HISTÒRIA A PARTIR DE 1999\nLa tercera temporada de Van Gaal acaba amb un sol títol, la Copa de Catalunya.\nA inicis de temporada es perd la Supercopa d'Espanya front el València.\nA la Lliga el Barça aconsegueix el subcampionat. El Deportivo de La Corunya guanya el títol amb 5 punts d'avantatge.\nA la Copa del Rei es planta a semifinals i s'enfronta a l'At.Madrid. En el partit d'anada, al Calderón, els blaugrana perden per 3-0. El partit de tornada al Camp Nou no arriba a disputar-se tot i que els dos equips fan acte de presència. El Barcelona renúncia a jugar al.legant insuficiència de jugadors disponibles. Malgrat les al.legacions presentades, el Barça queda exclòs de la competició.\nA la Lliga de Campions supera brillantement les lliguetes de setzens i de vuitens, elimina al Chelsea als quarts de final (en un bon partit de tornada, al Camp Nou, que el Barça guanya per 5-1, amb pròrroga) i arriba a semifinals on és eliminat pel València (derrota a Mestalla per 4-1 i victòria insuficient al Camp Nou per 2-1). Per tercer any consecutiu el Barça de Van Gaal no pot aconseguir el títol més preuat.\nLa temporada acaba amb la renúncia del president Núñez a continuar. L'entrenador Van Gaal també anuncia el seu adéu. El nou Barça depèn de les eleccions convocades per al mes de juliol.\nEl 23 de juliol de 2000, després d'una campanya electoral on van anar caient i unint-se candidats, se celebren eleccions presidencials. El triomf és per a Joan Gaspart, vicepresident durant l'era Núñez, que s'imposa amb certa comoditat a Lluís Bassat. D'un cens electoral de 93.006 socis, van exercir el dret a votar un total de 45.888 (el 49,34 %); Joan Gaspart va tenir 25.181 vots (el 54,87 %) i Lluís Bassat, 19.791 (el 43,13 %). Van haver-hi 197 vots nuls (0,42 %) i 719 vots en blanc (1,56 %).\nJust l'endemà de les eleccions, Luis Figo, molt estimat per l'afecció culé, és presentat com a nou jugador del Reial Madrid. En les eleccions del club blanc, celebrades poc abans que les del Barça, el candidat Florentino Pérez va fer servir la carta del fitxatge de Figo. La inesperada victòria electoral de Pérez, va consumar un fitxatge que va colpir tots els barcelonistes. El jugador portuguès va passar de ser idolatrat a ser odiat, com es va demostrar quan el Reial Madrid va visitar el Camp Nou, en partit de Lliga (el 21 d'octubre de 2000) i Figo va ser escridassat i xiulat durant tot el partit.\nEl nou entrenador de l'equip és el mallorquí Llorenç Serra Ferrer.\nLa nova directiva fitxa diversos jugadors, intentant superar el cop baix que ha suposat la marxa de Figo al Madrid. Així, s'incorporen a l'equip el porter Dutruel, Petit, Gerard, De la Peña, Overmars i Alfonso. Rivaldo veu molt millorada la seva fitxa i es converteix en el futbolista més ben pagat de tota la història del Club.\nLa primera decepció de la temporada arriba a la Lliga de Campions: l'equip cau eliminat a la lligueta de la primera ronda. La tercera posició del grup el permet, però, seguir en competició europea, a la Copa de la UEFA.\nLa mala situació a la Lliga i l'eliminació de la UEFA a semifinals front el Liverpool forcen el president Gaspart a rellevar Serra Ferrer. El substitueix com a màxim responsable de l'equip Carles Rexach (23 d'abril).\nMalgrat el canvi d'entrenador, l'equip clou una temporada sense cap títol: a la Liga acaba quart després d'un dramàtic últim partit jugat a casa front el València, amb una plaça per a la Lliga de Campions de la propera temporada en joc, amb tres gols de Rivaldo, el darrer dels quals, d'extraordinària xilena, i al final del temps reglamentari, serveix per a la victòria (3-2). El Camp Nou va omplir-se d'afeccionats festejant la plaça per a la competició europea més important. A la Copa, es cau a semifinals davant el Celta de Vigo. Dies abans, es perdia la final de la Copa Catalunya front el modest Balaguer.\nMalgrat els diversos rumors sobre l'arribada d'un nou míster a la banqueta, Carles Rexach és confirmat com a primer entrenador de l'equip.\nImportant renovació de la plantilla, amb els fitxatges de Bonano (porter), Andersson, Christanval, Rochemback, Saviola, Geovanni i Coco. L'argentí Saviola, de només 19 anys, és la gran aposta de futur. Entre les baixes cal destacar la d'en Pep Guardiola, tot un símbol de can Barça. El "noi de Santpedor" abandona voluntàriament el club per a provar noves experiències en un altre país (finalment acabarà fitxant pel Brescia italià).\nLa temporada és un fracàs en no obtenir-se cap títol.\nA la Lliga es repeteix la història de la temporada passada i ha d'esperar a la darrera jornada per a assegurar la quarta plaça que dóna accés a la Champions.\nA la Copa queda eliminat a la primera de canvi, als 1/32 de final, en ser derrotat a partit únic pel Figueres, equip de la Segona B.\nA Europa s'arriba a la semifinal de la Lliga de Campions i és eliminat pel Reial Madrid (0-2 al Camp Nou i 1-1 al Bernabéu). En aquesta ocasió, el millor joc dels blaugranes, en els dos partits, no es va veure reflectit en el marcador final de l'eliminatòria i el Barça deia adéu a la possibilitat d'arribar a una altra final de la Champions. La copa de Wembley, deu anys després, segueix essent l'únic títol del Barça en la màxima competició europea de clubs.\nPer acabar de consumar el fracàs de la temporada, es perd la final de la Copa Catalunya, com l'any passat contra un modest, aquest cop el Terrassa.\nEl dia 17 de maig de 2002 mor, als 74 anys, Laszi Kubala, tot un símbol del barcelonisme.\nLa temporada comença amb la sorpresa del retorn de Louis van Gaal a la banqueta del Barça.\nLa plantilla es renova amb les altes del porter alemany Enke, Mendieta i l'argentí Riquelme, el fitxatge estrella de la temporada. En el capítol de baixes cal destacar la del brasiler Rivaldo, fitxat pel Milan, i la dels carismàtics Abelardo i Sergi.\nA la Copa, i per segon any consecutiu, queda eliminat a la primera ronda, als 1/32 de final, en ser derrotat a partit únic per un equip de Segona B, aquesta vegada el Novelda.\nEl dia del partit Barça-Madrid de Lliga, el dissabte 23 de novembre de 2002, al Camp Nou, l'afecció va seguir rebent Figo, que tornava a l'estadi per segon cop des del seu polèmic fitxatge pel Madrid, com un traïdor. Cada vegada que el portuguès picava els còrners, li plovien diversos objectes llançats des de la graderia. En una ocasió, a la segona part, l'àrbitre va suspendre el partit per uns minuts.\nSetmanes més tard, el club era sancionat amb la clausura de l'Estadi per dos partits. Era la primera vegada que es tancaria el Camp Nou.\nLa pèssima marxa de l'equip a la Lliga, que contrastava amb la impecable trajectòria a la "Champions", força el president Gaspart a destituir Louis van Gaal en acabar la primera volta de la Lliga. El Barça es troba a 23 punts del líder i a només tres del descens. El tècnic de la casa Toño de la Cruz es fa càrrec de l'equip interinament en el partit contra l'Atlético de Madrid a fora (derrota per 3-0), a l'espera de l'arribada d'un nou entrenador. L'endemà, el diumenge 2 de febrer, el serbi Radomir Antic és presentat com a nou entrenador.\nEl dia 7 de febrer, el president Joan Gaspart anuncïa la seva renúncia al càrrec i la convocatòria d'eleccions anticipades. El dimecres 12 presenta la seva dimissió i Enric Reyna es fa càrrec de la presidència, fins a les noves eleccions. El dia 6 de maig dimiteix Enric Reyna i la seva Junta i es fa càrrec de l'equip una Comissió Gestora, presidida per Joan Trayter, que acorda celebrar eleccions el 15 de juny.\nEn guanyar 3-0 l'Inter de Milà, el Barça bat el rècord de victòries consecutives a la Lliga de Campions, amb 11, fins llavors en possessió del Milan amb 10 (temporada 1992-93).\nPerò totes les il.lusions que estaven dipositades en la Lliga de Campions se'n van en orris quan l'equip cau en l'eliminatòria de quarts de final front la Juventus de Torí (1-1 allà i 1-2 al Camp Nou, amb gol dels italians a la pròrroga).\nL'única gran satisfacció de la temporada va venir la nit de l'11 de maig, quan l'equip de bàsquet va proclamar-se per primera vegada campió d'Europa, després de derrotar el Benetton de Treviso (76-65) en la gran final al Palau Sant Jordi de Barcelona, seu de la "Final Four" de l'Eurolliga. La consecució de la Copa del Rei i la Lliga estatal, completen un triplet històric per a la secció de bàsquet.\nEl diumenge 15 de juny de 2003 se celebren les eleccions més concorregudes de la història del club, amb sis candidats a la presidència. D'un cens electoral de 94.339 socis, en van votar 51.618 (el 54,72 %, la major participació en la història del barcelonisme). La victòria va ser per Joan Laporta, representant d'una candidatura que apostava pel canvi absolut, a l'obtenir 27.138 vots (el 52,57 %). D'aquesta manera, el nou president ho era amb un suport majoritari i rècord en la història electoral blaugrana. En segon lloc va quedar Lluís Bassat (16.412 vots; el 31,8 %). Els altres candidats, ja molt allunyats, van quedar així: Jordi Majó, 2.490 vots (el 4,82 %); Josep Martínez-Rovira, 2.388 (el 4,63 %); Josep Maria Minguella, 1.867 (el 3,62 %); i Jaume Llauradó, 987 (l'1,91 %). Van haver-hi 98 vots nuls (0,19 %) i 238 vots en blanc (0,46 %).\nA la Lliga, després de molts patiments, s'aconsegueix in extremis, en l'última jornada, la sisena plaça, que donava dret a jugar la Copa de la UEFA, just el dia que Joan Laporta s'estrenava oficialment com a president. De no haver estat així, l'equip corria el risc de quedar-se fora de les competicions europees per primer cop en la seva història (o d'haver-hi d'entrar per la porta falsa de la Intertoto) i perdre l'honrós mèrit de ser l'únic equip europeu que hi ha jugat sempre. Era la darrera satisfacció d'una temporada atípica, per oblidar, amb quatre presidents (Gaspart, Reyna, Trayter i Laporta) i tres entrenadors (Van Gaal, De la Cruz i Antic).\nAmb el nou president Joan Laporta, s'obre una nova etapa en la història del Club.\nEl projecte de la nova junta aposta pel fitxatge de l'holandès Frank Rijkaard com a nou entrenador del primer equip. La plantilla es renova considerablement, amb l'alta de set nous jugadors: el porter turc Rüstü, els defenses Márquez (el primer mexicà de la història del club), l'holandès Van Bronkhorst i Mario, els migcampistes Ronaldinho i Luis García (repescat) i el davanter portuguès Quaresma. El brasiler Ronaldinho és l'estrella mediàtica del nou Barça. En plena temporada són baixa Andersson i Navarro i entra a l'equip l'holandès Davids.\nTot i que no es guanya cap títol tampoc (només la Copa Catalunya al principi de temporada), el nou Barça torna la il.lusió als afeccionats.\nLa segona jornada de Lliga, el partit al Camp Nou contra el Sevilla, es disputa a les 00:05 hores del dimecres 3 de setembre de 2003, un horari tan sorprenent com magnífica la resposta dels afeccionats culers, que van omplir gairebé l'estadi. Aquest fet demostrava la il.lusió que torna a tenir la gent pel Barça.\nL'actuació de l'equip a la Lliga presenta dues cares ben diferents: la primera volta bastant dolenta, i la segona molt bona (només es perden 2 partits). Al final, l'equip aconsegueix el subcampionat, superant al Madrid dels presumptes "galàctics", que acabarà finalment en la quarta posició.\nLa participació europea del Barça, aquesta temporada a la Copa de la UEFA, acaba als vuitents de final, en ser eliminat pel Celtic de Glasgow. Pel que fa a la Copa del Rei, és el Saragossa l'equip que elimina els blaugrana, als quarts de final.\nLa temporada acaba amb l'esperança de què, amb un equip retocat, i sota el lideratge de Ronaldinho -l'autèntica figura de l'equip- aviat puguin tornar els títols.\nLa temporada comença amb diversos canvis al vestidor. Abandonen el club fins a onze jugadors, entre ells el carismàtic Luis Enrique, i s'hi incorporen els brasilers Belletti, Sylvinho, Edmílson i Deco, el francès Giuly, el suec Larsson i, sobretot, el camerunès Samuel Eto'o, significatiu perquè renuncia a anar al Reial Madrid, club al que pertanyia, però que el tenia cedit al Mallorca. Avançada la temporada, en el mercat d'hivern (gener), van incorporar-se a la plantilla el veterà italià Albertini i el jove argentí Maxi López.\nLa temporada comença amb el triomf a la Copa Catalunya i acaba amb la consecució de la Lliga, després de cinc temporades sense èxits. El títol de la Lliga s'aconsegueix dues jornades abans d'acabar la competició, el vespre del dissabte 14 de maig de 2005, a l'empatar al camp del Llevant a un gol, marcat per Eto'o, que, per cert, es va quedar a les portes de ser "Pichichi" aquella temporada. L'endemà, l'equip va oferir la Lliga als afeccionats, en un recorregut espectacular, en autocar descobert, pel centre de la ciutat i una festa grossa al Camp Nou. De la festa encara ressona allò del "Madrid, cabrón, saluda al campeón" que va repetir diverses vegades un eufòric Eto'o. La forma en què se celebrava el triomf era novedosa i trencava amb la llarga tradició d'oferir els trofeigs a la Mare de Déu de la Mercè i a les autoritats, de l'Ajuntament i de la Generalitat.\nA les altres dues competicions, no es pot pas parlar d'èxit, al contrari. A la Champions, es cau als vuitens de final davant el Chelsea; i a la Copa del Rei, una vegada més es cau a la primera de canvi, amb un segona B, aquest cop la Gramenet.\nLa temporada 2004-2005 serà recordada també per les lesions de l'equip. Fins a quatre jugadors (Larsson, Gabri, Motta i Edmílson) van haver de passar pel quiròfan i restar molt de temps recuperant-se.\nEn plena pretemporada, l'1 d'agost, la Federació Espanyola de Futbol decideix substituir el tancament per dos partits del Camp Nou (arran dels incidents del Barça-Madrid de la temporada 2002-03) per una multa de 4.000 euros. D'aquesta manera, el club evita el tancament de l'estadi, fet que no s'ha produït mai.\nLa temporada presenta la novetat del canvi en l'equipament de l'equip: per primera vegada els pantalons seran de color vermell en lloc dels tradicionals blaus. L'equipació reserva presenta la camiseta d'un color groc fluorescent molt cridaner, que acabarà essent un èxit en el mercat de productes del club.\nL'equip presenta dues úniques novetats: l'holandès Van Bommel i Santi Ezquerro.\nLa temporada és quasi perfecte: s'aconsegueixen els dos títols més preuats: la Lliga (per segon any consecutiu) i, sobretot, la Copa d'Europa (Lliga de Campions), a París, catorze any després de la de Wembley.\nEn començar la temporada cau un primer títol, la Supercopa d'Espanya, en el doble enfrontament amb el Betis. La clara victòria a Sevilla (0-3) va deixar pràcticament enllestida la final, que va acabar amb una derrota inesperada (1-2), però intranscendent, en el partit de tornada.\nA la Copa del Rei, no es passarà dels quarts de final, en caure davant el Saragossa.\nA la Lliga, l'equip presenta una trajectòria impecable, batint el seu propi rècord de victòries consecutives, deixant-les en catorze. Tanmateix, comptant altres competicions, l'equip va encadenar 19 victòries seguides, entre octubre i gener. A més, el camerunès Samuel Eto'o va aconseguir el "Pichichi" com a màxim golejador de la Lliga, amb 26 gols.\nEl dimecres 3 de maig, el Barça es va proclamar campió de Lliga, la segona consecutiva de l'era Laporta-Rijkaard. Curiosament el títol va arribar al descans del partit amb el Celta de Vigo, a Balaídos, quan va acabar el partirt que el València va perdre a Mallorca i, així, l'equip ja era matemàticament campió, encara que perdés el partit amb el Celta. Per fer més brillant la consecució del títol, l'equip va acabar guanyant el partit contra l'equip gallec (0-1, gol d'Eto'o).\nA la Lliga de Campions, l'equip va seguir una trajectòria brillant, imposant-se fàcilment en la lligueta de la fase de grups, tenint com a rivals l'alemany Werder Bremen, l'italià Udinese i el grec Panathinaikos. Després, es va anar eliminant, en eliminatòria directa, al Chelsea anglès (revenja per l'eliminació de la temporada anterior), al Benfica portuguès entrenat per Koeman, l'heroi de Wembley i, a semifinals, al sempre temut Milan italià.\nD'aquesta manera s'arribava a la final de París front l'equip londinenc de l'Arsenal, que es va disputar el dimecres 17 de maig. L'escenari va ser l'estadi de Saint-Denis (Stade de France) i el Barça, que va començar perdent el partit, va aconseguir remuntar amb gols d'Eto'o i Belletti. Curiosament, el gol de Belletti era el primer que feia el jugador brasiler amb la samarreta blaugrana. S'havia patit, però finalment es va guanyar: el Barça ja era bicampió d'Europa!!\nLa temporada comença amb la imposició, via judicial, d'eleccions a la presidència. Només Joan Laporta pot reunir les signatures requerides per ser candidat i queda reelegit automàticament president fins al 2010, sense haver-se de fer eleccions.\nNovetats importants en l'equipament: tornen els tradicionals pantalons de color blau i l'equipació reserva canvïa la camiseta groga fluorescent per una, també fluorescent, de color taronja. Però el més destacat és que per primera vegada en tota la història del club, l'equip llueix una marca a la camiseta, encara que no sigui la d'una empresa, sinó la d'un organisme humanitari de l'ONU, UNICEF. L'estrena del Barça-UNICEF es produeix el dia 12 de setembre de 2006, en el debut de l'equip a la Lliga de Campions, al Camp Nou, en el partit contra el Levski de Sofia búlgar (es guanya 5-0).\nTres novetats al vestidor blaugrana: l'islandès Gudjohnsen, l'italià Zambrotta i el francès Thuram.\nLa temporada es presenta amb força alicients: fins a set títols esperen; vuit, si es compta la Copa Catalunya de la temporada anterior, pendent de celebrar-se la final.\nLes coses comencen bé, en guanyar el primer de la temporada, la Supercopa d'Espanya, en doble partit contra l'Espanyol (1-0 a Montjuïc i 3-0 al Camp Nou), però es perd la Supercopa d'Europa, en caure davant el Sevilla, a Mònaco, per un contundent 0-3.\nLa decepció de Mònaco seria la primera d'una temporada que acabaria essent molt dolenta. Al desembre es va al Japó a disputar el Mundial de Clubs, l'antiga Copa Intercontinental, l'únic títol que falta a les vitrines del club, però llastimosament es perd la final contra l'Internacional de Porto Alegre brasiler per 0-1.\nA la Champions aquest any no va haver-hi sort. Es va passar la lligueta de setzens com a segons classificats, darrera el Chelsea, però al primer enfrontament directe, a vuitens, contra el Liverpool, el Barça va quedar fora de la competició, després de perdre a casa (1-2) i guanyar inútilment al seu camp (1-0).\nDecepció, però esperança perquè encara restaven dos títols importants: Copa i Lliga.\nA la Copa del Rei es van superant eliminatòries fins arribar a semifinals, on espera l'equip madrileny del Getafe. Al Camp Nou, en el partit d'anada, l'equip guanya amb rotunditat (5-2), amb un gol prodigiós de Lionel Messi, que a molts els va recordar el de Maradona al Mundial de Mèxic de 1986. Tot semblava indicar que el Barça estaria a la final de Copa, però en una nit per oblidar, el Barça va caure estrepitosament a Getafe per 0-4. Una decepció més: un altre títol s'ecapava.\nPerò el pitjor estava per venir. La Lliga que es tenia molt a l'abast, es va deixar escapar d'una forma increïble. En el darrer tram de la competició es van anar deixant escapar punts i el Reial Madrid, que no afluixava, tot i jugar força malament, es va anar acostant fins a superar l'equip blaugrana en un final trepidant, superemocionant, en el que ni la mala sort del Barça (va empatar partits, amb el Betis i l'Espanyol, els dos a casa, a l'últim minut), combinada amb la bona sort del Madrid (va guanyar dos partits a l'últim minut, a casa contra l'Espanyol i a fora contra el Recreativo de Huelva i va empatar in extremis a Saragossa), van justificar el regal de la competició a l'etern rival, que va acabar empatat a punts, però amb el goal average particular favorable.\nUn dels moments més intensos es van viure a la penúltima jornada, el dissabte 9 de juny de 2007. Madrid i Barça hi arribaven empatats a punts i el Barça havia d'esperar que el Madrid punxés. Els de Madrid jugaven a casa del Saragossa i el Barça rebia l'Espanyol al Camp Nou. Els partits es jugaven simultàniament i les coses no podien anar millor per als blaugrana: mentres el Madrid perdia a Saragossa, el Barça ("mà de Déu" de Messi inclosa) remuntava un gol a l'Espanyol i ja saborejava un títol, que es creia perdut des del dia de l'empat del Betis a casa, a l'últim minut. I quan tothom ja veia la Lliga coll avall, va arribar, un cop més, el malèfic i cruel últim minut: va ser gairebé alhora, primer empatava el Madrid i acte seguit ho feia l'Espanyol. En un instant tot es va desplomar. La Lliga seria per al Madrid, ara sí. L'afecció, emmudida, no es creia el que havia passat. Un sentiment de profunda estupefacció va envair tots els culers en una nit realment boja.\nLa darrera jornada, la del diumenge 17, només va servir per augmentar la crueltat de la pèrdua de la Lliga: per uns minuts el Barça era campió...però al final no hi va haver sorpreses.\nPer últim, destacar la disputa de dues Copes Catalunya, amb finals contra l'Espanyol, amb sort desigual: la Copa de la temporada passada se la va emportar l'Espanyol (va guanyar 1-0 a Girona), i la d'aquesta temporada, el Barça (victòria per penals a Sabadell).\nLa Copa Catalunya completaria el trist palmarès d'una temporada decebedora com poques: de vuit títols possibles, només dos, i dels petits. En definitiva, un fracàs absolut.\nUna temporada per oblidar. Els mals resultats i la manca de títols ha donat la clara sensació de què s'estava acabant un cicle.\nL'equip presenta quatre altes: Thierry Henry, Touré Yaya, Abidal i Milito, a més de la incorporació, al mes de gener, del porter Pinto.\nA la Lliga es va acabar en tercera posició, a 18 punts del Madrid. A la Copa, es va caure a semifinals contra el València. A la Champions es va arribar lluny, fins a semifinals, però el Manchester United ens va barrar el pas a la final de Moscou. Ni a la Copa de Catalunya es va aconseguir el títol, en perdre la final davant el Nàstic de Tarragona.\nAl final de la temporada, es presenta (9 de maig de 2008) una moció de censura contra el president Joan Laporta i la seva Junta, que té el suport necessari per tirar endavant. El vot de censura se celebra al Camp Nou el diumenge, 6 de juliol, i el resultat (60,6% de vots a favor) és insuficient per fer que prosperi la moció (es necessitaven 2/3 parts dels vots), tot i que el president Laporta en surt durament castigat i una bona part de la Junta li presenta la dimissió pocs dies després.\nFrank Rijkaard, després de cinc temporades, acaba el contracte amb el Barça, el 30 de juny de 2008. El nou entrenador serà en Josep Guardiola, que arriba al primer equip després d'haver aconseguit l'ascens a 2a B amb el Barça B.\nLa temporada, tot i la crisi institucional originada pel resultat del vot de censura de juliol, comença amb renovades il.lusions en el projecte de Pep Guardiola com a nou entrenador.\nEl nou cicle afecta també al vestidor, amb una renovació a fons. Se'n van, entre d'altres, Ronaldinho, que fitxa pel Milan, deixant enrere un magnífic record, tot i les dues últimes temporades més aviat fluixes.\nArriben a l'equip jugadors tant diversos com Keita, Gerard Piqué, Martín Cáceres, Daniel Alves i Hleb (aquest, el primer bielorrús en la història del club).\nLa temporada ha acabat essent la millor de totes des de la fundació del club.\nL'equip, fent un joc espectacular, guanya un triplet històric: Copa, Lliga i Champions, convertint-se en el cinquè equip europeu en aconseguir-ho i el primer de l'Estat espanyol. L'equip tricampió va enamorar a tots els culers i als bons afeccionats al futbol.\nA la Lliga, malgrat el decedebor començament, amb la derrota al camp del Numància, l'equip va acabar de demostrar que era el millor de tots. Tot i la resistència del Madrid i la pressió mediàtica des de la capital de l'Estat, el Barça es va acabar enduent-se la competició, amb diverses exhibicions de bon joc i gols, que van arribar al punt culminant amb l'històric 2-6 al Bernabéu, el dissabte, 2 de maig de 2009, que deixava enllestida la Lliga.\nA la Copa, victòria incontestable en la final a València, davant l'Athetic de Bilbao (4-1).\nA la Champions, el Barça va anar superant la prèvia, la lligueta de grups i les eliminatòries directes fins arribar a la final de Roma. A semifinals, contra el Chelsea, semblava que tot estava perdut a un minut del final de l'eliminatòria, a Stamford Bridge, quan un gol extraordinari d'Iniesta, abocava l'equip a la tan desitjada finalíssima. A l'Estadi Olímpic de Roma, el dimecres, 27 de maig de 2009, l'equip blaugrana aconseguia la seva tercera Copa d'Europa, derrotant 2-0 (gols d'Eto'o i Messi) al Manchester United.\nEra també el colofó a una temporada de somni, amb la consecució del triplet: Copa, Lliga i Champions!!!\nLa temporada 2008-09 passarà a la història per ser la millor de totes en la història del Club, no només pels títols assolits, sinó pel magnífic joc desplegat per un equip en el que han destacat diversos jugadors formats en el planter. I amb un entrenador de la casa!\nL'equip tricampió d'en Pep Guardiola encara una nova temporada, amb nous reptes. En l'apartat de canvis de jugadors cal destacar la marxa d'Eto'o a l'Inter de Milà, i l'arribada del suec Zlatan Ibrahimovic, procedent del mateix equip italià.\nEl mes d'agost l'equip disputa les Supercopes d'Espanya i d'Europa, guanyant les dues: victòria font l'Ath.Bilbao (1-2 i 3-0) a la Supercopa d'Espanya, i victòria treballada (pròrroga inclosa) contra el Shakhtar Donetsk (1-0, gol de Pedro) a la Supercopa d'Europa.\nSe sumaven cinc títols, però faltava la cirereta per aconseguir un any 2009 fantàstic: era el Mundial de Clubs (l'antiga Copa Intercontinental), l'únic títol que no tenia el club. L'escenari va ser Abu Dhabi, als Emirats Àrabs Units.\nEl rival a semifinals va ser l'equip mexicà de l'Atlante, al que es va derrotar per 3-1. S'arribava així a la gran final, s'estava a un pas de la glòria.\nDissabte, 19 de desembre de 2009, el rival l'equip argentí Estudiantes de La Plata. A la primera part van marcar els argentins i tot semblava dat i beneït, quan a manca només de 2 minuts per al final del partit, Pedro va marcar un esplèndid gol de cap, que empatava el matx i feia rebrotar les il.lusions dels culers. A la pròrroga, al minut 110, Messi va rematar amb el pit, amb l'escut, amb el cor -què més dóna!- una pilota centrada per Dani Alves, al fons de la xarxa. Era la bogeria: campions del món!!!\nEl 2009 ha estat el millor any de tota la història del Barça, en aconseguir sis copes de sis. Mai fins ara cap equip del món ho havia assolit.\nEl canari Pedro Rodríguez, format a la pedrera, es converteix en el primer jugador del món en marcar en sis competicions oficials en un mateix any.\nA la Copa del Rei, l'equip perd l'eliminatòria contra el Sevilla als vuitens de final, tot i jugar millor que l'equip andalús. Repetir el triplet serà impossible.\nA la Lliga s'acaba la primera volta imbatut, per primera vegada en la història del club. Al final del campionat, la LLiga és per al Barça, després d'un frec a frec trepidant amb el Madrid, equip al qui, per cert, es va derrotar en les dues voltes de la competició. L'equip, a més, aconsegueix el rècord de punts de la història de la Lliga espanyola, amb un total de 99 (49, en la 1a volta, 50 en la 2a).\nA la Champions, després de la lligueta de grups, es van disputar les eliminatòries directes fins arribar a la semifinal contra l'Inter de Milà. La derrota a Milà (1-3), amb polèmica arbitral, no va poder ser remuntada al Camp Nou, amb una victòria insuficient (1-0) i l'equip va quedar a les portes de la somiada final al Bernabéu.\nEl diumenge 13 de juny de 2010 se celebren eleccions presidencials, un cop esgotat el límit de temps en el càrrec d'en Joan Laporta, amb quatre candidats. D'un cens electoral rècord de 118.665 socis, en van votar 57.088 (el 48,11 %). La victòria va ser per Sandro Rosell, amb 35.021 vots (el 61,35 %). D'aquesta manera, el 39è president del club ho era amb el major nombre de vots de la història. En segon lloc va quedar Agustí Benedito (8.044 vots; el 14,09 %), seguit de Marc Ingla (7.014 vots, 12,29%) i de Jaume Ferrer (la candidatura continuïsta) (6.168 vots, 10,8%). Va haver-hi 722 vots en blanc (1,26 %) i 119 vots nuls (0,21 %). Les eleccions són interpretades com una clara derrota del laportisme, tot i els indiscutibles èxits esportius que es van assolir sota la presidència de Laporta.\nLa primera temporada del president Rosell i la tercera d'en Pep Guardiola com a entrenador presenta novetats a l'equip: són baixa Henry, Márquez, Touré Yaya, Chygrynskiy i Ibrahimov i s'incorporen David Villa, Adriano, Mascherano i, al desembre, Afellay.\nMalgrat els canvis, l'equip segueix oferint un futbol ofensiu i atractiu, que desperta admiració allà on va. La humilitat, el treball diàri i el bon ambient al vestidor, segueixen caracteritzant un equip, que fa pinya en qualsevol circumstància.\nLa temporada comença amb la consecució de la Supercopa d'Espanya, davant el Sevilla (1-3 a Sevilla i 4-0 al Camp Nou).\nA la Lliga, una vegada més, exhibició de bon joc i només l'oposició del Reial Madrid. L'equip assoleix el rècord de victòries seguides en la Lliga, amb 16, superant les 15 que tenia el Reial Madrid de la temporada 1960-61. A la primera volta, l'equip aconsegueix una "maneta" (5-0) al Reial Madrid. Finalment, l'equip de Guardiola guanya la Lliga, la tercera consecutiva.\nLa temporada ha volgut que en només 18 dies (del 16 d'abril al 3 de maig), es disputessin 4 clàssics: el partit de Lliga al Bernabéu, la final de Copa de València i el doble enfrontament de la Champions.\nA la Copa, derrota a la pròrroga (0-1) davant el Reial Madrid, en la final de València.\nA la Champions, el Barça es desfà, a semifinals, del Reial Madrid (0-2 al Bernabéu i 1-1 al Camp Nou), en una eliminatòria molt dura. La veritat és que el Barça va demostrar ser molt millor equip que el Madrid. A la final de Wembley, victòria espectacular (pel bon joc, per l'ambient, per tot) davant el Manchester United, per 3-1, amb gols de Pedro, Messi i Villa. El capità Carles Puyol va cedir a Abidal, operat feia poc d'un tumor al fetge, l'honor d'aixecar la Copa d'Europa. Wembley tornava a ser culer!!\nEn definitiva, magnífica temporada i ja en van tres. Tot i les excuses i falses acusacions de la caverna mediàtica espanyolista i del propi Reial Madrid, la realitat ha estat implacable i inqüestionable: ara per ara, el Barça està molt per sobre de la resta.\nSegona temporada del president Rosell i quarta de Guardiola com a entrenador, amb només dues novetats, però importants: el davanter xilè Alexis Sánchez i el migcampista Cesc Fàbregas, que s'havia format al planter del Barça. Són baixa Milito, Bojan i Jeffren.\nLa temporada comença amb el triomf a la Supercopa d'Espanya, davant el Reial Madrid (2-2 al Bernabéu i 3-2 al Camp Nou). És la desena. En el partit de tornada al Camp Nou, al final, el mal perdre del Madrid va derivar en una tangana, que ens va deixar la imatge patètica d'en Mourinho ficant el dit a l'ull a en Tito Vilanova, el segon entrenador de l'equip.\nL'inici de la temporada no pot ser millor: segon títol amb la conquesta de la Supercopa d'Europa (2-0 al Porto) a Mònaco. El títol comporta una sèrie de marques especials: a nivell de club, el Barça es converteix en l'equip amb més títols europeus (15) superant el Milan (14), i supera en el total de títols (74) al Reial Madrid (73); a nivell particular, Xavi esdevé el jugador del club amb més títols (18) davant d'Amor (17), i el tècnic Guardiola supera en títols (12) com a entrenador del club a en Cruyff (11).\nAl Mundial de Clubs, celebrat a la ciutat japonesa de Yokohama, el Barça derrota (0-4) a l'equip qatarí Al-Sadd a semifinals i el diumenge 18 de desembre de 2011 s'enfronta en la gran final al Santos del Brasil. En un partit magnífic, amb nou jugadors del planter titulars, l'equip es proclama per segona vegada campió del món (victòria 0-4, amb dos gols de Messi, un de Xavi i un de Cesc Fàbregas). El món es rendeix a un equip admirable pel seu joc, per la seva actitud esportiva i pels valors que transmet.\nMessi iguala la marca mundial de Pedro Rodríguez (aconseguida el 2009) en marcar en sis competicions oficials en un mateix any.\nA la Lliga se suspèn la primera jornada, per una vaga de jugadors. El 10 de desembre de 2011, victòria espectacular (1-3) al Bernabéu, front un Reial Madrid, que, de guanyar, es posava amb una diferència important de punts. El Barça va demostrar qui és una vegada més i va frenar en sec l'eufòria dels madridistes. Al final, però, la Lliga es va anar posant cada vegada més difícil, tot i la retallada de punts (de 10 a 4) fins arribar al partit clau del Camp Nou. Una victòria hagués posat a l'abast una Lliga que semblava impossible, però la derrota (1-2) va significar dir adéu a la Lliga, de forma definitiva. Al final, segons a 9 punts del Madrid i a 30 del València, tercer.\nA la Champions es va passar la difícil eliminàtòria de quarts front el Milan (0-0 a San Siro i 3-1 a casa), però no es va superar la semifinal amb el Chelsea (derrota per 1-0 a Stamford Brigde i empat a dos a casa), tot i merèixer guanyar els dos partits. La pronosticada final de Munic, entre el Barça i el Madrid no va ser possible: l''endemà de caure el Barça, ho feia el Madrid, per penals, contra el Bayern.\nEn una setmana, el Barça havia dit adéu a la Lliga i a la Champions, però encara faltava una sorpresa més: el divendres 27 d'abril, al migdia, en roda de premsa, l'entrenador Pep Guardiola anunciava que no renovaria, donant per acabat un cicle de quatre anys absolutament fantàstic i històric. En la mateixa roda de premsa, la junta anunciava que Tito Vilanova, el segon entrenador, es faria càrrec del primer equip en acabar la present temporada. El relleu està servit.\nA la Copa del Rei, es va anar superant eliminatòries (a destacar desfer-se del Madrid als quarts, amb victòria al Bernabéu per 1-2 i empat 2-2 al Camp Nou) fins arribar a la final, que es va celebrar el divendres 25 de maig a l'estadi Vicente Calderón de Madrid, front l'Athletic de Bilbao, amb victòria del Barça per 3-0, amb gols de Pedro (2) i Messi.\nMessi, amb 50 gols a la Lliga i 73 en tota la temporada, bat rècords històrics.\nPep Guardiola tanca un cicle de quatre temporades realment fantàstic, amb 14 títols de 19 possibles: 3 Lligues, 2 Champions, 2 Copes del Rei, 3 Supercopes d'Espanya, 2 Supercopes d'Europa i 2 Mundials de Clubs.\nTito Vilanova és el nou entrenador del primer equip. Entre els fitxatges nous destaca el de Jordi Alba, procedent del València. Abandona el club, Keita.\nL'equip manté el seu nivell de joc i tanca la primera volta de la Lliga amb un resultat de récord (18 victòries i un empat).\nPel desembre s'anuncia la recaiguda de Tito de la seva malaltia (càncer a la glàndula paròtida) i deixa temporalment la banqueta per anar a operar-se als Estats Units (Nova York), essent substituït per Jordi Roura, el segon seu.\nLa temporada acaba amb una gran victòria a la Lliga, aconseguint els mítics 100 punts. Mai el Barça havia aconseguit aquesta xifra. Amb la puntuació centenària iguala el registre aconseguit pel R.Madrid la temporada anterior. També es bat el récord de gols marcats en una Lliga, amb 115, superant d'un gol la marca de 114 que havia assolit l'equip la temporada anterior, amb Guardiola a la banqueta.\nTant a la Copa del Rei com a la Champions, es cau a semifinals: a la Copa és eliminat pel R.Madrid i a la Campions pel Bayern de Munic.\nEl 19 de juliol de 2013, Tito Vilanova decideix abandonar el club per dedicar-se de ple a la recuperació de la seva malaltia. Per a substituïr-lo es contracta l'argentí Gerardo Martino, el "Tata".\nLa gran novetat de la temporada, a banda del nou entrenador, el Tata Martino, és el davanter brasiler Neymar. Causen baixa David Villa i Eric Abidal.\nLa temporada del Tata Martino no és dolenta, però només aconsegueix guanyar el primer títol, la Supercopa d'Espanya.\nAl final, a la Lliga es queda classificat en segon lloc, en empatar a un a l'últim partit al Camp Nou front l'Atlètic de Madrid, partit en què els dos equips es jugaven el campionat.\nA la Champions es va caure a quarts de final davant l'Atlètic de Madrid i a la Copa es va perdre la final enfront el Reial Madrid, a Mestalla, per 1-2.\nEntretant, cal destacar diverses notícies fora de l'àmbit esportiu: pel gener de 2014, el president Sandro Rosell abandona el càrrec per la querella presentada pel fitxatge de Neymar. El va substituir Josep Maria Bartomeu, membre de la Junta.\nAl febrer, el club és imputat per un possible frau fiscal arran del fitxatge del brasiler. El recurs presentat pel Barça és rebutjat i es confirma el delicte de frau a Hisenda i la voluntat de la Fiscalia de portar a judici al Barça i a Rosell.\nEl 2 d'abril de 2014, la FIFA sanciona al Barça amb la prohibició de fitxar jugadors fins a gener de 2016, per infraccions relatives a la transferència internacional i la inscripció de jugadors menors de 18 anys.\nEl 25 d'abril de 2014 va morir Tito Vilanova, deixant un impacte important. Un temps més tard, el primer camp d'entrenament de la Ciutat Esportiva de Sant Joan Despí va ser batejat amb el seu nom.\nPel que fa a les notícies estrictament esportives, destacar que, en acabar la Lliga, el Tata Martino anuncia que se'n va. Dos dies després, el 19 de maig, Luis Enrique Martínez, exjugador del Barça i exentrenador del Barça B, és anunciat com a nou entrenador de l'equip.\nForça novetats en aquesta temporada, que seria històrica: a més de l'entrenador Luis Enrique, s'estrenen a l'equip els porters Claudio Bravo (que jugarà a la Lliga) i Ter Stegen (ho farà a la Copa i a la Champions), el defensa Jérémy Mathieu, el migcampista Ivan Rakitic i el davanter uruguaià Luis Suárez (que, sancionat per la FIFA, no podrà debutar en partit oficial fins a l'octubre, precisament al Bernabéu). Entre les baixes, cal remarcar les de Víctor Valdés, Pinto, Puyol, Cesc Fàbregas i Alexis Sánchez, entre d'altres.\nL'entrenador Luis Enrique sorprèn, en el primer tram de la temporada, amb les freqüents rotacions de jugadors a l'equip, cosa que va provocar algunes tibantors entre el míster i alguns jugadors, com Messi.\nA la Lliga va tenir una marxa irregular, molt bona al començament (8 partits sense encaixar cap gol i cedint només un empat), però després amb derrotes clau front Reial Madrid, Celta de Vigo i Reial Societat, que li van fer perdre el lideratge. A partir de la derrota amb l'equip basc, les coses van canviar de nou i per a bé. Des de llavors, l'equip va redreçar el rumb i va tornar a dalt de tot de la classificació a la Lliga i va arribar a les finals de Copa i de la Champions, en aquesta competició després d'una eliminatòria de semifinals amb el Bayern de Munic, entrenat per Pep Guardiola.\nEl balanç final de la temporada va ser immillorable: en pocs dies va guanyar la Lliga, la Copa (3-1 a l'Athletic de Bilbao, en partit disputat al Camp Nou) i la Champions (3-1 a la Juventus de Torí, a l'Estadi Olímpic de Berlín), signant el segon triplet de la seva història (el primer havia estat a la temporada 2008-09, amb Pep Guardiola). D'aquesta manera, el Barça es convertia en l'únic equip del món que aconsegueix dos triplets.\nXavi Hernández, el capità de l'equip, que ha anunciat que deixa el club, té un final espectacular, carregat de títols i amb el magnífic bon sabor del triplet.\nEl dissabte 18 de juliol de 2015 es fan eleccions presidencials al Barça. Hi ha quatre candidats oficials: Josep Maria Bartomeu, Joan Laporta, Agustí Benedito i Antoni Freixa. Van votar 47.270 socis (el 43,12 % del cens) i va guanyar clarament Bartomeu, amb el 54,63% dels vots, confirmant-se com a president del club.\nLa nova temporada comença amb les baixes de Xavi i Pedro i les altes d'Arda Turan i Aleix Vidal, que no podran jugar fins al gener de 2016 per la sanció FIFA al club.\nEs comença bé, amb la consecució de la cinquena Supercopa d'Europa, guanyant al Sevilla, en una final disputada a Tbilissi (Geòrgia), que va acabar amb empat a 4 i que va decidir un gol de Pedro a la pròrroga.\nA la Supercopa d'Espanya, es perd la final a doble partit davant l'Athletic de Bilbao (0-4 a San Mamés i 1-1 al Camp Nou) i s'esvaeix la possibilitat de repetir el sextet de títols en un any natural.\nPer tercera vegada s'aconsegueix el Mundial de Clubs, amb la victòria davant el River Plate argentí per 3-0, en partit celebrat a la ciutat japonesa de Yokohama.\nEl dijous 24 de març de 2016 va morir d'un càncer de pulmó el mític Johan Cruyff, exjugador i exentrenador de l'equip. Durant quatre dies (del dissabte 26 al dimarts 29) el club va habilitar al Camp Nou una àrea de condolences, per la qual van passar més de 60.000 persones. El dissabte 2 d'abril, abans del matx Barça-R.Madrid, es va fer un petit però molt emotiu homenatge al que fou una llegenda del futbol mundial. Gràcies, Johan!\nDurant la temporada s'aconsegueix el rècord de partits consecutius sense perdre del futbol espanyol, amb un total de 39 (32 victòries i 7 empats). La ratxa va començar amb la victòria a casa contra el Rayo Vallecano (5-2), el 17 d'octubre de 2015, i va acabar amb la derrota front el Reial Madrid (1-2), també a casa, el 2 d'abril de 2016.\nA nivell esportiu, als dos títols de principis de temporada (Supercopa d'Europa i Mundial de Clubs), s'hi suma el doblet de Lliga i Copa. En un final espectacular, el Barça guanya el duel amb els dos equips de Madrid i s'acaba emportant la Lliga, amb un punt de diferència sobre el Reial Madrid. A la Copa, es disputa la final al Calderón contra el Sevilla, amb victòria 2-0 a la pròrroga.\nTercera i darrera temporada de Luis Enrique com a entrenador del primer equip. Altes destacades a l'equip: Denis Suárez, Umtiti, Digne, André Gomes, Cillessen i Paco Alcácer. Baixes destacades: Dani Alves, Claudio Bravo i Adriano.\nLa temporada comença amb la conquesta de la Supercopa d'Espanya, en front el Sevilla, a doble partit.\nA la Lliga un nou frec a frec amb el R.Madrid, decidit a l'última jornada a favor de l'equip blanc. No hi va haver "miracle" a Màlaga, com havia passat ja fa uns anys a Tenerife. A destacar, però, la victòria al Bernabéu (2-3), amb gol de Messi en temps afegit.\nA la Copa, nova victòria de l'equip, la tercera consecutiva, en vèncer a la final del Calderón (que acollia per última vegada un partit oficial) a l'Alabès per 3-1, amb gols de Messi, Neymar i Alcácer.\nA la Champions, bé a la fase de grups, aconseguint el liderat, però molt irregular a la fase d'eliminatòries. Als vuitens, després d'una derrota contundent per 4-0 davant el París Saint-Germain al seu estadi, es va produir el moment més màgic i extraordinari de la temporada, en el partit de tornada al Camp Nou. Calia una remuntada històrica i increïblement es va aconseguir, amb un gol èpic de Sergi Roberto al final del partit, que posava un 6-1 espectacular i el passi a quarts.\nA la següent eliminatòria, però, les coses no van sortir tan bé. De nou s'ensopegava a l'anada, amb una derrota per 3-0 al camp de la Juventus de Torí. A la tornada, no hi va haver remuntada aquesta vegada i el partit va acabar amb un 0-0, que eliminava el Barça de la Champions als quarts de final, per segon any consecutiu.\nAl final de temporada, s'anuncia el nou entrenador del primer equip, l'Ernesto Valverde, exjugador del club.\nPrimera temporada de l'Ernesto Valverde com a entrenador del primer equip. Entre les altes, destaquen dos noms, Ousmane Dembélé i (no arriba fins al gener) Philippe Coutinho; altres fitxatges són Semedo, Paulinho i Yerri Mina. Entre les baixes cal remarcar les de Javier Mascherano i, sobretot, la de Neymar Jr, que fitxa pel PSG per 222 milions d'euros, el traspàs més car de la història del futbol.\nLa temporada va començar amb la derrota a la Supercopa d'Espanya davant el Reial Madrid, amb doble derrota, a casa (1-3) i al Bernabéu (0-2).\nA la Copa del Rei s'arriba a la final per cinquena temporada consecutiva. Aquesta vegada el rival és el Sevilla i l'escenari el nou Wanda Metropolitano, seu de l'Atlètic de Madrid. En el partit decisu, disputat el dissabte 21 d'abril de 2018, el Barça goleja 5-0 al Sevilla i s'emporta la seva 30ena Copa, quarta consecutiva.\nEs guanya la 25ena Lliga, a 4 jornades del final. Era el 8è doblet de la història del club. El Barça va aconseguir el rècord d'imbatibilitat en la Lliga espanyola, amb 43 partits, sumant els 7 últims de la temporada passada i els 36 d'aquesta temporada, fins que va caure derrotat en l'últim desplaçament de la competició, pel Llevant.\nA la Champions, repetició de les dues últimes temporades: lideratge a la fase de grups, es passen els vuitens (aquest cop contra el Chelsea, 1-1 a Londres i 3-0 al Camp Nou), però no els quarts, tot i jugar en aquesta ocasió contra l'equip, a priori, més dèbil, la Roma. Al Camp Nou es guanya per un 4-1 que feia preveure el passi a semifinals, però a Roma es va jugar un partit pèssim i l'equip romà va guanyar per 3-0, remuntant l'eliminatòria; per tercer any consecutiu el Barça quedava fora de la Champions als quarts.\nA nivell esportiu, la temporada ha estat força bona. S'ha guanyat el doblet amb la Lliga, rècord inclòs, i la Copa, i l'única punxada ha estat, una temporada més, la Champions.\nSegona temporada amb Ernesto Valverde a la banqueta. Altes destacades a l'equip: Arthur Melo, Lenglet, Malcom i Arturo Vidal. Baixes a destacar: Iniesta, Denis Suárez, Digne, André Gomes i Paco Alcácer.\nLa temporada comença a l'agost amb la conquesta de la Supercopa d'Espanya en front el Sevilla, a partit únic disputat a Tànger (Marroc), en guanyar per 2-1. És la 13a vegada que s'emporta el trofeu d'aquesta competició, que per primer cop té per escenari una seu de l'estranger.\nEs repeteix triomf a la Lliga (la 26ena), amb un còmode avantatge, amb l'Atlètic de Madrid en segona posició a 11 punts des distància. El R.Madrid, tercer, queda a 19 punts del Barça. Fins aquí els èxits de la temporada, perquè la resta de competicions van acabar amb fracàs.\nPer començar es perd la Supercopa de Catalunya, en caure front el Girona (0-1) a Sabadell.\nÁ la Copa, no es va poder revalidar el títol (hagués estat el cinquè consecutiu), tot i arribar una altra vegada a la final, amb el mèrit afegit de derrotar el R.Madrid a semifinals, amb empat al Camp Nou (1-1) i gran victòria al Bernabéu (0-3). En aquesta ocasió, però, el nostre rival a la final del Benito Villamarín, el València, va aconseguir guanyar-nos per 2-1 i la Copa s'escapava.\nMés greu va ser l'eliminació a la Champions. S'havia quedat primer a la lligueta de la fase de grups i es van superar els vuitens de final (contra l`'Olympique de Lió) i el 'tabú' en les darreres temporades, els quarts (contra el temible Manchester United). Ì la semifinal ens va enfrontar al Liverpool, finalista de la Champions de l'any passat. L'eliminatòria contra l'equip anglès va començar de manera immillorable, amb una victòria contundent per 3-0 al Camp Nou. Semblava que s'arribaria a una altra final de la Champions, però no. Com l'any passat, increïblement, en el partit de tornada a Anfield Road l'equip va ser incapaç de marcar un gol i en va encaixar fins a 4. El 4-0 del Liverpool ens deixava eliminats i molt tocats. S'havia repetit el malson de la Champions de les últimes temporades.\nAcaba una temporada amb pitjor balanç que l'anterior i amb la sensació de què a l'equip li falta quelcom més per ser competitiu al màxim, sobretot després dels fiascos a la Champions, agreujats per coincidir amb les victòries de l'etern rival, el Madrid.\nTercera temporada de l'Ernesto Valverde al front del primer equip, que no arribarà a completar Entre les altes de jugadors destaquen la del francès Antoine Grizmann, ja pretès la temporada passada, i la de l'holandés Frenkie de Jong; també van arribar el porter Neto, el defensa Junior Firpo i, al febrer, el danès Martin Braithwaite per reforçar la davantera després de la lesió de llarga durada de Dembélé. Entre les baixes, la cessió del brasiler Philippe Coutinho, així com Cillessen,Vermaelen i Malcon, entre d'altres.\nEn començar l'any 2020, al gener, l'entrenador Valverde és acomiadat per tal de donar aire a l'equip, que no acabava de rutllar. El nou entranador serà el càntabre Quique Setién, que promet bon joc per damunt de resultadisme.\nAl mes de febrer esclata un escàndol al club a nivell extraesportiu, l'anomenat afer 'Barçagate', una crisi institucional que comença quan es fa públic (dona la notícia Cadena Ser Catalunya) que el club va contractar l'empresa I3 Ventures, que gestiona una sèrie de comptes a diferents xarxes socials, que es dediquen a danyar la imatge d'alguns jugadors (com Messi i Piqué) i d'altres persones de l'entorn blaugrana, i al mateix temps netegen la imatge de la junta presidida pel senyor Bartomeu. L'afer acaba amb la dimsissió de diversos directius del club.\nA nivell esportiu, la temporada comença a l'estiu amb la derrota a la Supercopa d'Espanya a la final-a-quatre celebrada a Jiddah (Aràbia Saudita). El nou format de la competició no va portar sort a l'equip blaugrana i a semifinals, contra l'Atlètic de Madrid, va caure per 2-3 en els darrers minuts de partit.\nLa Copa del Rei també estrena nou format, amb les primeres eliminatòries -fins a semifinals- a partit únic. El Barça va superar als setzens de final l'Eivissa (a fora, 1-2) i als vuitens al Leganés (victòria 5-0 a casa), però va haver de disputar-se els quarts amb l'Athletic de Bilbao, a San Mamés, i en el temps afegit del partit va encaixar un únic gol que l'eliminava.\nA la Lliga es té una actuació irregular, amb alguns partits bons, sobretot al Camp Nou, però amb actuacions més aviat discretes a domicili.\nFinalment, a la Champions, s'obté la primera posició a la lligueta de la fase de grups, com en les darreres temporades. Als vuitens de final ens va tocar el Nàpols. En el partit d'anada, en el que va debutar Setién a la Champions, a San Paolo, l'equip va aconseguir un emapt (1-1), que deixava oberta l'eliminatòria per al partit de tornada al Camp Nou.\nL'últim partit disputat fins ara va ser la treballada victòria (1-0) contra la Reial Societat al Camp Nou, en partit de Lliga, el diumenge 7 de març. Aquest resultat junt amb la derrota del Madrid al camp del Betis, ens posicionava líders de Primera Divisió, en el moment de la suspensió.\nI es que a mitjan mes de març de 2020 totes les competicions es van veuere sobtadament interrompudes per l'expansió del coronavirus (Covid-19), que estava provocant una pandèmia a nivell mundial. La crisi sanitària va obligar a parar tota l'activitat, també l'esportiva. Des de llavors no s'ha disputat cap partit més. Resta per jugar la final de la Copa del Rei (una final basca, entre Ath-Bilbao-R.Societat), onze partits de Lliga i la continuació de la Champions, aturada als vuitens de final.\nA hores d'ara la incertesa presideix el futur més immediat.


Barça Lassa - Frigoríficos Morrazo de Cangas: Prova superada (40-26)\nEl FC Barcelona, que no ha tingut gaire temps per entrenar des del triomf contra el Kristianstad, ha guanyat el seu partit d’Asobal amb 7 gols de Mortensen\nNo era fàcil, però el FC Barcelona s’ha sobreposat a les circumstàncies i ha guanyat el Frigoríficos Morrazo de Cangas al Palau Blaugrana. Ho ha fet per 40-26, malgrat no tenir gaire temps per preparar el partit. I és que l’equip de Xavi Pascual va tornar a Barcelona diumenge al matí, després de guanyar el Kristianstad (25-44) a la Champions, però finalment no ha estat impediment per a la victòria a l’Asobal.\nPerquè la seriositat i contundència amb què s’ha començat tant el primer tram de partit com els primers minuts de la represa han atorgat un marge prou ampli per a la sentència d’un partit que s’ha complicat, amb el Cangas que no s’ha rendit, però que finalment ha acabat amb un triomf ampli i amb Mortensen com a màxim golejador (7).\nDe fet, l’inici ha marcat un 7-0, després d’un gol del mateix Mortensen (min 8), tot i que el Cangas ha reduït la diferència fins als -4 (11-7, min 17) i ha marxat al descans només tres gols per sota, després de la diana que ha fet Adrián Menduiña (19-16, min 30). Però la represa ha tornat a catapultar un Barça que ja no ha perdonat. Perquè del 19-16 s’ha passat al 29-19, amb un gol d’Entrerríos (min 10) que ha posat el +10. La maquinària blaugrana, finalment, ha pogut acabar guanyant de 14.\nAra, doncs, el proper repte serà novament la Champions, contra el Montpellier, vigent campió de la Lliga de Campions.


Amb responsabilitat, amb figueres - Diari de Girona\nAmb responsabilitat, amb figueres\npere casellas 15.11.2008 | 01:00\npoc després del primer any del nou Govern municipal és moment per un balanç, aquesta vegada però en clau personal, com a tinent alcalde d'aquest vaixell, però sobretot com a primer secretari del Partit dels Socialistes a Figueres. Un partit, el nostre, responsable que camina en aquesta legislatura amb responsabilitat, amb Figueres. I és que no hem defugit mai el nostre compromís amb totes les figuerenques i figuerencs. Durant dotze anys ostentant l'alcaldia, amb un llarg etcètera d'accions i millores per a la ciutat que tots estimem i que ningú pot negar. I avui, ara, després del correctiu del maig de 2007, hi som amb la mateixa responsabilitat, assumint un paper diferent, però igual d'important. Sota la bandera de l'acord polític figuerenc en base al relleu generacional -entès com un canvi històric en la manera de fer i entendre la política a casa nostra no simplement per qüestions d'edat merament intranscendents- els socialistes figuerencs aportem una estabilitat que permetrà quatre anys de tranquil·litat política. El PSC hi és per responsabilitat, per Figueres. Perquè la nostra ciutat, la capital de l'Alt Empordà, ha entrat al segle XXI amb una sèrie de reptes que cal encarar amb cohesió i ànim de treballar-los. I per això estem aquí -per difícil que sigui (que en moltes ocasions ho és) i que a algú encara li pugui semblar impossible- per treballar per una Figueres amb més i millors equipaments culturals; per una ciutat -l'única del país- amb dos projectes integrals de rehabilitació en dues zones de la ciutat, a la Marca de l'Ham i al centre històric, gràcies a les gestions fetes amb el Govern de Catalunya.\nPer tot això, i per la igualtat d'oportunitats entre dones i homes; per continuar amb l'excel·lència dels centres cívics; per continuar apostant pel transport públic i per tenir una Figueres més neta, més sostenible, més cívica. Aquests són alguns dels projectes municipals amb accent socialista, de tots els socialistes figuerencs, però també estem presents en altres projectes de mandat com la posada al dia de les entrades i sortides de la ciutat, de la reforma de quilòmetres de voreres o, entre d'altres, la creació de nous equipaments esportius.\nSom conscients, des del PSC, que totes aquestes accions es poden capitalitzar amb una altra clau, amb un altre color. Però nosaltres hem apostat per no fugir de la responsabilitat que tenim amb les ciutadanes i els ciutadans de Figueres, perquè tenim ganes de treballar per Figueres i els seus habitants.\nCompartim la mateixa il·lusió que els companys i companyes que el 1979 van formar part del primer govern municipal de la democràcia, la mateixa il·lusió dels militants que han dedicat els millors anys de la seva vida a governar durant dotze anys la ciutat des de l'alcaldia.\nLa mateixa devoció i humilitat que avui, fugint de personalismes, aportem al Govern municipal. Encara que sigui una situació delicada, que pugui incomodar a dins i a fora; encara que la convivència i el dia a dia sigui feixuc. Tot això és per responsabilitat, és per Figueres.\nI al Partit dels Socialistes de Figueres quan toca treballar amb ganes i il·lusió per la nostra ciutat, sempre el trobareu.


SOL I SERENA serà al D’ARREL el dissabte 12 d’abril a les 7 de la tarda\nDIUMENGE 9 DE FEBRER, CARLES DENIA EN CONCERT A LES 7 DE LA TARDA AL D’ARREL\nLes cançons del concert de Dilluns Barreja al d’ARREL, i les versions originals\nles cançons del concert de Dilluns Barreja al d’ARREL, i les versions originals.\nDISSABTE 25 DE GENER A LES 7 DE LA TARDA, CONCERT DE DILLUNS BARREJA\nBARCELONA GIPSY KLEZMER BAND EN CONCERT AL D’ARREL, DISSABTE 11 DE GENER A LES 7 DE LA TARDA\nVEIGÉ obre el dia 26 de novembre. Agafa el relleu al d’ARREL.\nDimarts que ve, dia 26 de novembre, el restaurant del carrer Sobrerroca 38 de Manresa es reinventa, amb el nom de VEIGÉ, s’especialitzarà en tapes, i el conduirà el Carles Rodriguez, un excel·lent professional. Aquesta nova etapa gastronòmica mantindrà els concerts de música folk, que seguiràn amb el nom d’Arrel per l’oferta musical. En nom\nPROGRAMACIÓ DE HUMUS MEDITERRANI AL D’ARREL, DINS DE LA FIRA MEDITERRÀNIA DE MANRESA\nEn aquest poster , i en el calendari del nostre web, podeu veure el detall de la programació que ofereix d’ARREL entre els dies 7 i 10 de novembre. HUMUS MEDITERRANI, és un nou apartat de la FIRA MEDITERRÀNIA DE MANRESA, promogut per d’ARREL, espai de música i gastronomia, i ofereix 8 concerts, tots


La Jijonenca deixa de produir a Catalunya - Notícies Baix Penedès - Més edicions - e-notícies\nBaix Penedès · 8 de Novembre de 2012. 17:55h.\nL’empresa valenciana atura la fàbrica del Vendrell, l'última que produïa gelats a Catalunya\nIndustrias Jijonencas S.A. deixarà de produir gelats a territori català, i s’endurà tota la producció a la seva seu central de Xixona (Alacant). Aquesta mateixa setmana s’aturarà la producció a la fàbrica del Vendrell (Baix Penedès), l'última que produïa gelats a Catalunya, en una decisió que comportarà l’acomiadament d’una trentena de treballadors.\nLa planta del Vendrell quedarà només com a magatzem de logística i distribució dels productes que arribin des de Xixona, fent una tasca semblant a la que fan les plantes de Badalona o Valls. Treballadors i comitè d’empresa ja han arribat a un acord per l’ERO, i a partir de la setmana vinent la plantilla es reduirà a menys de la meitat.\nDes de l’ajuntament del Vendrell han lamentat la decisió, que suposarà enviar més gent a l’atur, en un municipi que té una taxa d’aturats que voreja el 25%, i que ha patit enormement la caiguda de la construcció. Caient també indústries tan importants com la Jijonenca, la situació del municipi referent a l’ocupació s’agreuja enormement.\nEl PSC vota a favor del referèndum… al Vendrell


Distorsions sobre la competència - ECONOMIA I TREBALL\nUn interessant estudi anomenat “Análisis de la competencia en el mercado minorista de distribución en España”, realitzat a l’abril de 2012, conclou que ja hi ha diversos operadors que estan gaudint d’una posició dominant en el mercat, i demostra com aquest fet acaba representant un major cost per al consumidor. Tot i que a Catalunya el grau de concentració encara no és preocupant, l’evolució dels darrers anys demostra que s’hi pot arribar bastant aviat i que, de facto, ja existeix a determinats nivells locals i comarcals.\nA més de l’efecte sobre el consumidor (els beneficis de les economies d’escala i la major capacitat dels operadors no reverteix en una baixada de preus de venda sinó en un augment dels marges), l’elevada concentració d’oferta i el creixent protagonisme en el mercat de les MDD (marques de distribució) provoca restriccions a la competència, expulsió de marques de fabricants - i pèrdua per tant d’activitat econòmica - i, finalment, un esmorteïment del desenvolupament de la innovació i el dinamisme del sector (cal recordar que l’agroalimentari és un dels principals sectors de l’economia catalana).\nL’estudi acaba aconsellant que cal actuar en la supervisió d’aquest mercat per evitar les distorsions de la competència efectiva que s’han detectat i per avançar-se als efectes de les que venen.\nLluny d’això, la normativa que s’impulsa des de l’estat per “liberalitzar la distribució comercial, millorar la competència i abaratir preus” acaba provocant el contrari. Cada cop s’aplana més el camí perquè els grans operadors acabin disposant de posicions de domini que, com és sabut en una economia de mercat, acaba castigant la baula més feble del sistema: els consumidors.


Quines lents de contacte trie?\nEl desenvolupament i evolució de les lents de contacte es va iniciar amb les lentilles rígides; més tard van aparéixer les “semirígides”, que són rígides i flexibles al mateix temps, i finalment les lents de contacte blanes, amb un percentatge d’aigua cada vegada major.\nLents de contacte rígides i semirígides\nAquest és el tipus “clàssic” de lentilles, fabricades majoritàriament entre els anys 30 i finals dels 70. Originàriament només estaven compostes de polimetilmetacrilat (PMMA). Les lentilles rígides posseïxen unes propietats òptiques excel·lents, són fàcils de netejar i precisen d’una atenció mínima. No obstant el PMMA no té una bona permeabilitat a l’oxigen, la qual cosa reduïx la tolerabilitat de les lentilles. L’addició de silicona o fluor permet incrementar la permeabilitat a l’oxigen. I és així com van sorgir les lents de contacte semirígides i flexibles al mateix temps, amb un nivell adequat de permeabilitat a l’oxigen.\nLents de contacte blanes\nLes lentilles blanes no van poder començar a fabricar-se fins a la dècada dels 60. El principal component de la majoria d’elles és l’hidroxietilmetacrilat (HEMA). El seu percentatge d’aigua oscil·la majoritàriament entre el 50 i el 85%. Com més elevada és la seua proporció d’aigua, millor és la seua permeabilitat a l’oxigen. La concentració d’aigua pot augmentar-se per mitjà de la unió de l’HEMA a altres materials.\nLes lents de contacte blanes que existixen actualment en el mercat poden classificar-se en dos grups: les lentilles blanes convencionals i les d’usar i tirar. En aquesta última categoria s’inclouen les lents de contacte d’usar i tirar.\nLents de contacte blanes convencionals\nEste tipus de lentilles haurien de reemplaçar-se al cap d’un any o un any i mig. Els diversos passos per al manteniment de les lents de contacte han de seguir-se detingudament.\nLents de contacte d’usar i tirar. Sistemes de reemplaçament freqüent\nCada fabricant establix el termini màxim durant el qual poden usar-se les lentilles i a partir del qual han de ser rebutjades i substituïdes per unes noves. Generalment aquest termini és de 4 setmanes. No obstant algunes d’aquestes lentilles han de reemplaçar-se transcorreguts períodes de temps més breus o més prolongats, que van dels 14 dies fins als 3 o 6 mesos. Les lents de contacte d’usar i tirar requerixen les mateixes cures que les lentilles blanes convencionals.\nLents de contacte d’usar i tirar diàries\nS’estrenen lents cada poc de temps, la qual cosa l’ull agraïx moltíssim (i els que són usuaris de lents de contacte bé que ho sabran).\nNo necessiten productes de manteniment.\nL’ull, en general, les tolera millor ja que són lents normalment més fines que les estàndard i permeten una millor oxigenació de la còrnia.\nNo precisen un desembossament inicial gran, la qual cosa les fan idònies per a persones amb problemes al·lèrgics, que les usen de manera esporàdic o per a la pràctica esportiva.\nUna ruptura, una pèrdua o un canvi de graduació no suposen una sensible pèrdua econòmica.\nA més, actualment hi ha una gran varietat de lents d’usar i tirar, cosa que permet una correcta adaptació pel professional en una gran part dels casos que poden presentar-se, podent variar radis de curvatura, diàmetres, grossàries, etc.\nPerquè les lents de contacte proporcionen una agudesa visual òptima i siguen còmodes de portar és una condició indispensable que s’utilitzen de la forma adequada els productes necessaris per a la seua atenció.


Monument Esplugues al Baix Llobregat, una obra d'Agustí Guasch.\nrondaller / 25 abril 2020 / Leave a comment / Baix Llobregat, El detall, Troballes artístiques\nEl monument Esplugues al Baix Llobregat es troba al mig d’una illa de gespa, al centre d’Esplugues de Llobregat. Tot i el pas del Tram, aquesta obra va salvar la seva situació. El projecte es deu a Agustí Guasch Gómez, artista barceloní i autor de diversos monuments.\nEl 1932 es va redactar una primera proposta de divisió territorial de Catalunya, que més tard s’ajustà, però no va ser oficial fins poc abans de començar la Guerra Civil. Finalment, el 1987 s’aprovà la incorporació d’Esplugues al Baix Llobregat.\nSituació: avinguda de Cornellà 23, Esplugues de Llobregat\nInauguració: El Pont d’Esplugues, núm. 234, pàg. 27\nAgustí Guasch i Gómez: wikiwand.com\nDivisió territorial de Catalunya: wikiwand.com


Ets a: Inici / Actualitat / Participació\nResum Ple dilluns 23 de desembre de 2013\nBreu resum de 4 hores de ple. Discussió i debat sobre al·legacions a ordenances innegociables.continua llegint\nTota la documentació referent a l'ordre del dia ha d'estar a disposció dels regidors/a des de la convocatòria de Ple. Com que el termini de presentació d'al·legacions no s'acabava fins avui 19 de desembre, es posposa el Ple de demà per dilluns 23 de desembre a les 10h del mat...continua llegint\nRecordeu que, per motius d’espai, aquest text és un resum breu dels temes tractats al ple i que per a qualsevol ampliació de la informació, o per a qualsevol suggeriment, podeu posar-vos en contacte amb la CUP, mitjançant el correu electrònic tora@cup.cat o adreçant-vos directament als regidors...continua llegint\nL’augment de les taxes de la llar d’infants, l’aprovació d’una taxa per a l’ús d’edificis de titularitat municipal i l’enèsim ajornament d’establir un torn de precs i preguntes del públic als plens ordinaris de l’ajuntament van ser algunes de les qüestions més destacades de la sessió plenària del...continua llegint\nProper Ple de l'Ajuntamente de Torà: divendres 6 de juliol de 2012, a les 21h al Consistori Municipal. Adjuntem arxiu amb l'ordre del dia. Essent un dels punts a tractar la participació del públic als Plens de l'Ajuntament, US ANIMEM A ASSISTIR-HI! Participar-hi també està a les...continua llegint


Cerca totes les ofertes d'hotels a Riviera Entrada:\n2 ComentarisAmper Bo Guest House...Habitacions per nit per només60 EUR Lerato Bush Lodge...Habitacions per nit per només Eleventh Avenue GuestHouse & Conferencing...Habitacions per nit per només Oppi Hoek Guest House...Habitacions per nit per només Més zones a Pretòria\nParc Constantia (17)\nPretoria Central (26)\nPopular ara mateix a Pretòria Més venut Hudson House 451 Kiepersol Road Velmoré Hotel Estate 96 Main Road,Mooiplaas, Erasmia Suite Luxure doble – 2 llits reservada fa 9 hores, 20 minuts, Centurion Lake Hotel 1001 Lenchen Avenue North Riverside Standard Twin reservada fa 11 hores, 53 minuts, Grans raons per reservar amb Agoda\nMés de 1.150.000 propietats en tot el móns - cada dia n'afegim més Amb la confiança de més de 30.500.000 clients satisfets Garantia de preus més baixos 12 milions i més resenyes de clients d'Agoda Amb disponibilitat a més de 58.000 ciutats en tot el món Llocs històrics de Riviera Restaurants i cafeteries\nBrewers Fish & GrillFranco's PizzeriaPikkie's RestaurantSoleraThe Fireplace Restaurant\nRiviera és en dels molts llocs de Pretòria que els viatgers gaudeixen de visitar. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Riviera està agraciat amb envoltatns plens de vida, bons restaurants, zones de compra i increibles atraccions. Assegurís de mirar a Agoda.com pels millors preus disponibles a Pretòria. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Empleni les seves dates d'estada i navegui a traves de les millors ofertes d'hotel a Riviera.\nHotels destacats a Riviera, Pretòria\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Amper Bo Guest House és una elecció...\nSituat en el cor de Riviera, Oppi Hoek Guest House és un lloc ideal des d'on descobrir Pretòria....\nTots els hotels de Pretòria\nHotels a Riviera: Amper Bo Guest House\nLlocs d'interès a Riviera: Brewers Fish & GrillFranco's Pizzeria


El paper de la filosofia en l’educació democràtica: John Dewey i Matthew Lipman - Diari el Jardí de Sant Gervasi i Sarrià\nInici El paper de la filosofia en l’educació democràtica: John Dewey i Matthew...\nEl paper de la filosofia en l’educació democràtica: John Dewey i Matthew Lipman\n27 gener, 2020 @ 7:00 pm Europe/Madrid Franja horària\nXIV cicle de filosofia. Temps i existència. El paper de la filosofia en l’educació democràtica: John Dewey i Matthew Lipman, amb Carla Carreras, professora de filosofia de la UdG.\nDes de sempre, l’educació ha estat vinculada a la socialització de l’individu, a la incorporació i integració de l’individu en la comunitat. La filosofia, entesa com a activitat, com a procés de recerca, ens pot ajudar a esdevenir ciutadans més reflexius, més crítics, més autònoms, a través de l’agusament de les habilitats de pensament.


Albergínies farcides sobre llit de tomata\nPublicat per blogger el dia de juliol 28, 2014\nUn plat d'estiu amb albergínies gratinades sobre tomata.\nPreu: 1.10 €\n350gr. de carn picada (porc i vedella)\n40gr. de formatge rallat\nRenteu, escaldeu i peleu les tomates, els traieu les llavors i les trossegeu a daus grans. poseu-les en una safata, amanides amb sal i oli...\nRenteu partiu per la meitat i buideu les albergínies, reserveu la polpa. poseu-les en una safata amb unes gotes d'oli i sal...\nreescalfeu el forn a 190ºC., i poseu-hi les dues safates al mateix temps, la de les albergínies i la de tomata, coeu uns 10 minuts.\nEn una paella amb oli d'oliva, fregiu la carn picada, salpebreu i retireu en un plat.\nEn el mateix oli fregiu l'all i la ceba, tot trossejat petit, als 10 minuts, afegiu la polpa d'albergínia, fregiu 3 o 4 minuts més i torneu a posar la carn picada que teniu reservada, fregiu 1 minut més...\nbateu l'ou i l'aboqueu damunt del sofregit, feu un remenat. Ompliu les mitges albergínies.\nPoseu al fons del plat 2 cullerades de tomata, al damunt 2 mitges albergínies i empolseu amb formatge, gratineu al forn en el mateix plat.\nServiu calent i bon profit!!\n1.10 € 60 min carmanyola carn plat únic


GRADUACIÓ CICLES FORMATIUS I BATXILLERAT 24-Maig-2019 | Institut Torre Vicens\nCerimònia d’Orles de L’institut al teatre de La Llotja, 256 alumnes de la família Sanitària, d’imatge Personal i d’Edificació i Obra Civil de Formació Professional i alumnat de 2n de Batxillerat van rebre els diplomes de graduació en una cerimònia plena d’emocions.\nParaules dels recents graduats i graduades:\n“Aprofitem aquest moment per donar gràcies a aquells que ens heu donat un suport incondicional ,tant necessari en alguns moments. Pels ànims, quan tot ho donàvem per perdut. Per confiar més en nosaltres que nosaltres mateixos. Per saber guiar-nos en la millor direcció I sobretot, per recordar-nos que la paraula RENDIR-SE no existeix.\nProfessorat, tutors i tutores, amics i amigues, companys i també a la nostra família… Gràcies”\n“Companys i companyes del Torre Vicens, aquesta serà sempre la nostra casa, on podrem trobar consell i aixopluc… avui tanquem una porta per a obrir-ne una altra…el principi d’un nou i llarg camí: LA VIDA ENS ESPERA!”


La missa de Canòlich tindrà retransmissió en directe per televisió - Altaveu el diari digital d'Andorra\nLa missa de Canòlich tindrà retransmissió en directe per televisió\nAquest dimarts es realitzaran les proves i es podrà seguir el dissabte vinent al migdia pel canal 168\n24/05/2021 (13:23 CET)\nLa missa de Canòlich es podrà seguir aquest any en directe per televisió per mitjà del canal 168, el de Lòria TV. Aquest dimarts es faran les proves amb l’objectiu que tot estigui a punt. De fet, cada dia ja es transmet en els oficis des de l’església de Sant Julià de Lòria amb una càmera fixa.\nLa transmissió tindrà lloc a les dotze del migdia en la cerimònia que habitualment es fa a l’aire lliure a l’esplanada que hi ha davant del santuari. La missa de les deu sempre es fa a l’interior de l’església però aquesta vegada i degut a les restriccions sanitàries també s’haurà de fer a l’exterior. També s’habilitaran quatre llocs de recollida dels pans beneïts en comptes d’un com es feia cada any. Es mantenen les sardanes i la traca que marca l’inici de la jornada en honor de la patrona de Sant Julià de Lòria.\nLa missa major comptarà amb la presència de les primeres autoritats del país i de la parròquia així con nombrosos fidels, la majoria dels quals haurà fet el recorregut a peu pel camí vell o per la carretera.\nL’any passat, a causa de la pandèmia de coronavirus, es van suprimir la majoria d’actes i el repartiment dels pans es va dur a terme en un aparcament. La missa es va entregistrar i es va emetre a les dotze del migdia pel canal 168.


Les comarques tarragonines redueixen els contagis diaris de Covid-19\nLa província no suma cap nova defunció just abans de l'inici de la desescalada\nActualitzada 22/11/2020 a les 13:01\nLa demarcació de Tarragona tanca la setmana amb 100 nous casos de coronavirus confirmats per PCR o test d'antígens poques hores abans de l'inici d'una nova desescalada. La xifra total de contagis a la província des de l'esclat de la pandèmia es situa en 24.825 mentre que la de defuncions s'estanca en 708 en no sumar-ne cap de nova aquest diumenge. Per contra, ahir es van notificar fins a 13 noves morts relacionades amb la malaltia als hospitals tarragonins. Pel que fa al risc de rebrot, cau de forma generalitzada arreu de la província.\nAl Camp de Tarragona s'han registrat 18.885 casos confirmats per PCR o tests d'antígens, 78 més. Si es tenen en compte totes les proves, el nombre acumulat de casos des de l'inici de la pandèmia és de 19.734. En aquesta regió han mort 599 persones, cap més que fa 24 hores. Es van registrar 31 defuncions entre el 12 i el 18 de novembre, les mateixes que la setmana anterior (31).\nEl risc de rebrot cau 28 punts en 24 hores, fins als 279, i es manté per sota del de la setmana del 5 a l'11 de novembre (491). L'Rt es manté a 0,70, mentre que la taxa de confirmats per PCR i TA se situa en 155 per cada 100.000 habitants. La incidència a 14 dies és de 442, mentre que en l'interval anterior era de 692.\nTerres de l'Ebre: L'Rt puja dues centèsimes (0,66)\nLa regió sanitària de les Terres de l'Ebre acumula, des de l'inici de la pandèmia, 4.866 casos confirmats per PCR o antígens (22 més que en el balanç anterior), 5.091 si es tenen en compte la resta de proves. En aquesta regió han mort 109 persones, cap més que en el balanç anterior. Entre el 12 i el 18 de novembre es van notificar 12 defuncions, 13 en l'interval anterior.\nEl risc de rebrot baixa 4 punts i se situa en 211 punts, per sota del de la setmana anterior, quan era de 373. Per altra banda, la taxa de confirmats per PCR o tests d'antígens entre el 12 i el 18 de novembre és de 122 per cada 100.000 habitants. La incidència a 14 dies és de 330, pels 562 de la setmana anterior.\nL'Rt puja dues centèsimes fins a 0,66, mentre que la setmana anterior era de 0,70. Segons l'últim balanç, hi ha 50 persones ingressades (+1). Entre el 12 i el 18 de novembre hi havia 58 ingressats. La setmana anterior van ser 66 els hospitalitzats.\nComenta el contingut : Les comarques tarragonines redueixen els contagis diaris de Covid-19


Sol·licitud de devolució d'avals i fiances\ndimarts 5 de juliol 2022, 01:03:58\nUs trobeu a: Seu electrònica » Tràmits i serveis » Registre electrònic » Catàleg de tràmits. Tots els tràmits de la A a la Z » Sol·licitud de devolució d'avals i fiances\nPetició perquè es retorni una fiança o un aval dipositat a la Tresoreria de l'Ajuntament.\nUn cop dictada la resolució i notificada, si la garantia s'hagués formalitzat en aval, es procedirà a la devolució del document original. Altrament, si la garantia s'hagués efectuat en efectiu, la devolució es realitzarà mitjançant xec.\nLes devolucions es practicaran a la Tresoreria Municipal i es requerirà la presència física del/de la titular o de la persona representant amb poders suficients, o persona autoritzada, que signarà conforme ha rebut la devolució.\nEn ambdós casos caldrà aportar:\n- El justificant de l'ingrés o dipòsit de la garantia (imprescindible)\n- Document d'identificació del/de la titular: DNI, NIE, NIF, CIF, etc.\n- Escriptura de poders o document d'autorització, quan s'escaigui.\nSegons de quin tema es tracti:\n- Legislació de contractació\n- Legislació urbanística\n- Legislació tributària\n2 mesos en funció de l'informe previ


Ampliant Mirades | Oficina Jove del Baix Llobregat\nTreballadora Social i Terapeuta familiar experta en relacions de dependència.\nDirectora tècnica del Cabalbaix, Pla supramunicipal sobre drogues i comportaments de risc.\nEl consum de drogues és una de les temàtiques que de manera més evident i massiva han expressat un malestar social al llarg dels anys. Actualment, la incertesa, provocada per la crisi sanitària, causada per la covid-19, ens pot servir com a marc de referència en la mesura que és un àmbit mancat de certeses i ple encara de contradiccions i de preguntes, com les diferents realitats que vivim avui, com a persones, com a ciutadans i com a professionals. Ens trobem instal·lats gairebé de manera permanent en una incògnita, en un esdevenir que no sabem cap a on ens condueix. Se’ns fa difícil predir què ens espera; els canvis són radicals, el temps en què esdevenen els canvis és fugaç i sovint no ens permet adequar-nos a una “nova realitat”. Per tot això, parlem amb l’experta Mireia Luna!\n1. Quins són els inicis de Cabalbaix?\nEls inicis del Cabalbaix es remonten a finals del 2004, quan diversos professionals tècnics dels departaments de Serveis Socials d’Abrera, Esparreguera, Olesa de Montserrat i Sant Esteve Sesrovires mostraren la seva preocupació pel consum de drogues sobretot en població adolescent/jove. Ells van iniciar diferents accions preventives i un estudi sobre consum de drogues a alumnat de 4t d’ESO. A partir d’aquí van contactar amb diferents entitats especialitzades per a poder dur una intervenció més integral. L’associació a la qual jo pertanyia en aquell moment (GASS, Grup Associat pels serveis de salut) fora l’encarregada de presentar el projecte, crear un Pla sobre drogues amb identitat pròpia que abarcava tant la prevenció com l’atenció i la investigació sobre substàncies, i no només en població jove sinó adulta també.\nEl Cabalbaix és aprovat per tots els municipis al 2005 i fins a dia d’avui.\nActualment, dirigeixo i coordino el Cabalbaix com a professional autònoma, la qual cosa ja va ser un repte en el seu moment.\nL’interès és seguir en el créixer i el crear: ampliar les intervencions en qualitat i quantitat, anant modificant accions/estratègies/camps d’actuació i adaptant-nos a realitats canviants; evitar l’estancament i continuar allunyant-nos de postures obsoletes, moralistes i simplistes de la intervenció en drogues.\n2. Quines són les actuals tendències de consum de drogues en la població jove del Baix Llobregat?\nSóc partidària d’ampliar mirades i no quedar-nos amb afirmacions o informacions parcials d’un moment social, educatiu, econòmic, etc. concret; es pot caure en el titular alarmista o de sentència que pot afavorir a crear un imaginari en la població que després és complicat de desmuntar; per exemple, la sentència de “cada vegada són més joves a l’hora de consumir, cada vegada comencen abans” prové d’unes dades d’edat d’inici de consum que es van tergiversar pel que fa a mitjans de comunicació.\nPer a mi, s’ha de tenir en compte a la pròpia persona: el seu moment vital, el seu context, el seu estat físic/emocional/familiar/etc., la seva capacitat de decisió,… Fixar-nos només en les substàncies i en l’etiquetge de les persones que en consumeixen limiten molt la intervenció i la visió més real.\nEls joves de la zona d’actuació del Cabalbaix no es distingeixen d’altres joves d’altres zones geogràfiques. Sempre hi ha peculiaritats en el territori, però no provoquen que siguin unes diferències abismals.\nLes drogues més consumides són l’alcohol i el cànnabis: l’alcohol és la substància que més consums problemàtics n’està causant (consums altament intensius, intoxicacions, agressions, etc.) tot i que en població jove no s’observa addicció a begudes alcohòliques.\nPel que fa al cànnabis, és una de les drogues més estesa en el seu consum i la que mostra més diversitat en el consum: hi ha persones que fan consums puntuals o experimentals, d’altres que l’utilitzen de forma habitual i d’altres que desenvolupen addicció.\nEls riscs més associats al seu consum són la intoxicació, les baixades de tensió corporal, la desmotivació, tema legal per multes, tràfic de la substància.\n3. Durant la Crisi de la Covid-19 han canviat les formes de consum?\nCrec que encara és d’hora per fer valoracions tancades, per aquest motiu estem fent intervenció més comunitària i de carrer per a tractar de prop amb la població jove, poder anar observant i extreure’n conclusions que s’ajustin a la realitat per no caure en percepcions.\nUna de les informacions que sí que ha anat arribant és l’alt consum de les pantalles en general en la població jove, expressat pels propis joves.\nRespecte a la població adulta, també és precipitat afirmar canvis de patrons de consum, encara que sóc del parer (també en relació amb la població jove) que sí que hi haurà canvis degut a situacions laborals, formatives, econòmiques, culturals,…\n4. Què busquen les persones joves en les drogues?\nHi ha una mica de tot… No tothom funciona ni decideix d’igual manera: hi ha persones que simplement ho fan per curiositat o per transgredir en un moment determinat i ja està, unes altres decideixen no consumir res, d’altres per situacions de diversió amb el seu grup, per experimentar un estat modificat de la seva consciència (i aquí pot ser el que sigui: desinhibició, acceptació, nous rols, relaxació, evasió…)\n5. Quin serà el futur de les drogues pel que fa a regulacions legals, tendències de consum?\nEl futur de les drogues…. És que sempre hi seran…. El seu futur està assegurat jajajja. El meu parer és que s’hauria de tendir cada vegada més a un tema de salut com qualsevol altra, que pot afectar a qualsevol persona i a qualsevol àmbit; a nivell legal és un afer complicat i a nivell preventiu, complex: tothom té una opinió personal sobre les drogues, no hi ha un criteri únic amb la qual cosa existeixen moltes contradiccions i missatges molt confosos.\nLa tendència… desconec en aquest moment cap a on anirà degut a tota la situació actual, però és possible l’extrem: o bé les persones aniran a la recerca de buscar l’anestèsia del patiment i la incertesa o bé l’acceleració dels seus impulsos i angoixes.\nRecordar que hi ha certes medicacions que són susceptibles de crear addicció i és possible que hi hagi canvis també en el seu consum.\n6. De quina manera podem prevenir un consum abusiu?\nAquesta pregunta dóna per una entrevista sencera. La millor prevenció és procurar la cura, la protecció, el respecte, la coherència cap a les persones i cap als missatges que transmetem sigui quin sigui l’àmbit: familiar, laboral, formatiu, de lleure, etc. Això tan fàcil de dir i tan complicat d’exercir.\nEls sistemes de prevenció, sortosament, han anat evolucionant però encara queda molta feina per fer, ja que continuem sense criteris unificats ni únics: uns et poden dir que les drogues maten i altres que poden ser el millor de la vida….\nL’actitud crítica i el qüestionament és bàsic per a la prevenció de consums problemàtics i donar una altra mirada a aquelles persones que presenten dificultats amb elles: aquestes persones estan mostrant algun tipus de malestar, molt ben amagat rere els consums.\n7. Calen nous perfils professionals en el marc de la prevenció?\nS’hauria d’apostar per més formació i professionals especialitzats en intervenció comunitària de carrer.\n8. En els últims anys hem viscut l’eclosió de les noves tecnologies. Això ha comportat canvis en la forma de comunicació, relació, patrons d’oci, etc. Tot plegat ha fet canviar alguna tendència en el consum de drogues?\nMés que canvis en la tendència de consum de drogues, hi ha més exhibició pública del consum. La manera de fer servir les tecnologies ja és en si una nova manera de consumir.\n9. Quins són aquells mites i tòpics més arrelats en el món de les drogues i què cal saber per no caure en idees falses o equivocades?\nN’hi ha molts: des que l’alcohol t’activa, fins que el cànnabis és natural i no pot fer mal, o que tothom consumeix, o que són els joves qui més i pitjor ho fan…\nImportant: anar una mica més enllà i no quedar-nos amb la primera informació que ens arriba. Hi ha canals d’informació real i objectiva sobre drogues.\nOn mirar: www.sobredrogues.net, www.laclara.info, www.elpep.info, http://drogues.gencat.cat/ca/inici/\n10. Finalment, quin creus que hauria de ser el missatge que la societat transmetés, en relació amb les drogues, a les persones joves?\nEl missatge, o missatges, haurien d’anar en línia amb el que és real, i amb les possibilitats: “És possible que t’hi enganxis, És possible tenir un accident, És possible que et sentin bé/malament, etc.” No existeix la seguretat en què et passarà. És important també donar missatges de cura cap a un mateix i de capacitat de decisió, a més de “En funció de què es decideix”.\nÚs de les pantalles


Molt oportuna la jornada ‘La llengua catalana a l’ensenyament secundari’ que va muntar el GELA fa pocs dies, i encara més la publicació d’aquesta peça que en sintetitza el més destacat. Oportuna, dic, perquè l’escissió de la comunitat catalanoparlant a l’hora d’afrontar la qüestió de la salut lingüística ens està portant a una inacció suïcida.\nCom els nens petits que es tapen els ulls i es pensen que no els veiem, o encara pitjor, com l’instint primari que ens fa aclucar l’ull davant d’allò que ens fa por, el català (l’ésser humà, no el codi lingüístic) no vol sentir de cap de les maneres que la llengua va de mal borràs. Ni per mal de morir, i perdó per la gracieta macabra. Pobre de tu. No, la iaia no s’està morint, la iaia no es morirà mai, la iaia és immortal.\nA còpia d’enquestes presentades de manera esbiaixada i de silenciar les veus crítiques amb el florviolisme, els successius departaments de la cosa han aconseguit instal·lar a la ment del catalanet un software permanent que diu: ‘Si el català va sobreviure al franquisme ja no es morirà mai’ i ‘No estem tan bé com caldria, però millor que fa quaranta anys sí’. Amb el suport entusiasta, no cal dir-ho, d’uns mitjans de comunicació que s’hi juguen les subvencions. I així, gent que no ha dedicat mai ni cinc minuts de la seva vida a rumiar sobre la qüestió, que no ha ensumat ni de lluny cap text de sociolingüística (de fet és probable que no sàpiguen ni de què s’ocupa aquesta disciplina), gent que ni tan sols s’han pres la molèstia de llegir un fil de Twitter sencer d’algun expert perquè estaven massa enfeinats responent ‘Doncs al meu carrer…’, aquesta gent t’engalten, amb aquella seguretat, que el català no està en perill, on vas a parar, si s’ensenya a l’escola, i tenim tevetrès, i és requisit per treballar a l’administració… És clar, qui ets tu, míser i gris lingüista, per contradir el missatge triomfant de tot un senyor govern.\nLa instal·lació massiva de vidres de color de rosa es complementa amb un segon tòtem segons el qual els joves parlen millor que nosaltres, perquè nosaltres no parem de dir barbarismes (quant de mal ha fet el pobre carajillo!) mentre que ells, que l’estudien a les immerses o immergides aules des de ben petits, saben dir doncs i cloïssa (que després no ho diguin mai, o que ho pronunciïn com si fos llatí, això a ells ja no els ho expliquis). Els especialistes no paren de denunciar la degradació, tant en ús com en qualitat, de la parla de la generació digital, però no hi ha res a pelar: el bon catalanet, da-li amb la cançó del cofoiós: el jovent, perdó, en català segle XXI es diu els joves, doncs els joves ara parlen millor perquè han après català a escola, i d’aquí no el treus. Sense entrar, perquè això per al profà ja seria màgia Borràs, en la qualitat lingüística d’aquest professoram (val com a genèric o haig de dir ‘professorat’ per força?), una bona part del qual ni en cinc ni en vint-i-cinc anys de carrera hauria après aquesta nosa de fer anar com cal els pronoms febles.\nPer això, com que tot aquest catalanam mitjà no té consciència de risc, no troba que calgui defensar res. No solament no reclama mai a cap funcionari o empleat que se li adreci en català (on s’és vist? Obligar algú que està de cara al públic a complir la llei!), sinó que ni tan sols creu que calgui esperar que l’entengui, per això no el fa servir amb el forasteram (tant si ho és de debò com si només ho sembla. Catalanoparlant previngut val per dos). Encara pitjor: com que la llengua va de primera, i com que a més a més nosaltres som els campions de les causes perdudes, ja hi ha qui troba (s’ha vist per aquestes xarxes de déu) que exigir coneixement de la llengua a un emigrant és una forma de racisme intolerable, i que allò esquerranosament correcte és que cadascú aprengui o parli la llengua que bonament pugui, vulgui o li surti dels ovaris, que és el punt precís d’on ara han de sortir les coses mereixedores de respecte. Que després resulti que aquesta llengua que tothom aprèn és el castellà, ves, això ja deu ser una casualitat, però que quedi clar que és un idioma que no s’imposa, on vas a parar, perquè com tothom sap sempre ha estat llengua d’elecció apresa amb goig i entusiasme. Que els ho preguntin, trista paradoxa, als avantpassats maies, asteques, quítxues, nàhuatls, aimares i companyia d’aquests que avui s’alineen amb els seus botxins, en nom d’una llibertat que més aviat és un sarcasme.\nEn l’actual tempesta espanyolista, en el xàfec d’odi i supremacisme castellà que s’ha desfermat, aquesta actitud és pitjor que una frivolitat.\nPer recuperar l’esperit d’aquesta peça, que no era sinó demanar un cop de mà, torno als experts. A la segona part de l’article enllaçat es posen optimistes, perquè es veu que els ex-estudiants que han passat per la immersió però no s’han arribat a convertir en catalanoparlants en realitat són bombes de rellotgeria. De rellotgeria lingüística. ‘Tenen un enorme capital lingüístic adormit’, segons definició de la professora Puri Pinto, capital que de vegades només necessita un petit canvi per explotar: de feina, de població, de parella, d’activitat d’oci… Per a un determinat nombre de parlants ocults com aquests, el mer fet de trobar-se en una realitat quotidiana diferent pot ser l’espurna que faci saltar la metxa. Atès que, pel que s’ha vist fins ara, les exigències legals no sembla que constitueixin cap espurna per a ningú, és l’acció individual dels indígenes (com a clients al supermercat, com a companys a les AMPA, com a col·legues a la feina) allò que pot marcar la diferència entre un mer receptor passiu i un catalanoparlant actiu. Entre algú que no deixarà de ser un foraster i algú que es converteix en un més de nosaltres. El que no aconseguim trobar, per desgràcia, és la manera de fer entendre als autòctons la necessitat, i la urgència, d’adoptar aquest paper.


La consellera de Justícia valenciana menysté el català en el sistema sanitari\nGabriela Bravo assegura que 'la salut és prioritària a exigir el valencià' i que cal ponderació a l'hora de demanar requisits lingüístics als treballadors públics\nPolèmica per les declaracions de la consellera de Justícia, Gabriela Bravo, menystenint el català en el sistema sanitari del País Valencià. En una entrevista a Las Provincias, ha assegurat que ‘la salut és prioritària a exigir el valencià‘. En aquest sentit, afirma que cal ponderació a l’hora de demanar requisits lingüístics als treballadors públics.\nEl Botànic 2, en l'acord publicat, no deia res del valencià. Este tripartit, simplement, no té cap intenció de garantir els drets lingüístics dels valencians ni la igualtat lingüística. Gabriela Bravo vos ho explica clarament: "ponderació". pic.twitter.com/xu8D1SFSuq\n— Mikel Forcada (@MikelForcada) June 23, 2019\nNo és la primera vegada que Bravo causa polèmica dins el govern del Botànic. L’agost passat va anunciar la creació d’una comissaria de la policia espanyola especialitzada en violència masclista a la Ciutat de la Justícia de València. Això sense consultar la vice-presidenta Mónica Oltra, fet que la va indignar, perquè és ella qui té les competències en igualtat i polítiques inclusives.


COMG - Com formar part del llistat de pèrits judicials del col·legi oficial de metges de Girona\nCom formar part del llistat de pèrits judicials del col·legi oficial de metges de Girona\nEl Departament de Justícia de la Generalitat de Catalunya ha demanat al COMG una revisió i actualització del llistat de pèrits de tots aquells col·legiats que, voluntàriament, han sol·licitat la seva inclusió a aquest llistat per a la realització de tasques com a pèrit dins de la seva especialitat.\nPer aquest motiu, us sol·licitem que tots aquells col·legiats que vulguin incorporar-se a aquest llistat com a pèrit, així com als col·legiats que ja consten, que complimenteu el formulari adjunt amb les dades requerides i que l’envieu al COMG a la següent adreça de correu electrònic: comg@comg.cat. Aquest formulari s’haurà d’enviar abans del 15 de gener de 2019.\nDonat el caràcter voluntari d’aquesta incorporació, solament s’inclouran aquest col·legiats que manifesten expressament la seva voluntat d’estar inclòs en aquest llistat mitjançant l’enviament del formulari. Per tant, els col·legiats que actualment consten al llistat i que no manifestin expressament la seva voluntat de continuar-hi, seran donats de baixa.\nAixí mateix, aprofitem per a informar a aquells col·legiats que decideixen estar inclosos en el llistat que, atès el caràcter voluntari de la seva inclusió, cal estar ben informat de les condicions que regulen aquestes llistes, tant la de la Llei d’Enjudiciament Civil com la de l’Ordre JUS/419/2009 (supòsit d’ofici de l’odre penal i de la Justícia gratuïta). En aquest sentit, heu de conèixer i acceptar que només per les causes legalment establertes pot excusar el seu nomenament i que, en cas de reiteració, pot ser-ne exclòs, sens perjudici de les mesures que pugui prendre el jutjat (multes de fins a 600 € i, en cas de reiteració, el jutge o magistrat podria deduir testimoni a Fiscalia per desobediència a l’autoritat judicial)\nPer altra banda, volem informar-vos que des del COMG s’estan fent les gestions i actuacions necessàries en interès dels nostres col·legiats /des per a agilitzar els tràmits i, sobre tot, el cobrament d’aquesta actuació com a pèrit judicial.\nPer a qualsevol informació que necessiteu, podeu contactar al COMG: 972.20.88.00.


L’afiliació se situa en febrer en un nou màxim, 441.655 afiliats, i les crides a fixos discontinus augmenten un 7% entre gener i febrer - El Iris.cat - Digital d'informació i cultura\nL’afiliació se situa en febrer en un nou màxim, 441.655 afiliats, i les crides a fixos discontinus augmenten un 7% entre gener i febrer L’atur torna a reduir-se interanualment (un 1%) i en relació al mes anterior registra la baixada més pronunciada de tot l’Estat, amb un descens del 5,4%\n3 Març, 2020 4 Març, 2020 - by Bep Al·lès - Deixa un comentari\nDurant el mes de febrer les Illes Balears van registrar 441.667 persones afiliades, el que representa un increment de l’1,82% en comparació amb el mateix mes de l’any passat i un creixement de 12.655 persones respecte del mes de gener. Segons el conseller, les Balears es troben en un “moment molt normalitzat del cicle econòmic” on es veu clarament “la solidesa del nostre mercat laboral”.\nAquest augment intermensual de l’afiliació (d’un 2,95% en termes relatius) deixa l’Arxipèlag en un nou màxim històric per a un mes de febrer, una situació que es dona per tercer any consecutiu. Les Balears són la Comunitat que més creix percentualment de tot l’Estat, que, de mitjana, s’incrementa un 0,45%. De fet, un de cada set nous llocs de feina entre el gener i febrer es van registrar a les Illes Balears, que han creat durant els dos primers mesos de l’any 12.655 llocs de feina.\nLes crides a persones treballadores fixes discontínues van arribar entre gener i febrer a les 15.774, un 7% més que l’any 2019. Aquest increment, que suposa una consolidació de l’avançament de la temporada turística, és una mostra que les Illes Balears compten amb un mercat laboral expansiu. Les dades, juntament amb les d’afiliació i atur, han estat presentades en roda de premsa aquest dimarts pel conseller de Model Econòmic, Turisme i Treball, Iago Negueruela, i el director general de Model Econòmic i Ocupació, Llorenç Pou.\nPer posar en context les dades, Negueruela ha recordat que l’acumulat de crides a fixes discontinus d’enguany és un 54,3% superior a la registrada en el 2015 i més doble que durant el 2010. Així, indiquen que, en un mercat laboral estacional com el de les Illes Balears, un avançament de la temporada i un inici de les contractacions anterior beneficia les persones treballadores.\nLes dades sobre les persones treballadores fixes discontínues no són les úniques positives pel que fa a la qualitat de l’ocupació. Per tercer any consecutiu s’arriba a un màxim històric de creació d’ocupació indefinida en un mes de gener, amb 204.825 llocs de feina, 19.570 més que abans de la crisi. Paral·lelament, l’ocupació temporal ha caigut a les Balears un 2,4%, deixant la taxa de temporalitat a nivells per davall dels del 2015, amb un 31%.\nNegueruela ha valorat que “es continuen destruint llocs de feina a temps parcial” com a una de les dades més positives que deixa el mes de febrer. En total, es van perdre 671 llocs de feina a temps parcial durant el gener (que és el darrer mes disponible) i la taxa de parcialitat continua perdent pes relatiu a les Illes.\nLA TAXA D’ATUR BAIXA EN TERMES INTERANUALS\nLes dades d’atur del mes de febrer mostren, de nou, una caiguda de la desocupació en termes interanuals. Es van registrar a les Balears 57.656 persones aturades, gairebé un 1% menys que fa un any. En termes intermensuals, l’atur del mes passat s’ha reduït un 5,4% respecte del mes de gener, situant les Balears com la Comunitat on més cau l’atur de tot l’Estat. La caiguda de l’atur intermensual a les Illes suposa més del 42% de l’atur de tot Espanya en valors absoluts. A més, la taxa d’atur administratiu del mes de febrer se situa en l’11,5%, pràcticament tres punts percentuals per davall de la mitjana nacional, que és del 14,4%.\nNegueruela també ha valorat les dades de l’atur de llarga durada, assegurant que el seu descens “és més positiu que la caiguda de l’atur en general”. A les Balears, l’atur de llarga durada registrat el mes de febrer va ser de 12.131 persones, amb un pes del 19,5%, deixant l’Arxipèlag com la Comunitat amb el pes de l’atur de llarga durada més baixa de l’Estat, on es registra un 38% d’atur per a aquest col·lectiu.\nA més, la taxa de protecció ha crescut considerablement durant el darrer any, passant del 57,9% el 2019 al 61,2%: és a dir, més de sis de cada deu persones aturades cobren un subsidi o una prestació.\nComunicat de Coinga pel COVID-19\nArticle anterior L’activitat nàutica de Menorca exclosa del Comitè de Posidònia\nSegüent article La segona fase de la reforma de Port de Fornells, informada positivament per la Comissió Balear de Medi Ambient