Ferran Centelles recomana fer “vins únics” als vinaters de Mallorca\nCentelles va aconsellar apostar per la singularitat i mantenir el preu dels vins | B.Ramon\nEl reconegut sommelier creu que no s'ha de tenir por a mantenir els preus si es manté la qualitat\nFerran Centelles, ex sommelier del restaurant El Bulli i actual responsable del projecte Bulli Foundation, ha estat a Palma on ha ofert les claus i els secrets del vi en un acte emmarcat en les jornades Wine Tour, organitzades per AgroBank i que comptaren amb la participació de les DO Binissalem, Pla i Llevant i l’IGP Vi de la Terra Mallorca.\nCentelles aprofità l’avinentesa per llançar un parell de missatges als vinaters mallorquins. Els va aconsellar amb fermesa una aposta clara per les varietats pròpies i una elaboració acurada per poder oferir un producte d’excel·lència. L’objectiu, va dir, és fer vins de gran qualitat, vins únics.\nBasant-se en aquesta màxima explicava que d’aquesta manera el sommelier pot recomanar un vi al client:”Has de beure aquest vi per que no hi ha res igual al món”, va dir gràficament. I ho raonava tot argumentant que cada vegada és més difícil aconseguir sensacions i experiències noves a uns cervells com els nostres, que estan “saturats d’informació sensorial”.\nEn aquesta línea, Centelles va recomanar als cellerers que eren presents a la sala que no es deixassin influir pels comentaris negatius que s’escolten sobre la carestia dels vins mallorquins. Creu que “si vols fer creixer del consum, referint-se als restauradors, has de tenir vins un poc més cars per que aquests vins estiren dels que tenen preus una mica més moderats”.\nAfegí també que “aquí hi veig potencial encara per pujar-los, el vi té discurs propi, hi ha varietats locals que altres zones productores, com ara Austràlia, per exemple, ara paguen una milionada per poder aconseguir tenir-ne de pròpies”. El sommelier concloïa que, per això, els cellerers no han de tenir por per què, va dir “els preus aquí són molt raonables“. A més, aconsellava fer servir la referència a la regió d’origen aprofitant el que això implica per marcar les diferències i les particularitats del producte. “Si vens el vi amb el nom de la regió, allargàs la vida del producte”, va dir, textualment.\nA la taula rodona es va analitzar la situació del mercat del vi que es fa a Mallorca/Cedida\nPoc deprés de la seva intervenció es va fer una taula rodona, dirigida pel periodista Miquel Àngel Adrover, de la qual en feren part el president de la DO Binissalem, José Luis Roses, el president de la DO Pla i LLevant, Antoni Bennàssar, i la presidenta de l’IGP Vi de la Terra Mallorca, Magdalena Mesquida. En aquesta taula rodona, Bennàssar va afirmar que “el que ens ha de fer vendre vi de Mallorca és la qualitat d’aquest vi”, una qualitat “basada en molta feina i la qualitat és cara. No podem fer vins econòmics”. I recordava que “els vins de fora del mateix nivell de qualitat tenen els mateixos preus que els d’aqui, tampoc no ho són econòmics. Els visitants que tenim, d’un cert poder adquisitiu, no els consideren cars, els nostres vins”,vadir.\nJosé Luis Roses entonava un mea culpa i reconeixia que queda molt fer per guanyar el mercat local:”Hem de reconeixer que la majoria de les visites que tenim als cellers són d’extrangers que o són residents a Mallorca o estan de pas, per ventura no hem obert les portes com toca als mallorquins per que coneguin els nostres vins”. En aquesta línea, Magdalena Mesquida apuntava la necessitat de posar el focus en la ciutat de Palma, on s’hi troba la major densitat de restaurants per metre quadrat de Mallorca. I Bennàssar afegia que la pandèmia ens ha obert els ulls a la realitat que quan no hi ha turisme, les vendes de vi cauen de l’orde del 50%. “Els bodeguers, abans, no s’havien d’esforçar per vendre el vi; ara s’ha hagut de lluitar i sortir a l’exterior però també s’han de fer accions a Mallorca, i els restaurants són el primer mercat a aconseguir“. “Hi ha noves vies a explorar, com negociar amb les organitzacions empresarials del sector actuacions que estimulin el consum”.\nEls vins mallorquins varen ser presents a la jornada de Wine Tour/B. Ramón\nRoses apuntava a la necessitat de considerar l’aeroport de Palma com un lloc estratègic on fer promoció ja que és la porta d’entrada obligada per la majoria de visitants que arriben a Mallorca. Coincidint amb aquesta realita, Magdalena Mesquida recordava que el concepte “Mallorca” és el gran paraigua en el qual poden aixoplugar-se totes les marques de qualitat.


Seminari FIB: “Acceleració d’arrencada de pàgines web” per David Ródenas – CatEi\nGoogle, obtenint informació dels serveis de Google Analytics i Double Click, publica en març del 2016 “The need for mobile speed: How mobile latency impacts publisher revenue“. En aquest article publica que “53% dels sites mòbils són abandonats si la pàgina triga més de 3 segons en carregar-se”, però tanmateix que “3 de cada 4 sites mòbils triguen més de 10 segons en carregar i el temps mig són 19 segons”.\nSi mirem el temps de càrrega total a Google Analytics o al navegador trobarem coses sorprenents: Amazon triga entre 15 i 45 segons en carregar la web completament, però tanmateix, en el segon dos ja veiem la web i la podem usar. Què ha passat? Podem aprofitar el mateix principi? Com puc mesurar de forma objectiva aquest temps?\nEn la xerrada s’exposarà el model RAIL de web performance, s’explicaran conceptes com el first meaningful paint i es mostraran eines que permeten mesurar de forma efectiva el rendiment de qualsevol site web des del propi navegador. També es mostraran tècniques de diagnosi i d’optimització.\nDavid Ródenas és enginyer en Informàtica per la UPC a la FIB (2003) i Doctor per la URV (2011). Té més de 15 anys d’experiència en el sector i més de 8 en formació. Va començar a programar fa quasi 30 anys, i per això li ha donat molta importància a la formació contínua. Durant l’etapa professional va començar a dirigir els aspectes tècnics dels projectes, guiant i formant als seus equips, i poc a poc s’ha anat convertint en un referent sobre les bones pràctiques i les eines actuals que ajuden a millorar la productivitat i qualitat.\nEl seminari tindrà lloc el proper dijous 4 de maig a les 19:00, a la Sala d’actes de la FIB (edifici B6 del Campus Nord UPC).\nÉs important inscriure’s ja que les places són limitades. Com és habitual, els socis teniu prioritat en l’assinació i podeu portar un acompanyant. Tot seguit teniu els formularis d’inscripció:\n3 Mai 2017 cateinf\tNews, web


Wikiloc | Ruta Castellar del Valles, Collsuspina, Castellar del Vallès\nCastellar del Valles, Collsuspina, Castellar del Vallès\nVista 271 vegades, descarregada 24 vegades\nRuta en btt que qualifico de difícil pel quilometratge i el desnivell. Durant tot el recorregut ens trobem amb vàries pujades que aniran castigant les cames.\nSortim de Castellar del Vallès en direcció Alzina Balladora, Cadafalch, Pla de les Forques, passem la carretera que va a Gallifa, coll del Pi d'en Guardia, els Plans, caseta dels Plans, Castellterçol.\nPer arribar a Castellterçol tenim vàries opcions, nosaltres ens és més divertit passar al costat la casa del Pererol i agafar un corriol que ens porta a la pista que ve de l'ermita de Sant Julià d'Uixols.\nA Castellterçol agafem la carretera a l'esquerra que va a Moià fins la gasolinera i girem a la dreta per anar a l'Esplugues, lloc que recomano visitar. Pujada lleugerament forta a Castellcir. Agafem la pista asfaltada fins la Penyora, Colsuspina, aeròdrom de Moià, la Coma, Monistrol de Calders, el Galí, Castell de Pera, can Brossa, coll de Palomeres, baixem a la carretera de Sant Llorenç Savall i fins a Castellar.\nRecomano, si les forces ens ho permeten, un cop a la carretera de Sant Llorenç direcció Castellar, a uns 400 metres aproximadament, agafar la pista a l'esquerra que ens portarà a la font del Plàtan i a Cadafalch, tot i que sortirà algun quilòmetre més amb alguns metres ascendents de més, no tornaríem per carretera.\nEl recorregut en general és molt variat, amb pujades, baixades i trams que ens permet rodar bastant, especialment un cop passat Collsuspina i Moià. De ben segur que us agradarà.


Info. About Edificis de Garriguella. What's This?\nⓘ Edificis de Garriguella\nSituada a linici del nucli urbà de la població de Garriguella, molt propera a lesglésia parroquial de Santa Eulàlia i formant cantonada amb els carrers Gran i de Llançà. Es tracta dun edifici de planta rectangular, amb un jardí força gran situat al sud, ambdós amb accés des del carrer Gran. La casa està formada per tres crugies adossades, la central amb coberta a dues aigües i les dues laterals a un sol vessant de teula. Al sud se li adossa un cos rectangular corresponent al garatge, cobert per una terrassa al nivell del primer pis. Consta de planta baixa, pis i golfes. La façana principal ...\nCa lHurtós és un edifici del municipi de Garriguella inclosa en lInventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està situat al sector sud-oest del veïnat de Garriguella Vella o Garriguella de Baix, a loest del nucli urbà de la població. Ledifici forma cantonada amb els carrers Principal, Figueres i la sortida del nucli en direcció a Peralada.\nSituada al bell mig del nucli urbà de la població de Garriguella, formant cantonada amb els carrers Gran i de Sant Josep. Edifici de planta més o menys rectangular, amb coberta a dues vessants de teula, distribuït en planta baixa, pis i golfes. La façana principal presenta un portal daccés rectangular cobert amb una petita teulada a un sol vessant de teula. A banda i banda hi ha dues finestres darc de mig punt bastides amb maons. Al pis, destaquen dues finestres rectangulars actualment tapiades, bastides amb carreus de pedra i llinda plana. La que està situada més al sud presenta la llinda ...\nCan Panseta és un edifici del municipi de Garriguella inclosa en lInventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està situat al bell mig del veïnat de Garriguella Vella o de Baix, a loest del nucli urbà de la població. La casa té la façana orientada al carrer Principal.\nCan Plaià és una obra del municipi de Garriguella inclosa en lInventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està situat al bell mig del nucli urbà de la població de Garriguella, la zona central del carrer Gran i amb façana posterior al carrer de Santa Eulàlia.\nCan Roig és una obra del municipi de Garriguella inclosa en lInventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està situat dins del nucli urbà de la població de Garriguella, amb la façana principal encarada la plaça de Noves i formant cantonada amb el carrer Nou.\nCan Roqueta és un edifici del municipi de Garriguella que forma part de lInventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està situat a loest del nucli urbà de la població, a lextrem sud-oest del veïnat de Garriguella Vella o de Baix. Ledifici forma cantonada entre els carrers Figueres i de la Torre.\nCan Sastret és un edifici del municipi de Garriguella que forma part de lInventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està situat al bell mig del nucli urbà de la població de Garriguella, la zona dencreuament entre els carrers de Santa Eulàlia, de lEmpordà i la plaça de lEsglésia.\nCan Soler és un edifici del municipi de Garriguella inclosa en lInventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està situat dins del nucli urbà de la població de Garriguella, al veïnat de Garriguella Vella o Garriguella de Baix. Ledifici forma cantonada entre la plaça de Baix i el carrer Principal. És una casa bastida vers linci del segle xix com ho testimonia la data 1801 que es pot apreciar en una llinda.\nCan Terol és un edifici del municipi de Garriguella inclosa en lInventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està situat al bell mig del nucli urbà de la població de Garriguella, la plaça de lEsglésia, al costat de lesglésia parroquial de Santa Eulàlia.\nCan Torres és un edifici del municipi de Garriguella que forma part de lInventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està situat al bell mig del veïnat de Garriguella Vella o de Baix, a loest del nucli urbà de la població. Ledifici està delimitat pels carrers Principal i Figueres i forma cantonada amb la plaça Gerisena.\nCan Trobat és una masia del municipi de Garriguella inclosa en lInventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està situat a linici de la població de Garriguella, molt a prop de laccés principal la vila des de la carretera C-252, amb laccés principal des del carrer Castelló.\nLa Casa la plaça de lEsglésia, 1 és una obra del municipi de Garriguella inclosa en lInventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està situada dins del nucli urbà de la població de Garriguella, davant lesglésia parroquial de Santa Eulàlia de Noves. Ledifici presenta façana la plaça i accés directe al pati posterior pel carrer de lOli. La finca està delimitada pel carrer Pompeu Fabra vers loest. Al balcó central de façana principal, es pot apreciar la data 1871 decorant la barana obrada en forja.\nLes Cases del carrer Principal de Garriguella són un conjunt dedificis del municipi de Garriguella que formen part de lInventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Es troben al bell mig del veïnat de Garriguella Vella, a loest del nucli urbà de la població de Garriguella. En formen part els edificis dels números 4, 5, 6, 7, 9, 14 i 16, tots ells inclosos en lInventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.\nMare de Déu del Camp és un edifici religiós del municipi de Garriguella comarca de lAlt Empordà inclòs en lInventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.\nSant Sebastià de Garriguella és una antiga capella rehabilitada del municipi de Garriguella inclosa en lInventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està situada a linici del veïnat de Garriguella Vella, a loest del nucli urbà de la població de Garriguella. Les restes conservades es troben adossades la masia de Can Teio, davant de lencreuament dels carrers Sant Sebastià i Mollet.\nÉs situada dins del nucli urbà de la població de Garriguella, molt propera a laccés principal al poble, des de la carretera C-252. Lesglésia és formada per dues zones ben diferenciades: el temple romànic original i la part moderna de ledifici. Ledifici original està situat la banda oriental del temple actual. Es conserva una part de la planta basilical de tres naus originària del temple i la resta ha desaparegut. La nau central més alta i ampla que les dues laterals i la coberta és de volta de canó ultrapassada, sostinguda per tres trams darcs torals de mig punt, recolzats damunt pilastres ...\nEl SAT Mare de Déu del Camp és un edifici del municipi de Garriguella que forma part de lInventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està situat al bell mig del nucli urbà de la població de Garriguella, formant cantonada amb la plaça de Noves i els carrers Mare de Déu del Camp i Bonavia.


Andorra signa un acord amb Sogecable per oferir per primer cop al Principat de manera oficial una plataforma digital La República\nAndorra signa un acord amb Sogecable per oferir per primer cop al Principat de manera oficial una plataforma digital\nSogecable i l’empresa pública Servei de Telecomunicacions d’Andorra (STA) han signat un acord per tal que l’oferta televisiva de Digital+ es pugui distribuir al Principat a través de la xarxa de fibra òptica a partir del mes de maig. La plataforma es comercialitzarà dins d’un paquet de serveis de pagament que també inclourà accés a Internet fins a 100 Mbps i telefonia. L’STA ha iniciat el desplegament de fibra òptica a principis d’any, i és previst que arribi a 16.000 llars a finals del 2008, i a totes les llars del país abans el 2010.\nFins ara els ciutadans d’Andorra que volien gaudir dels serveis d’una plataforma digital havien d’adquirir el descodificador a Espanya o França, abonar-se a un operador estranger i ajustar el seu terminal. Tot i que aquests operadors no teníen llicència per operar a Andorra, les persones interessades domiciliaven els rebuts en comptes bancaris espanyols o francesos per poder accedir al servei.\nAquest acord permetrà que els clients abonats a la fibra òptica gaudeixin de continguts de cinema, sèries, esdeveniments esportius i documentals, a més de l’oferta actual que ofereix la televisió digital terrestre gratuïtament.\n5 canals per TDT\nAquest estiu Andorra podria tenir 5 nous canals de TDT. Aquesta és la voluntat del ministeri d’ordenament territorial i de l´executiu. Segons ha informat Xavier Jordana la idea és que es puguin incloure canals temàtics i els que emeten películes serien els més adients.


Apartments Bellistra Labin Labin Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVergerijev Uspon 7, Labin, Labin, Croàcia, 52220 - Veure al mapa\nAl visitar Labin, vosté es sentirà com a casa a Apartments Bellistra Labin, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Apartments Bellistra Labin, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de piscina exterior, jardí. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Labin, el Apartments Bellistra Labin és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nTots els tipus de viatgers (19) Parelles (4) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants petits (10) Famílies amb infants grans (4)


Catalunya vista des d'Espanya - Diari de Girona\nCatalunya vista des d'Espanya\nagustí casanova i masferrer 19.06.2013 | 00:00\n«Catalunya sempre desitja fer-se el mec i alliçonar a la resta, cosa que els fa ser antipàtics i odiosos.»\nCatalunya vista des d'Espanya Diari de Girona\n«Catalunya és ingrata i bicèfala, escindida per les seves dues ànimes que hi conviuen. És clarificador que els dos grans equips de futbol siguin el Barça i l'Espanyol»\nDes que el president Artur Mas interpretà el desig en sentit independentista de la manifestació de l'11 de setembre he mantingut correspondència per internet i converses amb amics i companys, units per la urgència de parlar de l'actualitat social i política de tot allò que es cuina en el Parlament de Catalunya. Cap dels meus tertulians és català, dos viuen a Madrid i altres escampats per la península i el comú denominador és la bona educació, no exempta d'humor mordaç.\nA vegades els diàlegs amb alguns d'ells, especialment amb en Mario, un andalús gadità molt salat, amb qui més parlo, al principi tractem reflexions serioses, no obstant acaben lliscant sobre qüestions quotidianes com la puja dels preus o si entraran més o menys turistes que l'any anterior. Amb en Mario ens troben algun dia a sol ponent en una terrassa d'un quiosc arran de mar. Per a ell és incomprensible la figura política que s'ha format en el poder de Catalunya, on un partit, ERC, sigui al govern sense estar-hi, ensems a l'oposició estant-hi. És un pensador i quan abordo el tema de l'independentisme sempre em pregunta: "De quants diners estem parlant?". Ell ja està d'acord que els pobles puguin decidir el seu propi futur, però creu que al seu pensament l'ofega la crisi i l'opinió contrària de la majoria de ciutadans que només se senten, en demesia, espanyols i mai permetran que Catalunya se separi.\n«Els catalans heu de demanar permís per ser lliures i els espanyols mai us el concediran emparant-se amb la teoria que ja ho sou... És un problema polític, no legal, perquè les lleis es canvien si hi ha voluntat política, que no hi és perquè serien ximples el PP i el PSOE si preparessin el camí perquè els catalans fugin d'Espanya, ja que Espanya reconeixeria nacionalment i internacional que no s'ha portat bé amb Catalunya; això no passarà mai... Catalunya no necessita Espanya i Espanya necessita Catalunya i com qui té el poder de l'estat és Espanya, els catalans no podreu marxar-ne mai per molt de soroll que feu; la consulta sempre serà il·legal... Això és la neo-guerra que es lliura a la premsa i la televisió amb l'objectiu d'inundar l'opinió d'un pensament únic, la indissolubilitat per part d'uns i per part dels altres la dissolució; si falla la guerra mediàtica pot renéixer la guerra tradicional sempre latent». A sol colgat, en aquell moment finíssim del dia, quan el sol enrogit com una cirera madura es decideix a capbussar-se en el mar de color rosa, ens acomiadem i cadascú va sopar a llur casa.\nPer a alguns companys el procés sobiranista endegat és una aventura audaç i arriscada d'originalitat, ganes de cridar l'atenció i de presentar Catalunya orgullosament com un model a imitar, quelcom propi dels presumits catalans que volen ser sempre els més moderns del sud d'Europa per diferenciar-se notablement dels endarrerits africans. Catalunya sempre desitja fer-se el mec i alliçonar a la resta, cosa que els fa ser antipàtics i odiosos. Per a ells l'intent il·lusionant d'en Mas esdevindrà fallit. No se'l prenen seriosament fins ho justifiquen amb les últimes enquestes en les quals CiU perd suport català, sense adonar-se que el rep ERC, un partit independentista.\nCatalans díscols i rebels (em diuen) que històricament sempre s'han sentit incompresos i mai estan satisfets perquè no saben el que volen. Quan veuen el desori entre partits especialment per les vacil·lacions del PSC davant d'aquest tema es reafirmen en la seva posició: Catalunya és ingrata i bicèfala, escindida per les seves dues ànimes que hi conviuen. És clarificador que els dos grans equips de futbol siguin el Barça i l'Espanyol; ja està dit tot. Han recuperat els vells tòpics idiosincràtics; els fenicis i jueus catalans egoistes, avars, insolidaris, que sols pensen en ells, porucs sempre, i que es venen per diners o per interès comercial al millor postor. Altres companys ho contemplem amb indiferència, no s'ho prenen amb interès tot considerant que l'ànsia de llibertat s'eixuga amb diners, amb un finançament autonòmic més just.\nTanmateix els més baladrers contra el secessionisme al servei dels quals hi ha alguns canals de televisió insinuen que l'anhel d'alguns catalans de fugir d'Espanya s'ha de resoldre a la vella usança, a cops de pedra. Res d'entrar en un diàleg civilitzat, ni de negociació serena. Alguns disfressen la violència amb la suspensió de l'autonomia prevista en la Constitució (José María Aznar); si això no rutlla que l'exèrcit entri per la Diagonal de Barcelona. Alguns articulistes que escriuen en diaris catalans presenten el president de la Generalitat com l'anticrist, un beneitó incurable. És vergonyós els insults gratuïts que acostumo a llegir contra en Mas o els seus consellers. Hi ha alguns que creuen que només ells saben el que convé al poble català i es fonamenten en la creença que Espanya cada 50 anys ha de castigar militarment Catalunya amb una pluja de bombes i de nou tots a la rega. Aquest mètode bèl·lic i primitiu és defensat per l'extrema dreta, que proclama la indivisibilitat i unicitat del regne d'Espanya.\nTot i això alguns pocs intel·lectuals com Javier Pérez Royo, catedràtic de Dret Constitucional, el divendres de la setmana passada a la Universitat Blanquerna, es manifestà a favor no sols del dret a decidir sinó que considerà que la independència és un dret de qualsevol comunitat al marge del que diguin les constitucions. Una flor en l'erm.\nFer pedagogia sobre el sobiranisme per terres espanyoles és una fotesa, car no hi ha pitjor sord que aquell que no vol escoltar.


PODCAST 'La plaza de...' Vicent Llorens: “Esta ciutat té tres intangibles fonamentals: qualitat de vida, llibertat i seguretat” - Valencia Plaza\nVALÈNCIA. El nostre protagonista és geògraf i natural de Xeraco on reconeix que "mantinc als amics de la infància i encara tinc una bona relació personal". Va vindre a València a estudiar i després es va quedar a treballar en la pròpia Universitat de València, recorda "vaig arribar l'any 1982 i per a mi es va obrir el món, València era dinàmica i real".\nVicent és el director de la Marina de València, i recorda amb afecte els seus anys de joventut a la nostra ciutat. "Vivia al Col·legi Major Santiago Apòstol al carrer Comèdies i després en un pis amb companys al barri de Tendetes, en una zona de vivendes promoguts per una cooperativa de taxistes." Parla d’aquella València en emoció i admiració, diu “el dinamisme de la ciutat no tenía res a envejar a la moguda de Madrit.” Per eixemple recorda “la millor música pop anglesa es punjava en un local a Blasco Ibáñez”.\nVicent coneix molt be la ciutat i per suposat el front marítim, parla en sinceritat de l’ampliació del Port i de la gestió de la Marina i afirma: “El futur de València es juga en el front marítim”.


Cap a on s'encamina el vi ecològic català? | Cupatges\nAconseguir connectar amb els joves i treure vins singulars són les darreres propostes dels cellers\nLes presenten en primícia a Montpeller, un dels principals aparadors del món d'elaboracions eco\nJordi Bes | 28/01/2020 a les 08:12h\nArxivat a: Actualitat, Celler Credo, vi ecològic català, Finca Parera\nEl vi ecològic no deixa de guanyar pes entre els vins que es produeixen a Catalunya. L'increment de referències que els consumidors per escollir, fins i tot de grans cellers, incentiva els vinyaters a no parar quiets i miren d'innovar per diferenciar-se. L'interès per captar nous públics, especialment d'entre els joves, i combinar varietats i maneres d'elaborar poc usuals, són algunes de les línies de treball que tenen els cellers. Algunes d'aquestes novetats s'han pogut tastar aquests últims dies de gener a la ciutat francesa de Montpeller, on cada any per aquestes dates se celebren diverses fires professionals que són referents al món de vins ecològics, biodinàmics i dels denominats naturals. La més gran és Millésime Bio, però n'hi ha d'escala més humana, com Le vin de mes amis i Biotop, que serveixen per prendre bona nota dels vins que vindran.\nVins per esquivar la crisi del raïm\nL'únic celler català que ha participat en la fira de Le vin de mes amis ha estat Còsmic, que és el projecte de Salvador Batlle, i que bascula sobretot entre Agullana (Alt Empordà) i Rodonyà (Alt Camp). A Montpeller ha avançat la presentació del Connexió Còsmic, un blanc bàsicament de xarel·lo i parellada del 2019 que pugui ser atractiu per a hostaleria. Batlle l'ha fet motivat per l'escenari de baixos preus del raïm que s'han pagat enguany, i que no s'ha limitat només a això, ja que el seu pare solia vendre el raïm a un gran cavista que no li ha comprat ni un quilo. Ell li ha donat una sortida. "El vi no l'hauria fet si no hagués passat aquest greuge", explica Batlle, que aviat presentarà una nova iniciativa vinícola perquè es valori la tasta dels viticultors amb preus més justos. Una altra novetat del celler és el vi Destí, fet de moscat d'Alexandria i macerat amb pells durant la fermentació. Aquest raïm procedeix d'una vinya cobejada però que li van demanar que s'encarregués ell, detalla.\nEn els taulells dels cellers catalans que han pres part de la fira Biotop també s'hi han mostrat propostes que han cridat l'atenció.\nA Finca Parera han dut el seu bag in box (un recipient plàstic) que conté 2 litres de vi adreçat especialment als joves que volen celebrar una calçotada o una barbacoa i que volen evitar complicacions. S'anomena La Vividora i és un vi que, com el mateix celler defineix de manera molt escaient, és un tutti frutti. Segurament despistaria en un tast a cegues perquè conté una desena de varietats de raïm blanques i negres, així que, quan es degusta, és com si sonessin diverses simfonies de cop però que no es fan nosa entre elles.\nKike Vila, que és publicista i soci de Finca Parera, relata que hi ha "sensibilitat" entre els joves davant del vi eco i aquest envàs és fàcil de dur a tot arreu, però admet que justament el continent és quelcom a polir més perquè es posa vi eco en un envàs plàstic. "Hem de fer un esforç per ser coherents", indica. Enguany el celler també treu un nou vi a iniciativa de Vila, anomenat Kups, i que és un sumoll 100% del 2019 que s'ha elaborat com si fos un blanc de noirs, encara que a la vista és un rosat. "No hi ha molts casos de treballar el sumoll així", remarca. Surt al mercat aquesta primavera, i ara com ara té una subtilesa molt agradable. També preparen un nou ancestral, un tipus d'escumós on sol primar-se la sensació a fruita i la frescor, i tenen un most de xarel·lo per a qui no beu alcohol.\nUn "vi" blau que no serà vi\nPensada per a joves també és la nova proposta que treballa el celler Aessir, que fa vins de la DO Terra Alta i d'altres denominacions o territoris, com de Conca. El que ha fet és un pas singular amb una de les elaboracions ecològiques de boval d'allà, que és una varietat que aquest celler treballa habitualment. A la ciutat francesa ha mostrat un vi blanc de noirs però que en realitat ja no es pot considerar vi perquè és de color blau, per l'efecte d'un colorant orgànic, i perquè té un aroma afegit d'eucaliptus. L'objectiu també és captivar el consumidor jove, però en una hora que ja no s'acostuma a prendre vi, que és quan se surt de festa o a prendre una copa després de sopar. "Una vegada acabat el sopar ja no es consumeix vi", recorda Oscar Aessir. Per a qui concep el vi sense afegits pot resultar sorprenent, però ha atret molt l'atenció entre els assistents a la fira Biotop.\nA més de buscar com atreure els joves, els cellers eco miren de diferenciar-se entre ells. El celler Credo (DO Penedès), que forma part de Recaredo, està especialitzat sobretot en vins blancs de xarel·lo i s'han marcat com a fita treure al mercat vins més envellits, quelcom que no tan habitual en els blancs. "Volem ensenyar el potencial de la varietat xarel·lo", indica Àlex Bautista, mentre ofereix per tastar ampolles d'anyades com el 2012 o 2013 que mostren que són vins que encara estan en condicions òptimes per a ser consumits. Tenen aquesta voluntat perquè Recaredo es caracteritza per treure escumosos de llarga criança, abans sota l'empara de la DO Cava i ara sota el de la marca col·lectiva Corpinnat.\nAl celler Frisach de la DO Terra Alta poden mostrar un vi també de recent creació, Les Alifares, que és una garnatxa grisa que deixa un vi d'un atractiu color rosat per l'efecte de la maceració amb les pells. També trauran una carinyena negra de vinyes velles, però han hagut de deixar de fer la garnatxa peluda, perquè el propietari de la finca ha decidit arrancar-la pel seu compte perquè era vinya vella que donava pocs quilos de raïm, lamenta Joan Ferré. Tot plegat són les històries amb les quals es troben els cellers catalans que segueixen fent camí cap a l'ecològic. "No és una tendència. Ha vingut per quedar-se", insisteix Amaia Soto, que duu comunicació i màrqueting del celler Josep Masachs de l'Alt Penedès, si bé al Biotop hi eren amb els vins d'Els Vinyerons i d'Amós Bañeres.\nEls naturals segueixen generant debat\nTambé segueix ben viu el debat sobre si un vi natural pot o ha de dur sulfits afegits com a mínim per conservar-lo. Soto, que s'havia dedicat a exportar cap a països asiàtics, avisa que un vi natural sense cap sulfit afegit és molt sensible al transport i calen mesos perquè s'estabilitzi un cop arriba a destí. "S'ha abusat massa del sulfurós, però per exportar és una mica complicat fer-ho sense", defensa, però hi ha qui té un punt de vista oposat. Carmen López, del celler Uva de Vida (Santa Olalla, Toledo), assegura que els seus vins, que són sense sulfits afegits, han viatjat al Japó i Amèrica en perfectes condicions. El celler té més d'una dècada i treballa amb el morastell (graciano) i l'ull de llebre, però se centra molt en l'exportació perquè encara li costa reivindicar-se en el seu territori. En algun restaurant d'estrella Michelin han fet la prova de dur una ampolla d'Uva de Vida tapada i els comensals els resulta interessant el vi, però se sorprenen que sigui de Castella la Manxa. No dubta del motiu: el raïm no s'hi valora. "Som el rebost d'Europa del vi a granel", recalca. I a baix preu.


L’Institut Joan Amigó participa a la Fase Final de la “VI Copa Cangur de Catalunya 2019” | INS Joan Amigó i Callau\nL’activitat es va dur a terme al TecnoCampus de Mataró amb un total de 30 equips de tot el territori català, entre els quals hi havia l’Institut Joan Amigó, classificats a les fases locals corresponents d’un total de 370 equips participants.\nEn el concurs es presenten 12 problemes i 60 minuts de temps per resoldre’ls amb equips de 7 alumnes, a contra rellotge on la puntuació va variant i així augmentant la seva emoció.\nLa jornada es va dur a terme realitzant dues semifinals simultànies de 15 equips cadascuna on 16 aconseguirien el pas a la final. L’Institut Joan Amigó hi va participar amb un equip (Esther Arbós, Roger Esplugas, Clàudia García, Biel Nadal, Gemma Puig, Martina Requena i Aina Vázquez) que va mostrar una bona habilitat per resoldre problemes. Ens van acompanyar un equip reserva tot donant suport i perquè gaudissin d’aquesta experiència veient la gran quantitat d’alumnes treballant i amb tantes ganes d’obtenir un mateix objectiu.\nTots els centres participants van mostrar un molt bon nivell de raonament i de resolució de problemes i, encara que no vam poder aconseguir el pas a la final, els alumnes van gaudir d’una manera diferent de fer matemàtiques havent-nos classificat i quedat d’entre els 25 millors de tot Catalunya.\nFelicitacions a tot l’alumnat i professorat implicat!!


Graduació dels alumnes de 4t d’ESO: "Un final, un inici" - Joviat\nEl divendres 22 de juny a la tarda, vam celebrar al teatre Conservatori de Manresa, l’acte de graduació dels alumnes de 4t d’ESO de la promoció 2018.\nEl teatre es va omplir de gom a gom amb alumnes graduats, professors, familiars i amics. L’acte va estar conduït per quatre alumnes que es graduaven, va començar amb les paraules de Gemma Guerra, directora de Joviat 2 i va continuar amb les de la coordinadora d’ESO, Neus Serrano, que va explicar al públic assistent, el sentit de la secundària i del ritual de pas de l’ESO, amb una íntima lectura musicada.\nTot seguit, una representació de pares amb paraules molt emotives van explicar el pas per l’escola dels alumnes, remarcant els moments més significatius d’aquesta etapa, després va tocar el torn d’alguns alumnes, com a representants de la promoció, i de les tutores de 4t d’ESO, que van dirigir unes paraules amb molt sentiment a l’auditori i en especial als alumnes.\nL’acte va acabar amb les paraules de Jordi Vilaseca, director pedagògic, i va tenir moments molt especials, com la visualització d’un muntage de fotos que recordava el pas dels alumnes per l’escola, música en directe a càrrec de Sergio Padilla i el ball d’alguns alumnes que va omplir el teatre de ritme i molts somriures.\nDesprés de l’acte, molt emocional i relaxat, les famílies van poder gaudir d’un brindis amb cava i pica-pica de l’alumnat i professorat d’un sopar de comiat.


BSBC - Weekly Reminder - Primer Trimestre 2017-2018 - Setmana 01 - British school of Barcelona\nCastelldefels – Primer Trimestre – Setmana 1\nData Acte Horari Lloc\nDc 13.09.17 Fira d’Activitats Extraescolars 16.30 BSB\nNo hi ha programats actes específics per a Early Years i Primària aquesta setmana.\nConsultar pestanya Tota l’Escola\nRecordeu que els estudiants de Pre-University tenen permís per sortir de l’escola en els períodes de descans a partir del dimarts, 12 de setembre. Si preferiu fer-hi algun canvi, si us plau poseu-vos en contacte amb Mr Richardson, Director de Pre-University, a jake.richardon@bsb.edu.es.\nNo hi ha programats actes específics per a Secundària & Pre-University aquesta setmana.\nEmail Casa-Escola– Recorda’t de marcar l’adreça homeschoolcommunication@bsb.edu.es com a favorita, ja que moltes de les comunicacions de l’escola provenen d’aquesta adreça de correu electrònic\nSetmana del 18 de setembre – Early Years, Year 1, Year 2 & Year 3\nSetmana del 25 de setembre – Year 4, Year 5 & Year 6\nDijous, 28 de setembre – Key Stages 3, 4 & 5\nLlistat de Llibres de Text de Secundària 2017-2018


Recés de Quaresma del clergat - bisbattortosa.org\nEl dilluns 28 març ha tingut lloc el Recés de Quaresma del Clergat a la Casa Mare de les Teresianes. Després de resar l’Hora de Tèrcia, el sr Bisbe ens dirigí la Meditació centrada en els evangelis del temps de Quaresma, temps de conversió quaresmal cap a l’alegria pasqual.\nLa conversió testimoniada en el Ministeri sacerdotal ha de penetrar fins a la profunditat del nostre cor, guiat sempre per la Paraula de Déu. L’evangeli del Dimecres de Cendra (Mt 6,1-6.16-18) ens advertia del perill de fer el bé davant la gent perquè ho vegin: no ens hem de quedar en la materialitat del que fem sinó anar a la profunditat del cor. No hem de confondre evangelització amb publicitat; buscar el reconeixement de la gent és la temptació dels piadosos.\nLa necessitat absoluta de conversió era el missatge del 3er diumenge de Quaresma (Lc 13,1-9). Davant dues desgràcies, una per tirania de Pilat i l’altra per accident laboral, sense resposta al “per què m’ha tocat a mi?”, Jesús recorda la necessitat de conversió donant de debò importància a allò que en té.\nEl diumenge 4rt la paràbola del Pare misericordiós ens revela que no pot convertir-se de debò qui no coneix a fons el cor del Pare. El propòsit del fill pròdig de tornar a casa no era encara conversió sinó conveniència i simple desig de supervivència. La conversió autèntica neix de la trobada amb el cor del Pare fins a preguntar-me què és l’important a la meva vida. La conversió pastoral no és conversió a nosaltres mateixos sinó conversió al cor del Pare.\nL’evangeli del 5è diumenge (Jn 8,1-11) destaca l’avís del Senyor: Qui no tingui cap pecat, que comenci a tirar pedres contra la dona adúltera. Cal tenir sempre molt present la pregària inicial de l‘Eucaristia: l’acte penitencial, reconeixent-nos tots pecadors necessitats de la misericòrdia divina.\nDesprés de la meditació del sr Bisbe hi hagué llarg temps per a la pregària personal davant el Santíssim Sagrament, passant després a les comunicacions dels diversos Delegats. Compartint taula ens vam acomiadar fins a la Missa Crismal.\nRecés de Quaresma a l’arxiprestat Ribera d’Ebre-Priorat PARAULES DES DE LA CREU (III) 27-03-2022


Cap a un disseny ciutadà de la plaça de les Glòries\nMoltes persones han participat, i ho seguiran fent, en el procés de repensar aquest espai públic\nITZIAR GONZÁLEZ/ SALVADOR MATAS Arquitectes 13/12/2014 00:50\nFer ciutat és també desfer algunes de les idees fixes que planaven sobre la ciutat. Amb l’enderroc de l’anella de la plaça de les Glòries, cau la glòria d’una manera errònia d’entendre l’urbanisme i apareix amb força la plaça per reaprendre què necessitàvem d’aquesta disciplina. Fem Plaça és el nom d’una iniciativa ciutadana que des de fa un temps ocupa, festivament i pacíficament, les places i els jardins de Ciutat Vella i ens recorda la dimensió política i col·lectiva dels nostres espais per compartir. L’imperatiu del verb fer precedint el mot plaça és molt significatiu. De fet, a moltes persones ja ens comença a semblar impossible dir l’urbanisme sense fer alhora una crida a la cooperació ciutadana.\nCrec que no falsegem la realitat en situar en l’inici del lent i llarg procés de reconquesta de la plaça de les Glòries la lluita ciutadana i l’interès desinteressat d’algunes persones vinculades al moviment veïnal de quatre barris (Poblenou, Fort Pienc, Sagrada Família i Clot-Camp de l’Arpa). La presència continuada de ciutadania atenta als processos de transformació de la ciutat ha estat i segueix sent un element fonamental per a l’urbanisme. També ho són organitzacions com la Plataforma per al Transport Públic i un gran nombre d’arquitectes, urbanistes, paisatgistes i ambientòlegs que han escrit articles i han fet nombroses reflexions i aportacions disciplinàries sobre aquesta qüestió. Més enllà d’aquells que han tingut l’encàrrec de fer d’arquitectes directors i dels equips d’administracions públiques implicats, són moltes les persones que també s’han sentit cridades a dir i a fer la plaça de les Glòries.\nA finals del 2013 i després d’una primera volta on van quedar seleccionats els currículums de deu equips interdisciplinaris, va resultar guanyador en una segona volta l’equip de la UTE Agence Ter & Anna Coello de Llobet. Mentre ells tenen l’encàrrec de dur a terme el projecte executiu corresponent, un munt de persones continuem actives transformant dia a dia la plaça.\nAixí, l’interval de temps necessari per soterrar el pas de la Gran Via per sota la plaça obre l’espai d’intervenció per a la urbanització provisional de Glòries. Durant com a mínim quatre anys, la plaça de les Glòries tindrà una forma i una configuració que no serà refractària a la gent, sinó que la necessitarà més que mai. Sense moltes persones utilitzant les quasi nou hectàrees alliberades per a l’ús ciutadà, la futura plaça de les Glòries no seria mai el que pot arribar a esdevenir si l’anem prefigurant entre tots. El servei de Participació, amb la Laia Torras al capdavant, ha mirat d’establir col·laboració amb les associacions veïnals i amb els tècnics que els fem acompanyament i assessorament tècnic. Això ens ha permès sumar-nos puntualment a fer propostes per definir els usos provisionals, especialment a la part nord de la plaça. El repte, però, no és que algunes persones més actives estiguem proposant uns usos a l’administració que executa l’obra. El repte més important, segons el nostre punt de vista, serà la creació d’un nou espai d’autoorganització ciutadana per a la gestió del seu ús, no tan sols veïnal, sinó també ciutadà. Quantes entitats i organitzacions se sentiran cridades a fer plaça? ¿Se sentiran els veïns dels barris de l’entorn protagonistes d’uns espais que els necessiten tant a ells com al reconeixement de tota la resta dels barris? Qui vertebrarà la cooperació ciutadana per a la reconquesta real i efectiva d’aquesta plaça? Les associacions de veïns i veïnes dels quatre barris que hi conflueixen estan fent la crida i obrint pas a entitats i persones que es comencen a vincular a la tasca amb aquest propòsit com a principal objectiu. El disseny d’aquesta estructura, forçosament flexible i canviant, podria prefigurar una nova manera d’entendre els processos de transformació urbana. Horitzontalitat ciutadana. Fins i tot seria desitjable que els guanyadors del concurs per a la redacció del projecte els incorporessin com a agents prefiguradors de plaça. Transversalitat entre professionals i activisme ciutadà. Urbanisme inclusiu i cooperatiu. Sapiguem aprofitar l’oportunitat que ens brinda Glòries i sumem-nos-hi. Vinguem del barri que vinguem. Units per la traça històrica d’un rec Comtal que ens recorda el que tenim en comú. Una mateixa ciutat i una mateixa manera de reconquerir-la per a la vida.\nSi l’edifici del Disseny Hub serà el lloc des d’on veurem diferents maneres d’entendre el disseny, seria bo que la plaça de les Glòries mostrés que una altra manera de fer i dissenyar places és possible.


El Penedès sota les bombes : crònica d'un setge aeri 1937-1939. Alt Penedès, Baix Penedès i Garraf / Ramon Arnabat i David Íñiguez (Coord.) ; Adrián Cabezas i David Gesalí\nLocalització: Biblioteca de Catalunya; Universitat de Barcelona; Universitat Rovira i Virgili; Universitat de Girona; Universitat Pompeu Fabra; Biblioteca-Museu Víctor Balaguer (Vilanova i la Geltrú); Memorial Democràtic


Des de l’Àrea de la dona i polítiques d’igualtat del Consell Comarcal del Bages es desenvolupen polítiques de gènere. Una de les línies de treball és la prevenció de la violència masclista i és per això que s’estan portant a terme diferents projectes per a eliminar els estereotips de gènere i oferir altres models de relació als infants, a les famílies i a la comunitat educativa.\nEn aquest projecte hem volgut crear una exposició al voltant dels contes, ja que és un recurs didàctic molt potent i àmpliament utilitzat a les aules, especialment en educació infantil i primers cicles de primària, encara que també s’utilitza a altres etapes educatives.\nEl conte, transmès oralment o de forma impresa, a vegades s’utilitza amb l’objectiu d’ensenyar llengua, oral o escrita, altres com a element motivador per introduir continguts conceptuals i, en moltes ocasions, com a eix al voltant del qual sorgiran totes les activitats d’una unitat didàctica, com a element motivador, perquè no podem oblidar la quantitat de possibilitats que ens ofereixen aquestes històries, que a totes les nenes i a tots els nens els encanta escoltar.\nLa primera funció que té el conte, la primera funció de la literatura en general, és el delit, gaudir de les històries, dels personatges, de la màgia, dels fets intemporals... Però no és aquesta la seva única funció. A través dels contes inculquem a les noves generacions els valors dominants, socialitzem als nens i nenes, contribuint, d’aquesta manera, a mantenir “l’equilibri” i el poder establert.\nAquesta exposició té com a primer objectiu oferir contes sense estereotips de gènere, sense violència, sense desigualtat, on els personatges són lliures. Alguns d’aquests contes són nous, però d’altres són versions dels contes tradicionals, esperem que amb aquestes noves versions, més igualitàries, fem repensar la utilitat de les versions tradicionals.


Cerca totes les ofertes d'hotels a Veryan Entrada:\n1 ComentarisLugger Hotel...Habitacions per nit per només162 EUR Treverbyn House - Veryan...Habitacions per nit per només122 EUR Provender House...Habitacions per nit per només The Old School House...Habitacions per nit per només 1 ComentarisElerkey Guest House...Habitacions per nit per només Bay Cottage...Habitacions per nit per només Jago Cottage 4237+C50:S50C50:AR50...Habitacions per nit per només Caddydaw Cottage...Habitacions per nit per només Beach Hill Cottage...Habitacions per nit per només Treverbyn Lodge 88734...Habitacions per nit per només Laburnum Cottage 51746...Habitacions per nit per només The Hut...Habitacions per nit per només Més zones a Truro\nVeryan és la mescla perfecta de tranquilitat i oci a l'emocionant ciutat de Truro. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Veryan està agraciat amb envoltatns plens de vida, bons restaurants, zones de compra i increibles atraccions. Quan és hora de reservar l'hotel adequat a Veryan o a qualsevol lloc a Truro, Agoda.com ofereix els millors preus. Vostè podrà triar des d'una gran selecció d'allotjaments com l'acollidor Treverbyn House - Veryan o el servicial Lugger Hotel. Digui'ns les seves dates de viatge ideals a Veryan i us direm els preus ideals disponibles.\nHotels destacats a Veryan, Truro\nConstruit a l'any 1700, Lugger Hotel és un extra de distinció per a Truro i una el·lecció...\nAl visitar Truro, vosté es sentirà com a casa a Treverbyn House - Veryan, què li ofereix un...\nDissenyat tant per oci com per negoci, Provender House està situat idealment a Portloe; una de les...\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Portloe, The Old School House és...\nAl visitar Truro, vosté es sentirà com a casa a Elerkey Guest House, què li ofereix un allotjament...\nHotels a Veryan: Bay CottageBeach Hill CottageCaddydaw Cottage


Malalties més comunes de l'agapornis\n25 desembre, 2020 / 0 comentaris\nCom succeeix amb la majoria d’aus, els agapornis són veritables experts en amagar les seves malalties, i és que a la fi i al el cap, aquest és el seu mecanisme de supervivència, ja que els malalts i els febles són els primers en els quals es fixaran els depredadors de la naturalesa. Per quan el teu agaporni tingui símptomes evidents de malaltia, hauràs d’acudir immediatament a un veterinari, ja que la teva mascota estarà greument malalta i és probable que es deteriori ràpidament a menys que se li proporcioni el tractament adequat el més aviat possible.\nA l’observar al teu agaporni diàriament, aprendràs el seu comportament normal i podràs notar qualsevol cosa fora del comú. A continuació et mostrarem una llista de coses a tenir en compte com a possibles indicadors de malaltia, així com algunes de les malalties més comunes en ells. Segueix llegint!\nEls problemes de salut més comuns en agapornis\nAquestes són les malalties més comunes que es donen en els agapornis:\nDesnutrició: la deficiència de vitamina A i calci són les dificultats de salut més comuns que s’observen en aquestes petites i simpàtiques aus. Atès que les llavors són més altes en greixos que molts altres aliments, molts d’aquests addictes a les llavors també solen patir sobrepès. La vitamina A promou la gana, la digestió i també augmenta la resistència a les infeccions d’alguns paràsits.\nLes aus amb sobrepès són més susceptibles a: l’artritis i la malaltia de fetge gras.\nAltres malalties molt comunes són: conjuntivitis, pulmonia, diarrea, restrenyiment\nD’aquests problemes de salut es poden desenvolupar molts altres, de manera que val la pena parar atenció als símptomes de malaltia que et presentem a l’apartat següent.\nAlguns signes de malaltia en agapornis\nProblemes respiratoris o respiració anormal.\nCua movent-se constantment cap amunt i cap avall.\nSecreció de el bec, ulls o fosses nasals.\nPlomes de la cara i el cap cobertes de moc i llavors semidigeridas.\nMudes anòmales, PBFD, poliomavirus.\nCap, cua o ales caigudes.\nUlls inflats o apagats.\nCerta postura encorbada.\nPaquets o inflors en el cos.\nAllunyar-se, quedar-se al fons de la gàbia.\nPèrdua de pes considerable.\nAparença plomada, plomes esvalotades.\nPicar-se o desplumarse excessivament les plomes del seu propi cos.\nPatró de son anormal (normalment els agapornis dormen amb un peu doblegat cap amunt, el cap amagat sota l’ala o la el cap girat cap a l’ala i amb els ulls només parcialment tancats).\nQualsevol canvi en les activitats normals (parlar o xiular, jugar amb joguines, empolainar, cessament en la interacció amb altres aus o humans, nivells d’energia molt diferents, incomoditat a l’hora de quedar-se parat en un lloc).\nBeure molta més aigua del que és habitual.\nGàbia massa bruta tot i haver estat netejada recentment.\nCap, cua o ales caigudes\nSi notes qualsevol dels símptomes esmentats anteriorment, el millor és que no dubtis i portis el teu animal de companyia a ser examinat per un professional veterinari com més aviat millor.


Models de sol·licitud del Servei d'Atenció Domiciliària\nSol·licitud del Servei d'Atenció Domiciliària (Amposta)\nSol·licitud del Servei d'Atenció Domiciliària (Terrassa)\nEn aquests enllaços teniu mostres de documents de sol·licitud del servei d’atenció domiciliària. En concret, aquests dos són els que utilitzen els serveis socials de l’Ajuntament d’Amposta i l’Ajuntament de Terrassa.\nReglament del Servei d'Atenció Domiciliària de l'Ajuntament d'Amposta\nReglament del Servei d'Atenció Domiciliària\nEn aquest enllaç podeu consultar el reglament del Servei d’Atenció Domiciliària elaborat pels Serveis Socials de l’Ajuntament d’Amposta.\nDocumentació del Consorci de Serveis Socials de l'Ajuntament d'Albacete\nDocumentació gestió SAD\nAquest enllaç del Consorci de Serveis Socials de l’Ajuntament d’Albacete inclou diversos models de documents relacionats amb la gestió i l’organització del servei del SAD, com ara fitxes de tasques, models d’autorització de disposició de claus o el justificant d’absència d’un usuari, entre molts d’altres.\nGuia per a la gestió de la qualitat en els serveis de SAD\nEs tracta d’una guia elaborada per la comissió tècnica per a la gestió de qualitat dels serveis d’atenció domiciliària del Consell Comarcal del Maresme.\nModel de qualitat de vida\nModel de qualitat de vida de Shalock i Verdugo\nAquest document és l’informe sobre els perfils de servei basats en el model de qualitat de vida per als serveis socials especialitzats de Catalunya (Departament de Benestar Social i Família).


Hola! Per entrar a la web,has de ser major d’edat Fem servir cookies pròpies i de tercers per millorar els nostres serveis i mostrar-vos continguts relacionats amb les vostres preferències mitjançant l’anàlisi dels vostres hàbits de navegació. Si seguiu navegant, considerem que n’accepteu l’ús. Podeu obtenir més informació, o bé saber com canviar la configuració, a la nostra política de cookies.\nEstrella Damm en recomana el consum responsable\nel jove mestre cerveserAugust Kuentzmann Dammva emigrar des d’Alsàcia amb la sevaesposa Melanie fugint de la guerra francoprussiana. El viatge els va portarfins a la costa mediterrània, on es van instal·lar per complir el seu somni:\nvan obrir la seva pròpia cerveseriai van crear una cervesa adaptadaal clima mediterrani. Més lleugeraque les centreeuropees, pensades pera climes més freds, la coneixem com\nla cervesa lager mediterrània.\nFins avui, Estrella Damms’elabora fent servir aquella\nrecepta originalde 1876\nde malt d’ordi,\nLa qualitat d’aquests ingredientsés la nostra prioritat, i per aixòtreballem directament amb\nUn cop seleccionat, l’ordi arriba a la malteria,on primer germina i després s’asseca i estorra. A diferència de moltes cerveseres,nosaltres tenim\ncosa que ens permet controlarde primera mà tot el procés.\nEl llevat és un altre dels ingredients que ensfa únics, i fa un munt de generacions que femservir la mateixa soca. Si es perdés o esmalmetés, el sabor de l’Estrella canviaria,i és per això que tenim tres reservesd’aquest llevat\nguardades sota la màxima seguretat:a Barcelona, a València i a Londres.\nLes coses bones requereixen paciència,i la fermentació i maduració de la cervesatambé. Nosaltres la tenim\nals tancs de guarda i així garantimun resultat perfecte.\nla tecnologiamés modernaen el procésd’envasament,\nper combatre així els grans enemicsdel sabor de la cervesa: l’oxidaciói la contaminació microbiològica.\nCopyright S.A. DAMM 2016\nJa tenim l’Estrella en la seva característicaampolla marró, que la protegeix de la llum.És hora de gaudir de


Blog de la Biblioteca Bellvitge: d’octubre 2011\nAquest bloc pretén ser un recurs de suport al club de lectura de novel·la històrica de la Biblioteca Bellvitge. Per cada tertúlia farem una entrada sobre la novel·la que estem llegint, on explicarem quatre coses del llibre, de l'autor i del període històric on està ambientat. A més a més, ens aprofitarem dels recursos multimèdia que proporciona la xarxa i la web 2.0, i afegirem altres recursos com enllaços a pàgines web, vídeos, podcasts i imatges. També hi trobareu la guia de lectura que elaborem per cada novel·la. Esteu convidats a fer tots els comentaris que us semblin necessaris, tant en aquesta entrada com en les altres que anirem creant. De fet, podem començar a comentar la novel·la abans de la tertúlia. Esperem que el bloc us sigui d'utilitat i el trobeu interessant. Benviguts a l'apassionant món de la xarxa 2.0.\nPublicat per Biblioteca Bellvitge a 19:15:00 9 comentaris


Coronavirus.- El PSC porta al Parlament la presumpta "estafa" al Govern en la compra de material sanitari\nPublicat 24/03/2020 16:33CET\nLa diputada del PSC-Units en el Parlament Assumpta Escarp ha registrat aquest dimarts en el Parlament diverses preguntes sobre la presumpta "estafa" al Govern en la compra de material sanitari per l'Institut Català de la Salut (HISSIS) per combatre el coronavirus, per valor de 35 milions d'euros.\nTotes les preguntes parlamentàries, que han de ser respostes per escrit, es refereixen a aquesta qüestió, després que el pagament del citat import es paralitzés per les entitats financeres en desconfiar del proveïdor contractat, Basic Devices.\nPer això, Escarp pregunta quan es va fer el contracte amb Basic Devices i el procediment administratiu que es va fer; si l'empresa està registrada en la Generalitat; el detall de la compra; el motiu pel qual es va parar el pagament i pel qual es va escollir la citada companyia; si s'ha presentat denúncia davant els Mossos i si s'ha retirat, i amb quins altres empreses s'ha contactat per a la compra de material sanitari.


Com utilitzar endolls de Fiji a Grècia\nConnectors, preses de corrent, adaptadors i altra informació necessària per viatjar des de Fiji a Grècia en aquesta pàgina. Si voleu un informe per a altres països, torneu a iniciar l’ assistent per trobar a adaptadors elèctrics per al vostre viatge aquí .\nLa tensió no és exacta, però la diferència sol ser tolerable pels dispositius elèctrics. És molt segur connectar el vostre aparell elèctric de Fiji a Grècia sense un adaptador de tensió. Si teniu algun problema amb un dispositiu especial, és a dir, un dispositiu mèdic, probablement voldreu demanar més ajuda professional.


Apartments Ankica Sibenik Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nKatarine Zrinske 2 , Sibenik Old Town, Sibenik, Croàcia, 22000 - Veure al mapa\nMés informació sobre Apartments Ankica\nDissenyat tant per oci com per negoci, Apartments Ankica està situat idealment a Sibenik; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb les atraccions principals de la ciutat com Estació de Tren Garderoba, Opca Bolnica Sibenik Hitna Pomoc Hospital, Estació de Bus Garderoba a prop, els visitants de l'hotel estaran encantats amb la seva localització.\nApartments Ankica ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix transport hotel/aeroport, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, lloguer de bicicletes, àrea de fumadors per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nL'ambient de Apartments Ankica es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com ping pong. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Sibenik, faci de Apartments Ankica la vostra llar.


El bloc de la Laia Gomis: de desembre 2009\nLa noció del temps és una qüestió relativa, hi ha persones que contemplen el pas dels dies des d’una passivitat envejable, essent testimoni mediat i directe de cada hora que transcorre. En canvi, a l’altre costat ens trobem aquells que també vivim amb intensitat tots els moments però realment només som conscients del dia en el qual vivim quan alcem la vista i contemplen el calendari.\nPrecisament, aquestes alçades del 2009 el calendari esgota els darrers dies d’un any replet d’experiències, vivències i emocions. Les expectatives generades quan iniciem un nou any són tremendament ambicioses però a mesura que avancen els mesos aquestes van perdent intensitat fins que a mitjans d’any es troben totalment desnaturalitzades i pràcticament oblidades en el vell calaix dels records.\nTanmateix, les ambicions continuen ben presents, els reptes no falten però adquireixen un caràcter i un to completament diferent. El calendari no marca el ritme dels objectius sinó més aviat pren un especial protagonisme els interessos i les preocupacions intrínseques a les nostres vides.\nSi bé és cert que darrera de l’obsessió d’organitzar i planificar s’amaga la por encoberta de deixar escapar valuosos moments sempre existeix un cert risc de prioritzar aquelles qüestions poc rellevants però que d’altra banda, marquen la nostra agenda. Quan arriba el dia que tanquem l’agenda, aleshores és qual realment som conscients de les dimensions i l’abast que suposen certes implicacions.\nTot s’acaba resumint en una paraula, senzilla però profundament reveladora d’una gran veritat, prioritat. A tots ens ha passat en alguna ocasió, dies que has marxat de casa d’una revolada de bon matí quan els primers rajos de sol tímidament apareixen i quan tornes a casa, són més de les deu de la nit i has passat tot el dia sense parar, amunt i a avall, d’aquí cap allà i en el millor dels casos tenint una estoneta per dinar i ràpidament continuar amb la feina.\nUn dia que hem deixat escapar i aquest mai més el tornarem a recuperar, és cert que demà n’apareixerà un altre però per molt que ho intentem el cafè que tenim pendent o la conversa que hem posposat per després ja no tindrà cabuda en el dia que hem deixat endarrere sinó que haurà d’esperar l’arribada de l’endemà.\nLes obligacions i les responsabilitats impliquen que per nosaltres la màxima que des de petits ens expliquen dient que els dies tenen vint-i-quatre hores no és exactament aquesta. La disponibilitat del temps que realment tenim per nosaltres és una qüestió ben diferent i que dissortadament s’allunya molt de les famoses vint-i-quatre hores.\nEstem a les portes d’un nou any, el 2010 es presenta carregat de reptes i oportunitats per a tots nosaltres, convé extreure la màxima potencialitat d’aquest nou any i això només ho aconseguirem si ens proposem compaginar les responsabilitats amb els moments d’evasió i diversió. Només d’aquesta manera el temps no serà un problema en les nostres vides. Afortunadament, sempre existeix un cert marge de discrecionalitat, un espai reservat a l’artífex que dota d’una certa peculiaritat el nostre dia a dia i evita que la rutina s’apoderi de nosaltres, la improvisació que és capaç de tenyir de color un dia marcat pel to grisenc.\nArticle publicat al Diari del Baix Penedès, 31/12/09\nposted by Laia Gomis @ 3:15 p. m. 2 comments\nEls dies s’esvaeixen, els mesos s’escolen entre les pàgines del calendari a una velocitat vertiginosa. El ritme trepidant de les nostres vides ens condueixen, pràcticament, sense adonar-nos al darrer mes de l’any. Alço la mirada i contemplo el calendari, el dia 24 de desembre ja ha arribat. Sincerament, pràcticament no me n’he adonat i ja tornem a tenir aquí les festivitats nadalenques.\nPrecisament, el fet de no ésser conscient de la noció del temps m’ha conduit a no pensar que aquesta setmana el Diari del Baix Penedès en comptes de sortir el divendres sortia avui mateix, dijous. Un fet que no me n’he adonat fins ahir a mitja tarda...aleshores ja era massa tard. Així doncs, em disposo a felicitar-vos les festes a totes les persones que de tant en tant traieu el cap per aquest espai. Espero que gaudiu intensament d’aquests dies que s’apropen, aprofitant al màxim l’encant que s’amaga darrera d’aquestes dates.\nposted by Laia Gomis @ 2:35 a. m. 3 comments\nEls dies previs a l’inici de les vacances nadalenques són jornades maratonianes en moltes escoles i instituts. Durant aquests mesos els alumnes han anat adquirint nous coneixements i s’han anat examinant de les diverses matèries que omplen el seu expedient acadèmic. Ara, arriba el moment de saber quin ha estat el resultat de l’esforç i la dedicació que per naturalesa es presumeix en tots els estudiants i que es materialitzarà amb el lliurement de les notes del primer trimestre del curs.\nNo obstant, més enllà del caràcter positiu o negatiu de les mateixes, hi ha una qüestió que penso que seria interessant d’abordar. Els nostres estudiants cursen les assignatures clàssiques: llengües, matemàtiques, història, física, química...Ara bé cal reconèixer que en els darrers anys es va introduir una nova assignatura: Educació per a la Ciutadania. Una aposta valenta i decidida que el govern encapçalat per José Luis Rodríguez Zapatero va realitzar per tal de que els estudiants analitzessin de prop qüestions tan importants i transcendental com els drets humans o la pròpia democràcia. No està de més, recordar la gran polèmica que es va suscitar entorn la incorporació d’aquesta assignatura a les escoles, especialment des dels sectors més conservadors es va posar el crit al cel tergiversant l’essència d’aquesta assignatura.\nTanmateix, crec que aquest va ser un pas important però no estaria de més avançar en aquest camí modernitzador i afegir dins el currículum dels nostres estudiants una nova assignatura. En aquests moments de crisi econòmica, constatem com els termes relacionats amb el món de l’economia flueixen constantment en diversos àmbits i sectors. L’economia ha deixat de ser una qüestió reduïda als cercles tancats i concèntrics on tan sols els coneixedors d’aquesta matèria, els experts i els professionals s’atrevien a parlar de les qüestions relacionades amb el món econòmic.\nAvui en dia, si prestem atenció ens adonarem que podem sentir parlar d’economia en el forn de pa, a la porta de l’escola, a la màquina del cafè o en el transport públic. A vegades es poden sentir opinions interessants i reflexions que convé recordar tot i que també s’ha de destacar que determinades lectures o interpretacions simplistes provoquen certs escarafalls.\nEn el fons, l’economia és una realitat que ens acompanyarà durant tota la nostra vida, en èpoques de creixement econòmic en sentirem a parlar poc però quan arriben les recessions aleshores aquesta matèria pren de nou un cert protagonisme ja que es converteix en el centre d’atenció. Així doncs, penso que si bé els estudiants han d’acreditar certs coneixements lingüístics i científics per obtenir l’ESO, entre aquests àmbits del coneixement crec que no estaria de més ampliar-los i afegir una realitat tan quotidiana com és l’economia.\nParaules com dipòsit, hipoteca, crèdit personal, plans de pensions, interès nominal o euríbor són només alguns exemples de termes econòmics que tots els ciutadans haurien de conèixer. Ara bé, potser ningú es planteja introduir una assignatura econòmica o financera a les nostres aules perquè aleshores tots els estudiants acabarien la formació obligatòria amb coneixements bàsics sobre una realitat que malgrat estar en ple segle XXI molts encara consideren que ha d’estar a l’abast d’uns pocs.\nArticle publicat al Diari del Baix Penedès, 18/12/09\nposted by Laia Gomis @ 6:25 p. m. 3 comments\nEls premis de l'Associació de Periodistes Parlamentaris\nL’Associació de Periodistes Parlamentaris acull a prop de cent professionals de la comunicació que desenvolupen la seva activitat periodística a les Corts Generals. La visualització d’aquesta associació de periodistes pel conjunt de la ciutadania té lloc en el mes de desembre quan lliuren els Premis Parlamentaris.\nHi ha un extens ventall de modalitats i categories de premis i enguany aquests van ser els guardonats:\n- El parlamentari més actiu: Joan Herrera (ICV)\n- El diputat revelació: Carlos Salvador (UPN)\n- El senador revelació és compartit per Esmeralda Iranzo (PSOE) i Josep Nuet (EUiA)\n- Els senador de l’any: Manuel Fraga (PP)\n- “Azote al Gobierno”: Josu Erkoreka (PNV)\n- “Azote a la opoisición” Ministre de Foment, José Blanco\n- L’eurodiputat de l’any: Ramón Jáuregui (PSOE)\n- La desconoguda del Parlament: Cayetana Álvarez de Toledo (PP)\n- El diputat més veterà: Alfonso Guerra (PSOE)\n- Premi càstig de la premsa: Ministra de Defensa, Carme Chacón\n- Premi Parlamentari a la millor relació amb la premsa: Francesc Vallès (PSC)\nNo em puc estar de fer un petit comentari sobre el darrer guardonat. D’entrada, per evitar lectures oportunistes i interessades que alguns s’entossudeixen a realitzar i que després a través dels comentaris em recriminen, afirmaré que aquesta reflexió és purament subjectiva i en cap moment cerco donar una falsa aparença dels paràmetres d’objectivitat.\nTinc la immensa sort de conèixer al Francesc Vallès i precisament per aquest fet puc afirmar que aquest guardó el té merescut. Ell en cap moment ho reconeixerà perquè la discreció és un dels atributs que caracteritzen la seva manera de ser, defugint sempre dels protagonismes. Ara bé, és un treballador infatigable i sempre desenvolupa totes les activitats encomanades des d’una gran professionalitat.\nPer a molts, el lliurement d’aquest guardó pot ésser considerat com una qüestió poc rellevant però els periodistes que concedeixen aquests premis estan en relació constant amb els parlamentaris i tenen un coneixement detingut i minuciós sobre la seva activitat parlamentaria així com també tenen l’oportunitat d’intercanviar opinions en els passadissos més enllà de les tradicionals formalitats que es veuen reforçades en les rodes de premsa. Així doncs, ens podem mostrar orgullosos que el Francesc Vallès hagi estat distingit amb aquest premi.\nposted by Laia Gomis @ 4:35 p. m. 1 comments\nDivendres al migdia, darrers preparatius per iniciar un pont i de sobte m’arriba un missatge al mòbil. Aquest és un fet habitual i recorrent, no m’hauria d’extranyar però el contingut del missatge em provoca un esglai. Un bon amic em fa saber que Jordi Solé Tura ha mort, dos dies abans que la nostra carta magna compleixi 31 anys, un dels pares de la Constitució ens ha deixat.\nUna persona senzilla i humil, una peça clau en la transició democràtica del nostre país. El seu compromís polític el va portar primer a les files del PSUC i uns anys més tard va ingressar al PSC. L’any 1991 va ser nomenat Ministre de Cultura amb el Govern de Felipe González. La seva tasca va ser discreta però gràcies a la seva perseverància i dedicació va concretar la compra de la col·lecció Thyssen així com també el trasllat d’una obra pictòrica amb una gran trascendència emocional pel nostre país com és el Guernika al Reina Sofia. Sense menystenir l’important repte que es va propasar per tal de dinamitzar el paper de l’Institut Cervantes a l’estranger.\nMés enllà de la seva vessant política, no podem oblidar d’esmentar una de les seves passions, el món del dret. Des de la facultat de Dret de la Universitat de Barcelona, d’on va esdevenir Degà, va treballar de manera aferrissada en la tasca docent, especialment en la branca del Dret Constitucional. La seva tesis doctoral, Catalanisme i revolució burgesa no va passar inadvertida en el món acadèmic.\nEn els darrers anys, la malaltia de l’Alzehimer es va apoderar dels seus records i el seu fill va realitzar un documental tremendament interessant en el qual es podia constatar el procés d’evolució de la malaltia. Recomano aferrissadament la visualització d’aquest documental anomenat Bucarest: La memòria perduda.\nDissortadament, Solé Tura no podrà visualitzar un homenatge que la Cambra Baixa en motiu del trentè aniversari de la Constitució va encarregar al pintor Hernán Cortés el qual ha realitzat un retrat a tots els Pares de la Constitució. La imatge superior es correspon al retrat de Jordi Solé Tura.\nAquesta es tracta d’una reflexió improvitzada i ràpida però no podia deixar passar per alt aquest fet luctuós. Així doncs, penso que la millor manera de cloure aquest escrit és precisament emprant les paraules del propi fill de Jordi Solé Tura, ell defineix al seu pare com “Un forner de poble q no es va conformar amb el seu destí”\nposted by Laia Gomis @ 4:41 p. m. 8 comments\nEl dia a dia de la vida d’un estudiant de dret porta a llegir tot un reguitzell de sentències. Les primeres que et cauen a les mans no saps massa bé com desxifrar tot el contingut que s’hi recull però a mesura que la lectura de sentències esdevé una activitat quotidiana i rutinària, es guanya amb agilitat i rapidesa.\nEn el fons, els estudiants emprem les sentències que dicten els nostres tribunals per fonamentar les argumentacions que sostenim en la resolució dels casos pràctics així com també per ampliar la nostra cultura jurídica i constatar de prop l’aplicació real de tots els coneixements que s’expliquen a les classes teòriques.\nEl fet d’estar en contacte constant amb la realitat jurídica et porta a prestar una atenció especial i llegir detingudament totes aquelles informacions relacionades amb el món del dret. Precisament, la setmana passada, els mitjans de comunicació es feien ressò de la sentència que el Jutjat Penal número 1 de Tarragona dictava condemnant a l’interventor de l’Ajuntament del Vendrell, Ferran Hinojo, com autor d’un delicte d’abusos sexuals a una menor.\nA mesura que llegia la informació continguda en les cròniques periodístiques que relataven acuradament els fets provats, m’esgarrifava. No puc arribar a imaginar el difícil i el dur tràngol pel qual ha hagut de passar aquesta jove, això només ho sap ella que ho ha patit en primera persona.\nAra bé, sóc conscient que des de que van ocorre els fets l’any 2005 fins que s’ha dictat la sentència, han passat quatre anys llargs i durs però després de l’espera, la justícia s’ha pronunciat i ho ha fet declarant com autor d’un delicte d’abusos sexuals al interventor de l’Ajuntament del Vendrell. No obstant, aquesta decisió judicial és menystinguda per l’alcalde del Vendrell, Benet Jané, perquè davant la gravetat dels fets imputats a l’interventor, en cap moment es planteja apartar-lo del càrrec que ostenta. Tanmateix, el més curiós és l’argumentació sobre la qual recolza la seva decisió.\nD’una banda, intenta confondre als ciutadans emprant termes jurídics fora del seu context perquè relaciona la possibilitat que Hinojo té de recorre la sentència amb la seva presumpció d’innocència. Si bé és cert que Ferran Hinojo pot recorre la sentència això res té a veure amb la presumpció d’innocència. En aquests moment sobre la taula hi ha una sentència que el condemna com autor d’un delicte d’abusos sexuals. Per tant, la presumpció d’innocència s’esvaeix perquè ha quedat provada la seva culpabilitat\nL’actuació de l’alcalde del Vendrell és d’una irresponsabilitat sense precedents perquè no només manté com a interventor a Ferran Hinojo sinó que no dubta en reconèixer públicament la seva professionalitat. Què entén Benet Jané per professionalitat? Una persona condemnada per ser autor d’un delicte d’abusos sexuals a una menor, recordem que els fets van ocórrer a l’Ajuntament del Vendrell, pot ser un bon professional?\nSi quelcom és clar i ben segur compartit pels ciutadans del Vendrell és que el fet de mantenir en el càrrec d’interventor a una persona condemnada per abusos sexuals a una menor mai pot estar justificat ni política ni moral ni socialment i encara menys apel·lant a la professionalitat.\nArticle publicat al Diari del Baix Penedès, 04/12/09\nposted by Laia Gomis @ 12:41 a. m. 5 comments\nL’interventor de l’Ajuntament del Vendrell condemnat com autor d’un delicte d’abusos sexuals a una menor\nUn cert ambient de tristor i desànim és el que es respira a la nostra vila. La veritat és que el nom del Vendrell en les darreres setmanes ha aparegut a la premsa en reiterades ocasions. Els fets que han provocat que el nostre municipi es trobés en el punt de mira informatiu no són massa agradables però la realitat és tossuda i convé no obviar-la sinó més aviat qüestionar-se com hem pogut arribar fins aquí.\nFa uns dies, en aquest mateix espai, informava sobre les declaracions del President de Plataforma per Catalunya, Josep Anglada, que rebel·lava el pacte de sota mà existent a l’Ajuntament del Vendrell entre Plataforma per Catalunya i Convergència i Unió.\nCanviant radicalment de terç, el passat dijous el Jutjat Penal número 1 de Tarragona condemnava a l’interventor de l’Ajuntament del Vendrell, Ferran Hinojo, com autor d’un delicte d’abusos sexuals a una menor, concretament a una noia que estava realitzant pràctiques a l’Ajuntament del Vendrell.\nQuan l’aleshores alcaldessa socialista, Helena Arribas, va tenir coneixement d’aquests fets, va apartar cautelarment a Ferran Hinojo del càrrec d’interventor municipal. Ara bé, una de les primeres actuacions de l’actual alcalde va ser precisament restituir-lo com a interventor. En aquests moments, hi ha una sentència que condemna a Ferran Hinojo com autor d’un delicte d’abusos sexuals a una menor i l’alcalde Benet Jané defensa a ultrança la professionalitat de l’interventor i es nega a apartar-lo del càrrec.\nUna situació curiosa perquè els companys de formació política de Ferran Hinojo, recordem que fins fa ben poc ell era militant del PP, afirmen que si ell no hagués presentat la seva baixa el partit l’hagués expulsat. En canvi, l’alcalde del Vendrell amb una sentència a les mans que condemna al interventor com autor d’un delicte d’abusos sexuals a una menor es nega a reconèixer a la realitat i mostra una actitud immobilista i assegura que no prendrà cap decisió. al respecte\nAquesta notícia ha adoptat un caire que supera d’escreix la dimensió vendrellenca perquè nombrosos mitjans de comunicació es fan ressò de la gravetat dels fets i dediquen diversos espais abordar aquest assumpte. A continuació us exposo una breu relació perquè pugueu contemplar aquesta notícia des de diverses òptiques i perspectives i així formar-vos una opinió sòlida i ben argumentada davant les nombroses fonts informatives: EL PAÍS, Delcamp.cat, ABC, Diari de Tarragona, El Punt, EL CONFIDENCIAL, El 3 de vuit\nposted by Laia Gomis @ 11:51 p. m. 5 comments


Els Mossos localitzen una festa «rave» en un bosc de Garrigoles amb 400 persones - Diari de Girona\nEls Mossos localitzen una festa «rave» en un bosc de Garrigoles amb 400 persones\nL'avís el va donar un veí que va sentir sorolls i un dels assistents va llençar una pedra contra un vehicle policial\nacn | garrigoles 05.02.2018 | 07:09\nEls Mossos d'Esquadra han localitzat una festa 'rave' amb prop de 400 persones la matinada d'aquest diumenge a Garrigoles (Baix Empordà). L'alerta la va donar un veí de la zona que va sentir sorolls pels volts de la una i va avisar la policia. Un cop al lloc els agents van veure que al mig del bosc hi havia una carpa muntada, llums i música.\nVa ser aleshores quan els Mossos es van acostar per intentar parlar amb un responsable i van identificar dos homes que els van assegurar que tenien el permís del propietari dels terrenys. Els dos joves també van explicar als agents que es tractava d'una festa d'aniversari, però que hi havia anat més gent de la que es pensaven. Enmig de les identificacions un dels assistents va llançar una pedra que va arribar a impactar amb un dels cotxes patrulla, sense causar danys importants.\nEls agents van anar a la festa després que un veí sentís sorolls en una zona on hi ha unes piscines. Després de buscar i descartar que hi hagués ningú, la policia va veure que unes 400 persones estaven celebrant la 'rave' just uns metres més avall. Fins a la zona, on hi havia prop de 200 cotxes, s'hi van desplaçar diverses patrulles tant de l'Àrea Bàsica Policial (ABP) de La Bisbal com de la de Roses, ja que es tracta d'una localitat fronterera entre les comarques de l'Alt i el Baix Empordà.\nMentre part dels agents identificaven els responsables de la 'rave', i aixecaven acte de l'incident, alguns cotxes policials van bloquejar les diverses entrades que hi ha al lloc on es van muntar les carpes, i és que l'afluència de vehicles era contínua. Els dos responsables van explicar a la policia que l'acte es va anunciar a través de les xarxes socials, i que malgrat que es tractava d'una festa d'aniversari, s'hi havia presentat més gent de la que inicialment havien previst.\nEls Mossos, que van valorar l'opció de muntar un control d'alcoholèmia, van decidir finalment deixar un cotxe patrulla en un dels accessos principals de la festa, amb la voluntat de limitar el nombre de cotxes que accedien a la 'rave', i assegurar-se que aquells que es posaven a la carretera no ho fessin sota els efectes de les drogues o l'alcohol. Els assistents no es van mostrar agressius i no es van registrar incidents amb els agents més enllà de la pedra llançada contra el cotxe dels Mossos.


Casa Gembre Livigno Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nCasa GembreApartamentVia Strada Statale 6763, Gembre, Livigno, Itàlia, 23030 - Veure al mapaExcel·lent8,2Basada en25comentarisCasa GembreVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 25 fotosMolt bona ubicació 8,5Veure al mapa8,5Ubicació\nSobre l'allotjamentDescripcióAl visitar Livigno, vosté es sentirà com a casa a Casa Gembre, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Casa Gembre també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Livigno. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, servei de llançadora. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, cuina americana, nevera, forn microones per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Casa Gembre és una selecció idònia per a la vostra estada a Livigno.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionscalefaccióestris de cuinatelevisió de pantalla planacuina americananevera empolles d'aigua de cortesiaplat de dutxa Idiomes ParlatsAnglèsFrancèsRomanèsMostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal que informeu el Casa Gembre de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació.Mostrar més


Aspra Descripció dels fusters d'ocupació / Plantilla de responsabilitat i de missions - JobDescriptionSample\nHome / Uncategorized / Aspra Descripció dels fusters d'ocupació / Plantilla de responsabilitat i de missions\nAspra Descripció dels fusters d'ocupació / Plantilla de responsabilitat i de missions\nsuperadmin August 20, 2016 Uncategorized Leave a comment 32 Views\nMuntar les cases de fusta abrasius, per exemple sustenta clavegueram, o varietats de ciment, bastides, canal, connectar, indicacions de la cartellera, i allotjament del cos momentània, d'acord amb els plànols, imatges, o orientació verbal.\nEls programes d'estudi i les imatges per esbrinar les mides de la forma o construcció d'edifici per convertir-se.\nAvaluar materials o milles, bloc emprant, gravació de mesurament, o principi per posar fora de treball.\nLlesca de serra o taulers, unitat de fusteria, o fusta, o plyboard a dimensions requerides, serra de mà utilitzant, l'energia es va adonar.\nConstruir i subjectar materials conjuntament per construir fusta o metall construcció de marc, l'ús de productes, ungles, o sostenidors.\nÀncora i la fèrula de varietats i també altres estructures en posició, mitjançant cargols, ungles, varetes de punt, filferros metàl·lics, taulers, falques, i fusta.\nNivell de reducció de les col·leccions de recursos, usant compondre i scriber.\nConstruir sustenta tipus de sostre, polipasts, bastides, o rampes, emprant principi plomada, eines de mà, i nivells.\nInstal·lar difícils llindar i finestres cobertes, subflooring, accessoris, o momentània ajuda en construccions sotmeses disseny o restaurar.\nExamine sosté i la fusta d'arquitectura de reconèixer la podridura, i fustes intercanvi com sigui necessari, utilitzant eines manuals, ametlles, i perns.\ncaus es troben en maó, superfícies de fusta o tangibles, la utilització de rutina de l'energia.\nHorari i mantenir expedients de la carrera de treball de la tripulació.\nfabricar peces, la utilització de la fusta i del metall productes.\nObtenir o excavació principal de forats per a pals i varetes disposades a donar suport edificis.\nDesenvolupar els trineus en el transport de les propietats del camp i màquines a través de les regions forestals de fustes i troncs per a ser utilitzats.\nPer servir de ciment crear rampes,.\nLa lectura de frases i oracions compostes Coneixement-comprensió en la paperassa relacionat amb el treball.\nD'escolta activa, oferint una atenció tot el que altres persones estan dient actualment, aconseguir temps i energia per comprendre les coses estan realitzant, qüestions curioses com ideals, en lloc de fascinant pels casos que estan mal.\nEn la publicació-escriptura com l'adequat per als requisits de la multitud de parla efectivament,.\nEl xat de Parla amb altres per transmetre fets amb èxit.\nles matemàtiques per resoldre problemes de matemàtiques-ocupació.\nL'aplicació de les tècniques de la ciència i principis científics per solucionar problemes.\nPensament crític-Utilitzant judici i pensat per identificar les debilitats i el talent dels enfocaments, troballes o remeis alternatius als problemes.\nActive-aprenentatge-Conèixer les ramificacions de fets que és nou respecte recent i futura presa de decisions per a la resolució de problemes i.\nMètodes d'aprenentatge-emprar i l'elecció de les tècniques i / tècniques adequades per a la situació tutorials de formació quan s'estudia o instruir punts que són frescos.\nrendiment del mateix seguiment-MonitoringANDExamining, les persones que són una altra, o corporacions per generar millores o considerar mesures correctives.\nSocial perceptividad-Ser conscient de les tendències othersI i comprensió com ho fan per què es comporten.\nCoordinació modificadors d'accions pel que fa a les accions othersI.\nL'art de vendre, convèncer els altres per millorar el seu intel·lecte o el comportament.\nMediació-Lliurament dels altres junts i intentar reconciliar les diferències.\nEducar-Ensenyar als altres COM de fer un moviment.\nServei d'Orientació-Definitivament la recerca de mètodes per donar suport a les persones.\nSolució de problemes complexos-Identificar problemes complexos i revisar la informació associada a considerar i opcions per a produir i aplicar solucions.\nAvaluació empreses a examinar els requisits previs i els requisits per a produir un estil d'articles.\n-Construcció o que tenen dispositius i d'enginyeria per ajudar les necessitats de l'usuari.\nEines de selecció es decidirà l'engranatge i equips de tipus tenia una necessitat de fer un treball.\nInstal·lació-Instal·lació de cablejat, dispositius, dispositius, o aplicacions per satisfer les especificacions.\naplicacions informàtiques de desenvolupament-producció pel que fa a les diferents funcions.\nOperacions perillós Seguiment d'observació, indicadors, o indicadors addicionals per assegurar-se que no és un dispositiu que funcioni adequadament.\nFuncionament i els procediments de les tècniques o productes Manage-Controlling.\nManteniment-Fer el manteniment de rutina en els dispositius i decidir quan.\nSolució de problemes-Identificar raons per als problemes que estan operant i la selecció de què fer amb aquest.\nproductes o dispositius Reparació fixació utilitzant els recursos desitjats.\nexàmens i proves de productes de qualitat Control d'Anàlisi-Execució, solucions, o procediments per a jutjar l'eficàcia o excel·lent.\nbeneficis i les taxes comparables d'activitats que puguin trobar el que és més adequat saviesa i presa de decisions-Tenint en compte.\nmillores d'anàlisi-Identificar quin tipus de mètode ha de funcionar i la manera en situacions, procediments, juntament amb el medi ambient afectarà beneficis.\nmesures o indicadors d'acompliment dels sistemes d'avaluació, determinació, juntament amb d'acord amb les ambicions del sistema apropiats o el comportament necessaris per augmentar el rendiment de debò.\nTemps-Gestió de control del seu propi temps i amb motiu dels altres.\nOperacions d'estalvi-Decidir com es farà servir ingressos per obtenir el treball realitzat, i la comptabilitat d'aquests projectes de llei.\nSupervisió de Recursos Materials-la adquisició i l'observació que l'ús correcte dels productes dels establiments, i productes de recursos tenien una necessitat de fer funció particular.\nL'administració dels recursos de personal-Foment, establir, i dirigir persones mentre treballen, identificar els millors individus per a l'ocupació.\nSignificativament menor que un nivell Top School\nMés que 2 anys, dalt-i incloent 4 anys\nRequisit de carrera Habilitats de Control\nPrevious Els assistents de vestuari Descripció del treball / Funcions i la plantilla de servei\nNext Igualtat d'oportunitats de Representants i representants treball de la mostra deure


LEcomuseu-Farinera de Castelló dEmpúries declarat oficialment museu secció del mNACTEC\n15 de març de 2010 - General\nEl passat 2 de març, el Departament de Cultura i Mitjans de Comunicació acordava declarar, entre d’altres, l’Ecomuseu-Farinera de Castelló d’Empúries museu secció del Museu de la Ciència i de la Tècnica de Catalunya. Aquesta és una gran fita pel museu ja que en poc temps ha passat de ser una col•lecció oberta al públic a un museu registrat i ara museu-secció d’un museu nacional. Aquest canvi qualitatiu de categoria suposa un valor afegit molt important per l’entitat.\nDins el nou Pla de museus del Departament de Cultura i Mitjans de Comunicació, els museus de Catalunya s’estructuren en 4 museus nacionals: Museu de Societat, Museu de Ciències Naturals, Museu Nacional d’Art de Catalun (MNAC) i Museu Nacional de la Ciència i la Tècnica de Catalunya (mNACTEC). L’Ecomuseu-Farinera ja formava part d’aquest darrer des de 1997 en tant que museu col.laborador. Amb aquesta recent declaració l’Ecomuseu-Farinera passa a ser el sisè museu secció dels 25 museus que actualment integren el Sistema Territorial del mNACTEC.\nA efectes pràctics aquesta declaració suposa una major coordinació amb el museu nacional, la dotació econòmica per les despeses de funcionament, l’assistència tècnica i d’organització i suport als treballs de restauració i documentació que el museu porta a terme.


Com veig les eleccions nacionals de novembre de 2020 - La Realitat\nPer Emile Schepers\nDoctor en antropologia i activista pels drets civils i migratoris. Membre del Partit Comunista dels Estats Units d’Amèrica (CPUSA)\nMai he estat “membre” de cap partit polític que no fos el Partit Comunista dels Estats Units d’Amèrica (CPUSA), al qual em vaig afiliar el novembre de 1987. De ben cert no he estat membre del Partit Demòcrata. Una vegada fins i tot vaig ser el president d’una campanya del CPUSA al Congrés contra un candidat corrupte del Partit Demòcrata, Dan Rostenkowski de Chicago, i una entitat inexistent republicana. Vam obtenir un parell de milers de vots però no vam guanyar. No ens ho esperàvem, i aquest no era el nostre objectiu, sinó fer arribar les nostres posicions al públic.\nEl poeta anglès Percy Bysshe Shelley va escriure, en el seu poema “La màscara de l’anarquia”, les següents línies revolucionàries, que van ser recitades en la primera gran manifestació del Primer de Maig a Londres el 1890 per Eleanor Marx, la filla menor de Karl Marx:\nAixò es deu al fet que la majoria obrera no és, en aquest moment, prou 1) organitzada, 2) unida, 3) conscient i, per tant, no és prou poderosa per derrotar l’enemic de classe i derrocar el sistema capitalista-imperialista.\n2. No està prou unida: la classe obrera està dividida pel racisme, la misogínia, l’homofòbia, la religió, el cantonalisme, l’”indústria-isme” i la ideologia política. En lloc de l’internacionalisme obrer, la classe dominant promou el nacionalisme estret per enfrontar els treballadors dels Estats Units contra les seves germanes i germans d’altres països. La classe capitalista dirigent promou assíduament totes aquestes coses com obstacles al poder de la classe treballadora.\nPerquè es produeixi una revolució no n’hi ha prou amb que les masses explotades i oprimides s’adonin de la impossibilitat de viure a l’antiga manera i demanin canvis; perquè es produeixi una revolució, és fonamental que els explotadors no puguin viure i governar a l’antiga manera.\nLa revolució pot triomfar només quan les “classes baixes” no volen viure a l’antiga manera i les “classes altes” no poden continuar a l’antiga manera… la revolució és impossible sense una crisi nacional (que afecti tant els explotats com els explotadors).\nLenin va basar aquestes observacions en l’experiència de les tres revolucions russes: la del 1905, en què l’autocràcia tsarista tremolava i feia concessions; la del febrer de 1917, que va arrasar la monarquia però no va portar el socialisme; i la de l’octubre de 1917, que va iniciar una autèntica revolució socialista. La diferència entre la revolució de 1905 i les dues del 1917 era doble: el 1917 el repudi popular de tot el sistema tsarista i també de la mort i el patiment causats per la Primera Guerra Mundial havien desacreditat completament les institucions de la vella societat, de manera que fins i tot el les forces armades van entrar a la rebel·lió; i els defensors de l’antic ordre estaven molt més desorganitzats, desmoralitzats i afeblits. Un aixecament de treballadors i camperols de base molt enfortit es va trobar amb un estat existent molt debilitat, i aquest es va esfondrar.\nCoses similars han creat les condicions per al triomf d’altres revolucions, a la Xina, Vietnam i Cuba, per exemple.\nNo hi ha dreceres! Alguns membres de l’esquerra s’imaginen que han trobat maneres d’aconseguir una transició socialista sense la classe treballadora, sense lluita de classes. Es limiten a proclames, polèmiques sovint infructuoses i accions de protesta a petita escala. Però aquestes coses succeeixen en cercles molt reduïts, generalment de “l’esquerra parlant amb l’esquerra”, no amb la classe treballadora amb milions de persones.\nTant els republicans com els demòcrates operen en el marc de l’imperialisme, i només alguns d’aquests últims adopten posicions contràries a això. Però Trump ha promogut agressivament línies encara més dures. Ha fet tot el possible per desmuntar els progressos assolits en les relacions entre els Estats Units i Cuba després del desembre del 2014. Ha intervingut en la situació Israel-Palestina d’una manera molt destructiva, perillosa i injusta, donant el ple suport dels EUA al reaccionari govern de Netanyahu en la seva persecució contra el poble palestí. Ha empitjorat les tensions entre els Estats Units i la República Popular de la Xina. Si li donen quatre anys més a la Casa Blanca, el seu menyspreu pel dret internacional continuarà i s’intensificarà.\nA les primàries de Virgínia d’aquest any, vaig votar a favor de Bernie Sanders i vaig instar altres a fer-ho (a Virgínia no cal que sigueu membre del Partit Demòcrata per votar a les seves eleccions primàries). També ho vaig fer el 2016. Sanders no és marxista-leninista, però vaig pensar i crec que el seu programa, si es promulgava, contribuiria molt més a l’organització i la unitat de la classe treballadora del que haurien fet els dels altres candidats.\nEsperar que d’alguna manera, en aquest període de temps, un tercer partit o candidat independent pugui reunir d’alguna manera el suport popular suficient per guanyar les eleccions presidencials és una perillosa fantasia, que pot acabar contribuint a la reelecció de Trump. Tingueu en compte que Trump i els republicans ja estan anant a tota màquina en la supressió del vot.\nBiden està lluny de ser socialista; ni tan sols és un “demòcrata progressista”, però en aquest moment la prioritat electoral ha de ser derrotar Trump i la majoria republicana al Senat, mentre continuem insistint en les mobilitzacions massives i la lluita activa a la base de la classe treballadora.\nÉs un cas on l’elecció pràctica també és l’elecció ètica.\nArticle anteriorPer una banca pública 100%. No a la fusió de Caixabank i Bankia\nArticle següentFranca Viola, la dona que va dir no