El peronista Alberto Fernández guanya les primàries a Argentina - À Punt\nEl peronista Alberto Fernández guanya les primàries a Argentina\nEl resultat complica les aspiracions de reelecció de Mauricio Macri en els comicis d'octubre.\nVÍDEO | El peronista Alberto Fernández guanya les primàries a Argentina\n12 d'agost 2019 - 15:02\nEl peronista Alberto Fernández ha guanyat les eleccions primàries a l'actual president d'Argentina, Mauricio Macri, per més de quinze punts. La victòria el situa com a favorit de cara als comicis que se celebraran a l'octubre.\nAmb el 88,84% de vot escrutat, Fernández, que du en la seua llista l'expresidenta Cristina Fernández de Kirchner, ha aconseguit el 47,36% dels sufragis, enfront d'un 32,23% que ha obtingut l'aspirant a la reeleció Mauricio Macri.\nDavant de la derrrota, l'actual president s'ha mostrat decebut en considerar que la victòria dels peronistes suposa una tornada al passat i ha expressat el seu temor a una possible reacció negativa de la borsa argentina.\nFernández ha celebrat el triomf i ha afirmat que els argentins comencen “a construir una altra història”. “No venim a restaurar un règim, venim ací a crear una nova Argentina que tinga en compte les millors experiències, on s'acaben les mentides i es done als argentins un horitzó millor per al futur”, ha dit.


IX FESTA DE L'ESPORT ALDEÀ - InfoAldaia\nIX FESTA DE L'ESPORT ALDEÀ\nDes de la regidoria d'Esports us informem que aquest proper divendres 15 de març al pavelló poliesportiu de l'Aldea tindrà lloc a les 22.00 h la Festa de l'Esport Aldeà. Uns premis anuals que enguany arriba a la seva novena edició , la Festa de l’Esport Aldeà intenta premiar l’esforç general visualitzant-lo amb una sèrie de grups o persones que d’alguna manera poden significar un exemple a seguir per part de la resta de practicants del nostre poble.\nL’objectiu d’aquesta festa és aconseguir premiar la comunitat esportiva del nostre poble i per descomptat afavorir i fomentar la pràctica de l’esport, on els protagonistes seran totes aquelles persones i entitats del nostre poble que al llarg de l’any han practicat alguna activitat esportiva o han estat relacionades d’alguna manera en l’esport. El fi últim d’aquest projecte es potenciar i ajudar a recolzar l’estructura esportiva local. Per aconseguir-ho, aquesta festa es celebrarà a un local públic, on es farà el lliurament de diferents premis a aquelles entitats o persones relacionades amb l’esport o el seu entorn com a reconeixement a la seva dedicació i esforç realitzat.\nEls premis anuals de l’Esport es dividiran en els següents apartats:\n-Premi de Reconeixement a les Entitats\n-Premi a la Projecció Esportiva\n-Premi a la Constància i Esforç\n-Premi al Voluntariat\n-Premi al Millor Esportista\n-Mencions Especials a títol pòstum\n-Mencions especials Ajuntament\nPer qualsevol informació addicional no dubteu en posar-vos en contacte amb la regidoria d'Esports .


Des d’Esquerra Unida – Partit Comunista estem en contra dels retalls que s’estan produint a tots els nivells i fonamentalment en sanitat i educació. Retalls que son la manifestació de que la crisi la esta pagant la classe treballadora i de que els diferents governs actuen a favor de la banca i el capital.\nAmb la desaparició del Bono Llibre entre altres retalls, a Quart de les Valls s’ha donat una situació que des del nostre punt de vista permet fer front a eixe retall amb un projecte col·lectiu de gestió dels llibres de text.\nA Quart de les Valls existeix, del costat del desaparegut Bono Llibre una subvenció municipal que sufragava aquella part dels llibres de text que no aplegava a pagar el Bono Llibre de conselleria. Llavors la funció de la subvenció municipal desapareix, però des de l’equip de govern, del qual EU forma part, es decideix mantenir…\nView original post 1.153 more words\n← Els desnonats prenen les Corts (Los desahuciados toman las Cortes)\nVídeo Manifestació a Sagunt contra la violència de gènere →


Rendes vitalícies | Particulars - Banco Santander\nUna Renda Assegurada Vitalícia, és una assegurança mixta d'aportació inicial única que li assegura:\nDurant la supervivència, una renda periòdica, garantida, constant i vitalícia amb la periodicitat que vulgui (el client podrà triar la periodicitat del pagament, que podrà ser mensual, trimestral, semestral i anual), que es fixa en el moment de la contractació.\nI en cas de defunció, un capital assegurat per als seus beneficiaris, que dependrà de la modalitat de renda triada.\nPer a més informació, ves a la teva oficina.\nEn contractar una assegurança de Rendes Assegurades Vitalícies:\nLa renta que rebrà serà vitalícia independentment dels anys que visqui.\nAquesta renda romandrà constant amb independència de les oscil·lacions, tant a l'alça com a la baixa, dels mercats financers.\nUn capital en cas de defunció que dependrà de la modalitat triada.\nLa renda que rebrà tindrà una exempció fiscal d'entre el 72% i el 92% en funció de l'edat del prenedor (persona que contracta la renda) en el moment de la contractació (excepte per a residents fiscals a Navarra).\nÉs un producte vitalici que no admet rescat durant els dos primers anys, mentre que es pot sol·licitar de forma total (no es permeten rescats parcials) a partir d'aquell moment i fins que la pòlissa passi a tenir capital de defunció igual a 0, en funció de la modalitat triada. A partir d'aquell moment, la pòlissa no tindrà dret a rescat. En cas de rescat perdrà els avantatges fiscals gaudits i l'import rescatat podria ser inferior a l'import invertit.\nHi ha dues modalitats en funció del capital assegurat a percebre en cas de defunció:\nAmb capital de defunció superior a l'aportació inicial.\nAmb capital de defunció decreixent anualment.\nCapital de defunció superior a l'aportació inicial\nSi disposa d'una assegurança de rendes RAV 101 Patrimonis, a més de gaudir de tots els avantatges dels productes de Rendes Assegurades Vitalícies, les persones que designi com a beneficiaris obtindran un capital igual al 101,01% de l'aportació inicial.\nCapital de defunció decreixent\nSi contracta algun dels productes de la gamma Rendes Assegurades Vitalícies amb capital de defunció decreixent (RAV 100-1, RAV 100-2 o RAV 100-3), obtindrà una renda superior a l'obtinguda amb el RAV 101. El seu capital de defunció serà igual al 100% de l'aportació inicial durant el primer any de vida de la pòlissa i anirà disminuint any rere any un percentatge variable en funció de la modalitat triada. Els productes disponibles dins d'aquesta modalitat són:\nRAV 100-1: durant el primer any de la pòlissa el seu capital de defunció serà igual al 100% de l'aportació inicial. Amb cada aniversari de la pòlissa el capital de defunció disminuirà un 1% de l'aportació inicial (el segon any de vida de la pòlissa tindrà un capital de defunció del 99% de l'aportació inicial, el tercer any de vida de la pòlissa tindrà un capital de defunció del 98% de l'aportació inicial, i així successivament arribant a ser 0 l'any 101 de vida de la pòlissa, moment a partir del qual la pòlissa no ofereix dret de rescat).\nRAV 100-2: durant el primer any de la pòlissa el seu capital de defunció serà el 100% de l'aportació inicial. Amb cada aniversari de la pòlissa el capital de defunció disminuirà un 2% de l'aportació inicial (el segon any de vida de la pòlissa tindrà un capital de defunció del 98% de l'aportació inicial, el tercer any de vida de la pòlissa tindrà un capital de defunció del 96% de l'aportació inicial, i així successivament arribant a ser 0 l'any 51 de vida de la pòlissa, moment a partir del qual la pòlissa no ofereix dret de rescat).\nRAV 100-3: durant el primer any de la pòlissa el seu capital de defunció serà el 100% de l'aportació inicial. Amb cada aniversari de la pòlissa el capital de defunció disminuirà un 3% de l'aportació inicial (el segon any de vida de la pòlissa tindrà un capital de defunció del 97% de l'aportació inicial, el tercer any de vida de la pòlissa tindrà un capital de defunció del 94% de l'aportació inicial, i així successivament arribant a ser 0 l'any 35 de vida de la pòlissa, moment a partir del qual la pòlissa no ofereix dret de rescat).\nPer a aquesta modalitat de rendes amb capital de defunció decreixent, la possibilitat de rescat s'extingeix en el moment en què s'extingeixi la garantia/cobertura de defunció. Fins a aquell moment el dret de rescat serà total (no es permeten rescats parcials).\nEs poden fer aportacions addicionals o extraordinàries?\nNo, en les assegurances RAV no es permeten aportacions addicionals ni extraordinàries.\nPuc fer un rescat?\nEn finalitzar el segon any de la pòlissa es podrà sol·licitar el rescat. Per a la modalitat de rendes amb capital de defunció decreixent, la possibilitat de rescat s'extingeix en el moment en què s'extingeixi la garantia/cobertura de defunció. Aquests productes es poden rescatar de forma total (no s'admeten rescats parcials).\nÉs obligatori que l'assegurat i el prenedor siguin la mateixa persona?\nNo és obligatori per llei, però en els nostres productes de Rendes Assegurades Vitalícies l'assegurat i el prenedor han de ser la mateixa persona.\nSón constants les rendes durant tota la vida del producte?\nSí, l'import brut de renda romandrà constant. Això no obstant, l'import net de renda variarà a mesura que ho faci la fiscalitat aplicable. L'import de renda brut a percebre depèn de l'edat del client en el moment en què contracta l'assegurança i de la modalitat i el producte de renda contractat.\nPuc tenir més d'un producte de Rendes Assegurades Vitalícies?\nSí, podrà contractar totes les pòlisses que vulgui.\nConsulta més detalls del producte. (PDF 161.29 KB)\nAssegurança mitjançada per Santander Mediación Operador de Banca-Seguros Vinculado, SA, NIF A28360311, a través de la seva xarxa de distribució Banco Santander, SA. Operador inscrit al Registre de la Direcció General d'Assegurances i Fons de Pensions amb núm. OV-0042. Responsabilitat civil i capacitat financera cobertes segons la legislació vigent. Companyia asseguradora: Santander Seguros y Reaseguros Compañía Aseguradora, SA. Consulti les companyies asseguradores amb les quals l'operador manté un contracte d'agència per a la distribució de productes d'assegurança a www.santandermediacionobsv.com.\nLa tributació efectiva en l'IRPF dependrà de les circumstàncies personals, de l'import de la renda vitalícia percebuda anualment i de la resta dels rendiments (RCM) que s'integrin en la base imposable de l'estalvi del prenedor.


En llibertat tres dels quatre detinguts per Agrofruit i Ebrefruit | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nEn llibertat tres dels quatre detinguts per Agrofruit i Ebrefruit\nEls Mossos van escorcollar ahir les empreses per un forat de 50 milions\nTarragona 4 DES 2014 - 12:33\tCET\nEls Mossos d'Esquadra han deixat en llibertat tres dels quatre directius detinguts de les empreses Agrofruit i Ebrefruit, que representen la principal exportadora de cítrics de les Terres de l'Ebre i que acumularien un suposat forat comptable de 50 milions d'euros, segons fonts properes al cas. També s'investiga si un dels anteriors gestors de les companyies es va embutxacar de forma fraudulenta al voltant de 300.000 euros. El conseller delegat, Adolfo Algueró; el president, José Forés, i l'exconseller delegat, Fernando Ferrer, han estat posats en llibertat després de prestar declaració en dependències policials. L'exdirector general, Xavier Guarner, encara està arrestat i ha passat la nit a la comissaria dels Mossos de la localitat, han precisat les mateixes fonts. Els implicats seran citats a declarar pel jutjat d'instrucció número 2 de Tortosa, que investiga el cas.\nLa unitat central de delictes econòmics i falsedat de la moneda dels Mossos va irrompre ahir al matí a les dependències de les dues empreses, que comparteixen accionistes, i les va escorcollar durant gairebé cinc hores al polígon Baix Ebre de Campredó (Tortosa) per ordre judicial. La investigació policial va arrencar la tardor de l'any passat. El juliol del 2013, Agrofruit havia presentat al jutjat mercantil de Tarragona un preconcurs de creditors i havia encarregat una auditoria davant les sospites que els comptes podrien haver estat manipulats. En aquell moment va ser acomiadat Guarner per presumpta mala gestió. No obstant això, ahir els agents es van sorprendre de trobar Guarner treballant a les oficines de les companyies. De fet, Guarner va ser una de les primeres persones que els mossos es van trobar quan van començar l'escorcoll a les empreses, atès que hauria estat contractat de nou a l'àrea d'exportació, segons diverses fonts. El setembre del 2013 Agrofruit va presentar concurs de creditors i va arrossegar a la mateixa situació Ebrefruit, que s'havia convertit en avaladora solidària de la primera, ja que comparteixen accionistes. Alguns socis haurien aportat 600.000 euros en una ampliació de capital per poder iniciar la campanya d'aquest any i mantenir Agrofruit. Un informe comptable extern va assenyalar fa un any “irregularitats comptables” a l'empresa, com factures i subvencions mal comptabilitzades.\nDavant la incertesa dels socis i clients, Agrofruit vol transmetre calma. “La companyia continua treballant, estem en plena campanya d'encàrrecs, els servirem i tinc el suport de l'administrador concursal, això ha passat ara que estem a punt d'acordar un conveni amb els diferents creditors. Seguirem treballant amb total normalitat”, ha explicat l'advocat i portaveu d'Agrofruit, Xavier Faura. “No puc explicar la situació de l'empresa perquè la investigació es troba sota secret de sumari, però això deriva d'una denúncia, fa un any i mig, en el moment previ del concurs de creditors”, ha dit Faura. L'advocat d'Agrofruit afegeix que Guarner continua detingut per “qüestions que l'afecten a ell”. Guarner és cap d'una de les àrees de producció del grup. Faura admet que el forat comptable marcat per l'administrador concursal se situa al voltant dels 50 milions d'euros, tot i que argumenta que en aquesta xifra s'inclouen avals a tercers i una hipoteca que penja sobre la nau d'Agrofruit. “El que hem de pagar per sortir d'aquesta situació són 27 milions d'euros. Devem 22 milions a la banca, però ens en sortirem, fa un any i mig que estudio la situació”, ha conclòs Faura.\nLes companyies es dediquen a l'exportació de taronges, llimones i mandarines i estan constituïdes com a Societat Agrària de Transformació (SAT), una figura legal lleugerament diferent de la d'una cooperativa. Produeix, transforma i comercialitza productes agrícoles i les seves regles de funcionament i, malgrat que té beneficis fiscals, s'assemblen més als d'una empresa mercantil. Agrofruit i Ebrefruit tenen un miler de socis productors, molt preocupats pel futur de les seves collites després del cop policial.\nEls Mossos escorcollen Agrofuit per un forat de 50 milions (castellà)


Denis Suárez reforça el Barça B - FC Barcelona\nHomeFutbolBarça BNotíciesDenis Suárez reforça el Barça B\nEl filial blaugrana ha aconseguit els serveis del migcampista de 19 anys, que arriba del Manchester City i signarà un contracte per a quatre temporades A l'acte de la signatura de contracte hi han assistit Andoni Zubizarreta i Jordi Mestre\nDenis Suárez, amb Andoni Zubizarreta i Jordi Mestre. FOTO: VÍCTOR SALGADO - FCB\nSuárez i Mestre, durant la signatura. FOTO: VÍCTOR SALGADO - FCB\nEl FC Barcelona i Denis Suárez han arribat a un acord per a la incorporació del migcampista a la disciplina del Barça B. El jugador, nascut a Salceda de Caselas, Pontevedra, arriba del Manchester City anglès i ha signat fins al 2017 amb una clàusula de rescissió de 12 milions, que passarà a ser de 35 milions si s'incorpora al primer equip.\nCriat a Vigo\nDenis Suárez té 19 anys i ha jugat les últimes dos temporades al Manchester City, on va arribar procedent de les categories inferiors del Celta de Vigo el maig del 2011. Suárez és internacional espanyol a les categories inferiors, i recentment va jugar el Mundial Sub-20 a Turquia amb l’exblaugrana Gerard Deulofeu, en el qual es va enfrontar als futurs companys seus Edgar Ié i Agostinho Cá.\nDenis va debutar amb el Manchester City durant la gira americana de l’estiu del 2011 davant del Los Angeles Galaxy. El seu debut amb el primer equip citizen va ser la passada temporada davant l’Aston Villa a la Capital One Cup.


Una targeta permetrà l'acompanyant de persones amb discapacitat accedir gratuïtament al transport públic\nAJUTS A DISCAPACITATS\nS'estima que unes 1.500 famílies de Sabadell podrien beneficiar-se de la mesura\nSabadell - Dimarts, 02/04/2019 - 12:02\nL’acompanyant d’una persona amb discapacitat podrà, a partir del mes de maig, accedir gratuïtament al transport públic en el trajecte que facin conjuntament. El passat Ple municipal va aprovar aquesta mesura, que podria beneficiar unes 1.500 persones.\nEls requisits per disposar de la nova targeta comporten estar empadronada a Sabadell, acreditar una discapacitat de grau igual o superior al 33% i disposar de l’acreditació oficial que certifica la necessitat d’acompanyament en els seus desplaçaments en transport públic. Com que té un caràcter universal, no hi ha un criteri ni d’edat ni d’ingressos, només la necessitat provada de recolzament.\nLes targetes es faran, de forma presencial, en les Oficines d’Atenció Ciutadana a partir del mes de maig. La persona titular de la targeta és la persona amb discapacitat, per la qual cosa haurà de portar el certificat o la targeta de discapacitat on consti la necessitat d’acompanyament en els seus desplaçaments en transport públic.\nA l’espera de l’aprovació i entrada en vigor del futur reglament de tarifació social del transport públic de Sabadell, aquesta targeta és una mesura per fer front a un sobrecost que poden tenir les persones amb discapacitat i facilitar la seva mobilitat en transport públic.\nD’algun temps ençà, s’està aplicant un criteri d’excepcionalitat i de necessitat social de manera que s’atorga un carnet d’acompanyant en situació d’unitats familiars amb baixos ingressos. Amb aquest criteri, s’han concedit un total de 54 carnets des de l’any 2017, d’un total de 188 sol·licituds.\nLa universalitat de la nova targeta elimina aquesta norma i la fa extensiva a totes les persones amb el grau i la necessitat de recolzament acreditats. A la ciutat hi ha 3.200 persones amb certificació que necessiten ajuda per utilitzar el transport col·lectiu. Segons fonts municipals, l’estimació és que faran ús de la targeta unes 1.500 famílies.


Bellvige en lluita per la sanitat pública | Dempeus per la salut pública\n← Obligats a portar-se bolquers, tovalloles, i medicines a l’Hospital\nDempeus se suma, y renueva, su denuncia al SISCAT →\nPublicado el 30 julio 2014\tpor Dempeus per la salut pública\nUn cop més el personal sanitari, pacients, i veïns de Bellvitge s’han manifestat avui per defensar la sanitat pública, contra el tancament de llits i les derivacions de malalts a la privada.\nBates blanques i vestits de carrer units en un únic discurs.\nEls dos crits més escoltats han estat “SALUT PÚBLICA” i “FORA XORIÇOS”\nEn Toni Barbarà i la Carmina Oliver membres fundadors de Dempeus per la salut pública han participat en la protesta. En Toni ha ha encoratjat la lluita en nom de l’Àngels Martínez que no ha pogut assistir per raons de salut i ha explicat els objectius de Dempeus, totalment coincidents amb les reivindicacions plantejades. La Carmina, que treballa d’infermera a Bellvitge, ha rememorat la lluita de 1975 i que ara com llavors es pot guanyar, estem en una lluita de classes i lluitem contra la casta corrupta. Tenim compromís i força.\nEntre els acords presos al finalitzar la concentració cal destacar:\nfer xarxa de lluites afins en els diferents hospitals\ninformar als pacients d’urgències i UCI perquè denunciïn si ha ha esperes llargues o canvis per tancament d’unitats\npossibilitat de denúncia al conseller\nmantenir la lluita e incrementar-la al setembre\nen front d’actituds de pressió i control al personal actiu. es demana solidaritat als usuaris.\nS’acaba la concentració, la lluita continua.\nEsta entrada fue publicada en sanidad pública y etiquetada Dempeus per la Salud Pública, derivacions, Hospital de Bellvitge, tancament de llits. Guarda el enlace permanente.


Canal fita primavera 18 #ituquepensesfer by fundacion-fita - Issuu\nI tu, què penses fer? Direcció i Edició Mercedes Galan Meritxell Lozano Redacció Susana Almenara Alba Aranda Mercedes Galan Maite de Espona Javier Feliz Meritxell Lozano Marta Miguel Laura Molet Montse Pascual Rocío Rosés\nCorreccions Montse Tomeo Disseny i Maquetació Meritxell Lozano\nPerquè els Trastorns de la Conducta Alimentària es poden curar després de fer un tractament amb professionals especialitzats\nCanal fita Estic feliç pel que hem aconseguit. Quan vaig començar a ser conscient del que m'estava passant, del trastorn alimentari que estava vivint, em van entrar moltes ganes de protegir el món. Era tan dur el que estava vivint que no volia que ningú més caigués en això. Però com moltes altres vegades, la societat era més fort que jo i, respecte a això, poc podia fer. Em tornava a sentir sola davant d'una multitud de gent que estava sotmesa a uns models de vida preconcebuts com a idonis. Així que ni us podeu imaginar el que va ser per a mi poder començar amb aquesta campanya. Des de l’Hospital de Dia d’UrgUrgell, tant les meves companyes com jo, portàvem molt de temps dient-ho, intentant que ITA ens ajudés a fer una bona campanya. I dic bona perquè fer un espot d'aquest tipus no és gens fàcil, hi ha vega-\ndes que es donen missatges que poden ser contraproduents, així que tot s'havia de mirar amb lupa. Han estat uns mesos de molta feina per part de tots. Nosaltres, les pacients, ens reuníem gairebé cada setmana per redactar els espots. I jo no hi havia setmana que no sortís remoguda. Eren molts els sentiments trobats, era el moment de parlar de situacions passades, del nostre procés, i sobretot, era el moment de redactar i de\nplasmar en els espots tot el que ens hauria ajudat a nosaltres per no caure en aquesta malaltia. Estava clar que no hi havia ningú millor que nosaltres, que l'hem viscut, per escriure-ho.\nAnar de compres era una bogeria, sempre sortia de la botiga feta un mar de llàgrimes Per desgràcia, la societat, transmet o potència un estereotip de bellesa. El mateix passa amb els trastorns de la conducta alimentària als quals se'ls associa un únic model de cos. S'acostuma a dir que les persones que tenen un trastorn de la conducta alimentària tenen X talla i pesen menys de X pes. Però això, no és així. ¿Què passa amb les persones que tenen més talla i més pes del que la societat comprèn com un cos amb trastorn alimentari? Hem volgut fer una campanya on la talla i el pes fossin el de menys. Perquè com bé he après, quan el cor i els teus pensaments estan sans, el cos també ho està. Recordo la reunió en què vam començar a redactar l'espot de l’emprovador: una noia que va a comprar uns pantalons i no li queden igual que a la model. Quantes i quantes vegades hauré viscut aquesta situació, i és que anar de compres era una bogeria, sempre sortia de la botiga feta un mar de llàgrimes. Me n’anava remoguda i amb nous reptes per poder assolir el cos que volia, però com sempre, reptes que significaven destrossar la vida. I ja veieu, he après molt i no vull deixar de fer-ho perquè això és la vida, conèixer-se a un mateix. Ara només em queden paraules d'agraïment i és que no puc acabar aquest article sense dir que estic feliç del que hem aconseguit. I sobretot, vull finalitzar donant les gràcies a tots els que han fet viable\naquesta campanya. Sense cadascun d'ells res hagués estat possible. Gràcies per l'esforç i la dedicació perquè el nostre guió sense el vostre treball seguiria sent un simple guió, i vosaltres, ho heu convertit en campanya.\nGRÀCIES. Alba Aranda\nI tu, què penses fer? Mitjançant la tasca de difusió volem sensibilitzar a tota la societat respecte la realitat dels Trastorns de la Conducta Alimentaria (TCA) així com la problemàtica de les persones que els pateixen, distanciant-nos del tracte banal i superficial que sovint ens arriba des dels mitjans de comunicació. És necessari donar a conèixer els TCA més enllà de la visió estereotipada que la societat té de la malaltia: control del pes, imatge corporal, dietes... Tot i que aquests aspectes són reals són només la cara visible d’un trastorn que duu associada una multitud de problemàtiques familiars, emocionals i personals. Els TCA són la manifestació visible de la manca d’eines necessàries per a gestionar situacions personals desbordants i multiproblemàtiques. Des de FITA, en sintonia amb els nostres pacients, hem arribat a la conclusió que la societat rep i transmet missatges esbiaixats dels TCA. Per aquest motiu hem tingut la iniciativa de dissenyar una campanya de prevenció i sensibilització amb la finalitat d’ajudar a detectar, prevenir els TCA i facilitar eines de suport necessari a les persones que pateixen la malaltia i les seves famílies. La campanya es basa en l’elaboració i difusió d’un conjunt de quatre espots que reprodueixen situacions reals que formen part dels nostre dia a dia i que mostren la cara oculta del TCA. Cada un d’ells representa a un o diversos dels col·lectius als que pertanyen la majoria de les persones afectades (adolescents, joves, adults...) i es desenvolupen en els àmbits en els que es posa de manifest els TCA (escolar, laboral, social, relacional...).\nTots han estat dissenyats i guionitzats amb la participació de persones afectades de TCA i els professionals que treballen diàriament amb elles. Per a fer realitat el projecte ha estat indispensable comptar amb la col·laboració voluntària de professionals dels mitjans audiovisuals i de les arts escèniques. El primer dels espots es desenvolupa en el context familiar i fa referència a la importància que mares i pares es comuniquin amb els fills facilitant espais de diàleg potenciant l’escolta activa. El segon espot es desenvolupa en el context esportiu i fa referència a la necessitat de fer de l’esport una activitat saludable i a la importància de comunicar-nos i compartir les\nnostres preocupacions amb amics i companys fugint d'estereotips físics o de gènere. El tercer dels espots transcorre en l’àmbit laboral, posa de manifest la necessitat d’equilibrar la feina amb les necessitats personals. L’espot final, que tanca la campanya, fa referència a que el TCA no fa distincions, que qualsevol persona pot estar patint o en risc de patir un TCA, i que les persones, individualment, i la societat, en general, som corresponsables de prevenir, detectar i ajudar a les persones que pateixen aquesta malaltia. El disseny dels espots, gravats amb càmera subjectiva persegueix l’objectiu de perdre de vista l’aparença física de la persona afectada per la malaltia i centrar-nos en veure, sentir i entendre el que hi ha darrera del TCA. Meritxell Lozano Responsable de Programes Socials\nHo han fet possible... Equip tècnic:\nDirecció i Postproducció\nIrene Casals labotaproduccions@gmail.com\neli@delifilms.com Foquista Adrián Marín\nFoquista Oriol Torres DOP David Bretones\nMaking Of: Edu Marquillas\nSo directe Kemen Longo\nEquip artístic: Espot família: Mare Lídia Linuesa (Codirectora de Lazzigags Produccions i Directora Pedagògica Espai Lazzigags)\nPare Adam Martín (Presentador i director de 'Sans i estalvis' a +catradio) Berta Raquel Moreno Veu en off: Alba Grau\nEspot Gimnàs: Noi 1 Adrián Gimeno Psicòleg especialista en TCA i Prevenció dels TCA.\nNoi 2 Guillem Sunyer Actor, dramaturg i docent\nVeu en off: David Garcia Edu: Edu Marquillas\nEspot Oficina: Noia 1 Marta Domingo Actriu\nNoia 2 Gemma Mateo Actriu i cantant\nVeu en off: Belén Roca (Actriu, locutora i directora de doblatge. Professora de l’ECAD)\nEspot Emprovador: Noia Esther Anyó Actriu\nVeu en off de la campanya: Montse Santaeugènia\nMaquillatge: Desiree Cerdan, Ariadna López , Selena Vivar, Julia Atmetller i Nerea Casado\nFotografia de Campanya: Meritxell Lalaguna\nPodeu visionar i compartir tots els espots a: Web: www.ituquepensesfer.org www.fitafundacion.org Instagram i twitter: @FITAFundacion Canal Youtube: fitafundacion Si voleu més informació podeu contactar amb nosaltres: projectes@fundacion-ita.org\nIncorpora’t! En aquesta edició de la revista us volem presentar el Programa Incorpora de l’Obra Social La Caixa, amb la que col·laborem des de FITA. Formem part d’un conjunt de 85 entitats socials que treballa en xarxa, per donar sortida professional als nostres usuaris.\nla contractació de persones en situació de vulnerabilitat. S’ofereix assessorament i formació per a trencar amb l’estigma que acompanya les persones afectades de malaltia mental. Fem de pont entre els nostres usuaris i el mercat de treball ordinari facilitant-ne la inserció laboral.\nEl nostre objectiu és facilitar la inserció laboral de les persones que atenem. Oferint assessorament individual personalitzat i acompanyament a la inserció. Per a fer-ho treballem conjuntament amb les persones ateses ajudant a definir el seu itinerari laboral i futur professional. Els ajudem a elaborar el currículum, a preparar les entrevistes de feina, a desenvolupar i potenciar competències laborals i els ajudem a cercar formacions ocupacionals que ajudin a millorar la seva ocupabillitat.\nSi estàs a l’atur i no saps com enfocar el teu futur laboral, demana cita amb nosaltres i t'ajudarem a descobrir els teus interessos i motivació pel sector més adequat.\nMalauradament la societat segueix encara discriminant a les persones amb problemes de salut mental etiquetant-les i considerant que no són aptes per a desenvolupar-se correctament en un lloc de treball. La tasca dels tècnics d’inserció també va orientada a trencar amb aquesta idea. Per a fer-ho es contacta amb petites o mitjanes empreses i se’ls ofereix suport per a\nDes del servei d’orientació laboral hem atés 140 persones al llarg del 2017 i vam contactar amb més de 150 empreses. Si vols més informació no dubtis a contactar amb nosaltres!\nMaite de Espona Prospectora Laboral i Técnica d’inserció en col·laboració amb el programa Incorpora de "La Caixa" mespona@fundacion-ita.org\nCanal TCA Hipersexualizació a la infància. T'has preguntat quan vas prendre consciència de l'ideal de bellesa que regeix en la nostra societat? Algú et va ajudar a qüestionar-t’ho? T'ho qüestiones ara? Tots estem exposats a inputs publicitaris sobre com hauríem de ser i què és el culturalment desitjat. Diàriament ens envaeixen molts anuncis i missatges sobre moda i estereotips físics que no sempre són fàcils d'ignorar, relativitzar o qüestionar. A través de la publicitat, les joguines, les sèries de TV o la moda infantil es tendeix a hipersexualizar als menors. És a dir, a la sexualització de les expressions, postures o formes de vestir, considerats com massa precoços per a la seva edat. Aquest bombardeig sexualitza precoçment als menors, especialment a les nenes, a les que socialitza com un objecte sexual i condiciona per adoptar rols inadequats per a la seva edat. Aquest fet no només socialitza a les nenes d'una manera masclista des de la infància, sinó que també accelera la transició de la infància a la pubertat. Exemple d'això, seria l’edició d'una famosa revista francesa que exposava fotografies de nenes posant com a dona adulta i va suposar el cessament de la seva directora després generar-se una onada de crítiques al respecte. Darrere de la indústria de la moda, hi ha interessos econòmics que fomenten el consum. Està a les nostres mans, filtrar i qüestionar la informació que rebem de manera crítica. No obstant això, els nens / es queden exposats i indefensos davant tal bombardeig cultural i publicitari. Ells no compten amb els recursos cognitius necessaris per poder qüestionar tota la informació que reben. Atès que els nens aprenen per imitació, podem ajudar-los: sent un exemple saludable i crític davant la pressió mediàtica, evitant realitzar comentaris sexistes o negatius sobre la imatge corporal, potenciant una vestimenta d'acord a l'edat i evi-\ntant grans diferències de gènere. Igualment, seria adequat evitar realitzar dietes en l'àmbit familiar llevat que siguin per prescripció mèdica.\nCada vegada més gent reivindica canvis i llança crítiques per aconseguir eliminar un model de bellesa únic. Cada vegada més gent reivindica canvis i llança crítiques per aconseguir eliminar un model de bellesa únic. Lluita perquè els més petits siguin lliures de ser com són sense pressions que els allunyin del que els correspon en aquesta etapa vital. Un exemple d'activisme és Són Sinhg, una noia australiana que transforma nines per donar-los característiques més semblants al comú de les dones i evitant la sexualització de les seves expressions. Els treu la pintura de la cara amb dissolvent i els dibuixa ulls més arrodonits, els posa roba similar a les que fan servir els nens i queden amb un aspecte menys "sexista i fashionista", segons relata ella mateixa. Podeu veure el canvi radical d’imatge de les nines a: https:/ / treechangedolls.tumblr.com/\nMarta Miguel Montse Pascual Psicòlogues Departament de Psicometria i Investigació\nJo sento que tu no sents el que jo sento. El trastorn alimentari té molta més profunditat i complexitat que el símptoma que alerta per demanar ajuda.\ntoestima tant dels pares com dels fills que anem identificant en vincles de confiançavincles segurs.\nEl símptoma del trastorn alimentari ens informa d'una detenció en el desenvolupament emocional de la persona. D'una dificultat per poder sostenir les emocions i d'una desregulació emocional.\nLa funció relacional és més protectora perquè té en compte les dues subjectivitats i permet que fills i filles puguin diferenciarse dels seus referents paterns/ materns. Quan aquests es comuniquen amb els seus fills amb el to implícit de recomanar o aconsellar-los, sense tenir en compte ni poder escoltar que és el que elles necessiten en realitat, les dinàmiques s'enquisten.\nEns informa d'un sentiment infravalorat d'un mateix, de la por a no ser acceptat i de la por a no sentir-se estimat, de la creença de no sentir-se valuós ni interessant per als altres i de no estar a l’alçada de les expectatives dels altres. Aquests aspectes porten a creure a la persona que serà estimada i acceptada sempre que compleixi amb un ideal, prenent aquests diferents formes com la perfecció, la primesa, la sobreadaptació als altres etc ... El trastorn alimentari és un trastorn de base relacional que té molt a veure amb l'amor, amb l'acceptació i el reconeixement. Freqüentment pares i fills queden atrapats en dinàmiques relacionals on no hi ha entesa mútua, els pares solen repetir frases com "no reconec la meva filla", sentim que ens manipula "," ens menteix "," estem en un carreró sense sortida "... És per això que el principal focus d'intervenció del Departament de Relacions Familiars és la interacció entre les figures parentals (pare/ mare/ tutors) i els/ les fills/ es i el nostre objectiu és transformar l'afecte. Allà on habiten sentiments de culpa i de vergonya davant la vivència d'insuficiència i de fracàs, els transformarem en sentiments o afectes més reparadors i mes considerats per a un mateix. Anirem transformant moments de tensió en moments de relaxació amb una actitud parental més relacional i menys normativa educativa. És a dir, transformarem les dinàmiques patològiques que devaluen l'au-\nLa funció relacional (...) permet que fills i filles puguin diferenciarse dels seus referents paterns/ materns. Posem un exemple per entendre millor aquestes dinàmiques: Jan arriba a casa del seu entrenament setmanal de bàsquet, enfadat i disgustat dient -li al seu pare que aquesta tarda ha anat molt malament perquè no ha fet cap punt en el seu partit de bàsquet. El pare, l'escolta amb atenció i li aconsella que el què ha de fer és pujar els braços i córrer més. El fill se’l mira i enfadat li respon "no entens res pare" i se’n va donant un cop de porta ... En aquest exemple el pare es relaciona amb el seu fill aconsellant el que ha de fer, no dóna l'espai perquè el seu fill pugui expressar com ha viscut el fet de no haver encertat cap cistella, si s'ha sentit frustrat, si s'ha enfadat amb algun company o potser hi havia la noia que li agrada i a qui ell volia agradar... quan ens relacionem des del consell ens perdem la riquesa de la història, l'entrellat, el significat, quan ens interessem pel que ha passat i per com se sent nostre fill l’entendrem i ell sentirà que sentim el que ell sent. Entendrem, per exemple, perfectament que el nostre fill arribi a\nBusquem moments de connexió allà on hi havia desconnexió o descompassament emocional. La raó per la qual donem tanta importància a les relacions és perquè les persones regulem les emocions a través d'elles i així anem formant aquesta ment protectora que és la plataforma que sostindrà les nostres emocions. Les relacions significatives sobreviuen si es poden sobreposar després de les successives tensions relacionals. Cada vegada que els pares s'esforcen a reparar el vincle amb el fill/ a després de moments de tensió, i pot fer un registre d'aquesta experiència, està creant una base segura i un vincle més sa i protector. casa sentint-se malament si creu que no agrada a la noia dels seus somnis. Això que té a veure amb córrer més o encertar cistelles? Res, per això el fill no se sent entès i el pare es queda frustrat / sorprès perquè no entén la reacció, "desmesurada" del fill. El pare respon minimitzant l'impacte emocional perquè creu, amb tota la bona intenció, que donant consells ajuda al seu fill. Però els fills no busquen consells, necessiten connexió emocional per poder regular les seves emocions. I això és una cosa que aprenen i descobreixen els pares i mares en les sessions del Departament de Relacions Familiars. El Departament Relacions Familiars és aquell lloc on les mares i pares poden expressar tot el que senten, (el seu dolor, la seva rancúnia, la seva ràbia, la seva impotència, el seu sofriment, el seu sentiment de culpa, la seva por, etc.). I el lloc on nosaltres recollim aquest sentir parental, el sostenim, l’anem registrant i ajudem a transformar-lo. Acompanyem als pares en el camí de comprendre emocionalment als seus fills potenciant així la funció relacional. La funció relacional té un gran objectiu: crear una ment protectora capaç de poder experimentar diferents estats mentals com la ràbia, l'enuig, la ira etc ... sense sentir-se culpables i aprenent a regular-los.\nQuan un afecte aquesta encallat no pot expressar-se en la relació amb els pares, per exemple quan senten que no poden enfadar amb ells ja que en lloc d'haver-hi un sentiment de reparació després de l'experiència d'enuig, hi sol haver un sentiment de culpabilitat o en qualsevol cas poca sintonia amb el que expressa i sentit. Quan una persona no pot regular les seves emocions a través de la relació ho fa a través del cos. Per això les persones amb Trastorn alimentari en lloc de fer servir la seva veu utilitzen les teu del cos. Laura Molet Susana Almenara Psicòlogues Departament de Famílies ITA Especialistes en Salut Mental\nCanal TC Indicis adolescents en la gènesi del Trastorn de Conducta. "Tots hem conegut a pares diferents i tots hem tingut fills diferents. De sang o no. Hem estat fets pels nostres pares i sempre fem alguna cosa dels nostres fills, i sense en canvi, no som ni com els nostres pares, ni com els nostres fills. L’herència implica un moviment singular entre identificació i desidentificació ", (Massimo Recalcati). La realitat actual de l'adolescència com a etapa de commocions i conflictes greus recurrents, generalment no és del tot certa, ja que existeix un cert percentatge d'adolescents en els quals les línies evolutivament conductuals i emocionals no estan sobrepassades. En ells han influït una sèrie de factors protectors, així com una identitat i personalitat que han contribuït a una transició cap a l'edat adulta sense més sobresalts que els propis de l'edat. A l’hora d'acostar-nos a la realitat adolescent, cal tenir clares les premisses que els adolescents formen la seva pròpia escala de valors, (extrauen conclusions, qüestionen, tenen dificultat per prendre decisions), experimenten canvis físics a nivell social, emocional i intel·lectuals, mantenen una preocupació pel seu desenvolupament sexual, inicien contacte amb ambients d'oci, senten atracció per allò que és nou i rebel, tenen com a punt de partida aconseguir una estabilitat emocional des d'un reconeixement extern, mantenen un canvi de grup de referència (de família a grups d'iguals , que pot comportar una influència positiva o bé negativa), mostren una identitat en construcció, entre d’altres molts aspectes. Amb tot això, és fàcil valorar i raonar que els pares i mares han de ser garants de la protecció i cura d'aquests menors, i hauran d’assumir una doble vessant de cura:\nuna centrada en la concepció i maneig de l'adolescència i una altra esgotada en saber detectar quan els problemes superen el seu marge d'actuació. De manera pràctica hem de saber valo-\nrar que dins de la normalitat de l'adolescència ens trobarem amb: discussions i retrets, no acceptació de límits, qüestionament de normes, desitjos de llibertat, nous valors, acceptació i imitació de nous rols de pensament, oscil·lacions en el estat d'ànim, inseguretats, emocions paràsites ... i molts altres aspectes, per exemple relacionats amb les noves modes (RRSS, comunicació 2.0), que fan que calgui saber dins de quins límits juguem. D’altra banda,\nla prevenció i anàlisi del que passa i les determinades línies vermelles que hem de marcar, tenen com a punt de partida comportaments tals com: canvis dràstics en la forma de comportar-se, agressivitat marcada, extrems a l'hora de parlar de l'humor i les relacions, grup d'iguals tòxics, abandonament d'activitats, desmotivació marcada, problemes a l'hora de mantenir hàbits alimentaris o bé higiene del son, pessimisme extrem, consums, inseguretat familiar marcada, entre altres. Amb tot això, i centrats en l'etapa que ha de transcórrer, citant a Erikson podem parlar de la Moratòria Psicosocial, com la idea de "la profunda experimentació de l'adolescent amb l'entorn, posposant les possibles conseqüències, per intentar experimentar qui és i com es relaciona, es tracta per tant una experimentació ", la qual ha de ser delimitada pels pares com cuidadors d'aquesta evolució d'estadis vitals. En consonància amb això, els pares han de partir d'una base en la qual es veu realment com actuaran si el comportament del seu fill o filla té com a punt de partida les premisses que deixen de costat l'adolescència per anar un pas més enllà, pel que en principi es deu fomentar: la claredat a l'hora de parlar\nde normes i límits propis i aliens, tractar d'entendre el significat de les conductes pròpies del seu adolescent, valorar i reforçar assoliments i esforços, així com fomentar la capacitat crítica i de resolució de conflictes presents en l'adolescència. Des dels grups de pares d'ITA especialistes en salut mental, fomentem el fet de la comunicació i de la prevenció, així com de l'anàlisi de les senyals d'alerta cap a les conductes problemàtiques dels seus fills. Un estil assertiu per part dels pares centrat en el maneig del pensament i les emocions, sabent dialogar i comunicar confereix un factor protector cap a la creació de comunicació òptima. Segons aquesta línia de prevenció, hem de ser capaços de gestionar l'autoestima (personal i aliena), fer partícip a l'adolescència dins de les dinàmiques i problemes familiars, practicar l'escolta activa, apreciar petits avanços, ser capaços de no jutjar-se premeditadament, entre altres factors , farem que puguem partir d'una base segura que ens permeti estar alerta dels possibles indicis d'un trastorn de conducta. Javier Feliz Psicòleg Director del Centre Especialitzat ITA Can Roqueta\nEl percentatge de fracàs escolar a Espanya és del 30% segons Sans (2017). Per això, és fonamental una detecció i intervenció precoç perquè el tractament i l'evolució siguin el més eficaços possibles. Perquè l'evolució de cada cas sigui favorable a mig i llarg termini, cal posar l'accent en la detecció i el tractament precoç, així com en una adequada i personalitzada adaptació del currículum es-\ncolar (tant en els continguts com a nivell metodològic). L'adaptació dels currículums educatius és imprescindible per als nens amb dificultats. És una eina fonamental que ajudarà a millorar el seu rendiment en l'àmbit escolar i a poder millorar en la seva autonomia personal. Per això, des de la Unitat de Neurodesenvolupament fem coordinacions amb escoles\nper conèixer de manera detallada la realitat de cada nen i assessorar, en cada cas en particular, als professionals de l'educació. Quan els pares venen a la nostra unitat, es troben en un moment de gran estrès i ansietat. Moltes vegades, els costa acceptar les dificultats que presenten els seus fills, ja sigui en edat infantil o adolescent. És important destacar que com més aviat es tracti i s'intervingui en aquesta dificultat o dèficit, millor pronòstic i més eficaç serà el tractament. Rebent un tractament individualitzat i personalitzat es potenciaran els seus punts forts i es treballaran els punts febles. Tot això fa imprescindible orientar la demanda dels pares al servei més idoni segons les característiques que presentin els seus fills. La Unitat de Neurodesenvolupament d'ITA té com a finalitat donar resposta de manera integral a les necessitats de nens, adolescents i les seves famílies, des del naixement fins als 18 anys en el camp de la salut i de l'aprenentatge. Per aquest motiu, i sabent que la intervenció precoç és una eina de prevenció i de bon pronòstic, s'ofereixen diferents recursos perquè el pacient pugui realitzar el seu tractament de forma individualitzada i eficaç.\nEn primer lloc, es descarten factors orgànics que puguin explicar les dificultats del pacient i es derivarà, en cas que sigui necessari, a la unitat de Neuropediatria. Paral·lelament, es realitzarà una exhaustiva i detallada avaluació neuropsicològica que servirà com a fonament per a realitzar un correcte diagnòstic i un tractament personalitzat. El tractament psicològic inclou visites individuals, familiars, visites psiquiàtriques (si són necessàries) i reeducacions psicopedagògiques. Té com a objectiu treballar amb el pacient i amb la seva família per reforçar aquelles àrees que pugui tenir més afectades i millorar el seu rendiment escolar i personal. Des de la Unitat de Neurodesenvolupament d'ITA treballem en xarxa i de manera integral per aconseguir que tots els nens i adolescents puguin adquirir les estratègies i habilitats necessàries per aconseguir els objectius personals i professionals que es plantegen al llarg del seu projecte vital.\nRocío Rosés Psicòloga Unitat de Neurodesenvolupament\nSi vols participar, col·laborar, escriure, compartir la teva opinió, preguntar-nos, fer-nos propostes, subscriure’t, demanar informació i/ o compartir amb nosaltres les teves inquietuds, pots fer-ho escrivint-nos al correu: revista@fundacion-ita.org\nCanal Opinió El paper de la família en la prevenció dels Trastorns de la Conducta Alimentària. Es diu, i amb raó, que la millor política d'inversions en la Salut és aquella que s'aplica en la prevenció de les malalties i com a tal l'anorèxia i la bulímia nervioses poden ser previngudes. Els trastorns de la conducta alimentària són malalties causades per l'acció de diferents factors: psicològics, socioculturals i físics, són trastorns de causa múltiple i en els quals no sempre és fàcil esbrinar les causes principals que han desencadenat la malaltia en un cas concret . La pregunta clau és: Què poden fer els pares per evitar o reduir l'aparició d'aquest tipus de comportaments potencialment perillosos? Hi ha dos aspectes fonamentals, el primer és que pares i mares precoçment ensenyin als fills a menjar correctament, tant en la composició i quantitat dels aliments com la forma de menjar, més endavant quan per l'edat ho puguin comprendre cal ensenyar què és una alimentació saludable i la importància de no saltar-se àpats. La família ha d'instaurar com una rutina fer almenys un àpat al dia tota la família reunida al voltant de la taula, aquesta taula ben disposada, en una conversa agradable i distesa perquè sigui assumida per tots, de manera progressiva a mesura que creix el nen , com un acte familiar agradable desitjat.\nEl segon aspecte, i té una gran importància, és el paper que té la família en l'educació respecte a la imatge corporal, mitjançant el consell i exemple dels pares dels nens i adolescents han de desenvolupar les habilitats i interessos per portar una vida rica i satisfactòria sense basar-la en el pes o les dimensions corporals. Se'ls ha d'ensenyar que hi ha un ampli ventall de cossos, tots diferents i normals i que aquesta és la gran riquesa de la natura, fer-nos únics, i aprenent a evitar la discriminació, els comentaris o bromes sobre el cos alhora que es fomenta l’acceptació de la varietat d'aquests. Els fills han de conèixer, per la informació que els pares els donen, els aspectes negatius de certes conductes assumides per ells sense control amb una finalitat estètica. S'ha de promoure la comunicació entre pares i fills, potenciar l'afectivitat mostrant empatia de cara als sentiments dels fills i donar eines útils per desenvolupar una bona autoestima, amb una correcta assertivitat i bones habilitats socials. En aquest sentit és positiu que pares i mares tinguin clares algunes pautes que poden prevenir l'aparició de comportaments de risc, és fàcil donar consells però em permetreu alguns validats no només per l'experiència sinó a través de molts estudis. Cal evitar la sobreprotecció dels fills i també l'excessiva rigidesa, s'ha de promoure progressivament l'autonomia i la independència sense una excessiva i precoç llibertat ni un control extrem més enllà del que correspon a l'edat. Hi ha una màxima que tots hauríem de conèixer i aplicar i és el "sentit comú". Cal ensenyar-los que dels seus errors s'extreguin coneixements i després experiències positives. El que s'ha exposat anteriorment és més fàcil si es fomenta la comunicació en la família, els fills han de veure que les seves\nQue els nostres fills es coneguin, s’acceptin i es vulguin i el futur serà seu.\nidees i opinions són escoltades i tingudes en compte, al mateix temps que aprenen que hi pot haver diferents punts de vista i així aprendre a ser tolerants i acceptar les diferències respectant l'autonomia dels altres i aprenent els límits de la pròpia. És molt important que els pares potenciïn l'autoestima positiva dels fills i han d’elogiar quan assoleixen fites per a ells importants i no només per als pares, però sobretot donar afecte i confiança quan aparentment hagin fracassat o es trobin perduts. Que se sentin valorats, no solament pels èxits escolars o pel físic, també per les petites coses quotidianes. A través d'aquesta bona comunicació entre pares i fills es construeixen les eines per fer una crítica constructiva dels estereotips, modes, consells i ideals que transmeten els companys i els mitjans de comunicació i que poden ser perjudicials per a l'òptim desenvolupament psico-físic del menor. Per això és bo veure la televisió o les revistes amb els fills i filles i després conversar sobre aquests temes. Cal evitar que per raó de la seva edat tinguin expectatives irrealitzables o excessivament exigents, no és cert això tan enganyós que s'escolta amb tanta freqüència que "un pot ser allò que vulgui", evitar també que els fills compleixin les expectatives dels pares que ells no comparteixen, cal no posar límits excessius ni imposar les fites pròpies del pare o la mare. S'ha de promoure la iniciativa i l'autonomia del fill o la filla, ensenyar-los a ser assertius i amb bones habilitats socials. Finalment permeteu-me tornar al tema de la dieta, una alimentació saludable és aquella a través de la qual es pot aconse-\nguir i mantenir un funcionament òptim de l'organisme, és a dir, garantir un creixement i desenvolupament adequats en qualsevol edat i estat fisiològic al llarg de la vida, permetre conservar o restablir la salut i reduir el risc de patir malalties. Perquè es puguin donar aquestes condicions, una alimentació saludable ha de ser suficient, completa, variada i equilibrada, satisfactòria, segura, sostenible i assequible però també adaptada a les característiques individuals. S'entén que l'alimentació és suficient, completa, variada i equilibrada, quan cobreix, en les quantitats i proporcions idònies, les necessitats d'energia i nutrients que requereix l'organisme en les diferents etapes de la vida, garantint la diversitat d'aliments i\nde les correctes tècniques de preparació. Una alimentació saludable ha de ser una proposta viable amb un pressupost raonable, de la qual ningú quedi exclòs. Finalment recordem una recomanació final: que els nostres fills "es coneguin" (característiques físiques i psicològiques, el seu caràcter i personalitat, virtuts i defectes), després que "s'acceptin" com són i desenvolupin capacitats de perfeccionament i finalment que "es vulguin" i si aconsegueixen aquests objectius sense dubte el futur serà seu. Dr. Vicente Turón Psiquiatra especialista en TCA\nTeràpia assistida amb gossos per a joves amb trastorns alimentaris i amb trastorns de conducta. A la Fundación FITA apostem per la incorporació de noves propostes metodològiques que millorin la qualitat del tractament en TCA i TC i ajudin a millorar la qualitat de vida de les persones afectades per malaltia mental.\nprogramació específica que afavoreix l'aprenentatge individual, la modificació de conductes i el treball de les dificultats personals, produint millores en el funcionament físic, social, educatiu, emocional i/ o cognitiu de la persona.\nEn els darrers 5 anys hem apostat per la incorporació de la Teràpia Assistida amb Gossos, que consisteix en incorporar un gos que ha estat educat i preparat específicament per fer aquesta tasca i un Tècnic en intervencions assistides amb gos que faci de guia d’aquest per complementar els serveis i aportar una experiència holística, vivencial, directa i no tan artificial en àmbits sanitaris i residencials, educatius, institucionals i familiars. La idea parteix d’utilitzar la teràpia assistida amb gossos pels joves afectats de trastorns alimentaris (anorèxia i bulímia nerviosa, trastorns alimentaris no especificats i obesitat) i també, amb joves amb trastorns de la conducta. La teràpia assistida amb gossos aprofita les capacitats emocionals, comunicatives i relacionals que el contacte amb els animals pot produir en les persones. És una activitat terapèutica amb uns objectius i una\nAquest projecte complementa el tractament de caràcter integral i interdisciplinari, oferint una nova via d’abordatge terapèutic en la rehabilitació d’aquests joves.\nLa teràpia assistida amb gossos aprofita les capacitats emocionals, comunicatives i relacionals que el contacte amb els animals pot produir en les persones\nUnidades de Psiquiatría General ITA especialistas en salud mental, es una red integrada por centros altamente especializados en trastornos mentales: Trastornos de la Conducta Alimentaria, Trastornos de Conducta, Adicciones, así como integra varias Unidades de Psiquiatría General (UPG). El modelo de tratamiento característico de ITA, también se implementa en la UPG: ○ ○ ○\nAyuda al paciente en el control del síntoma Intervención en el malestar que se encuentra en la base del síntoma Acompañamiento al paciente en el proceso de recuperación de su entorno social, familiar y ocupacional.\nEl método de ITA pone a la persona en el centro del tratamiento y ofrece un conjunto de intervenciones interdisciplinarias en las áreas psiquiátrica, psicológica, médica y psicopedagógica. La UPG aborda diferentes problemáticas que tienen en común las dificultades de adaptación de la persona en su medio. Estas dificultades, suelen dar lugar a trastornos mentales como los Trastornos de Ansiedad o los Trastornos del Estado de Ánimo. Por otro lado, algunas personas con patologías de curso crónico, como son los Trastornos de la Personalidad o los Trastornos Psicóticos, sufren a menudo empeoramientos y momentos de crisis que dificultan todavía más su adaptación a la vida cotidiana, requiriendo de una intervención precisa y eficaz.\nLa red asistencial de ITA UPG dispone de: Centro Residencial 24h Orientado a aquellas personas que se encuentran en una fase aguda del trastorno y que requieren supervisión continuada. Con centros en Alcalá de Henares, Madrid, Barcelona y Zaragoza Hospital de Día y Consultas Externas Permite que el paciente combine el tratamiento con la continuidad de las actividades de su vida cotidiana. Facilita la recuperación de los espacios de ocio, formación y la incorporación laboral como componentes del plan de recuperación de cada persona. Con centros en Alcalá de Henares, Madrid, Barcelona y Zaragoza\nCanal fita primavera 18 #ituquepensesfer\nAdolescents i Trastrons de la Conducta


Denuncien que la policia espanyola hauria ignorat la violació d'una menor finlandesa en no entendre-la parlar anglès ! directe!cat\nPolítica Última actualització Divendres, 1 de juny de 2018 18:00 h\nL'exdiputat finlandès Mikko Kärnä apunta a la "vergonya d'Espanya" i diu que el cas s'investiga al seu país\nRedacció| Una noia finlandesa de 17 anys hauria estat víctima d'una violació en grup a la localitat malaguenya de Fuengirola i la policia espanyola hauria ignorat la seva denuncia en no entendre-la parlar en anglès. Així ho ha denunciat el -fins fa poc- diputat finlandès, Mikko Kärnä.\nLa imatge que ha usat 'iltalehti.fi' per il·lustrar el tema\nfinlàndia, fuengirola, Mikko Kärnä, policia espanyola, violació\nKärnä ha adjuntat a la seva denúncia -via Twitter- un article de 'iltalehti.fi' on s'explica que la víctima hauria anat a la Policia Nacional per denunciar els fets; així com a l'hospital, després de l'agressió. Amb tot, diu el diari que no hi ha constància de cap denúncia a la policia de Fuengirola, que no ha fet absolutament res per investigar els fets. A banda "d'altres motius", s'apunta al fet que els agents no van entendre la noia quan els parlava en anglès i van decidir ignorar-la per no buscar-se una feina extra. La violació hauria estat l'abril passat, a la platja de Fuengirola, i -segons 'iltalehti.fi'- la noia encara es troba molt trasbalsada.\n"Vergonya d'Espanya", ha escrit Kärnä en relació als fets. L'exdiputat finlandès també ha informat que el cas està sent investigat al seu país i ha sentenciat la publicació amb un "sense paraules".\n— Mikko Kärnä (@KarnaMikko) 31 de maig de 2018\n3 de juny de 2018, 14.10 h\n#1 Calla d'una vegada fill de la gran puta. Torna a escriure aqui i resa per la teva vida\n2 de juny de 2018, 16.34 h\nQue en són de llests els espanyols?\nAmb això de no voler saber llengües no saben ni el que fan!\n2 de juny de 2018, 12.36 h\n2 de juny de 2018, 11.00 h\n-"en no entendre": és ininteŀligible. Pel context es dedueix que ha de dir: l'ha ignorat perquè no l'entenia.\n-una noia. No "una menor"\n2 de juny de 2018, 09.53 h\nQualsevol altre persona, am... Llegir més\n2 de juny de 2018, 09.52 h\nAnalfabeta bejota, caldria que fossis capaç de quantificar un xic la ximpleria que esmentes.\nQuan dius "colla de ximples", et refereixes a ximples com els africans als qui pagues per que et sodomitzin? o potser ximples com els nens als qui dona pel sac el pedófil del teu pare, el que et va introduir a tu en l'homosexualitat passiva? O potser ximples com els altres africans aquells, clients de la teva mare, que us deixen els llençols plens de taques de semen?\nExplica'ns-ho, PPo... Llegir més\n1 de juny de 2018, 18.37 h\n1 de juny de 2018, 18.27 h\nN.B. COLLA DE XIMPLES !


Rutes prehistòriques: Què es pot veure al blog\nDolmen: Nom provinent de l'expressió bretona "Taol maen", que vol dir taula de pedra. És una construcció megalítica d'era prehistòrica, formada bàsicament per lloses que donen lloc a una cambra sepulcral, coberta amb pedruscall i terra. Aquest terra i pedruscall, anomenat túmul, era necessari per a poder col·locar la llosa de coberta.\nConstrucció teòrica d'un sepulcre megalític:\nExtret de "El Megalitismo como germen de Tartessos"\nAmb aquesta explicació ràpida entrem en diverses variants i tipologies de sepulcres que van variant amb el temps, el lloc i les circumstàncies naturals.\nDolmen simple: Cambra sepulcral megalítica de dimensions variables segons el lloc, però cap té corredor d'accés. Molt típic a la zona sud de França, tot i que també n'hi ha a Catalunya.\nGaleria coberta o sepulcre de corredor antic: Tipologia de dolmen, en la que l'accés a la cambra sepulcral és exactament igual a aquesta en amplada i alçada. Són datables al Neolític Mitjà - Neolític Final, vers el IV mil·leni a.n.e.\nDolmen de Llanera o Llobera (Catalunya)\nGaleria Catalana o sepulcre de corredor: Arquitectònicament parlant, són iguals a les galeries cobertes, amb l'única diferència que el corredor d'accés a la cambra funerària és més estret i baix que aquesta. Van ser construïdes vers el III mil·leni a.n.e. i utilitzades fins el II mi·leni a.n.e. Són molt freqüents a l'Empordà.\nDolmen de La Gutina (Catalunya)\nCista de Tavertet: Estem parlant dels sepulcres més antics de Catalunya, datables a finals del Neolític Antic Postcardial, vers el final de V mil·leni a.n.e. i mitjants del VI mil·leni a.n.e.. De construcció no megalítica, són cistes aèries quadrades o rectangulars d'ús individual, cobertes per una obra tumular de grans dimensions. A la fotografia, en el forat que es veu, és on hi ha una de les cistes. Els arqueòlegs van decidir reomplir-la per preservar la malmesa estructura, aquesta va ser datada per C-14 vers el 5800 a.n.e.. Esmentar que d'aquesta tipologia només hi ha documentades set tombes.\nCista del Padró II (Catalunya)\nCista: Sepulcre d'ús individual o en parella, rarament s'hi han trobat més individus. Amb forma rectangular de lloses no megalítques i sense corredor d'accés. Utilitzat a moltes zones de Catalunya. Tot i que la més antiga que se ha localitzat, es troba prop de Laussana, a Suissa, amb una datació de vers el 4300 a.n.e.. A Catalunya les més antigues són del Neolític mig, aquestes amb obra tumular, fins les que no disposen d'aquest farciment, que són datables fins a l'Edat del Ferro.\nCista de la carretera de Calonge (Catalunya)\nCista megalítica: Caixa tancada pels 4 costats i amb accés per la llosa superior. Com que aquesta s’ha de posar i treure sovint, no pot ser massa pesada i per tant les cistes no acostumen a ser gaire grans. Són d'era neolítica a Catalunya.\nCista megalítica del Gavatx (Catalunya)\nArca amb vestíbul pou: És una cambra simple amb accés en forma de pou al mig del túmul tapat amb una llosa. Permetia accedir a un vestíbul traient la llosa horitzontal de més petites dimensions. Aquest vestíbul donava accés a la cambra sepulcral per una llosa vertical. Només n'hem vist a l'Alt Emporda. Construïts entorn del Calcolític, vers el 2200 - 1800 a.n.e.\nSalt d'en Peió (Catalunya)\nCambra pirinenca: Dolmen simple, amb les lloses poc o gens treballades i una, la d'accés, amb una llosa rebaixada o de més petites que feien de porta al sepulcre. Típic dels Pirineus, tot i que també n'hi ha a la part sud-oest de Catalunya. Temporalment, podem situar-les a finals del Calcolític i Bronze Antic (2200 - 1500 a.n.e.).\nTarter del Clot de les Basses II o del Coll de la Bernadella II (Catalunya)\nCistes solsonianes: Com un sepulcre de fossa, o sigui sense túmul, però de forma rectangular i d'ús individual o en parella. Típic del Solsonès, Catalunya. Són dels sepulcres més antics de Catalunya, datant-se entre el 4100 i el 3400 a.n.e.\nLlor VI (Catalunya)\nParadolmen: Sepulcre megalític format per rocs naturals, que l'ésser humà condicionava i/o modificava l'estructura, per crear una cambra funerària totalment tancada, com un dolmen. En ocasions, disposa de corredor megalític d'accés a la cambra. A Catalunya, aquests exemplars són datats al Calcolític i l'Edat del Bronze.\nPedra sobre altre (Catalunya)\nCova-dolmen: Cavitat natural utilitzada com a sepulcre, amb corredor megalític.\nCova-dolmen del rec de la Quarentena I (Catalunya)\nArc-boutée: Sepulcre prou peculiar, és com si fos una galeria coberta, però sense les lloses de coberta i amb els laterals inclinats cap a l'interior del corredor; en tenir aquest estil peculiar, impedeix que disposi de cambra seepulcral. Només l'hem vist a Bretanya.\nLeskonil o Ti ar C'horriged (Bretanya)\nAngevin o à portique: Sepulcre de cambra quadrada o rectangular amb corredor més estret que aquesta, normalment només tenen una llosa de coberta. Clar que el de la fotografia és exageradament gran per només tenir-ne una, de llosa de coberta. Només cal mirar l'entrada al corredor per saber per que li atorguen el nom d'aporticat.\nLa Roche aux Fées (França)\nTransceptes: Tipologia de sepulcre on el corredor dona accés a diverses cambres sepulcrals, a cada costat d'ell.\nLarcuste I (Bretanya)\nAveyron: Estil dolmènic prou semblant a una cambra simple, però amb la diferència visible del gruix de les lloses laterals, que són un xic més primes de l'habitual i només té una llosa de coberta.\nSoulobres A (França)\nLot: Sepulcre idèntic a l'anterior, amb la diferència de que té una llosa de coberta de dimensions més grans al sepulcre, i obviament molt més pesada.\nSchwörstadt: Estil típic de la zona fronterera entre Alemanya, Suïssa i França, tot i que no se per quina raó, també n'hem vist més a l'interior del país francofon i a Menorca, és de fàcil reconeixement, ja que la llosa que dona accés al sepulcre resta perforada cilindricament (Cal dir que els de Menorca i la França més central no són exactament iguals, tot í que tenen el forat) . La resta de l'arquitectura del megàlit és idéntica als dolmens simples. Els Schwörstadt són datables al centre d'Europa vers el 3000 - 3500 a.n.e..\nPierre Percée ( Suisse)\nSepulcre de corredor portuguès: Dolmen típic al sud-oest espanyol i Portugal, amb corredor aporticat de dimensions prou considerables, i una cambra sepulcral de gran alçada formada normalment per set lloses, donant-li forma heptagonal a la base de la cambra i treballades en forma concava donant-li més amplitud encara a l'estança, i una llosa de coberta totalment planera. Es pot datar vers el Neolític final portuguès.\nAnta grande do Zambujeiro (Portugal)\nAnta: Dolmen típic a Portugal. Idèntic a l'estil anterior però de dimensions reduïdes, i a vegades, sense corredor.\nAnta da Herdade do Barrocal I (Portugal)\nAnta-capela: És un dolmen estil Anta, que en la seva vida històrica ha patit transformació per part de l'església cristiana. Molt típic a Portugal.\nAnta de Pavia o Capela de São Dinis (Portugal)\nNaveta: Construcció sepulcral de caracter col·lectiu, és un edifici de construcció ciclòpia, pedres treballades colocades en filera i una a sobre del altre. Només es troben a Menorca. Són datables entre l'Edat del Bronze i l'inici del talaiòtic. Vers el 1800 - 800 a.n.e.\nNecròpoli de transició del Bronze: Estil de necròpoli del tot curiós, ja que es barregen dos estils d'enterrament; Els d'inhumació tumular i els d'incineració amb urna. Són datables a l'era de transició entre el bronze mitjà i el bronze final, vers el 1200 i el 1000 a.n.e. N'hem vist a la part oest de Catalunya i a la part est de l'Aragó.\nNecròpoli de coll del Moro (Catalunya)\nCamps d'urnes: Necròpoli formada per túmuls que contenen urnes funeràries amb les restes incinerades dels individus. Datable a la part final de l'Edat del Bronze.\nNecròpoli de Sebes (Catalunya)\nCistes Iberes: Sepulcres característics de l'era Ferro final - Ibera. Molt presents a la part sud-oest de Catalunya i est del Baix Aragó.\nMas de Toribio I (Aragó)\nRoca foradada: Monument megalític diferent a la resta... és del tot peculiar. Es tracta d'una roca granítica buidada interiorment per la mà de l'home, creant una cavitat totalment tancada. No es té clar, a dia d'avui, la seva funció, però una de les hipòtesis, és la que fos una cambra sepulcral. Només n'hem vist a Catalunya. Datat vers el Calcolític català, entre el 2200 i el 1800 a.n.e..\nRoca forada de Can Gol (Catalunya)\nHipogeu: Cavitat sepulcral escavada a terreny natural, que en ocasions pot tenir corredor d'accés megalític, i inclús n'hi ha d'estil paradolmènic. Aquests sepulcres contenien gran quantitat de cossos humans, pel que es creu que serien construïts després d'una gran epidèmia o un enfrontament tribal. Són datables al Neolític, entre el 6000 i el 2500 a.n.e..\nCosta de Can Martorell (Catalunya)\nCromlec peristàlit: Cercle de lloses de mitjanes dimensions envoltant el túmul del dolmen, és l'element de contenció de la terra i el pedruscall necesaris per a la construcció del sepulcre.\nCova d'en Daina (Catalunya)\nTúmul: Farciment de pedruscall i terra entre l'estructura del dolmen i el cròmlec. (És necessari per a la seva contrucció). Algunes tombes no tenen cròmlec, però sí obra tumular.\nRadials: Estil d'obra tumular que només he vist a el Baix Emporda i Alt Empordà a Catalunya, pel que crec que deu ser tìpic d'aquesta zona del mon. És una obra tumular normal i corrent, però hi van havent-hi pel mig del túmul lloses aixecades apuntant al megàlit. A la fotografia inferior la cambra funeraria ha desaparegut, però resten les lloses radials del antic túmul.\nRevolts de Torrent (Catalunya)\nCairn: Obra tumular feta només amb pedra. L'hem vist a Bretanya, però també n'hi ha a Escòcia, Irlanda i Gal·les. És datat a l'era neolìtica local.\nMenhir: Monòlit megalític prehistòric de forma allargada, plantada a terra en posició vertical. El treball humà es variable entre ells, igual que les seves dimensions. El mot prové del bretó maen, "pedra" i hir, "llarga". Es poden trobar sols o en grups (alineaments, cròmlecs o agrupacions sense ordre aparent).\nSón datables a Europa des del Neolític a l'Edat del Bronze.\nRoi Menhir o Camp du Cesar (Bretanya)\nEstela: Menhirs amb molt treball, que tenen les cares allisades i paral·leles entre elles, i que normalment tenen gravats. A l'imatge, les esteles de Reguers de Seró, les més grans i espectaculars trobades a Catalunya, i a Europa.\nReguers de Serò (Catalunya)\nEstela discoïdal: Monòlit treballat per totes les cares, donant-li forma circular a la part superior. Menhir típic de la cultura Celta. Datable a partir del segle VII a.n.e., fins al segle II a.n.e..\nEstela discoide de Coaña (Asturies)\nEstatues menhir: Monòlit amb totes les cares treballades, en les que després de l'allisat es feia un buidat de certes zones per aconseguir imatges humanes. Existents a gran part d'Europa, són datables entre el Neolític i el Calcolític.\nDame de Saint Sernin (França)\nAntropomorf: Monòlit creat amb forma humanoide, són datables des del Neolític fins a finals del Calcolític, entre el 6000 i el 1800 a.n.e..\nMenhir antrpomorf de les roques de l'Ivet (Catalunya)\nFàlic: Monòlits amb forma d'òrgan reproductor masculí, també són d'era neolítica o calcolítica. (6000 - 1800 a.n.e.).\nMenhir de la Murtra (Catalunya)\nInforme: Simplement un bloc erràtic en posició vertical.\nLa Pierres qui Vire (Bretanya)\nMenhir cristianitzat: Monòlit prehistòric decorat per l'església.\nMenhir de Barnils "vista del darrere" (Catalunya)\nMenhir de Barnils "vista davantera" (Catalunya)\nCròmlec: Paraula d'origen bretó kroumlech (kroum "corona" i lech "pedra", és un moument megalític format per pedres o menhirs formant un cercle o oval. Aquest monument el podem trobar a tot el mon, però nosaltres, com sempre, ens centrem a Europa.\nAquets megàlits són datables dins el Neolític i el Calcolític, vers el 3500 - 2000 a.n.e.. La seva funcionalitat és dubtosa, hi ha evidencies que és quelcom funerari, però també es demostra una certa evidencia astronòmica, amb les sortides i postes de sol.\nQuadrilàter: És com un cròmlec, però en disposició quadrada o rectangular. També té associat un cert coneixement de l'astronomia, ja que les seves cantonades estarien col·locades exactament vers a la sortida i posta de sol en temps prehistòrics.\nQuadrilatère du Manio (Bretanya)\nConjunt de menhirs: Aglomeració de menhirs sense ordre aparent.\nMenhirs de Huémoz (Suïssa)\nAlineament: Quantitat de menhirs plantats en línia recta o, en alguns casos, en posició determinada.\nInscultures: Bàsicament, són gravats. En alguna ocasió poden anar acompanyats de pintura.\nCassoleta: És el gravat més comú, almenys a Catalunya, i el podem trobar ben aprop de sepulcres, inclús els podem veure a les seves lloses, sobretot la de coberta. L'estil de les cassoletes també ha canviat amb el pas del temps, sent les primeres d'era neolítica i calcolítica, i les segones, molt més definides, d'era Ibera.\nRoques del Pla de Forcs (Catalunya)\nInscultures de Pedrafita (Aragó)\nRegueró: Acanalat de secció circular.\nInscultures de Planells I (Catalunya)\nCreu: Dos reguerons formant una creu.\nRoca de les Creus (Catalunya)\nPedra de sacrificis: Es creu que aquest tipús de gravat és creat per a ús ritual, ja que sempre es troba a zones amb aglomeració de sepulcres. Pot tenir diverses formes, tot i que la més típica és la del buidat circular de la roca, amb un acalanament en pendent per on es creu devia passar la sang, de l'animal sacrificat. S'ha de dir que poden haver-hi petites variacions, com el de la fotografia, que no té acalanament. També n'hi ha amb certs reticulats acanalats de reguerons i, cassoletes, també amb la seva fí amb certa inclinació.\nPedra dels sacrificis del Cau de la Mostela (Catalunya)\nPedra dels sacrificis de Can Cabanyes (Catalunya)\nReticulat: Conjunt de cassoletes connectades entre elles per reguerons.\nMas d'en Jerra (Aragó)\nCapades de moro: Forats de forma ovalada tallats a la paret típics de Menorca. Es creu que devien de tenir un ús ritual i en elles es dipositarien ofrenes, torxes, i fins i tot petites urnes. Pel que fa a les mesures, són prou variables, tot i que les dimensions més normalitzades són d’uns 60 centímetres d’alçada, 50 d’amplada i 40 centímetres de fondària. Inserim una imatge amb els diferents tipus de capades existents a l'illa.\nCapades de Moro segons l'Institut d'Estudis Catalans\nCapades de moro de Cala Morell (Menorca)\nSerpentiformes: Motiu gravat en alguns menhirs en forma de serp, similars als típics reguerons però bastant més pronunciats i arrodonits. Creiem que aquest en qüestió devia de ser quelcom prou típic, ja que hem trobat diversos menhirs amb el mateix gravat.\nMenhir de Castellruf (Santa Maria de Martorelles)\nBàcul: Explicació: Gravat superior dels dos que hi ha. En forma de bastó, tìpic també de la cultura egípcia. Molt visible a Bretanya, amb una datació del Neolític local.\nTable des Marchants (Locmariaquer, Breiz - Bretagne)\nAnimals: Animals de l'època. S'ha de dir que a la fotografia, els gravats són acompanyats amb una pintura moderna, que protegeix els gravats i facilita l'avistament als turistes que visiten aquest immens plafó rocós de Noruega.\nInscultures d'Áltá (Noruega)\nDestral: Eina de tall prehistòrica. Molt típic a Bretanya, amb una datació aproximada a l'era neolítica local. (És el gravat inferior).\nÍdols: Esser superior o divinitat, a la creència prehistòrica. Datables en un ampli ventall que va des del Neolític fins a l'Edat del Bronze, entre el 6000 i el 700 a.n.e..\nÍdolo de Peña Tú (Astúries)\nQuotidians: Gravats de la vida rutinària que hi havia en aquell temps; la majoria són animals domesticats o salvatges, però també hi ha guerrers, caçadors, recolectors, símbols sense explicació a dia d'avui, etc. Cal dir que aquestes inscultures han estat repassades amb una pintura especial que les fa més visibles pel visitant i les protegeix de les inclemències del temps.\nPintures: Doncs això, pintures. Cal tenir en compte que aquestes variaran la seva qualitat segons el temps en què han estat fetes i els agreuges naturals que pot haver rebut segons la seva ubicació (vent, aigua, humitat, etc.). Al blog, n'hi ha des del Paleolític.\nGrotte du Pech Merle (França)\nCova: Cavitat natural a la roca, entre grans rocs, etc., que pot ser utilitzada com a hàbitat o bé com a lloc d'enterrament.\nCova sepulcral: Cavitat no natural, tipus hipogeu, però de dimensions extremadament grans... només n'hem vist a Menorca. La més antiga és datada per C-14 vers el 2100 a.n.e.\nNecròpoli de Cala Morell (Menorca)\nCau: Petita cavitat creada artificialment aprofitant circumstàncies naturals per crear una cova de reduïdes dimensions.\nCova d'en Joan (Cataluya)\nTaula: És l'element arquitectònic més conegut, turística i socialment parlant de l'illa de Menorca. És un pilar d'un antic edifici que rep el nom de recinte de taula, que per la seva posició era el pilar central del recinte.\nEs tracta de dos monòlits rectangulars col·locats en forma de "T". Els monòlits esmentats poden sobrepassar els 4 metres de longitud, tant el que fa de suport com el que fa de capitell. Cal dir d'aquest últim que té un rebaix a la cara on s'arrepenja l'altre monòlit a mode d'encaix entre ells. Datables entre el 850 i el 550 a.n.e.\nTaula de Torrellisar Vell (Menorca)\nRecinte de Taula: Es creu que era un santuari, ja que al seu interior s'hi han trobat diverses estatuetes de divinitats estil a les estàtues d'Egipte, en bronze. A la part interna de les lloses més grans que hi ha a les parets de l'edifici hi ha una espècie de nínxols, que es creu que eren llocs on dipositar ofrenes o representacions d'alguna divinitat.\nAquest edifici es troba a la majoria dels poblats talaiòtics de Menorca, això sí, només n'hi ha un per assentament. La seva datació ronda vers el 600 a.n.e.\nRecinte de Taula de Torralba d'en Salort (Menorca)\nTalaiot: Estructura prehistòrica construïda a base de l'apilament ordenat de pedres de grans dimensions, arribant a unes alçades que poden oscil·lar entre els 3 i els 10 metres. Només es troben a Menorca i a Mallorca.\nSón datables entre el Bronze final i l'Edat del Ferro, vers el 800 - 0 a.n.e.\nTalaiot de Montefí (Menorca)\nSala Hipòstila: Estructura d'edifici ciclopi dels que no es té gaire informació. El seu nom és degut a que al seu interior hi ha diverses columnes que sostenten la coberta construïda a partir de lloses megalítiques allisades. Només n'hi ha a Menorca i pertanyen al període talaiòtic, vers el 850 -550 a.n.e.\nGalliner de Madona (Menorca)\nRecinte de Na Comerma de Sa Garita: Es tracta d'un element únic a l'illa de Menorca. És com una casa amb un pati exterior d'uns 270 metres², envoltat per un mur d'uns dos metres d'alçada en algun punt. Al costat nord-oest del recinte, s'intueix un taula... és del tot estrany. La seva cronologia és incerta, ja que no ha rebut cap intervenció arqueològica, tot i que es va trobar a superfície un vas, que el col·loca, segons els experts, a finals d'era posttalaiòtica.\nNa Comerma de Sa Garita (Menorca)\nAssentaments: Espai dedicat a la vida quotidiana dels habitants.\nPoblat Neolític: Són els més malmesos, ja que són datables a Catalunya des del 7000 a.n.e. (tot i que es creu que el fet de conrear i domesticar animals, que és el que va crear els poblats, es remunta fins al 10000 a.n.e.) fins al 2500, que és on va acabar aquesta era en aquesta zona del món, òbviament, l'estructura de les vivendes dels habitats neolítics va anar canviant, cada cop amb un toc més d'urbanisme. Però basicament podem dir que les cases dels poblats eren petites, fetes amb fang assecat al sol i palla.\nCa n'Isach (Catalunya)\nPoblats Ibers: Hàbitats en moltes ocasions fortificats, sobretot si es trobaven a una plana, construïts en pedra en sec i que per norma es disposaven les cases una al costat de l'altre fent un semicercle, tot prou variable segons el terreny, deixant al seu interior un pati comunitari, o un carrer central. Aquests poblats es troben per norma general a parts altes; cims de turons i llocs dominants de la contrada, des del que tenen gran visibilitat. Són datables entre el segle VI i el segle II a.n.e..\nGran Tossal Redó (Matarranya, Aragó)\nFortalessa Ibera: Basicament és un poblat, però en el que destaquen molt les estructures defensives, el mur pot arribar a tenir metres de gruix i un pas tancat al poblat, en el que els invasors quedarien totalment exposats, en alguns casos podien tenir fossar. Les cases es troben adherides al mur i disperses al seu interior. Són datables entre el segle VI i el segle II a.n.e..\nFortalesa dels Vilars (Catalunya)\nGranja Ibera: Petit conjunt d'estances, utilitzades per a la cria de bestiar i explotació de la producció agricola. Datables entre el segle VI i el segle II a.n.e..\nGranja ibera del Rabassats (Catalunya)\nPoblat Celta: Poblat fortificat normalment circular, construït en posició dominant. Les seves cases també solien ser de forma circular. D'elles, les més antigues eren fetes de fang i palla i les noves es feien de pedra en secs. Aquests poblats, anomenats castros es van construïr vers el segle VII a.n.e., tot i que hi ha autors que n'afirmen de l'Edat del Bronze.\nCastro de Cuaña (Astúries)\nPoblat del Bronze: Poblat de transició del típic poblat Neolític-Calcolític al poblat Iber, o de l'edat del Ferro. És diferencien dels poblats Neolítics-Calcolitics pel socol de les estances. que pasen de ser de fang sec, a ser de pedra, que aminorava molt efectivament l'humitat rebuda del sol, i la disposició de les vivendes era entorn d'una plaça o carrer central. Aquests poblats són datables a Catalunya, vers el 1800 - 800 a.n.e.\nPoblat de Genò (Catalunya)\nHàbitats a l'aire lliure: Espai en el que degut a les seves condicions naturals l'esser humà, l'aprofitava per crear un assentament.\nHàbitat Roches qui Dansent (France)\nHàbitat en cova: Simplement coves utilitzades com vivenda. Poden ser habituals o temporals, i en algunes s'hi ha trobat enterraments. Les primeres ocupacions són datables al Paleolític, i algunes d'elles utilitzades fins a era històrica, d'altres però, només fins al Neolític.\nCoves del Toll (Catalunya)\nFons de cabana: És el sòl de les antigues cabanes dels habitants de la zona, es distingeix del terreny normal per que normalment té un cert aplanament, delimitat per rocs de petites i mitjanes dimensions. La terra estudiada a les excavacions resta més compactada, degut al trepitjament humà continuat. N'hi ha molts a Navarra y són datables a l'era neolítica, entre el 6000 i el 2500 a.n.e..\nFons de cabana a Auñamendi (Nafarroa)\nAprofitament de recursos naturals:\nPedrera Neolítica: Zona on els habitants d'aquesta època tallaben la roca i la extreient per a les construccións megalítiques.\nPedrera Neolítica de Pierre Martine (França)\nMines en galeria: Només hem visitat les de Gava, consisteixen amb un laberint de tunels per trobar i extreure el material. Les de Gava, eren per a l'exteacció de la variscita, aquest material verdòs tant preuat a la prehistòria. Són datables al Neolític vers el 4000 a.n.e., pel que són les mines en galeria més antigues d'Europa, tot i que va ser re-utilitzada posteriorment. Són les úniques mines en galeria de Variscita, en ús a la era neolítica de tota Europa.\nMines Neolítiques de Can Tintorer (Catalunya)


EL DESTÍ D’EN FAUSTO/ EL DESTINO DE FAUSTO | Col·lectiu de literatura Pep Sempere\n← EL JOVE GUERRER/ EL JOVEN GUERRERO\nDOS CUENTOS MARAVILLOSOS →\nEl destí d’en Fausto: una faula pintada\nEl destino de Fausto: una fábula pintada.\nOliver Jeffers (text i il·lustració)\nAnna Llisterri (traducció)\nEd. Andana 2019\nUna faula on predomina la il·lustració sobre un text sense recorregut literari. Text fred i directe que acompanya l’acció freda i directa.\nLes il·lustracions a quatre tintes: bronze, roig fluorescent, blau i groc. Les litografies les va fer a l’emblemàtic taller Idem de París utilitzant una impremta litogràfica tradicional, mitjançant un procediment artístic amb el que rendeix homenatge als primers contes il·lustrats.\n“Hi havia una vegada un home que volia posseir-ho tot”. Així comença aquest àlbum il·lustrat que ens remet a diferents històries amb un mateix final:\n“Fausto” de Goethe amb l’ànsia de satisfer les seues passions i el desig de coneixement viu i intuïtiu de la natura i el poder. Una lluita de l’home per a igualar-se amb els deus que pacta amb el dimoni però la seua ambició acabarà amb el seu cos i la seua ànima.\nAquest altre Fausto, faula atemporal, és la reencarnació de la societat consumista moderna, del capitalisme ferotge que pretén que una flor, un arbre, un bosc sencer, una muntanya, un llac, els animals, la mar, la natura quede sotmesa a la cobdícia , l’arrogància i la falta de respecte dels humans.\nAquest és un Fausto sense deus ni dimonis. Ningú ens dona el poder de posseir, ens l’hem pres nosaltres. No som capaços de veure’ns com una part minúscula com a éssers vius dins de la natura. No hi ha cap càstig diví sinó que ens el procurem nosaltres i també la pròpia natura, que no entén de càstigs ni de divinitats, i segueix el seu propi ritme. La natura estava abans i estarà després de nosaltres. Ella pot viure sense nosaltres però nosaltres no podem viure sense ella.\nComentat en Febrer 2021\nAquesta entrada s'ha publicat dins de A.-LLIBRES COMENTATS, El destí d'en Fausto/ El destino de Fausto i etiquetada amb a partir de 8-9 anys, Anna Listerri (trad), ed.Andana, El destí d'en Fausto, El destino de Fausto, Oliver Jeffers. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Arxius de Universitat de Lleida > Miquel Pueyo i París\nEl Síndic de Greuges presenta a Lleida l’informe corresponent a 2016\nPublished by Miquel Pueyo París on 9 de febrer de 2017\nSeguint el mateix format emprat en l'acte de presentació de l'Informe Anual 2016 a Barcelona, el Síndic ha organitzat una xerrada a la ciutat de…\nContinua LlegintEl Síndic de Greuges presenta a Lleida l’informe corresponent a 2016\n“Paisatge, país, pàtria. Josep Vallverdú i el Ponent imprescindible”. Presentació del llibre d’Ignasi Aldomà a Tàrrega\nPublished by Miquel Pueyo París on 23 de novembre de 2016\nPRESENTACIÓ DE PAISATGE, PAÍS, PÀTRIA. JOSEP VALLVERDÚ I EL PONENT IMPRESCINDIBLE, D’IGNASI ALDOMÀ. TÀRREGA, 23 de novembre de 2016. Gràcies a tots i totes per…\nContinua Llegint“Paisatge, país, pàtria. Josep Vallverdú i el Ponent imprescindible”. Presentació del llibre d’Ignasi Aldomà a Tàrrega\nÀfrica a Lleida (article)\nPublished by Miquel Pueyo París on 11 d'octubre de 2015\nDel 9 al 13 d'octubre, hi haurà una colla de persones cosint –sí, cosint amb una màquina endollada al vestíbul de l’antic Seminari, ara Rectorat— els centenars de retalls de roba que hi estan portant els lleidatans. De què van? Es tracta d’una performance que recrea la tradició africana d’utilitzar els teixits com a suport de commemoració i comunicació i que es proposa cosir –i penjar a la façana de la Universitat—una Gran Bandera de la Diversitat Cultural. La impulsora d’aquesta peculiar celebració –amb el suport del col.lectiu ZZZ i d’un estol creixent de voluntaris– és Tere Recarens, una artista catalana que viu i treballa a Berlín, coneguda per les seues accions i instal.lacions, que ha exposat al MACBA, Santa Mònica, MUSAC, Arco i la Fundació Joan Miró, i que ha treballat extensament a l'Àfrica, en el desenvolupament del projecte Maa Tere Manalen.\nContinua LlegintÀfrica a Lleida (article)


L’alcalde visita Marignane per a la inauguració dels Jardins Salvador Dalí\nDurant la seva intervenció, divendres de la setmana passada, Vila va felicitar la ciutat francesa per potenciar l’ús de l’espai públic amb la construcció dels nous jardins.\nL’alcalde va agrair el gest de posar el nom del figuerenc més universal, circumstància que crea un nou vincle entre Figueres i Marignane. Vila va recordar que l’agermanament amb Marignane, el 1968, va ser molt important per a la capital de l’Alt Empordà, la qual amb el pas dels anys s’ha convertit en una ciutat més oberta, més avançada i més europea.\nLa delegació figuerenca, amb l’alcalde i el regidor Pere Giró, va aprofitar la visita per conèixer la realitat dels diferents equipaments culturals -teatre, centre cultural i conservatori-, esportius i ciutadans de Marignane per valorar la conveniència de realitzar activitats que impliquin els ciutadans de Figueres i la ciutat francesa. També es van dur a terme reunions amb els principals agents econòmics i institucionals de la ciutat francesa.\nL’alcalde va lliurar un dossier informatiu als seus homòlegs francesos, amb un inventari de les entitats que actuen a la ciutat i un calendari amb els esdeveniments importants que hi tenen lloc al llarg de l’any. Un document que s’actualitzarà de manera continua i a on totes les entitats ciutadanes podran incorporar-hi informació sobre aquells actes que s’organitzin i que considerin que poden tenir ressò o complicitat a la vila de Marignane. També es rebran propostes o suggeriments per obrir intercanvis juvenils, d'idiomes, culturals, artístics o esportius entre les dues ciutats.\nDesprés d’un parèntesi, les relacions entre les dues ciutats es van reprendre l’any 2010, amb la voluntat d’implicar la participació activa dels seus ciutadans i associacions. Els principals actes d’aquesta nova etapa van ser, el mateix any, l’actuació de les alumnes del Conservatori de Dansa de Marignane al Teatre Municipal El Jardí; a més de la promoció turística i comercial de Figueres a Marignane, en què s'oferia als visitants de Marignane unes avantatjoses condicions en allotjament als hotels de la ciutat, a més de la participació a les visites "La Figueres de Dalí" organitzades per l'oficina de Turisme, entre d’altres.


Finques Canet | BBVA llença una hipoteca a tipus fix exclusiva per a cases eficients\nInici » Notícies » BBVA llença una hipoteca a tipus fix exclusiva per a cases eficients\nBBVA llença una hipoteca a tipus fix exclusiva per a cases eficients\nPer: cinco días\nBBVA reforça el seu compromís amb el medi ambient i estrena la Hipoteca Casa Eficient, destinada a l’adquisició d’habitatges amb màxima eficiència energètica (classificació A), que bonifica als clients compromesos amb el medi ambient.\nL’entitat detalla que la Hipoteca Casa Eficient de BBVA ofereix un tipus d’interès fix i en condicions especials per a tots aquells compromesos amb la sostenibilitat i que desitgin adquirir un habitatge amb màxima eficiència energètica (qualificació A). Fonts de l’entitat assenyalen que el preu "depèn de les característiques de l’operació", però per a un termini de 15 anys el tipus fix és del 1,20% per a tots els clients que compleixin les bonificacions (nòmina i assegurances) "simplement pel fet de comprar un habitatge eficient energèticament". "Estem premiant el que els nostres clients apostin per la sostenibilitat", comenten.\nLa hipoteca fixa estàndard que comercialitza BBVA ofereix un tipus des del 2% TIN (2,50%) TAE a 15 anys, amb una bonificació del 1% durant els primers sis mesos. A partir del sisè mes, la bonificació dependrà de la contractació de productes. En cas de domiciliar la nòmina i contractar una assegurança de multirisc de la llar i d’amortització de préstec, a 15 anys l’interès serà del 1% TIN (1,76% TAE). Finança fins al 80% per a primer habitatge.\nL’entitat aposta per la modalitat fixa en aquest producte en un moment en el que la contractació de tipus fixes pràcticament empata la formalització d’Hipoteques a tipus variable. Segons les darreres dades de l’INE, el 49,4% dels nous préstecs hipotecaris es constitueixen a tipus fix. De març a juliol, el tipus estable inclús va superar al variable.\nLes hipoteques verdes són, de moment, un producte residual a Espanya, però els experts sostenen que aniran guanyant terreny poc a poc al mercat hipotecari. A més de BBVA, altres entitats com Triodos Bank disposen d’hipoteques d’aquest tipus, en les que se sol aplicar un tipus d’interès lleugerament menor al del producte estàndard.\nAmb aquesta nova hipoteca, BBVA amplia la seva gama d’alternatives sostenibles en els seus principals productes financers a Espanya. Entre els darrers llançaments destaquen la línia de préstec per a la promoció d’habitatges d’alta eficiència energètica, el préstec Cotxe Ecològic, tant per a pimes i autònoms com per a particulars, o la primera targeta de plàstic reciclat a Espanya. A tancament de setembre, BBVA ha mobilitzat prop de 1.400 milions d’euros en productes d’inversió sostenibles i més de 2.800 milions d’euros en productes d’actiu a Espanya.\n“Volem que els nostres clients puguin adaptar-se a un nou entorn amb solucions adequades als moments que estem vivint i que a més facilitin la seva transició ecològica. Això els permetrà no només protegir el medi ambient, si no ser més resilients davant de futures crisis. Nosaltres, volem continuar essent un dels bancs més actius d’Espanya, oferint solucions sostenibles que impacten positivament en l’entorn”, afirma Ana Pitarch, responsable de clientes particulars de BBVA Espanya.\nSegons dades de la Comissió Europea, els edificis són responsables del 40% del consum energètic de la UE i del 36% de les emissions de gasos d’efecte hivernacle. Per aquesta raó, l’entitat considera que fomentar la compra d’habitatges amb certificació energètica ‘A’ és essencial per tal d’abordar el desafiament del canvi climàtic.\nLa sostenibilitat s’ha convertit en una de les claus per a la recuperació econòmica després de la crisi sanitària provocada pel Covid-19. Al 2018, l’entitat va anunciar el seu compromís per a mobilitzar 100.000 milions d’euros en finançament sostenible entre 2018 y 2025. A tancament de juny 2020, BBVA havia mobilitzat més de 40.000 milions d’euros (el 40% de l’objectiu fins al 2025) i s’ha compromès a ser neutre en emissions de CO2 al 2020.


AFA RAMON CASTELLTORT » Fem Escola\nPosted on febr. 11, 2021\tin Fem Barri, Fem Escola, General\nPosted on març 3, 2020\tin Fem Carnestoltes, Fem Ciutat, Fem Escola\nPosted on oct. 27, 2019\tin Fem Escola, Fem Esport, Fem Natura, Sortides\nLes plantes oblidades al menjador de l’escola – Reportatge de TV3\nPosted on maig 1, 2019\tin Fem cuina, Fem Escola\nDijous 25 d’abril un equip de gravació de TV3 va estar al menjador de l’escola. Durant la visita l’Oriol Càlichs, el responsable de la cuina, els va explicar com introdueix les plantes oblidades en els menús dels infants. Des de principi de curs l’associació Eixarcolant ,que te com a compromís el coneixement, difusió i utilització […]\nPortes obertes escola Ramon Castelltort 2019\nPosted on març 11, 2019\tin Fem Escola, General\nEl proper 16 de març d’11 a 13 hores l’escola farà la seva jornada de portes obertes! Podreu visitar l’escola i conèixer de primera mà els espais i com treballa l’equip docent. També trobareu activitats per a tots els infants: Circuit vial, Maquillatge, Circuit de psicomotricitat i Servei de bar! I podreu veure com es pinta el mural […]\nPosted on març 22, 2017\tin Fem Escola, Fem Esport, Fem Natura, General, Sortides\nPosted on nov. 25, 2016\tin Fem Escola, General\nPosted on maig 23, 2016\tin Fem Escola, Fem Esport


Eneida (vol. II). Llibres VII-XII - La Casa dels Clàssics\nAquest volum presenta els sis darrers llibres de l’Eneida, el poema nacional romà i una de les obres més influents i significatives de la literatura llatina, que explica la història d’Eneas, l’heroi que fuig de Troia i acaba sent el fundador mític de Lavínium. En aquests darrers sis llibres, s’explica l’arribada d’Eneas a la península itàlica i tots els conflictes que ha de superar per poder-s’hi establir i fundar el que acabarà sent la ciutat de Roma. El volum presenta el text original i la traducció, convenientment anotada, així com un pròleg de Josep Lluís Vidal, llatinista i catedràtic de Filologia Llatina de la Universitat de Barcelona.\nDotzè volum de la Bernat Metge Essencial.\nquantitat de Eneida (vol. II). Llibres VII-XII\nTraducció: Miquel Dolç