta activitat comarcal.\nVa estar un dia de festa i de compartir l’estona del dinar i l’esbarjo amb l’alumnat dels altres centres.


Un prototip de sistema d’alerta costaner prediu danys per temporals al litoral amb vuit dies d’antelació | Sostenible\nUna part important del litoral mediterrani té una capacitat limitada per fer front a variacions en l’onatge degut a l’existència d’infraestructures com passejos marítims, vies fèrries, carreteres o edificis.\nEn aquest context, disposar d’un model que anticipi la reacció de la costa davant un temporal pot facilitar l’adopció de mesures d’urgència que minimitzin els danys. El prototip de l’iCOAST proporciona informació sobre l’onatge i el nivell del mar amb vuit dies d’antelació per a la totalitat del litoral, tot i que, de moment, només s’ha provat en condicions de laboratori per a punts específics de la costa catalana.\nLa detecció d’un temporal activa una predicció a cinc dies vista cada tres quilòmetres. En el cas de les platges considerades més fràgils, elabora una predicció addicional en termes d’inundació i erosió amb tres dies d’antelació i amb una precisió de metres.


Albert Gómez: "No és el moment adequat per augmentar les quotes dels autònoms" • Ràdio Capital de l'Empordà\nAlbert Gómez: “No és el moment adequat per augmentar les quotes dels autònoms”\nLa Patronal d’Empresaris de Girona, ha iniciat una campanya en contra de la pujada de la quota dels autònoms, que pot arribar a augmentar fins a un 40% el 2022 respecte al que es paga actualment.\nDilluns vam parlar amb el responsable de comerç i tresoreria de la FOEG, Albert Gómez, sobre aquesta campanya. Gómez explica que aquest increment en les quotes d’autònoms és desmesurat, assegura que l’Estat espera ingressar cinc mil milions més dels deu mil milions que actualment recapta.\nEl responsable apunta que des de la FOEG s’han marcat 3 objectius clau:\nDenunciar públicament aquest augment de quota.\nReivindicar que no és el moment d’augmentar les quotes, tenint en compte les pèrdues derivades de la pandèmia.\nDemanar que quan s’apliqui aquesta pujada, que sigui d’acord amb els ingressos reals i no en el cost de facturació.\nGómez dubta si l’aplicació d’aquestes mesures econòmiques als autònoms es realitzarà en certes mesures depenent dels ingressos de cadascun dels empresaris. Afegeix que el govern dóna unes xifres de 2 milions d’autònoms que passaran a pagar lleugerament menys i que l’increment de quota passarà a afectar uns 700.000. El tresorer de la FOEG especifica que encara no està aprovada aquesta mesura, i per això fan campanya abans que es ratifiqui.\nPel que fa a la campanya, “des de la FUEC vam redactar un manifest i una nota de premsa en els que expliquem la nostra situació i en els quals posem en relleu els nostres motius, i finalment vam habilitar un espai a la nostra web perquè la gent pugui adherir-s’hi”, explica el tresorer. Afegeix que volen parlar amb altres patronals per tenir més base social amb la campanya.\nAlbert Gómez aprofita per denunciar el tancament dels comerços els caps de setmana quan assegura que són espais protegits i adaptats a les mesures sanitàries, així com els grans centres comercials.


Els Mossos investiguen un apunyalament la matinada de dimarts a la platja d'Ocata del Masnou La República\nACN El Masnou.-Els Mossos d’Esquadra investiguen un apunyalament la matinada de dimarts a la plata d’Ocata, al Masnou (Maresme). Segons ha pogut saber l’ACN, els fets van passar després dels […]\nACN El Masnou.-Els Mossos d’Esquadra investiguen un apunyalament la matinada de dimarts a la plata d’Ocata, al Masnou (Maresme). Segons ha pogut saber l’ACN, els fets van passar després dels darrers actes de Festa Major, quan la víctima, de 18 anys i veí de la localitat, va ser agredit per un nombrós grup d’entre deu i vint persones, segons els testimonis dels fets. El jove va patir contusions en diverses parts del cos, entre elles el cap, i va rebre una ganivetada a la part superior dreta de l’esquena. Per aquest motiu, va ser traslladat a l’hospital de Can Ruti, on va ingressar per tractar-lo de les ferides. La ganivetada, tot i ser profunda, no va afectar cap òrgan vital. Aquest dimecres la família ha interposat denúncia davant dels Mossos.\nSegons han explicat fonts properes a l’ACN, el noi es trobava amb uns amics pels volts de les 2.00 h a la zona de la platja, quan un grup de joves va increpar-los. Després d’un intercanvi de paraules, els van atacar, centrant-se en la víctima, que va quedar acorralada i va rebre diversos cops de puny, puntades de peu i finalment una ganivetada. Finalment va poder marxar del lloc sagnant, fins arribar a casa seva en companyia d’uns amics, moment en què van avisar els pares del noi. Ja a l’hospital, el van tractar d’urgència i posteriorment va quedar ingressat fins aquets dimecres, quan ha rebut l’alta.Es desconeix ara per ara la identitat de l’agressor, si bé s’espera que amb les descripcions que han facilitat els testimonis es pugui acotar alguns dels membres del grup atacant, que segons les fonts consultades són habituals a la zona.


Els passats dies 8, 9 i 10 de maig es va celebrar a Barcelona la XXa edició del Fòrum La Primavera de les Associacions que enguany, semmarcava en els actes de lagenda de la capitalitat europea del voluntariat que ostenta Barcelona durant aquest 2014, i portava per lema Lassociacionisme és capital. Van ser 3 dies de conferències, col·loquis, presentació de projectes i visites dexperiències desenvolupades a Barcelona, sobre el paper de les associacions en temes cabdals per a les ciutats com la cohesió social, la qualitat democràtica i i les polítiques públiques que realitzen els governs locals, posant sobre la taula conceptes com el capital social, la capacitat cívica o la participació democràtica a les ciutats.\nEn el conjunt dels 3 dies hi van participar prop de 300 persones. Aquesta edició va comptar amb la participació de ponents daltres indrets de Catalunya, de lEstat i dEuropa, que van aportar el seu coneixement i van explicar experiències i casos dèxit. Les jornades dels dies 8 i 9 de maig es van realitzar al al Palau Macaya, mentre que la jornada del 10 de maig va consistir en 6 itineraris per visitar projectes, equipaments o serveis desenvolupats a BCN gràcies al treball conjunt entre associacions i administració local, per conèixer avantatges, problemàtiques i solucions que es donen en aquest tipus de col·laboracions.\nEl Fòrum va començar amb una inauguració institucional en la qual hi van intervenir la Consellera de Benestar Social i Família,Neus Munté, el 1r Tinent dAlcalde de Barcelona, Joaquim Forn i la Diputada de la Diputació de Barcelona, Mireia Solsona. Seguidament es va oferir una conferència sobre Les associacions i els processos de decisió i actuació política, a càrrec de dos experts en la matèria: Gerry Stoker, professor de Ciències Polítiques i Governança a la Universitat de Southhampton, director del Centre per a la Ciutadania, Globalització i Governança i autor del llibre Why Politics Matters: Making democracy work,i Joan Font Fàbregas, Director del Instituto de Estudios Sociales Avanzados del CSIC i autor del llibre Ciudadanos y decisiones públicas.\nPrincipals idees extretes de la inauguració i conferència Les associacions i els processos de decisió i actuació política en aquest recull de piulades (Storify).\nEl divendres 9 de maig, el Comissionat de Participació Ciutadana i Associacionisme, Carles Agustí, va exposar la feina que realitza lObservatori Internacional de la Democràcia Participativa (OIDP) que enguany va col·laborar en lorganització del Fòrum a través del seu grup de treball sobre el paper de les associacions en la participació ciutadana. Posteriorment es va oferir un col·loqui amb el títol Democràcia participativa. Els governs i les associacions treballant juntes, amb Joan Manuel del Pozo,professor de filosofia de la Universitat de Girona i membre del Comitè Científic del XIII Congrés Internacional de Ciutats Educadores i Lluís Torrens, gerent del Public-Private Sector Research Center (IESE), i membre del Consell Rector de lObservatori de la Participació Ciutadana a Barcelona.\nRecull de piulades (Storify) amb principals idees presentació de lOIDP.\nRecull de piulades (Storify) amb principals idees col·loqui Democràcia participativa. Els governs i les associacions treballant juntes.\nA partir del migdia i durant la tarda, es van realitzar dues sessions de presentació dexperiències. La primera portava per títolExperiències de polítiques locals per a lenfortiment del capital social i va comptar amb la participació de representants dels Ajuntaments de Rennes (França) (Rencontres de la vie associative), Madrid (Convive Madrid Río), Málaga (Escuela de Ciudadanía y Convivencia), Donostia (Capital Europea de la Cultura 2016) i Sant Boi de Llobregat (COBOI  Laboratori Cívic dEmprenedoria i Economia Social).\nRecull de piulades (Storify) amb principals idees taula dexperiències locals.\nLa segona taula dexperiències portava per títol Experiències associatives dincidència política i cohesió social. Hi van participar representants de la Casa del Pumarejo (Sevilla) ORVEPARD (Associació de Veïns pardinyes-Lleida), Minyons de Terrassa i de la Societat Catalana dEducació Ambiental  SCEA.\nRecull de piulades (Storify) amb principals idees taula dexperiències associatives.\nFinalment, el dissabte dia 10 de maig es va oferir a totes les persones participants i a tota la ciutadania 6 itineraris de visites dexperiències per a conèixer in situ projectes, equipaments o serveis de la ciutat desenvolupats gràcies a la suma desforços entre les associacions i ladministració pública. Es van realitzar rutes a Gràcia, Sants, Soble Sec, La Verneda i La Pau, Nou Barris/Sant Andreu i Sarrià. Les persones participants van poder conèixer lacció de dinamització comunitària que realitzen cadascuna de les propostes visitades i què proposen a la ciutadania però el principal objectiu va ser donar a conèixer com sha desenvolupat la col·laboració amb l'administració i amb quines avantatges, problemàtiques i solucions s'han trobat en cada cas. Es van visitar projectes del Pla Buits, lacció dels Plans Comunitaris, lexperiència de la gestió ciutadana dequipaments cívics i altres espais de la ciutat, el programa de rehabilitació dauditoris i teatres dentitats culturals sense afany de lucre, o els processos de participació per a reformes urbanístiques.\nRecull de piulades (Storify) de la jornada ditineraris del XXè Fòrum.\nÀlbum de fotografies de les diferents jornades del XXè Fòrum.\nLlista de reproducció de Youtube amb els streamings en directe de les diferents conferències i taules dexperiències dels dies 8 i 9 de maig (Podeu recuperar ja bona part dels vídeos complets i en els propers dies hi estaran tots).\nEl Fòrum Primavera de les Associacions és una proposta impulsada pel Consell Municipal d'Associacions de Barcelona(CMAB) i organitzada per Torre Jussana  Centre de Serveis a les Associacions de Barcelona, amb la supervisió dels dos ens cogestors de lequipament, lAjuntament de Barcelona i el Consell dAssociacions de Barcelona (CAB). Es tracta dun espai anual de trobada, de debat i d'intercanvi de coneixements i d'experiències a lentorn de lassociacionisme i el voluntariat. Té per objectiu oferir coneixement i debats de qualitat per, en darrera instància, enfortir el teixit associatiu de Barcelona. En aquesta vintena edició va comptar, també, amb la coorganització del Departament de Benestar Social i Família, amb la col·laboració de lObservatori Internacional de la Democràcia Participativa (OIDP) i amb el Suport de la Diputació de Barcelona i de lObra Social de La Caixa.


Acabem la 17/18 amb una bon dinar!\nEl passat diumenge 10 de juny, la Penya Espanyolista Pericos de Montmeló vam celebrar el dinar de cloenda de la temporada 2017/2018.\nLa diada va començar pels volts de les dues del migdia, un cop la quarantena d'assistents van ser als jardins del Centre Cultural La Torreta de Montmeló, on estava ubicada tota la infraestructura per tal de fer una bon dinar espanyolista. Les barbacoes coent la carn, les taules i les cadires preparades, les banderes penjades i la beguda ben fresca! L'aire fresc i l'ombra de les carpes instal·lades ens van permetre aixoplugar-nos d'un dia que, tot i que ens va respectar, prevenia caure pluja...\nEn acabar de dinar, es va passar a jugar diverses partides de bingo, com és tradició, entre les quals es van anar sortejant lots de productes Henkel cortesia del CA Montornès, samarretes del RCD Espanyol i fins i tot un pernil-\nAquest any vam lliurar la tercera edició del Trofeu al Penyista de l'Any, que se la va endur la Rosa Massó Forns, una dona sempre disposada a ajudar en tot el que cal i l'artífex de les roses artesanals de Sant Jordi.\nLa diada d'enguany va tenir un convidat molt especial: ni més ni menys que l'exjugador perico Diego Orejuela, veterà de la UEFA del 88 que ens va acompanyar durant el dinar i va fer que poguéssim gaudir de les seves històries i anècdotes.


L'escoltisme i el guiatge de 'Barcelona Educació' - Minyons Escoltes i Guies de Catalunya\nL'escoltisme i el guiatge de 'Barcelona Educació'\nS’ha publicat el número 77 de la revista Barcelona Educació, una publicació editada per l'Institut d'Educació de l'Ajuntament de Barcelona i pel Consorci d'Educació de Barcelona.\nEl tema principal d’aquest més és l'escoltisme i el guiatge i l'esplai. Hi ha una entrevista al director de l'Institut de Formació de la Fundació Pere Tarrés, Rafael Ruiz de Gauna, i al l'autor del llibre L'escoltisme mundial i director general de la Barcelona Graduate School of Economics, Eduard Vallory.\nA més, ’hi inclou uns Apunts del director del diari Ara, Carles Capdevila, on tracta l’educació en el lleure: Educar en el lleure i amb els cinc sentits. L'A Fons també analitza l'escoltisme i el guiatge i l'esplai com a moviments de base comunitària que fan de l'educació l'objecte de la seva voluntat de servei a la societat.\nEl número 77 Barcelona Educació ja es pot consultar on-line.\nMés informació sobrela revista\nBarcelona Educació va publicar el seu primer número el maig de 1995. El consell de redacció està format per persones de l'administració educativa, de les escoles i els instituts de la ciutat i de les entitats de lleure, recollint les veus de tota la comunitat educativa de la ciutat.\nLes pàgines de Barcelona Educació estan obertes a la participació de tothom a través del correu imebrevista@bcn.cat.\nLa subscripció a la revista és gratuïta.\n* Contingut publicat a xarxanet.org


Seminari sobre anàlisi de xarxes socials, gènere i justícia social - Agenda - Dones en Xarxa\nSeminari sobre anàlisi de xarxes socials, gènere i justícia social\ndijous 6 d'octubre de 2016\nDes del grup de recerca Gènere i TIC, de l’IN3 (UOC), ens informen d’un seminari que organitzen el divendres, 28 d’octubre, sobre anàlisi de xarxes socials, gènere i justícia social.\nPanell de discussió: Xarxes de (Des)Igualtat. Sobre els riscos i les promeses de l’abundància de dades\nOrganitza: Grup de recerca Gènere i TIC de l’Internet Interdisciplinary Institute (IN3), centre de recerca de la UOC.\nDia: 28 d’octubre de 2016\nLloc: CaixaForum Barcelona - Aula 2 (Av. Francesc Ferrer i Guàrdia, 6-8. 08038 Barcelona)\n“Les nostres dades s’estan enregistrant a tot arreu en qualsevol moment. L’anàlisi de xarxes socials ha estat pionera a l’hora de fer front a aquest torrent de dades, específicament pel que fa a les nostres relacions socials. Aquest panell internacional reuneix persones expertes que treballen en la interfície entre la justícia social i les xarxes socials per reflexionar sobre les promeses i els perills de les dades ubiques, amb l’objectiu d’aprofundir en les nostres preocupacions ètiques i en la reflexió sobre les desigualtats.”\nAquesta activitat és oberta i gratuïta, i es desenvoluparà en anglès. Més informació i inscripció aquí.\nVeure en línia : Seminari sobre anàlisi de xarxes socials, gènere i justícia social


alcaldes.eu | Els alcaldes compromesos amb lacció climàtica es recompensen a les urnes, segons un nou estudi\nL'estudi científic "Els votants recolzen els compromisos locals per a la mitigació del canvi climàtic a Itàlia?" va revelar que els alcaldes italians que s'han compromès a reduir les emissions de CO2 al seu municipi en el marc del Pacte Europeu semblen no perdre el suport electoral a les eleccions locals posteriors. Al contrari, els autors de l'estudi van trobar que els ciutadans recompensen lleugerament el compromís d'acció climàtica dels seus alcaldes quan van a les urnes. L'estudi va utilitzar les dades electorals italianes del període 2009-2013 per arribar a les seves conclusions.\nA més, els municipis italians amb una proporció més elevada de joves i una economia sòlida tendeixen a donar suport a la pertinença al Pacte Europeu d'Alcaldes més que a les autoritats locals italianes amb un grau més alt de població d'edat avançada i amb circumstàncies econòmiques difícils. Aquest resultat subratlla la necessitat de participar en polítiques climàtiques i energètiques més socials i justes per aprofitar el suport públic per afrontar el canvi climàtic i catalizar la transició d'energia neta a nivell local.\nEsperem que aquest estudi animi a més autoritats locals d'Europa a prendre mesures climàtiques i energètiques a través d'iniciatives com el Pacte Europeu d'Alcaldes i reforçar la dimensió socioeconòmica de les polítiques locals de clima i energia.\nConsell expert, neutral i gratuït del projecte EURECA per aconseguir centres de dades més ecològics\n“L’atur a Cabrera és dels més baixos del país”\n“L’altra cara de la política és dura”


Centro de la Imagen y la Tecnología Multimedia (CITM) - educaweb.cat\nEl Centre de la Imatge i la Tecnologia Multimèdia (CITM) és un centre docent adscrit a la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC) especialitzat en formació sobre els àmbits d'animació i art digital, tecnologies multimèdia i videojocs. Se situa al Campus de la UPC a Terrassa, considerada la segona ciutat universitària de Catalunya. Aquest és un campus urbà, integrat a la ciutat, a la comarca del Vallès Occidental.\nFormació capdavantera en animació i art digital, tecnologies multimèdia i videojocs.\nA més del vessant formatiu, el Centre de la Imatge i la Tecnologia Multimèdia és un centre pioner en recerca, innovació i desenvolupament de projectes de transferència del coneixement en els àmbits de la imatge i la interacció multimèdia. El Laboratori Audiovisual, el Laboratori d'Aplicacions Interactives Multimèdia i Videojocs, el Laboratori d'Imatge Generada per Computadora (CGI), el Laboratori d'Interacció Humà-Computadora i el Laboratori de Qualitat de la Imatge articulen l'anomenat PENTALAB, el focus des d'on es desenvolupen projectes innovadors i de recerca per a incorporar els últims coneixements en la mateixa docència dels graus i postgraus, i transferir-los als sectors productius i de serveis de l'economia.\nA més dels títols oficials de grau, la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC), a través de la UPC School, també imparteix formació de postgrado relacionada amb les àrees del coneixement del CITM: animació i art digital, videojocs i postproducció.\nC/ de la Igualtat, 33 08222 Terrassa (Barcelona)


Un tribunal italià accepta l’Ajuntament com a acusació contra Salvini pel bloqueig a l’Open Arms\nEl regidor Marc Serra reivindica formar part de l'acusació perquè "salvar vides no és delicte" i "deixar morir gent en el mar, sí"\nUn tribunal italià ha acceptat l’Ajuntament de Barcelona com a acusació penal en el judici contra l’exministre d’Interior d’itàlia Matteo Salvini pel bloqueig al vaixell Open Arms l’any 2019. Ha estat durant l’audiència prèvia del judici, celebrada aquest dissabte a Palerm, han informat fonts del consistori a Europa Press.\nEn 2019 el vaixell Open Arms, amb més de 130 persones a bord rescatades en alta mar, va estar bloquejat 20 dies sense poder desembarcar. Finalment, qui ho va permetre va ser el fiscal d’Agrigent (Sicília). Les tres setmanes d’espera incerta dels activistes, però, van ser conseqüència directa de l’anomenada “política de ports tancats” de l’exministre italià, que impedia el desembarcament de vaixells de rescat al país.\nEn un tuit, el regidor de Drets de Ciutadania i Participació de Barcelona, Marc Serra, ha remarcat que a capital catalana forma part de l’acusació “perquè salvar vides no és delicte. Deixar morir a la gent en el mar, sí”.\nAjuntament de Barcelona Migracions Racisme


República Catalana: Desmuntant 10 mites sobre els impactes econòmics de la independència.\nIolanda Fresnillo, Cooperativa Ekona\nEls darrers mesos hem vist com s’han dit moltes coses, sovint contradictòries, al voltant dels impactes econòmics del procés cap a la independència de Catalunya. Entre l’escenari de realisme màgic d’una independència de bufar i fer ampolles, basada en les “riqueses” i en els avantatges comparatius de l’economia catalana, i el d’apocalipsi econòmica d’un procés que expulsa empreses, destrueix ocupació, posa en perill les pensions i deixa el Govern en bancarrota, hi ha un enorme ventall de qüestions que cal tractar d’abordar de manera rigorosa. CRÍTIC i Ekona aborden 10 qüestions clau sobre economia i independència i desmunten mites a partir de dades contrastades.\nAquest article està basat en un informe més extens que us podeu descarregar d’aquest enllaç de la web de la cooperativa Ekona.\n1. “La crisi política a Catalunya ha costat 1.000 milions a l’economia catalana” (Luis de Guindos)\nResulta evident que la crisi política a Catalunya, com qualsevol situació d’incertesa, pot tenir un impacte econòmic, especialment pel descens del consum (les vendes als comerços han caigut un 3,9% a l’octubre respecte al mateix mes de l’any passat, aquí), pel refredament de les inversions i per l’afectació a sectors econòmics concrets, molt sensibles a aquesta inestabilitat. El sector empresarial turístic ja ha apuntat que el moviment sobiranista, juntament amb els atacs terroristes a Catalunya al mes d’agost passat, la vaga a l’aeroport del Prat i el refús al turisme massiu a Barcelona i a la resta del país, estan generant “un clima d’inseguretat que llasta el principal motor de l’economia catalana“ (aquí). Les previsions del sector apunten a una reducció d’entre un 13% i un 30% de reserves i a un ajust laboral d’un 5%. Les primeres dades apunten a un descens del turisme estranger en un 4,7% a Catalunya (i un increment d’un 1,8% a la resta de l’Estat,\naquí). Tot i aquestes previsions, les dades que tenim fins ara també apunten a un increment tant de les afiliacions a la Seguretat Social (aquí) en el sector turístic i a un creixement del volum de negoci (aquí) en el sector de serveis i industrial a Catalunya en els mesos de setembre i d’octubre, respectivament. Altres dades econòmiques del mes d’octubre contradiuen els escenaris més catastrofistes, tot i que mostren un cert refredament en alguns àmbits.\nJuntament amb el turisme, la indústria i el sector immobiliari, molt dependents de la inversió estrangera (directa i financera respectivament), podrien veure reduïdes o congelades aquestes inversions per por del risc que suposa la inestabilitat política. El fre o la reducció de la inversió estrangera directa, més enllà de l’impacte directe, pot tenir un efecte multiplicador sobre milers de petites empreses i microempreses que actuen com a proveïdores de les grans empreses receptores d’aquestes inversions. Aquesta és una realitat que ens hauria de fer reflexionar sobre el grau de dependència de la inversió estrangera de certs sectors estratègics a Catalunya, així com sobre la necessitat de disposar d’estructures de finançament públic, que podrien cobrir aquesta inversió financera internament i facilitar els plans d’inversió productiva del teixit català, de manera molt més sobirana.\n2. “El trasllat de les seus socials fora de Catalunya no tindrà gairebé efectes econòmics” (Dep. d’Economia de la Generalitat, aquí)\n(veure figura de dalt: Empreses que han canviat de seu social)\nEntre els impactes de la crisi política destaca la marxa d’empreses de Catalunya. Ha estat un degoteig iniciat els dies posteriors al referèndum de l’1 d’octubre i protagonitzat inicialment per les empreses “catalanes” de l’Ibex-35 (de les 8 empreses de l’Ibex-35 amb seu social a Catalunya, 7 han traslladat la seva seu a altres comunitats autònomes). A hores d’ara, més de 3.000 de les més de 300.000 empreses amb seu social a Catalunya han decidit marxar de Catalunya.\nEn aquesta qüestió és clau la dimensió política i de generació de clima d’incertesa de la decisió (aquí). El Govern català (aquí) ha afirmat que el trasllat de seu social d’empreses fora de Catalunya és “una operació preventiva, de comunicació i missatge polític que no tindrà gairebé efectes econòmics”, i per a Foment del Treball l’impacte econòmic a curt termini és pràcticament nul (aquí), però el missatge que es dóna pot tenir un impacte quant a imatge i reputació del territori. En aquest sentit, en la mesura que els trasllats de seus de les empreses generin incertesa i preocupació, poden, de manera indirecta, tenir un impacte econòmic en forma de refredament del consum, de descens del turisme o d’aturada de les inversions estrangeres. Cal tenir en compte aquí la influència de la presència d’inversors estrangers en l’accionariat de les empreses “catalanes” que han marxat, com pot ser el cas de BlackRock, amb accions al Banc Sabadell, CaixaBank, Abertis, Colonial, Cellnex o Grífols, o els d’empreses com Aigües de Barcelona, filial de la francesa Suez; Bimbo, pertanyent al mexicà Grupo Bimbo, o Freixenet, en procés de ser adquirida per l’alemanya Henkel. L’inversor internacional vol estabilitat i seguretat jurídica, i el seu pes pot haver estat crucial en la decisió de traslladar la seu d’aquestes i altres empreses.\nEl canvi de seu social no implica necessàriament un canvi de seu fiscal. Si es produís el trasllat de la seu fiscal a una altra comunitat autònoma, com han fet prop d’un miler d’empreses catalanes (aquí), aquest no té repercussió des del punt de vista recaptatori de manera immediata, perquè la seu fiscal indica on es paga l’impost de societats, que és un tribut estatal que es recapta i gestiona de manera centralitzada des de l’Agència Tributària espanyola. Els impostos locals com l’IBI o l’IAE depenen del lloc on la societat té els béns immobles o l’activitat econòmica, i es recapten localment. Altres impostos i taxes depenen també d’on es té el centre de producció o els establiments.\n3. “La decisió de traslladar la seu social del banc a Alacant és molt meditada i no té data de caducitat” (Josep Oliu)\nDos dels trasllats empresarials més sonats han estat els de CaixaBank i del Banc de Sabadell. Aquestes dues empreses financeres tenen grans quotes de mercat a Catalunya (un 39% dels dipòsits a Catalunya pertanyen a CaixaBank i un 24% al Sabadell), però també a l’Estat espanyol. Per CaixaBank, que té un 80% del seu negoci a l’Estat espanyol, Catalunya no suposa més d’un 17,6% del total d’aquest negoci. Per al Sabadell, de manera similar, Catalunya suposa un 15% del negoci a l’Estat, que suposa un 70% de tot el grup (el 30% restant el concentra el Regne Unit).\nAquestes entitats han prioritzat mantenir dipòsits i actius en territori espanyol, davant l’eventualitat d’una secessió efectiva, ja que aquests constitueixen les garanties per seguir obtenint finançament per part del Banc Central Europeu (BCE). En un escenari de ruptura real, la República Catalana quedaria, almenys en el curt termini, fora de l’eurozona, i, per tant, fora de l’àmbit d’actuació del BCE. Aquesta institució ha estat mantenint l’aixeta de recursos a les entitats bancàries oberta a través de les subhastes extraordinàries de liquiditat des del 2012. CaixaBank, mantenia a 30 de juny de 2017 un saldo disposat amb el BCE (recursos dels quals disposa, a crèdit sense interessos) de 28.183 milions d’euros, i el Sabadell, de 20.938 milions d’euros.\n4. “Un ‘corralito’, per definició, és impossible a Catalunya” (Santiago Niño Becerra)\nAmb el canvi de seu social dels bancs principals a Catalunya, ha sorgit també el fantasma del ‘corralito’. L’exdiputada de la CUP Eulàlia Reguant afirmava en una entrevista que, per garantir el funcionament de la República, “s’hauria d’analitzar la possibilitat d’establir un control de fluxos de capital”. Quan parlem de control de capitals, estem referint-nos a les mesures que un Govern pot prendre per limitar la lliure circulació de capitals, dins o fora de les fronteres estatals. Poden anar des d’impostos a les transaccions fins a topalls en el volum d’aquestes, limitacions a la compra i venda de divises, controls sobre la compravenda internacional o l’adquisició d’actius financers o límits sobre la quantitat de diners de què un ciutadà pot disposar diàriament. Només en aquest darrer cas parlaríem de ‘corralito’.\nEn el cas de Catalunya, si el Govern de la Generalitat volgués establir mesures de control de capitals, hauria de ser sota l’escenari de reconeixement de la independència, ja que, en cas contrari, els bancs no respectarien la mesura perquè han de complir la normativa espanyola. En l’escenari d’una República catalana independent, fora de la UE i de l’euro, el control de capitals podria ser una mesura més que probable, ja que previsiblement es produiria una fuga de capitals, i, per tant, el Govern català hauria de considerar posar obstacles a aquests moviments. Però aquests obstacles no tenen per què passar per una limitació de la disposició d’efectiu per part de la ciutadania, i, si ho suposés, aquesta podria ser restringida a una quantitat diària que permetés a la ciutadania seguir amb el seu dia a dia.\n5. “La viabilitat de les pensions està més garantida a Catalunya amb una Seguretat Social diferenciada” (Pere Aragonès)\nEl missatge del Govern català és que les prestacions de jubilació i d’atur estarien més garantides en una República Catalana que a l’Estat espanyol, ja que la Seguretat Social a Catalunya és menys deficitària que a la mitjana de l’Estat espanyol. Aquesta afirmació del Departament de Treball, Afers Socials i Família se sosté en dues hipòtesis centrals. La primera és que l’economia catalana seguirà la dinàmica de creixement que ha tingut en els darrers dos anys i que això es traduirà en un increment de les contribucions a la Seguretat Social, cosa que augmentarà el procés de reducció del dèficit actual. Mentre el dèficit de la Seguretat Social a Catalunya, incloent-hi les pensions de jubilació, d’atur, d’invalidesa i de viduïtat i els salaris i les indemnitzacions del Fogasa, és de 177 euros per habitant, el dèficit espanyol és de 389 euros per habitant (2016). A més, el dèficit de la Seguretat Social s’ha reduït a Catalunya un 72,5% des del 2013, mentre que a Espanya ho ha fet un 56%. Però aquesta hipòtesi es basa en un escenari de creixement econòmic, i no té en compte els possibles impactes en la creació d’ocupació del mateix procés d’independència.\nLa segona hipòtesi és que el cobrament de les pensions està garantit, ja que qui té l’obligació de pagar és l’Estat on s’ha generat el dret a cobrar-la, en aquest cas l’Estat espanyol. Aquesta afirmació entra en certa contradicció amb la característica principal del sistema de pensions a l’Estat espanyol com a sistema de repartiment i contributiu. És a dir, un sistema on les pensions dels jubilats actuals es financen amb les cotitzacions socials de la població que treballa en el mateix moment en què cobra la pensió la població jubilada.\nEn cas d’un procés d’independència que es fes efectiu sense acord, seria problemàtic arribar a un acord amb l’Estat espanyol perquè aquest carregui amb les prestacions si les cotitzacions acaben sent recaptades per la Seguretat Social catalana. En un procés de secessió negociada, aquesta qüestió seria fruit de les negociacions en el repartiment d’actius i de passius entre els dos estats. Des del Govern de la Generalitat, s’afirma que, en cas d’incompliment de pagament de les pensions per part de l’Estat, Catalunya estaria en millors condicions que aquest de fer-hi front atès el menor dèficit en el sistema. Novament, això seria així si el procés d’independència no afectés de manera negativa la dinàmica econòmica i, per tant, la creació de llocs de treball i la recaptació de la Seguretat Social. En aquesta situació, que previsiblement no es resoldria de manera ràpida, el més preocupant és la disponibilitat de tresoreria per fer front als pagaments i de recursos addicionals en el pressupost per cobrir el dèficit; una situació a la qual també ha de fer front l’Estat espanyol, que ha buidat en els darrers anys la coneguda per “guardiola de les pensions”.\n6. “Qualsevol part d’un Estat membre que esdevingui independent quedaria fora de la UE” (Jean-Claude Juncker)\nEl debat sobre si aquesta pertinença o no a la Unió Europea és el més convenient requereix, en primer lloc, considerar, almenys en el curt termini, el paper que té l’economia europea en relació amb l’economia catalana. La UE és l’inversor estranger principal i la destinació principal de les exportacions catalanes. Des de la Unió Europea s’ha donat el missatge clar que una Catalunya que fes efectiva la independència quedaria fora de la UE i hauria d’iniciar el procés per formar-ne part.\nA banda, cal tenir en compte les vendes que es destinen a la resta de l’Estat, que el 2013 eren d’un 30% del total, mentre que les exportacions a l’estranger eren un 39,7%, i el comerç interior (dins de Catalunya), d’un 30,3%. Trencar amb la Unió Europea implicaria un impacte directe en aquestes relacions comercials, especialment si el trencament suposa l’abandonament de l’euro com a moneda pròpia. En aquest sentit, s’hauria de preveure quins àmbits de la matriu econòmica catalana, tant productiva com comercial, caldria reforçar per fer front als possibles riscos, especialment en sectors estratègics com l’energètic, l’alimentari o el farmacèutic. El trencament suposaria també el trencament amb els fons europeus que rep Catalunya. Entre el 2014 i el 2020, Catalunya té assignats més de 1.460 milions d’euros en ajudes en infraestructures (808,4 M€), en ocupació (304,7 M€) i en agricultura (348,5 M€).\nD’altra banda, una Catalunya independent no hauria de sotmetre’s als tractats de la UE, incloent-hi el pacte fiscal que obliga els estats membres als plans d’austeritat que han significat retallades més que significatives en els drets i les cobertures de l’Estat del benestar. Podria, doncs, fixar, lliurement, les prioritats i els límits propis de la seva política econòmica.\n7. “Si som independents, no ens caldrà una moneda nova; podem adoptar la del país que vulguem, inclòs l’euro” (Xavier Sala-i-Martín)\nFora de l’eurozona hi ha diversos països que utilitzen l’euro. Petits estats, com Andorra, Mònaco, San Marino o el Vaticà, o territoris francesos d’ultramar com Mayotte i Saint-Pierre i Miquelon, que tenen un acord amb estats membres per poder emetre euros. Kosovo i Montenegro, que abans utilitzaven el marc alemany, han adoptat l’euro però sense cap acord amb la UE, i, per tant, sense capacitat d’emetre moneda. A més, diverses monedes nacionals a l’Àfrica subsahariana estan lligades a l’euro a través d’una taxa de canvi fixa. Finalment, un cas interessant és el de Corea del Nord, que des del 2002 ha substituït el dòlar dels Estats Units per l’euro com a moneda per als seus intercanvis internacionals. Totes aquestes opcions, a banda de la possibilitat de dotar-se d’una moneda no lligada de cap manera a l’euro, s’haurien de plantejar en una República Catalana independent que, almenys en el curt o mitjà termini, tindria dificultats per utilitzar formalment l’euro com a moneda legal.\nLa incorporació de l’Estat espanyol a la Unió Monetària ha implicat no solament una pèrdua de sobirania, sinó que per a moltes analistes és en el centre de les causes de l’actual crisi econòmica a la perifèria europea. En aquest sentit, tenir una moneda pròpia, i, per tant, una política monetària pròpia, pot beneficiar l’economia catalana, que podria utilitzar aquesta situació per guanyar competitivitat comercial. Però aquesta opció també comportaria un increment de costos d’importacions (que podria derivar en un augment de la inflació), així com de la factura del deute, que seguiria denominat en euros. Una economia catalana fora de l’euro hauria, necessàriament, de replantejar-se la seva matriu financera, comercial i productiva, per poder minimitzar els efectes negatius de la devaluació monetària. És a dir, per cobrir àmbits clau, que ara depenen molt de les importacions (internacionals o des de la resta de l’Estat espanyol) com el subministrament de la indústria de matèries primeres i béns intermedis, l’energia, alimentació i medicines.\n8. “La capacitat d’autofinançament del nou Estat està garantida” (ANC-Economistes per la Independència, aquí)\nUn dels arguments més estesos amb relació als avantatges amb què una Catalunya independent podria fer front als reptes de la viabilitat econòmica de la nova República són els “famosos” 16.000 milions d’euros de dèficit fiscal amb l’Estat espanyol, és a dir, els recursos que Catalunya aporta anualment al sector públic espanyol i que no retornen al territori. La xifra de 16.000 milions prové dels càlculs que la Generalitat de Catalunya va fer de la balança fiscal entre Catalunya i el sector públic espanyol corresponents al 2009 i al 2010. Hi ha, però, dues metodologies per calcular les balances fiscals, i la que utilitza el Ministeri d’Hisenda, basada en el mètode càrrega-benefici, que també calcula la Generalitat, fixa la xifra en 9.882 milions d’euros el 2014, ‘versus’ els 10.450 milions d’euros del càlcul també segons càrrega-benefici de la Generalitat (aquí), i els 14.941 milions segons el càlcul pel mètode del flux monetari que ha fet el Govern català per al 2014.\nAquests són uns recursos dels quals, segons el sentit comú, podria disposar el Govern d’una República Catalana independent per garantir-ne la viabilitat. Caldria tenir en compte despeses extraordinàries que suposaria la independència. Però també cal plantejar-se quin seria el sistema de finançament públic que adoptaria la nova República, i en particular el fet que el sistema fiscal català té encara molt de marge, respecte a models del nostre entorn, per incrementar la capacitat de recaptació, i especialment la seva progressivitat. Però també té marge en sentit contrari, és a dir, per reduir la pressió fiscal com proposen alguns sectors empresarials i economistes de tall neoliberal. El mateix Govern de la Generalitat proposa que una Catalunya independent tingués un “marc fiscal més favorable per a l’economia productiva”, creant un clima més favorable a les empreses. Aquesta és una qüestió clau a debatre per tal de definir el model de República que es vol construir.\n9. “Catalunya es farà càrrec d’una part del deute espanyol si l’Estat negocia “la transició” cap a l’Estat català” (Carles Puigdemont)\nEl deute públic de la Generalitat de Catalunya ha passat de poc més de 15.000 milions d’euros abans de l’esclat de la crisi financera (2007) als 76,72 mil milions d’euros de deute a finals de juny del 2017, d’un 8% del PIB a un 35,4% del PIB. Els pròxims 4 anys, la Generalitat té previst destinar més de 7.000 milions d’euros anuals a l’amortització del deute. Les conseqüències d’aquest deute en la viabilitat econòmica d’una possible República, o d’un Govern de la Generalitat sota tutela de l’Estat espanyol, depenen enormement de les circumstàncies i de com es resolgui políticament la situació. El deute, com hem afirmat des dels moviments socials des de fa temps, és més una qüestió política que no pas tècnica o purament financera.\nEl manteniment del marc autonomista significa mantenir la dependència de l’Estat per fer front als pagaments del deute, cosa que suposa una intervenció ‘de facto’ dels comptes i de la gestió (no solament econòmica, sinó també política) de la Generalitat. Un escenari possible però poc probable en el marc autonomista seria el d’un nou pacte fiscal, que donaria aire a la Generalitat i podria significar una nova sortida als mercats financers per endeutar-se sense haver de passar per l’Estat espanyol. Un escenari que ens pot dur a una nova espiral d’endeutament.\nEn l’escenari de trencament i creació efectiva d’una República Catalana independent, es produeixen dues circumstàncies possibles, la d’un acord amb l’Estat espanyol, amb negociació d’actius i de passius, o la d’una absència d’acord i de negociació. El deute amb el qual naixeria la futura República dependria de diversos factors, que han analitzat profusament els economistes vinculats a l’ANC David Ros i Pere Miret, segons els quals la forquilla del deute d’un futur Estat se situaria entre un 47% i un 73% del PIB català, segons sigui el repartiment final d’actius, tot i que plantegen escenaris més extrems. Actualment, Catalunya suporta un deute al voltant d’un 105% del PIB (si sumem al deute de la Generalitat el que ens pertoca com a part de l’endeutament de l’Estat), per la qual cosa la independència podria, segons aquests càlculs, suposar una millora substancial en aquest àmbit (aquí).\n10. “L’Estat català no té obligació d’assumir una part del deute de l’Estat espanyol mentre aquest no reconegui la seva independència” (Cercle Català de Negocis)\nDins dels escenaris a tenir en compte hi hauria el de trencament total i manca d’acord. En aquest escenari, el nou Estat català no obtindria cap dels actius de l’Estat, però en contrapartida podria negar també els passius, és a dir, no pagar el deute que té amb l’Estat espanyol, que a data del juny del 2017 és de més de 50.000 milions d’euros. Tal com argumentàvem al març del 2016 (aquí), no pagar el deute en un escenari autonomista no és tècnicament possible, però l’escenari d’enfrontament amb l’Estat facilita posar sobre la taula aquesta alternativa. En aquell moment, la conclusió ja era que “sense les estructures d’Estat en funcionament o sense voluntat real de ruptura, és pràcticament impossible plantejar un impagament de deute a curt termini. Aquest impagament s’ha de plantejar des d’un punt de vista estratègic, de confrontació amb l’Estat […] però, si es vol tenir aquesta capacitat en el futur pròxim, cal començar a posar-ne les bases ara mateix”. La banca pública, un model fiscal progressiu i suficient, i un model productiu més autocentrat, que garanteixin sobiranies, són condicions necessàries, per poder abordar en el futur un possible escenari d’impagament del deute amb l’Estat espanyol.\nAquest impagament tindria un impacte en la capacitat de la nova República de trobar finançament en els mercats financers, ja que pagaria car l’atreviment de suspendre pagaments del deute amb un dels seus creditors principals, minant la poca confiança que els inversors puguin tenir en un nou Estat, díscol i rupturista.\nPerò també significaria que Catalunya iniciaria la nova etapa sense un llast important, el del deute, cosa que podria permetre construir un model de finançament del que és públic més autocentrat, és a dir, basat en els recursos propis, en una fiscalitat suficient i progressiva, en l’existència d’un banc públic, en la possibilitat d’emetre deute a la interna, o en una política monetària sobirana. Es tracta de possibilitats que implicarien un canvi radical del model de finançament públic que tenim avui en dia, però que permetria avançar cap a la conquesta de les sobiranies en sentit ampli.\nQuina República volem?\nTot plegat dibuixa un escenari en forma de puzle ben complex, amb elements que al seu torn poden adoptar diferents camins i formes. Un laberint d’incerteses en el qual només podem navegar si tractem de resoldre la pregunta central: quin model econòmic volem per a la República Catalana? Una pregunta que, com hem vist, no es pot deixar per a més endavant, ja que, per poder fer possible la República, cal començar a construir des d’ara mateix les bases materials, i entre aquestes les estructures econòmiques i financeres que l’han de fer possible.\nEl costat fosc del Banc Sabadell: negocis, influència política i rebuig a la independència. Marc Font\nLa guerra econòmica contra l’independentisme. Sergi Picazo\nPer què és impossible avui que Catalunya deixi de pagar el deute amb l’Estat espanyol? Iolanda Fresnillo


La seva música va evolucionar sempre amb una permanent renovació d’idees i una progressiva incorporació de noves tècniques, sovint derivades dels coneixements científics actuals i d’altres camps de la creació artística, la qual cosa el va portar a relacionar-se i a col·laborar amb artistes de les segones avantguardes a Catalunya, com Antoni Tàpies i Joan Brossa.\nVa presidir la Fundació Phonos el 1975, quan s’hi va crear el primer laboratori electroacústic. Va ser membre de la Junta Rectora del Patronat de L’Auditori de Barcelona i de l'Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya (OBC), així com també del seu consell d’administració. Igualment va formar part de la comissió delegada del patronat de la Fundació Joan Miró i del patronat de la Fundació Joan Brossa.\nEl Ganxo Orquestra simfònica\nBranca de branques Orquestra simfònica\nLa realitat lliure Orquestra simfònica\nSimfonia num. 3 en Do menor Orquestra simfònica\nSimfonia num. 6 Orquestra simfònica\nLes demoiselles d’Avignon Orquestra simfònica\nInterludi de Castellterçol Orquestra de cambra\nCap de mirar Orquestra simfònica\nSonata per a orgue Orgue sol


Rull defensa a Cardona la hisenda pròpia "per agafar musculatura" - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nRull defensa a Cardona la hisenda pròpia "per agafar musculatura"\nagènciescardona 21.04.2013 | 00:00\nJosep Rull acompanyat del vicesecretari de CDC, Lluís Corominas ACN\nEl secretari d'Organització de Convergència Democràtica de Catalunya (CDC), Josep Rull, ha defensat la hisenda pròpia i ha assegurat que servirà per "agafar musculatura" de cara al futur. Rull va fer aquestes declaracions ahir a Cardona després de participar en una reunió de dirigents locals del partit. Segons Rull, la hisenda pròpia permetrà als ciutadans, empreses i administracions locals poder ingressar els seus impostos a l'agència tributària catalana que es desplegarà arreu del territori. "Fins que no sigui una realitat, la Generalitat recaptarà els diners però els transvasarà a l'administració espanyola", va afegir. Segons ell, aquest procés servirà "per agafar musculatura i obtenir dades més detallades de cara a una hisenda catalana".\nEl secretari d'Organització de CDC també va aprofitar per denunciar que el govern central posa de manifest la seva "debilitat" quan respon al plantejament sobiranista a Catalunya amb l'"amenaça" de portar el Consell Assessor per a la Transició Nacional al Tribunal Constitucional. "Els països seriosos com el Regne Unit o el Canadà no amenacen, sinó que ofereixen alternatives democràtiques perquè el poble es pugui expressar lliurement", va afegir.\nEl govern de Mariano Rajoy va avançar divendres que incorporarà "algunes qüestions" a les al·legacions al procés sobre la declaració sobiranista del Parlament impugnada davant el Tribunal Constitucional, i es va referir en concret al Consell Assessor per a la Transició Nacional, l'òrgan consultiu del Govern català per preparar la consulta i construir les denominades estructures d'Estat. Per al secretari d'Organització de CDC, la reacció del govern central "basada en l'amenaça i el discurs de la por" contrasta amb "la determinació i la radicalitat democràtica del president de la Generalitat, Artur Mas, del Govern de Catalunya i de CDC".


Cristiano vol marxar del Madrid\nUNA ALTRA AMENAÇA DEL PORTUGUÈS\nEl jugador portuguès no accepta l'oferta de renovació, però Florentino no el deixarà marxar\nMadrid - Dimarts, 14/11/2017 | Actualitzat el 15/11/2017 a les 18:43 CET\nCristiano Ronaldo torna a ser notícia. El jugador portuguès ha reiterat el seu desig de deixar el Madrid el 30 de juny, malgrat que el seu contracte s'acaba el 2021. No se sent estimat pel club, i la seva oferta de renovació no ha convençut el jugador, que li ha fet arribar a Florentino el seu desig de deixar l'entitat madridista, a la qual cosa el dirigent li ha contestat que no se n'anirà.\nSi l'estiu passat va fer saltar les alarmes amb la seva pretesa marxa d'Espanya pels seus problemes amb Hisenda, Cristiano ha tornat a inquietar el Madrid amb un altre intent de fuga, segons ha revelat El Chiringuito. El jugador portuguès no entén que es parli d'un interès per Neymar o que en el mercat d'estiu s'intentés fitxar Mbappé.\n"Ja no vull renovar", va declarar el jugador portuguès després del partit davant el Tottenham, a Wembley\nCobrar com Messi\n"Ja no vull renovar", va assegurar Cristiano després del partit davant el Tottenham a Wembley. Ronaldo vol cobrar el mateix que Messi, que en el seu nou contracte té una fitxa de més de 40 milions nets. El Madrid li ha dit no a CR7, que percep 21 milions nets per temporada, 16 menys que Neymar. Una distància molt àmplia en els dos casos per a un jugador que està segur de ser el millor del món i de guanyar la seva cinquena 'Pilota d'Or', i així igualaria Messi.\nUn nou bufet per a la seva defensa\nCristiano també considera que el Madrid ha mirat de perfil els seus problemes amb Hisenda després que la Fiscalia l'acusés de quatre suposats delictes per frau fiscal a l'Agència Tributària per valor de 14,7 milions d'euros. Per preparar la seva estratègia de defensa, Cristiano ha contractat els serveis del bufet d'advocats Equipo Económico, que va ser fundat per Cristóbal Montoro, ministre d'Hisenda, segons publica El Mundo'. Cristiano està convençut de la seva innocència i per això vol arribar a un acord amb Hisenda.\nTemes: Futbol Florentino Pérez Cristiano Ronaldo Reial Madrid


Temps de tardor | CATSUD (Catalunya Sud) Sortides divulgatives\nInici Temps de tardor\noctubre 16, 2016 Josep Abelló 0\nA la tardor la muntanya es vesteix de colors i ens mostra la seva vessant plàcida. Els arbres caducifolis deixen anar pausadament les seves fulles encatifant senders i corriols. Caminar-hi olorant els aromes del bosc esdevé una activitat reconfortant.\nAlguns arbres com l’arboç, la servera o la moixera ens ofereixen els seus fruits ja madurats. D’altres com les blades, els aurons o els corners realitzen el seu canvi gradual de color i impregnen el bosc d’un autèntic festival cromàtic. I al sòl humit del bosc van sorgint aquí i allà bolets de tota mena.\nSens dubte, la tardor és una de les èpoques de l’any que resulta ideal pels amants de la muntanya i el senderisme. És quan es pot gaudir d’una manera especial de la natura. La calor forta ja ha marxat. Caminar sense presses pels boscos resulta una teràpia benefactora. I què saludable resulta respirar l’aire oxigenat d’aquests llocs envoltats de bones energies!\nDes dels cims de les muntanyes s’hi pot viure una bona experiència, contemplant els amplis panorames paisatgístics i respirant alenades d’aire ja més fresc de la tardor.\nAixí doncs, la tardor ens brinda la possibilitat d’apropar-nos a la natura, carregar les piles i viure bones sensacions. Aprofitem-ho!