Pascual i Alcón aborden els reptes pendents del Sistema Universitari Valencià La consellera i la presidenta de la CRUPV s'emplacen a desenvolupar conjuntament una estratègia valenciana del coneixement amb les universitats com a centre\nLa consellera d'Innovació, Universitats, Ciència i Societat Digital, Carolina Pascual, ha visitat la rectora de la Universitat Jaume I i presidenta de torn de la Conferència de Rectors i Rectores de les Universitats Públiques Valencianes (CRUPV), Eva Alcón, amb qui ha analitzat els reptes que té davant el sistema universitari públic valencià, entre els quals destaca la posada en marxa d'un nou pla pluriennal de finançament de les universitats públiques que els dote d'una estabilitat econòmica i facilite la presa de decisions des de l'autonomia universitària. Alcón ha insistit en la necessitat de donar una solució urgent al problema actual d'infrafinançament de les universitats. Pascual, que ha aprofitat la celebració del ple del Consell de la Generalitat a Borriana per a traslladar-se al campus del Riu Sec, ha conegut de primera mà per part de la rectora les necessitats més urgents a les quals han de fer front les universitats públiques, que juntament amb el finançament estan relacionades amb les dificultats per a la contractació i estabilització del professorat. En aquest sentit, Alcón ha plantejat a Pascual la necessitat d'aconseguir un acord per a la signatura d'un conveni col·lectiu per a tot el personal laboral de les universitats públiques valencianes.\nEn el transcurs de la seua visita, la rectora Alcón ha exposat també a la consellera Pascual la situació particular de la Universitat Jaume I, que pateix especialment la problemàtica de l'embós en la convocatòria de places de professorat a causa de la seua joventut i a la implantació de nous títols en els últims anys. Així mateix, Alcón, que s'ha reunit amb la consellera juntament amb membres del seu Consell de Direcció, li ha explicat la marxa de les obres de construcció de la Facultat de Ciències de la Salut, que s'han iniciat recentment.\nFinalment, la consellera i la rectora han analitzat el paper de les universitats en el procés de transformació econòmica que està impulsant la Generalitat Valenciana, amb el desenvolupament d'un nou model econòmic centrat en la innovació i la investigació. En aquest sentit, ambdues han coincidit en la importància de promoure una estratègia valenciana del coneixement que situe les universitats públiques al seu centre i han destacat les importants sinergies que es poden produir de la connexió de les universitats amb el teixit productiu. En aquest sentit, han acordat celebrar una reunió conjunta de totes les rectores i rectors de les universitats públiques valencianes amb la consellera en la qual desenvolupar aqueixa estratègia comuna.


Masseria Torre Coccaro Fasano Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nMasseria Torre CoccaroContrada Coccaro 8, Fasano, Fasano, Itàlia, 72015 - Veure al mapaExcel·lent9,0Basada en75comentarisMasseria Torre CoccaroVeure més fotos"Food was wonderful. Staff and room very nice"DavidUnited StatesplatjaVeure més fotosVeure totes les 43 fotosMolt bona ubicació 8,8Veure al mapa8,8UbicacióParticularitats que li encantaranaire condicionatmini bar\nSobre l'allotjamentDescripcióSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Fasano, no busqui més enllà de Masseria Torre Coccaro. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Masseria Torre Coccaro ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, servei d'habitacions, transport hotel/aeroport, instal·lacions per a reunions i banquets . Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, escriptori, mini bar, telèfon a cada habitació. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses bany, platja privada, centre esportiu, camp de golf (a 3 km), piscina exterior, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Masseria Torre Coccaro és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Fasano.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsempolles d'aigua de cortesia Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantPlease note that the outdoor pool is open from April until October.


Al calabós i als camps de concentració de la Pasionaria i el doctor Negrín - VilaWeb\nUn dels moments més terribles de Joan Sales durant la guerra és l’estiu del 38, quan és detingut i empresonat juntament amb el seu pare i un dels germans, per no haver delatat els altres dos germans refractaris al servei militar. Aquests dos germans són internats en un camp de concentració a mans del ‘partit comunista dirigit per la Pasionaria i secundat pel doctor Negrín’. El relat d’aquest episodi és un dels més contundents que fa Sales al seu amic Màrius Torres.\n«És diumenge i està núvol; Barcelona sembla panteixar, faltada d’oxigen. La calor i la xafogor em recorden aquell altre diumenge de juliol de fa dos anys (els farà demà passat). ¡Què no hem hagut de veure des d’aleshores! Comprenc el teu estupor en rebre la meva carta; el mateix que vaig sentir jo. S. I. M. vol dir Servei d’Investigació Militar però no té res de militar: es bòfia pura. Quan el bòfia vingué a buscar-me en cotxe al front, no em digué pas que em detenia sinó simplement que tenia ordres de dur-me a Igualada. M’ho digué tan amable que vaig pensar que es tractava del Cos Jurídic; no feia gaire, en efecte, que se m’havia demanat altra vegada que m’hi incorporés, i precisament a Igualada (em sembla que t’ho havia escrit en una carta anterior si no em falla la memòria), però jo havia fet tots els possibles per continuar a la infanteria. Vaig suposar que m’hi volien incorporar per força (com altre temps a la 'columna Durruti') i per bé que em feia poca gràcia ¿com podia pensar-me que la cosa era molt pitjor? En relació amb el Cos Jurídic, evidentment; només que se m’hi cridava, no pas en qualitat de jutge, sinó de reu.\nA Igualada vaig començar a veure-hi un xic més clar quan em dugué en una habitació molt confortable, això sí, fins elegant i tot, però deixant-m’hi tancat amb pany i clau sense donar-me explicacions. Almenys hi havia una llibreria amb força llibres i no m’hi vaig ensopir. Pensava que tot plegat era un malentès i que ben aviat s’obriria la porta i l’agent del S. I. M. em donaria tota mena d’excuses: 'Perdoni, ens pensàvem que venia detingut i ara sabem que ve en qualitat de tinent auditor'. Res d’això: l’endemà em duia en el mateix cotxe cap a Barcelona, de dret a un calabós del S. I. M. i sempre sense explicacions de cap mena.\n¿Vols creure --el món és un mocador-- que el vaig compartir amb un vell patró de pesca de Llançà que no en coneix d’altres que la Mercè i l’Esperança? Ens hi vam estar tots dos durant quinze dies; el calabós era molt exigu, just perquè hi cabéssim estirats per terra. No hi havia catre ni mobles de cap mena; res més que el trespol de ciment, les quatre parets i una bombeta penjada al sostre, que estava encesa sempre i teníem prohibit d’apagar; tampoc no ho hauríem pogut fer ja que quedava massa alta. L’ensopiment i la gana --no ens donaven més que un plat de sopa per tot el dia-- eren el nostre suplici, augmentat perquè al vell patró se li acudia precisament, quan la gana el burxava, de rememorar amb nostàlgia aquells arrossos de peix que en temps millors amenitzaven la seva vida de pescador.\nAquest era l’home que els designis, sempre inescrutables, de la Providència m’havien reservat com a company de masmorra. M’explicà que l’hi havien tancat perquè no havia denunciat el seu fill, emboscat en comptes de presentar-se a la caixa de recluta; jo no sabia encara els motius pels quals m’hi tancaven a mi i ho vaig trobar increïble: 'No pot ser' li deia, 'les lleis han eximit sempre els ascendents i descendents, els germans i els cònjuges de l’obligació de denunciar els delictes'. Així m’ho havien ensenyat a la facultat de Dret i ignorava que hagués sortit un decret, d’inspiració comunista, derogant aquesta exempció que formava part de la nostra mentalitat jurídica des dels temps dels romans.\nPer fi ens van treure del calabós per dur-nos al presidi de Montjuïc i afigura’t la meva sorpresa quan veig, sortit d’un altre calabós, el meu germà Francesc; només era comparable a la seva: '¿Tu també?' '¿Tens cap idea de per què ens fan això?' '¡Ni la més remota!' Resulta que l’havien tingut al calabós quinze dies com jo però tot sol i a les fosques. '¿I no t’avorries?' 'Feia càlculs mentals; el temps m’ha passat de pressa.'\nA Montjuïc vam trobar el pare i el germà gran i fins un cunyat nostre, un enginyer berlinès que vingué a Barcelona poc abans de la guerra fugint dels nazis i aquí conegué la nostra germana. Els germans petits, segons vam saber, eren en un camp de concentració on reclouen els refractaris al servei militar; si el gran no era amb ells sinó a Montjuïc és perquè l’havien declarat inútil a causa d’una antiga lesió tuberculosa. Amb en Francesc i jo quedava completada la nòmina masculina de la família, inclòs, perquè no hi faltés absolutament ningú, el cunyat estranger; encara bo que el decret del govern no preveu l’empresonament de dones i tot. Haurien pogut tancar la nostra mare, la nostra germana i les nostres dones, potser fins i tot la meva filla ¿per què no? i no ho han fet ¿de què ens queixem doncs? Mira que ja són ganes de queixar-se perquè sí; doncs mira que si ens queixem ara, quan només en coneixem els delicats preludis, ¿què farem quan tindrem de debò la dictadura del proletariat, els plans quinquennals i totes les delícies que ens promet aquesta 'avantguarda del progrés' que és el partit comunista dirigit per la Pasionaria i secundat pel doctor Negrín?\nSi es vol perseguir els responsables que hi hagi tants refractaris al servei militar, que busquin els autors d’aquell decret de dissolució de l’Exèrcit de la República i els culpables que els anarquistes s’apoderessin de les armes dels regiments sublevats un cop vençuts per la guàrdia d’assalt de la Generalitat; que busquin sobretot els qui durant tants mesos es van dedicar a l’incendi, a la destrucció, a l’assassinat i al pillatge obeint la consigna que el caníbal Garcia Oliver havia llançat per la ràdio: '¡Matad! ¡Destruid! ¡Incendiad!' Són els causants d’això que caldria processar i jutjar, no pas els pobres refractaris que no en són més que una conseqüència i en definitiva unes víctimes més.»


Devolució.cat » 5 DE DESEMBRE DE 1705 Comencen les darreres Corts Catalanes presidides per Carles III\n5 DE DESEMBRE DE 1705 Comencen les darreres Corts Catalanes presidides per Carles III\n13 Desembre 2015 @ 12:00 pm\nAquest diumenge al migdia Commemorem les Constitucions de Catalunya que es van confeccionar durant les darreres Corts Catalanes, convocades per Carles III i que començaren el 5 de desembre de 1705 al Palau de la Generalitat, cloent-se el 31 de Març de l’any següent 1706.\nNomés citar les paraules que el Cavaller Emmanuel Ferrer i Sitges pronuncià durant la Junta de Braços de 1713, referint-se a aquestes Corts:\nRendida Barcelona ab honrosa capitulació, convocà lo rei nostre senyor per celebrar Corts generals; donàs remei en ella als abusos, corregint-se ab saludables lleis la inobservància de moltes; se disputà lo dret de nostre rei i senyor proposant sa Majestat a la cort l’exclusió de la familia borbona al comtat de Barcelona. Aprová i consentí la Cort general la llei d’exclusió ab les majors solemnitats que prevé lo dret, expressades en aquella constitució primera de dites Corts celebrades per lo rei nostre senyor en 1706; trobant-se los enemics a les portes d’esta capital, hassanya digne de cors catalans que, despreciant perills, s’exposaren als més imminents desastres sols per apoiar les regles de la justícia.\nLes Corts de Barcelona de 1705 van ser presidides per l’Arxiduc Carles que seria nomenat rei Carles III. Era President de la Generalitat en Francesc de Valls i Freixa.\nEn plena Guerra de Successió i després del setge de Barcelona de 1705 en que les tropes felipistes amb el virrei Francisco de Velasco al front varen capitular, el nou rei jurà les Constitucions el 7 de novembre i immediatament va convocar Corts.\nLes Corts es varen desenvolupar al Palau de la Generalitat de Catalunya entre el 5 de desembre de 1705 i fins el 31 de març de 1706. Va comptar amb una àmplia representació del braç reial incorporant-se onze noves poblacions.\nEs van considerar nul·les les Corts de Barcelona de 1701 convocades pel rei Felip i tots els seus acords.\nAmb tot, moltes de les mesures que s’havíen aprovat es van reproduir en aquestes Corts, però se’n varen aprovar unes altres:\nEn el terreny econòmic:\nS’acordà constituir una Companyia Nàutica Mercantil i Universal i dotar a Barcelona de port franc, tot i l’oposició de Mataró per afectar als seus interessos.\nS’amplia el nombre de vaixells per a tràfic mercantil amb Amèrica i s’eximeix del control de la Casa de la Contractació d’Índies de Sevilla.\nEs va presentar un memorial per a potenciar els lligams mercantils amb “els aliats”, Anglaterra i Holanda, en lloc de França, perquè amb les importacions necessàries «se logra el no salir el dinero, pues estos truecan sus géneros o mercadurías con vino aguardiente y otros géneros del Pahís»\nEn el terreny polític:\nEs torna a establir el Tribunal de Contrafaccions.\nCarles III es compromet a retornar el Rosselló i la Cerdanya.\nPer a acabar amb el problema dels allotjaments de les tropes s’acordà que aquestes haurien de viure en casernes i no en cases particulars.\nS’acorda que cap virrei podrà pende possessió del càrrec fins que el seu rei no hagués jurat les Constitucions.\nLes insaculacions serien responsabilitat de la Diputació i el Consell de Cent.\nPer decissió del rei, es va forçar a “excloure a perpetuitat” la casa de Borbó dels drets successoris.\nMentre es realitzaven les Corts, es va produir la conquesta de València el desembre de 1705.\nLa imminència de l’ofensiva de les tropes borbòniques es va materialitzar just acabades les Corts. El 3 d’abril de 1706 es tancava el setge de Barcelona.\n4 de desembre de 771: Carles I el Gran dit Carlemany assumeix el tron dels francs. Europa!\n10 de desembre 1948 – Palau de Chaillot (París): l’ONU proclama la Declaració Universal dels Drets Humans.


La possible pujada de tipus d'interès no deteriorarà la solvència de les famílies endeutades, segons el BBVA | Consumer\nLa possible pujada de tipus d’interès no deteriorarà la solvència de les famílies endeutades, segons el BBVA\nEl ministre d'Economia creu que Espanya «no sofrirà» si els tipus pugen al 2,25%\nLa possible pujada de tipus d’interès en 2005-2006 no causarà una deterioració significativa en la solvència financera de les famílies endeutades amb una hipoteca mitjana. Aquesta és la conclusió d’un estudi elaborat pel Servei d’Estudis del BBVA i BBVA Finança que va ser presentat ahir.\nAquest treball, titulat “Situació del Consum”, reflecteix que la quota mitjana mensual de les hipoteques és de 467 euros, amb el que la renda disponible familiar se situa en un 15,2%. Si en 2006 els tipus creixessin un 0,5%, la quota mitjana mensual ascendiria a 483 euros i el percentatge de renda disponible seria del 14,9%, la qual cosa representa un “petit augment en relació amb la renda actual”, va dir José Luis Escrivá, director del Servei d’Estudis.\nL’informe especifica que els tipus d’interès reals mantenen una tendència de descens des de fa 14 anys que revertirà “molt moderadament en 2005 i 2006, amb el que es mantindrà el dinamisme del crèdit”.\nMalgrat el major endeutament de les famílies, la càrrega financera s’ha mantingut “bastant estable”, a causa del descens dels tipus. Així mateix, el deute familiar “està convergint cap als nivells d’altres països en coherència amb tipus d’interès més baixos permanentment i el creixement diferencial”.\nL’estudi situa la taxa d’estalvi de les famílies espanyoles en el 10% de la seva renda disponible, “més elevada que la de països desenvolupats com EUA”. A més, indica que la capacitat d’estalvi del conjunt de l’economia s’ha mantingut, donat l’increment registrat en l’estalvi públic.\nEl vice-president econòmic del Govern, Pedro Solbes, coincideix amb l’opinió del BBVA. Segons Solbes, Espanya, al contrari que altres Estats membres, «no sofriria» amb una pujada de tipus d’interès. Un increment de 0,25 punts, fins al 2,25%, provocaria un increment de les hipoteques de «alguna desena d’euros», va assenyalar ahir a la seva entrada al Consell de Ministres d’Economia dels Vint-i-cinc.\n“Sempre hem dit que en una política monetària única, lògicament, hi ha tractaments equilibrats i quan hi ha un context global de tipus d’interès, aquells països que tenen una inflació major han de dur a terme polítiques fiscals més restrictives per compensar”, va explicar el ministre.\nSolbes va afirmar que no li agrada fer hipòtesi de coses que no han succeït, però va admetre que “qualsevol modificació d’un 0,25% dels tipus té un impacte d’alguna desena d’euros, però tampoc molt més”.\ndeute famílies tipus


... plecs de roques: de gener 2012\n"La Lluna pren el Sol de matinada"\nEl Déu Dionís o el Déu Bacus. Rocs&Vins 2.0.\nDiuen que el vi, pres de forma moderada, ens provoca una expressió sincera de sentiments...\nSegons la mitologia grega, Dionís, el déu del vi, inspira bogeria i èxtasi. Fill de Zeus i de Sèmele, va ensenyar als homes a cultivar la vinya i a fabricar el vi. Dionís moria cada hivern i tornava a la vida a la primavera acompanyat dels fruits de la terra.\nEl déu Bacus, segons la mitologia romana, és el déu de l'exhuberància, la natura i, en especial, del vi i de la vinya i representa allò que diuen que provoca el vi: la manca de control i l’absència de la moralitat i la raó. Ah! I es pot encarnar en forma de ser i de cabra.\nRocs&Vins 2.0 és una enoruta que comporta la visita al celler Abadal, amb una explicació de la història de la família Roqueta, un tomb per les bodegues i un tast de vins Abadal. I després una passejada.\nEns fan una classe magistral de l'elaboració del vi, dels processos per aconseguir un tipus o un altre, de les barriques i la seva ubicació.\nRecordo com olora allà on tenen emmagatzemat el vi ranci...\nL'entorn i l'interior del mas Roqueta es presta a gaudir de la visita al món vinícola. Història del vi, del mas, de la família, de les orenetes... Us ho recomano.\nDins el mas trobem les barriques amb més història, en elles nomès trobarem vi ranci.\nLa resta del vi que produeixen, o bé no passa per barrica, o bé en aquestes barriques més noves i que es canvien més o menys cada 4 anys.\nTots el vins que vam olorar, airejar, contemplar el seu color i tastar!\nLa companyia, membres quasi tots de Rocs&Pics: el Ricard, la Inés, el Toni, el Tomàs, el Richard, la Susana, la Loli, el Sergi, i els que quasi no es veuen, el Jaume, la Concep i la Meritxell.\nNo els vaig notar gaire aquest efecte que provoca un cosum moderat del vi... potser tenia la visió ennuvolada jo.\nDesprés de fer el tast i dinar a Avinyó, vam anar a estirar les cames una estona, una caminada pels voltants.\nEl Fussimanya!!! Això em van dir amb entusiasme, es veu que es menja molt i molt bé allà. I mitja volta.\nQuan tornàvem, ens vam trobar unes petjades, recents, i el Tomàs buscava un pal... per si de cas.\nEl camí, fem que no s'acabi, per on sigui, i si no hi és, fora camí també si val.\nEtiquetes de comentaris: enoturisme, MUNTANYA, Pla de Bages, vi\nPrimera sortida del 2012! La Isabel i jo no ens ho vam pensar gaire i ens vam apuntar a una proposta engrescadora del Jaume, per la descripció seria: "Excursió fàcil i amb poc desnivell (uns 300 m dels 700 als 1.000 m)Es pot visitar el Castell de Montesquiu. El de Besora està en molt mal estat, però es poden veure les restes de l'església romànica i parts de les defenses.Si el dia és clar i net gaudirem de bones vistes del Pirineu." Quedem a les 10:00 h a l'aparcament del Castell de Montesquiu, a poc a poc ens anem trobant tota la gent i formarem un grup de 17 persones de gent com jo, amb ganes de muntanya, i el Tai, el gos de la Lídia.\nFoto de grup amb el Castell de Montesquiu al fons, ja ens hem presentat i comença la caminada!\nHem de trobar la primera font que marca l'itinerari.\nI la trobem al costat d'aquesta bassa, alguns aprofiten per beure i per descansar una mica.\nEl Tai bevent aigua congelada, se sentia com trencava la fina capa de gel que cobria el basal, i ell tan feliç!\nUnes carbasses (sí sí! carbasses!) al marge del camí...\nEl Pedraforca a l'horitzó em fa recordar que no fa gaire hi vaig ser-hi allà dalt... l'última sortida del 2011.\nJa hem arribat al Pla del Revell, on n'hi ha una masia abandonada.\nLes vistes no ens defrauden.. al fons el perfil de les Agudes, el Turó de l'Home i, quasi imperceptible a la foto, el Tagamanent.\nCada vegada el tenim més a la vora el nostre objectiu, el Castell de Besora.\nUn lloc idíl·lic... romàntic... planer...\nCal no despistar-se i anar cap el camí fàcil.\nSi sumem, estem fent 11 km d'anada i tornada.\nCamí fàcil i després collet, mina d'aigua, pollancre al costat d'una masia on n'hi ha dues basses...\n... i cavalls...\n...i quasi al final de la ziga-zaga el "monitor en cap" controla que tothom vagi cap al Castell, que cap ni un es despisti...\nEt voilà! El Castell de Besora!!!\n... la seva història...\n... el que resta en peu...\nAquí tenim la "canalla" en rotllana, dinant, rient i xerrant en aquest marc incomparable, sense la pressió de la presència dels "monitors".\nEl Puigmal! entre d'altres...\nEl Pedra, que torna a cridar-me els ulls.\nI aquí la Isabel amb el "monitor en cap".\nDesprés d'inspeccionar l'interior i els voltants del Castell, els "monitors" ens busquem un bon lloc assolellat per fer un mos i descansar contemplant el paisatge i també aprofitar per tancar els ulls sota el sol.\nJust quan s'aixecava el campament ens van sobrevolar uns voltors i ens van regalar unes imatges majestuoses per damunt nostre amb el cel i el Sol com a fons.\nFoto de grup just abans de començar el retorn, sí, ja toca anar tornant.\nTot el que és bo s'acaba, però ho farem durar una mica més prenent un "algu" en el bar més proper i allà sorgiran noves propostes que cal preparar.\nTot ha anat bé, la companyia, les muntanyes, el temps, ha estat un dia fantàstic i renovador d'energies. Hi ha una paraula que ho defineix millor...\nLa 2a edició del mapa de la ruta elaborat pel Jaume\nEtiquetes de comentaris: Castell de Besora, Castell de Montesquiu, MUNTANYA


Posted on 14 Desembre 2009 by jordidalmau\nFeia molt de temps que preparàvem aquesta excursió, i ahir al final la vam fer. Preparar-la és una manera de dir-ho, perquè el que havíem fins ahir era parlar-ne, però poca cosa més. Ahir no, ahir vam agafar tot el que ens calia, ens vam calçar les botes de caminar i el mapa, i amunt, que fa pujada! Mentre pujàvem el paisatge se’ns feia un quadre als nostres peus. Els -7,0ºC de la matinada va acabar de deixar els caducifolis pelats com una raspa. Sort del sol que tot ho amorosia. La natura endormiscada de mig desembre sobretot és silent, fa poc soroll, però molta feina: busca aliment, s’adorm o reposa. Vam guanyar bastanta perspectiva sobre la vall. Quin bé de Déu de país que tenim! A mesura que t’allunyes del tribolosi de la ciutat el pensament s’envola. Ahir no vam arribar al cim, però tampoc no ho volíem. Ahir, de fet, ens entrenàvem per fer una cursa d’aquestes tan bèsties que fan ara. Jo no sé com quedarem quan la correm, però n’estic segur que acabarem la travessa i ens donaran el certificat aquell que diu que donen a tots els participants. Sempre m’ha agradat el reconeixement de l’esforç perquè trobo que el normalitza. L’entrenador ens va dir que ara fem molts estiraments a casa, cada dia, i que d’aquí 2 mesos farem una altra sortida de preparació com la d’ahir. Per cert, ahir n’hi va haver que no van venir a l’entrenament, ja s’ho faran, quan toqui fer la cursa potser no ens podran seguir (ha,ha,haha). No sabeu el que us vau perdre, companys… unes vistes, un ambient, uns entrepans…!\n« 13-D= emoció Bon hivern a tothom! »\nCarles Dalmau, on 15 Desembre 2009 at 06:45 said:\nA fe de Dèu que dono fe del be que s'et va posar la caminada que esmentes. I quina emveja que em fas germà. T'imagino caminant foragitant el que dius qu'et produeix la ciutat: "tribolosi ? ". Fuig home fuig !!Salut i adèusiau caminant urgelleng.Carles Dalmau


Bassa reclama a l´independentisme que no «deixi caure» el Govern de Sánchez - Empordà\nL'exconsellera reclusa a la presó de Puig de les Basses diu que l'alternativa «és molt pitjor amb el PP, Ciutadans i l'extrema dreta» El Govern manté el «no» als pressupostos de l'Estat si el cap de l'Executiu espanyol no dona una «solució política» a Catalunya\nL´exministre d´Exteriors eslovè Ivo Vagjl, (centre), a Lledoners: «Vigilarem el judici de prop». acn\nL´exministre d´Exteriors eslovè Ivo Vagjl, (centre), a Lledoners: «Vigilarem el judici de prop».\nL'exconsellera de Treball Dolors Bassa, en presó preventiva pendent del judici per l'1-O, va demanar als partits independentistes que no deixin caure el Govern de Pedro Sánchez, ja que l'alternativa seria un executiu de dretes «molt pitjor» que l'actual socialista.\nAhir es van avançar alguns extractes de l'entrevista que li van fer, on l'exconsellera reconeix que de moment no és partidària d'aprovar els Pressupostos Generals de l'Estat per al 2019, encara que tampoc els donaria un «no rotund». «Si volen aprovar-los que facin un gest, el que sigui, però que el facin», subratlla en al·lusió als socialistes Bassa, que està empresonada al centre de Puig de les Basses, a Figueres.\nA poques setmanes que doni inici en el Tribunal Suprem el judici del procés, l'exconsellera es mostra serena i amb ganes de defensar-se, i demana «coordinació» en les mobilitzacions que es portin a terme perquè les concentracions o altres actes que convoquin les entitats sobiranistes no «tapin tot el que es digui en el judici».\nLa portaveu del Govern, Elsa Artadi, va explicar ahir que l'executiu català manté el «no» a aprovar els pressupostos generals de l'Estat (PGE), i va demanar al president del Govern, Pedro Sánchez, que ofereixi una «solució política» a Catalunya si vol comptar amb el seu suport als comptes.\nHo va dir en la roda de premsa posterior al Consell Executiu del Govern: «És evident que per entrar en una negociació depèn que Sánchez posi una solució política. Ens agradaria que ho fes, evidentment. Ara mateix estem molt lluny». Artadi va precisar que a la Generalitat li agradaria que l'oferta política de Sánchez reconegués el dret d'autodeterminació de Catalunya, ja que és una cosa que genera un ampli «consens» a la societat catalana com a mecanisme per solucionar el conflicte, va assegurar. Va explicar que el comunicat conjunt que la Generalitat i el Govern van fer després de la reunió Torra-Sánchez del 20 de desembre al Palau de Pedralbes va ser un «tímid avanç», que no obstant això ha considerat insuficient perquè l'independentisme català avali els PGE en al Congrés.\n«Estem igual de lluny que fa un mes», va resumir Artadi, que va assegurar que qualsevol decisió final sobre els comptes serà consensuada amb el PDeCAT i ERC, els dos partits independentistes al Congrés que, al seu torn, conformen el Govern a Catalunya.\nD'altra banda, l'exministre d'Exteriors d'Eslovènia i eurodiputat, Ivo Vajgl, juntament amb un grup d'eurodiputats i diputats europeus ha visitat aquest dimarts a la tarda els polítics empresonats a Lledoners.


Registre a activitats - com fer-ho? | DRUPAL.CAT\nInici » Forums » Suport » Problemes després d'instal.lar drupal » Registre a activitats - com fer-ho? Registre a activitats - com fer-ho?\nDv, 13/02/2009 - 01:22  c-c-m\nProblemes després d'instal.lar drupal | esdeveniments Hola a tots,\nEstic pensant a fer una web que permeti a usuaris registrats d'un rol determinat que puguin crear esdeveniments o activitats i que qualsevol persona s'hi pugui apuntar, però no tinc molt clar com fer-ho. He vist que aqui a drupal.cat teniu una cosa que no sé si funciona així (veure http://drupal.cat/sessio_14-02-2009). Jo havia pensat a fer servir el mòdul CiviCRM amb el CiviEvent, és molt poderòs, ja que permet una gestió total dels participants (fins i tot permet gestionar les inscripcions) però de moment no he trobat la manera de:\n1. Personalitzar les pantalles dels esdeveniments (vull que es mostri un mapa de google maps)\n2. Fer que els esdeveniments creats apareguin com a nodes.\nHi ha alguna manera d'aconseguir-ho? com s'ha fet aqui?\n‹ Ubicació de feed_default_items?\nExecutar PHP al carregar la pàgina ›\nA drupal.cat s'ha fet servir\nrobertgarrigos - 13/02/2009 - 17:31 A drupal.cat s'ha fet servir el cck i els mòduls de date i calendar per a la gestió del esdeveniments. En ser basat, aquest sistema, en cck hi podries afegir el mapa sense cap problema. Hem instal·lat el signup per la gestió dels subscriptors. És un mòdul molt simple però suficient pel que volem.\nGràcies Robert. M'ho miro\nc-c-m - 18/02/2009 - 17:25 Gràcies Robert. M'ho miro amb detall\nFinalment he reprès el tema\nc-c-m - 07/08/2010 - 13:18 Finalment he reprès el tema (m'he près un temps ;) ) i he instal·lat el mòdul signup, he modificat les opcions per defecte (admin/settings/signup), he activat les opcions per a un tipus de contingut personalitzat... però no sé què fer més! Jo esperava que tingués opció de controlar quants assistents màxims hi ha a cada node, veure el botó de "signup"... però res de res. Aparentment no passa res.\nQuè faig malament? Em deixo alguna cosa?\nEDITO una estona més tard:\nEl problema és que estava editant un node que ja havia creat, i havia d'activar l'opció del signup per a aquell node concret. En fer-ho s'activa l'opció de registrar-te a l'esdeveniment (si ets usuari registrat - què passa si no ho ets?) i apareix una nova pestanya al costat d'editar que es diu signup. Allà es pot configurar el número màxim d'assistents i altres paràmetres, així com enviar un email a tots els assistents.\nDocumentació a Can Drupal.org?fa 3 setmanes 1 hora


La Diputació col·labora amb la Generalitat per un model de Serveis Socials més municipalista | Valencia Extra\nLa diputada d’Inclusió Social, Rosa Pérez Garijo, inaugura la jornada “Un nou model de Serveis Socials de la CV” i advoca pel municipalisme i la intervenció comunitària\nLa diputada delegada d’Inclusió Social, Rosa Pérez Garijo, ha inaugurat la I Jornada Autonòmica “Un nou model de Serveis Socials de la CV” al costat de la Secretària Autonòmica de Serveis Socials i Autonomia Personal de la Generalitat, Sandra Casas, i el degà de la Facultat de Ciències Socials de la Universitat de València, Ernest Cano.\nLa jornada, organitzada pels Col·legis Professionals de Treball Social de la Comunitat Valenciana i la Conselleria d’Igualtat i Polítiques Inclusives, ha reunit a més de 200 professionals del Treball Social per a posar sobre la taula les necessitats del sector i de la ciutadania en la construcció d’aquest nou model.\nPérez Garijo ha remarcat la centralitat dels professionals de l’àmbit dels Serveis Socials en el desenvolupament del nou model que es vol implementar i que té com una dels seus principals característiques la participació dels i les treballadores socials.\n“Es tracta d’un model amb una clara vocació municipalista, basat en els pilars de la prevenció de les causes de l’exclusió social i en la intervenció comunitària”, ha desgranat la diputada, per a qui és un deure de la corporació provincial “passar de l’assistencialisme a la justícia social”.\nEn aquest sentit, la diputada ha anunciat que la Diputació està col·laborant colze a colze amb la Generalitat Valenciana i que, fruit d’eixe diàleg amb l’Administració Autonòmica, la Delegació d’Inclusió Social treballa per a assumir el finançament dels Serveis Socials Generals, incloent els serveis de dependència dels municipis menors de 10.000 habitants de la província de València.\nEl Cap de Secció dels Programes d’Inclusió Social de la Diputació, Francesc Andrés Arseguet, ha intervingut amb una ponència sobre el paper dels ens provincials en els Serveis Socials.\nReferent a açò, Arseguet ha assegurat que les diputacions tenen l’important repte de “reprendre els papers centrals de principis dels anys 80, del canvi de paradigma”, i ha aplaudit el treball conjunt amb la Generalitat “per primera vegada en molts anys” amb l’objectiu de “retornar la dignitat als serveis socials municipals”.\nSegons el tècnic provincial, fins al moment els pressupostos havien sigut “minsos” en atenció social primària i ara es requereixen uns altres “a l’altura de les circumstàncies”.\n“La Delegació d’Inclusió Social formem part del nou model de serveis socials i col·laborarem perquè les persones estiguen en el centre sense cap tipus de discriminació en el territori”, ha destacat.\nSegons la presidenta del Col·legi Oficial de Treball Social de València (COTSV), Elena Puig, cal “generar un canvi en les institucions, una confiança en l’administració local i una seguretat per als professionals que estem en primera fila durant molts anys, contenint, escoltant, acompanyant i fent créixer els drets de les persones que viuen situacions de dificultat, que són mereixedores de tot el nostre esforç”. Per a la presidenta del COTSV, est és un moment “complicat, canviant i al temps esperançador, on l’aparició d’un nou model és urgent”, al mateix temps que ha demanat “calma i responsabilitat” per a planificar segons les necessitats i en coordinació amb la sanitat, l’educació, l’habitatge, la justícia i l’administració pública, generant els llocs de treball necessaris per a desenvolupar una atenció integral a la ciutadania.\nPer a Pérez Garijo, la inauguració conjunta ha sigut un “exemple de col·laboració institucional multinivell en la construcció del nou model de Serveis Socials” i ha remès a una cita de l’escriptor Eduardo Galeano: “La caritat és humiliant perquè s’exerceix verticalment i des d’a dalt; la solidaritat és horitzontal i implica respecte mutu”.\ndiputaciongeneralitatI Jornada Autonómica "Un nuevo modelo de Servicios Sociales de la CV"servicios sociales Compartir\nQuè tindrà en comú l’antiga i la nova Canal 9?\n9 d’Octubre, el dia de tots els valencians\nEl TRAM d’Alacant obri al públic la nova oficina d’Atenció al Client en l’estació de Luceros


143 imatges per reflexionar en el World Press Photo Madrid – Fundació Banc Sabadell\nPer vuitè any consecutiu, el World Press Photo fa parada a Madrid. El certamen de fotoperiodisme més important del món es pot visitar en LA SEDE del Col·legi d’Arquitectes de Madrid COAM. Aquesta edició reuneix 143 fotografies que han estat triades entre les 80.404 que s’han presentat a concurs, enviades per 5.034 fotògrafs de 125 països.\nLa fotografia guanyadora d’aquest any es titula Un assassinat a Turquia i és obra del fotoperiodista turc Burhan Ozbilici, de l’agència Associated Press. És una instantània dels fets que van succeir el 19 de desembre de 2016, quan Mevlut Mert Altıntaş, un agent de policia de 22 anys fora de servei, va assassinar a l’ambaixador rus a Turquia, Andrei Karlov, durant la inauguració d’una exposició d’art a Ankara.\nEl fotògraf madrileny Santi Palacios ha resultat guanyador d’un segon premi en la categoria de Notícies Generals amb la seva imatge Abandonats, que ens mostra un moment d’intensa emoció de dos germans nigerians que ploren abraçats a bord d’una zodiac de l’ONG Proactiva Open Arms.\nUn altre fotògraf espanyol, Jaime Rojo, ha resultat guanyador del tercer premi en la categoria de Naturalesa amb el seu treball sobre la migració de les papallones monarques des d’Estats Units i Canadà cap a Mèxic i el fotògraf canari Francis Pérez ha guanyat el primer premi en aquesta mateixa categoria amb una fotografia subaqüàtica que mostra una tortuga marina atrapada en una xarxa.\n‘El que l’Estat islàmic deixa al seu pas’\n‘Un assassinat a Turquia’


TMB eleva a 27 els treballadors del metro afectats per l'amiant | NacióDigital\nBarcelona: crisi de l'amiant\nTMB eleva a 27 els treballadors del metro afectats per l'amiant\nL'empresa reconeix tres casos de càncer de pulmó en extreballadors exposats al material contaminat que s'han sotmès a la revisió mèdica\nper NacióDigital, 10 de juliol de 2019 a les 17:55 |\nEl metro de Barcelona, en una imatge d'arxiu | Adrià Costa\nTransports Metropolitans de Barcelona (TMB) ja reconeix 27 casos de treballadors del metro afectats per l'amiant. L'empresa ha fet pública la dada aquest dimecres. Fins ara l'empresa tenia comptabilitzats 25 casos, amb la qual cosa el registre suma dos nous empleats.\nDel total de casos, 24 són d’engruiximents pleurals, 2 de plaques pleurals no calcificades i 1 de placa pleural calcificada. L'empresa insisteix que cap d’aquestes afeccions es pot considerar una patologia greu i no ha requerit tractament mèdic, només s’ha recomanat un control periòdic més freqüent dins del programa de vigilància. Cap d'aquestes patologies tampoc figura al quadre de malalties professionals establert per llei.\nSí que hi ha hagut diagnòstic de malaltia professional en el cas d'un treballador de l'àrea de manteniment i projectes que estava en situació d'incapacitat temporal i en observació. La diagnosi obre la porta a la possibilitat que el treballador pugui sol·licitar per via judicial indemnitzacions, incapacitat o trasllat del lloc de treball. TMB, però, insisteix que el resultat dels exàmens mèdics no implica necessàriament que la patologia hagi estat causada per l'exposició a l'amiant.\nFins a l'1 de juliol, de les 1.064 persones que han estat cridades per sotmetre's a la visita mèdica ja l’havien passat 976, cosa que equival al 92%.\nTres jubilats amb càncer de pulmó\nPrimers resultats de les revisions mèdiques fetes a 46 extreballadors del metro de Barcelona que, segons Transports Metropolitans de Barcelona (TMB), van estar exposats a l'amiant durant la seva etapa a l'empresa. D'aquests, tres pateixen càncer broncopulmonar, segons ha confirmat TMB a NacióDigital.\nSegons ha informat l'empresa, dos dels jubilats ja havien estat diagnosticats abans de sotmetre's a la revisió mèdica, mentre que el tercer n'ha estat coneixedor durant aquest procés.\nEls tres casos se sumen al d'un quart extreballador de TMB, Ignasi Torrent, que ja ha denunciat a TMB a causa del càncer de pulmó que pateix. L'objectiu de Torrent és que la justícia reconegui com a malaltia professional la seva patologia, la qual cosa obriria la porta a rebre indemnitzacions pel dany causat.\nPer ara, tant en el cas de Torrent, que està judicialitzat, i en els altres tres fets públics aquest dimecres, TMB insisteix que encara no està demostrat que les malalties que pateixen els extreballadors siguin conseqüència directa de l'exposició a l'amiant.\nTres treballadors jubilats del metro exposats a l'amiant tenen càncer de pulmó\nBarcelona, Societat, pulmó, càncer, amiant, exposats, metro, Jubilats, Barcelona, TMB, 27, treballadors, afectats


Menja de Bacallà: de setembre 2016\n"Llengues" de carbassó farcides de formatge, Neu del Cadí\n(Flor del carbassó)\nEl carbassó és una verdura molt versàtil i el seu contingut d'aigua és del 90%. Ideal per fer aquestes llengues, que un cop tallats amb la mandolina, deixarem reposar amb sal, per tal de que deixin anar el seu contingut d'aigua. Assecarem amb un drap de cotó i tot seguit posarem les llengues a la planxa deixant-les tant sols un minut per banda -previament la planxa la tindrem calenta untada amb un pinzell amb oli- treurem amb unes pinzes procurant que les llengues no es facin mal bé.\nNeu del Cadí, és el formatge del centenari de la Cooperativa Cadí, ubicada a la Seu Urgell i on diàriament recullen la llet de les comarques de l'Alt Urgell i la Cerdanya.\nTorrarem un grapat de pinyons -100 g aproximadament- i els posarem dins de les llengues. Un cop ho provem, trobarem aromes que avoquen les valls del Cadí untades pel damunt del carbassó amb el cruixent dels pinyons.\npublicat per Josepb a les 0:07 5 comentaris\nHamburgueses de llentíes. Fruits del secà. (2 ª part i última)\nLes llenties són un dels aliments més antics documentats dels quals es té noticia.\n-Heròdot- -segle V a C.- fou historiador i geògraf, considerat el pare impulsor del classicisme. Explica Heròdot en les seves obres, les inscripcions jeroglífiques dels egipcis -2200 anys abans de C.- detallant l'alimentació que revíen els obrers que treballaven a les piràmides de Egipte: pa, cervesa, cebes i llenties.\nTambé conegudes amb el nom de carn dels pobres, podem preguntar als nostres avis, durant la guerra i la postguerra, quantes vegades -els que podien- menjaven llenties tot aportant els valors nutricionals que tenia -i té- potser molts d'ells sense saber-ho; -hidrats de carboni, calci, fòsfor, ferro...- i poder menjar un plat calent amb aquesta lleguminosa.\n(Planta i flor de les llenties)\nLes flors de les llenties, són blanques, encara que també podem trobar-les amb altres tonalitats; roses, pórpores, violetes..., la seva floració podem veure-la de març fins al juny. Flor petita i senzilla, amb una gamma de colors bastant amplia.\nEls seus fruits són vaines d'on s'extreuen les llavors de color fosc i són de forma aplanada.\nLa gamma de plats per fer amb llenties, també és molt ampli des de; estofats, bullits, pastissos, sopes, amanides...\nJo, per la meva part, he volgut fer aquestes hamburgueses de llenties i comí, preparades a la vigília i on l'endemà vaig posar-l'hi el pa ratllat. Desitjo que siguin del vostre gust.\n125 g de llenties -pardines-\n3 Culleradetes de pa ratllat o farina de blat de moro\n2 Pastanagues fresques\n1 Ceba de Figueres (mitjana)\n1 Culleredeta de comí\nPosarem a coure les llenties en aigua bullint, fins que estiguin toves (al voltant d'uns 15 minuts) deixarem que s'escorrin i es refredin. Les decantarem.\nMentrestant, en una paella amb l'oli de girasol, sofregirem l'all tallat ben petit i la ceba tallada finament, a mida que vagi agafant color, afegirem les pastanagues ratllades i l'hi donarem unes quantes voltes per tal que tot plegat quedi ben amalgamat.\nTirarem les llenties junt amb les espècies i/o herbes aromàtiques que més ens agradin, ho remenarem tot plegat. Un cop ho tinguem ben amalgamat, apagarem el foc i deixarem que es refredi (vigília).\nPosarem la barreja en un bol, tirarem el pa ratllat o la farina de blat de moro, i també, el julivert, farem petites boles d'uns 150 a 200 grams, col.locarem la massa en un aparell per fer les hamburgueses. Un cop acabades podem fer-les i/o també deixar-les preparades per congelar.\nSi voleu mes informació sobre aquets fruits del secà, podeu apretar aquí, i també aquí. On la Fàtima i el Joan, us donaràn informació i també fan distribució i venta d'aquets productes.\npublicat per Josepb a les 10:25 10 comentaris\n.-Pol·linització de la flor del cogombre.-\nSembla ser, que la calor ens ha donat una treva, les pluges caigudes aquests dies han deixat abundants precipitacions i potser, l'últim esclat de l'estiu està fent l'última volada...?\n.-Flor del cogombre i el seu fruit.-\nAbans de acabar l'estiu, que us assembla aquesta sopa freda de cogombre per tal d'esperar la tardor, tot festejant l'espera?\nAmb el cogombre, tothom tenim la nostre versió... a mí amb repeteix, a mí no m'agrada el seu sabor, jo no n'hi poso en el gaspatxo..., doncs bé... aquesta sopa, encara que es pot versionar de moltes maneres, jo us posaré la que he trobat en els llibres que feia servir la meva mare i que dona molt bon resultat.\nunes branquetes de fonoll o una branca d'àpit (jo he fet servir la branca d'àpit)\n6 iogurts naturals ( jo he fet servir l'equivalent del iogurt al estil grec 750 c. c. aproximadament)\nPelarem els cogombres, els tallarem a daus, i els deixarem en un bol amb sal, al voltant de mitja hora. Trencarem els cent grams de nous ben petits i partirem el fonoll o l'àpit a bastonets. Rentarem i escorrarem els daus del cogombre. Dins de la batedora elèctrica hi posarem els cent grams de nous, el fonoll o àpit, els quatre dents d'all tallats finament i els sis iogurts o l'equivalent als sis iogurts, afinarem de sal i pebre. Batarem i afegirem de mica en mica les tres cullerades d'oli. Ho deixarem refredar a la nevera al voltant de dues a tres hores. Quant ho servim, podem col.locar-hi els glaçons.\nCom heu pogut llegir a la preparació, el cogombre no si posa a la recepta original, s'ha acompanya a daus en un tassó, si per cas agrada, s'afegeix dins de la batedora elèctrica i ho servim tot plegat. D'aquesta manera, tothom pot disfrutar d'aquesta sopa freda de cogombre.\nTant a la meva senyora, la Teresa, com a mí el cogombre ens agrada i la varem preparar posant el cogombre, dins de la batedora.\npublicat per Josepb a les 23:26 10 comentaris\nBunyols de cigrons. Fruits del secà (primera part)\nLa Fàtima i el Joan, són dos emprenedors en el cultiu ecológic del secá empresa que va nèixer l'any 2011, encara que el Joan porta fent de pagés des de l'any 1996.\nHe anat a buscar el cigronet de l'Alta Anoia -originari d'aquesta zona-, per tal de veure i tocar el producte de primera mà i mai millor dit,doncs, en arribar a La LLavinera i trobar-me amb la Fàtima, el primer que m'ha ensenyat ha estat la màquina de netejar els llegums. Enfilat damunt d'una escala i veure com anaven caient damunt del sac, i del meu palmell, semblava un filtre escolant-se per a tots els meus dits, tots aquests fruits del secà. Els cigrons i les llenties -pardines-.\n.-Flor del cigroner.-\nLes flors del cigroner, són de pendúncles molt llarcs i el seus tons i colors, els blancs.\nLa seva floració, la podem veure al mes de juny. Flor discreta, però molt bonica.\nEl primer país productor de cigrons, és l'Índia. A Europa són els països de la mediterrànea -Egipte, Tunísia, és en aquest país, on son típics un dolços amb forma de cilindre, fets amb mantega, sucre i arrebossats amb farina de cigrons, anomenats; graiba. Castella/Lleó, Castella la Manxa a nivell espanyol, és on es centre la seva producció més massiva. A Extremadura, els cigrons són un dels ingredients mes tradicionals de la cuina extremenya, i on els nens és típic menjar-ne crusos e inclús verds-.\nA Catalunya, podem trobar-los a l'Alta Anoia, comarca que durant generacions a perdurat i s'ha recuperat. Conegut com el cigronet de l'Alta Anoia, és un cigró que un cop bull augmenta tres vegades el seu volum. De pell dura i d'un molt bon sabor, es poden preparar; amanides, bullits amb un raig d'oli, estofats, hummus, falafels, cigrons amb bacallà, dolços... i per que no? aquets...\n.-Bunyols de cigrons .-\n250 g de cigrons (jo en vaig posar 125 g)\n125 g de farina d'espelta (jo en vaig posar 100 g)\nEncara que podem trobar moltes maneres de fer bullir els cigrons, us deixaré una de les formules que a mi m'han anat més bé.\nDeixarem els cigrons a la vigília amb aigua tèbia amb una mica de bicarbonat. L'endemà escorrarem els cigrons i els rentarem bé dins\nl´escorredora, tindrem una olla al foc amb aigua, un cop l´aigua comenci a ser calenta tirarem els cigrons. Us puc assegurar, que al cap de 20 minuts, els cigrons estaven cuits.\nL'aigua que he fet servir, ha estat la Solan de Cabras, és millor posar-hi aigües en poca calç doncs el bullir els cigrons -llegums en general- queden en més consistència de gust i no perden el seu sabor. L'aigua un cop bullits els cigrons, també vaig posar-hi una ceba, i amb el caldo sobrant el vaig reservar per fer-hi una paella.\nTirarem els cigrons en un atuell on poguem aixafar-los, també hi tirarem, el got de llet, l'ou, la canyella, el ratllat de la llimona, les dues cullerades de sucre i finalment el cardamom. Ho remanarem bé tot plegat. Un cop tinguem incorporats tots els ingredients, tiraren el bicarbonat i després la farina cullerada a cullerada, fins aconseguir una bona massa que quedi ben compacta.\nFregirem amb força oli calent, formant petites boles que ens quedin ben rosses. Les traurem i "arrebossarem" amb una barreja sucre canyella o bé cardamom.\nA mí personalment, m'agraden acabats de sortir de la fregidora o, també, una mica tebis.\nSi voleu tenir més informació sobre aquesta lleguminosa, apreteu aquí.\npublicat per Josepb a les 0:43 13 comentaris\n"Llengues" de carbassó farcides de formatge, Neu ...\nHamburgueses de llentíes. Fruits del secà. (2 ª pa...\nBunyols de cigrons. Fruits del secà (primera part)...


Cedric Sorhaindo, setè or blaugrana en uns Jocs Olímpics - FC Barcelona\nHomeClubNotíciesCedric Sorhaindo, setè or blaugrana en uns Jocs Olímpics\nCedric Sorhaindo, setè or blaugrana en uns Jocs Olímpics\nCedric Sorhaindo és el setè esportista del Barça que es penja la medalla d’or en uns Jocs Olímpics i s’uneix al selecte grup format per Guardiola, Ferrer, Pinilla, Saviola, Messi i Jerome Fernández Totes les medalles d’or blaugranes s’han aconseguit en dues disciplines esportives: futbol i handbol\nCedric Sorhaindo, or olímpic. FOTO: www.london2012.com\nUn total de set esportistes del FC Barcelona han assaborit l’or olímpic, l’últim, el francès Sorhaindo, aquest diumenge a la tarda al Basketball Arena. Dels 22 esportistes blaugranes que han participat en els Jocs de Londres, el pivot del Barça Intersport és l’únic que ha pujat a l’esglaó més alt del podi. Un èxit que el permet unir-se al selecte grup format per Guardiola, Ferrer, Pinilla, Saviola, Messi i Jerome Fernández.\nEls primers tres ors, a Barcelona\nPep Guardiola, Albert Ferrer i Antoni Pinilla van ser els primers esportistes del Barça en aconseguir el metall més preuat. Va ser als Jocs Olímpics de Barcelona, l’any 1992. La selecció espanyola de futbol es va imposar a Polònia a la final disputada al Camp Nou i els tres jugadors blaugranes van aconseguir una fita històrica. Pinilla formava part del FC Barcelona però va jugar cedit al Mallorca la temporada 1991/92 i a l’Albacete la 1992/93.\nSaviola triomfa a Atenes\nDotze anys després d’aquelles històriques medalles d’or, l’any 2004, als Jocs Olímpics d’Atenes, Javier Saviola va sumar el quart or per a un esportista del Barça. El combinat argentí va superar Paraguai a l’Estadi Olímpic d’Atenes i Saviola va tornar a Barcelona amb l’or penjat al coll. Aquell estiu el club blaugrana el cediria al Mònaco.\nDos ors més a Pequín\nLeo Messi i Jerome Fernández eren fins aquest diumenge els últims blaugranes en aconseguir un or olímpic . Tots dos van fer realitat el somni de qualsevol esportista a Pequín, el 2008. El davanter argentí, amb permís de Guardiola, va disputar uns Jocs que acabaria guanyant després de la final contra Nigèria.\nPel que fa a Fernández, l’aleshores lateral del Barça d’handbol, es va adjudicar l’or imposant-se a Islàndia a la gran final. La de Fernández va ser la primera medalla d’or en una disciplina que no fos el futbol. Aquest diumenge, un altre representant del Barça Intersport ha ampliat el palmarès particular de la secció.\nLes set medalles d’or\n- Pep Guardiola (futbol)\n- Albert Ferrer (futbol)\n- Antoni Pinilla (futbol)\n- Javier Saviola (futbol)\n- Leo Messi (futbol)\n- Jerome Fernández (handbol)\n- Cedric Sorhaindo (handbol)


La FVMP convoca el Fòrum de Municipis d’Interior – Compromís Federació Valenciana de Municipis i Províncies\nLa FVMP convoca el Fòrum de Municipis d’Interior\nDiferents alcaldes de Compromís van participar al plenari del Fòrum de Municipis d’Interior celebrat enguany a la seu de la FVMP. Aquest plenari, organitzat per la Federació Valenciana de Municipis i Províncies, te com a objectiu primordial posar damunt la taula les problemàtiques més comunes dels municipis d’interior del País Valencià.\nQuico Fernàndez, vicepresident de la Federació Valenciana de Municipis i Províncies i alcalde de Sagunt, va estar l’encarregat de presentar i moderar la taula redona sobre el principal problema que preocupa als municipis d’interior, el despoblament. En aquesta taula també va participar el Director General d’Administració local , Toni Such, que va presentar la situació actual de la Agenda Valenciana Antidespoblament (AVANT). Durant el Fòrum també es va presentar la plataforma web SUMA’T i es va fer palesa la importància del turisme d’interior valencià com un element dinamitzador de zones on les activitats econòmiques solen reduir-se a l’agricultura o la ramaderia.\nA les jornades, a més a més de Quico Fernàndez, van participar representant a Compromís Joan Miquel Garcés, alcalde de Xalò, Mario Mira, alcalde d’Otos i Josep Manel Francés, alcalde d’Agres, localitat esta que va ser designada en aquest plenari com a seu del pròxim Fòrum de Municipis d’ Interior.\nLa Pobla de Vallbona→


Societat Civil Catalana, empastifada en un gran escàndol de comptes falsos per a atacar l'independentisme a la xarxa\nNou-cents comptes falsos de la mateixa empresa que va contractar el Barça per a monitorar la seva activitat a la xarxa van fer campanya contra l'independentisme des d'abans del 9-N\nNou-cents vint-i-dos comptes de Twitter falsos de la mateixa empresa contractada pel Barça per a monitorar la seva activitat a la xarxa van fer campanya contra l’independentisme, segons una investigació d’El País. El diari ha tingut accés a una base de dades amb aquests comptes, dels quals gairebé tres-cents encara són actius. L’anàlisi dels piulets publicats revela una campanya contra l’independentisme que va començar abans del 9-N i va durar mesos i en què el compte de Societat Civil Catalana va ser el més repiulat i esmentat. L’origen d’aquests comptes falsos és en l’entramat d’empreses que depenen de Nicestream, empresa vinculada a I3 Ventures, la companyia que va publicar missatges contra els rivals del president del Barça, Josep Maria Bartomeu.\nLa campanya #Vullsaber és un exemple d’aquestes campanyes contra l’independentisme, llançada dotze dies abans de la consulta del 9-N. Amb aquesta etiqueta a Twitter, es publicaven preguntes sobre la independència com ‘Parlar castellà és anar en contra del procés?’. Al cap d’una hora, s’havien fet cinc-cents piulets amb aquesta etiqueta, la majoria de comptes concentrats a Buenos Aires, a l’Argentina.\nEntre aquestes campanyes també hi ha els piulets rere les etiquetes #arasommajoria, #juntsimillor, #hartosdeMas, #prouproces, #vullsaber, #sommes, #oasisdecorrupcion, #famigliaPujol i #circ9N. Aquestes etiquetes normalment apareixien acompanyades de piulets del compte oficial de Societat Civil Catalana.\nLa base de dades inclou més de 500 comptes en castellà i 335 en català. Alguns noms són una barreja de cognoms, alguns amb errors: Dolors Oilivia, Constanti Claromunt, Nicolau Gramunt, Abril Angresola, Esther Albanese, Mercè Llach, Jordi Aguilar, Dani Berenguer… Dels 299 comptes que El País ha analitzat, 140 van ser creats en tres hores el 2011 i uns altres 60 van ser creats entre tres dies de maig i agost d’aquell mateix any. A més, els primers piulets dels 127 d’aquests comptes van aparèixer els mateixos dies de 2014, i 199 van aturar l’activitat també entre els mateixos dies un any després.\nCarlos Ibáñez, director general d’I3Ventures, havia negat la setmana passada a ‘El Matí de Catalunya Ràdio’ que la seva empresa hagués treballat en campanyes contra l’independentisme vinculades a Societat Civil Catalana.


Cordo i Mingote al cim de l'Ojos de Salados amb la bandera de Rubí / Foto: No Limits\nEl projecte ‘No Limits Contra el Cáncer Infantil’ continua endavant i segueix els terminis fixats per dur a Juan J. Cordo a l’Everest el 2021. L’alpinista va passar pels micròfons de Ràdio Rubí per explicar l’experiència de l’entrenament al Ojos de Salados, el volcà més alt del mon i podeu recuperar l’entrevista al final d’aquesta informació.\nEs troba a Xile i Cordo, juntament amb altre rubinenc com Chemo Burruezo va realitzar una expedició d’entrenament juntament amb l’alpinista Sergi Mingote. És una de les primeres preses de contacte amb alçades importants per conèixer com es desenvolupa el seu cos. No arriba als 8.000, però les condicions del terreny han anat perfectes per a l’entrenament de Cordo.\nEn breu arrencaran els ascensos a pics més alts de 8.000 en un 2020 que haurà de certificar les possibilitats de Cordo per assaltar la muntanya més alta del mon el 2021. Tot plegat des d’un projecte amb la seva vessant esportiva, però potenciada i encaminada a la solidària. Ja saben que des de No Limits es fan recaptes de diners per a donacions de cara a la investigació contra el càncer infantil que es fa des de La Vall d’Hebron.\nJuan José Cordo al programa A Peu de Camp\nMés en aquesta categoria: « Una lliga de curses a Rubí busca potenciar l’atletisme Bona setmana amb qüestions a banda en el vòlei »


Jesé, en l'atur després de la cridada telefònica a Aurah Ruiz en Telecinco\nEl futbolista ha finalitzat la seua etapa en París\nJesé, en l'atur després de la cridada telefònica a Aurah Ruiz en Telecinco | GTRES\n'La Casa Fuerte' va viure un moment realment històric en la televisió perquè Aurah Ruiz va rebre la cridada d'algú que mai esperava. La 'influencer' està participant en el 'reality' després d'haver entrat fa una setmana. Allà dins, ja ha tingut les seues primeres disputes. Abans del seu ingrés en el 'reality' va parlar de Jesé, l'ex del Reial Madrid està en el centre de totes les crítiques.\nEn primer lloc, el canari hauria sigut deslleial a Aurah, amb la que va tornar pel bé del seu fill Nyan. Els dos van confessar que el millor era tornar pel xiquet, però realment es van donar una segona oportunitat perquè es va recuperar l'amor. Després d'una festa un poc estranya, Aurah Ruiz va vore com Jesé li havia sigut deslleial, o almenys això és el que va deixar entreveure.\nSorprenentment el futbolista va entrar en directe a 'La Casa Fuerte' a través d'una cridada telefònica. Este moviment va deixar totalment impactada a Aurah Ruiz, ja que per primera vegada el futbolista havia intervingut en televisió. La 'influencer' va valorar molt positivament aquest gest de Jesé. El canari, un poc tímid, va animar-la per a guanyar el concurs, i va afirmar que fora estava tot bé i que l'estava esperant. Esta va ser sens dubte la sorpresa de la nit.\nEl mateix Jessè va reconèixer que «sóc el primer futbolista en la història que fa això». Pareix que esta jugada li ha eixit molt bé pel que fa a Aurah, però no en l'àmbit professional. Fa molts mesos que el PSG, el seu actual equip, està completament fart del futbolista. El club parisenc no li troba destí i se l'ha de quedar temporada rere temporada, ja que Jesé també ha fracassat en les repetides cessions que ha tingut.\nJesé en l'atur\nEl seu fitxatge va ser molt sonat, ja que en aquell temps Jesé prometia molt. No obstant això, en el PSG ha naufragat, a on cap equip a on ha estat cedit ha quedat satisfet. Ni el Stoke City, ni el Betis, ni Las Palmas, ni l'Sporting de Portugal. Ara el jugador ha rebut una mala notícia i és que la seua etapa en París ha finalitzat. De fet, el canari ja fa dies que està fora de França i apartat del seu equip. 'Le Parisien' avança este divendres que «el PSG i el futbolista canari estan ultimant un acord que provocarà l'alliberament del davanter».\nJesé tenia contracte amb el PSG fins al 2021, però el club està fart de pagar-li la seua gran fitxa, ja que tot just disputa minuts amb el primer equip. A part del seu baix rendiment deportiu, el club francès estaria fart de la seua vida privada. La seua aparició en 'La Casa Fuerte' hauria suposat el colofó definitiu per rescindir el milionari contracte de Jessè Rodríguez. En el seu moment el futbolista canari prometia molt, però per culpa d'una lesió la seua carrera va anar en descens.\nA partir d'ací les seues males decisions respecte a la seua vida privada han sigut el motiu de la seua caiguda definitiva. A pesar de les seues aparicions en programes de cor, el PSG rescindirà al futbolista per motius únicament deportius, segons ha relatat 'Le Parisien'. En el seu dia, el PSG va pagar 25 milions d'euros al Reial Madrid per Jesé Rodríguez. Per al canari el seu moviment en París va suposar un gran pas en la seua carrera i en la seua butxaca, a causa que el seu contracte era un dels millors del club, amb un sou de 420.000 euros mensuals.\nL'afició del PSG estava molt cansada que Jesé cobrara tant per no jugar. El futbolista ja sabia que no comptava en els plans de l'entrenador ni de la directiva. Ara haurà de buscar acomodament en un altre club. Pareix que ell vol assentar-se definitivament en Espanya pel bé del seu fill Nyan i Aurah.


Et recordarem – Sants.org\n10 Gener, 2019 Sants-Montjuïc per la Independència\nJoan Gellida i Cabot\nDels teus amics de Sants-Montjuïc per la Independència.\nJoan: aviat farà 9 anys que vàrem començar plegats l’aventura d’organitzar-nos per assolir la independència del nostre País. Tu vas ser un dels primers a apuntar-se. Quina de parades que vàrem fer traginant el material i muntant unes carpes trencaclosques, recollint vots, recomptant-los…\nTambé vas col·laborar en l’arranjament del nostre local, fa quatre anys i mig. I vinga a participar en assemblees de Sants o les generals de l’ANC. Si n’hem fet de feina junts, si hem brindat de vegades per la independència que sempre hem sentit propera.\nEns has deixat sense veure-ho acomplert plenament. Trobarem a faltar la teva empenta, els teus braços, la teva veu. Però estigues segur que continuarem fins a acabar la tasca, costi el que costi, que ja sabem que costarà, i el temps que calgui, que desitgem no gaire llarg. Redoblarem esforços per mirar de suplir els que heu marxat i comptant amb nous companys que se’ns afegeixen per assolir el nostre somni.\nDes d’aquí volem donar el nostre condol a l’Amanda, sempre al peu del canó, col·laborant a la causa. També als seus fills. En nosaltres sempre hi trobareu la complicitat dels companys, l’amistat refermada de tant de temps.\nJoan: bon viatge pels guerrers, que al seu Poble són fidels.


Benvinguda - Escola Pia Luz Casanova\nBenvinguda\tAdmin Web\t2020-03-12T16:54:46+00:00\nBenvinguts a l’Escola Pia Luz Casanova\nL’Escola Pia Luz Casanova és espai de trobada de totes les nenes i els nens del districte de Nou Barris. Situada al cor del Verdum l’Escola Pia esdevé espai de formació i de creixement per generacions i generacions de veïnes i veïns de la nostra ciutat.\nJUNTS I JUNTES FEM CAMÍ\nL’Escola Pia Luz Casanova som una comunitat educativa amb més de 60 anys d’història i presència al barri de Verdum. Ens definim com una entitat cristiana, catalana i oberta conformada per dones i homes, laics i religiosos que compartim valors i actituds. L’educació, en especial d’infants i joves, és la nostra raó de ser, entenent aquest procés com una acció desvetlladora de les seves capacitats. Som una institució viva, en construcció, que la fem possible dia a dia moltes persones amb il·lusió i dedicació. Alumnat, educadors i educadores, voluntariat, famílies, treballadors, monitors i monitores.\nL’objectiu fonamental de la nostra escola és la formació integral de les persones. Per això, totes les nostres accions i decisions tenen en compte el creixement i la millora personal i acadèmica d’aquests. Orientem la nostra acció educadora cap a la promoció dels valors, tenint en compte la llibertat individual i respectant les conviccions pròpies dels alumnes.\nEl nostre caràcter inclusiu potencia el treball cooperatiu, utilitzant metodologies interdisciplinàries i globalitzadores. Som una escola compromesa amb l’educació integral de les persones i entenem que la tasca educativa cal treballar-la conjuntament entre tots els agents que formen part de la comunitat educativa: família, alumnes, docents i personal no docent. És per aquest motiu, que treballem conjuntament per tal de fer créixer persones lliures, amb esperit crític i ben preparades per a la vida.


Bici-Tambo: No al transvassament\nCom ja és sabut, l'aigua és un bé escàs i cada cop està generant més discussions. És possible que en un futur proper l'aigua generí guerres, però de moment està mobilitzant a la gent dels pobles i regions. És el cas de Cusco i la seva província, on aquests dies ha tingut lloc una vaga en protesta a la construcció d'una presa que ha de servir per desviar aigua cap a la regió d'Arequipa. Cusco va quedar paralitzada per una vaga de 48 hores amb bloqueig de rutes, tancament de comerços i suspensió de trens turistícs al Machu Picchu.\nDurant la meva ruta amb bicicleta direcció a Puno vaig topar amb un dels punts on els manifestants tenien col.lapsada la carretera des de feia 4 dies. Aquest és el mètode utilitzat per privar el pas dels vehicles.\nDurant molts quilometres vaig circular entremig dels camions, autobusos i cotxes paralitzats a la carretera. Per sort, amb la meva bicicleta vaig poder esquivar tots els obstacles i continuar el meu camí.\nMúsica de dia i de nit\nCusco: parada i fonda


Meritxell Budó presentava la moció per cedir el padró declarant que, amb aquesta, es vol refermar el compromís de l'Ajuntament amb la consulta del proper nou de novembre, segons ella "una consulta per a decidir pacíficament i de forma democràtica el futur del nostre país". L'Ajuntament cediria així les dades del Padró Municipal en els termes que estableixi la futura Llei de Consultes. Jordi-Eduard Perales, per Acord, afirmava que "el nostre compromís és amb la democràcia" i que "s'ha de garantir que qualsevol procés democràtic tingui el suport de les administracions, si no, no sabem què hi fem aquí", coincidint amb Pep Oliveras per SI, que declarava que "és el desig de tot un poble que aquest nou de novembre vol votar i decidir el seu futur". ICV, en veu d’Israel Molinero, donava suport a la votació afirmant que, des de la seva formació "hi posarem cos i ànima".\nÁlex Valiente, del PSC, rebaixava el to de les intervencions declarant l’abstenció del seu partit, car els socialistes consideren que, tot i que defensen la celebració d'una consulta "dins de paràmetres legals", no poden saber si cedir el padró és legal o no. I com era d'esperar, Fernando Jiménez va mostrar l’oposició del PP a la moció, declarant inicialment que "no tenim res a dir" i recordant després a Meritxell Budó un seguit de lleis orgàniques espanyoles que recullen penes des de sis mesos a dos anys de presó per a alcaldes que cedeixin il·legalment dades del padró municipal. La convergent, gens intimidada, va respondre "doncs ja em portarà tabac" i ha afirmat al regidor popular que la legalitat catalana existeix malgrat que el PP la ignori. La moció finalment s'ha aprovat amb els vots a favor de tots els partits menys PSC i PP, que s'han abstingut i hi han votat en contra respectivament.\nAquesta moció no ha estat però l'únic punt del Ple en el que ha aflorat la tensió amb el govern central. En un punt anterior s'havia aprovat la formalització del conflicte en defensa de l'autonomia local contra la Llei 27/2013 de racionalització i sostenibilitat de l'Administració Local. Segons l'alcaldessa, la llei presentada pel govern de Mariano Rajoy "minva d'una manera dramàtica les competències i la feina que fem des dels ajuntaments". Contra aquesta, entitats municipalistes i sindicats proposen presentar un recurs d'inconstitucionalitat de manera col·lectiva al Tribunal Constitucional, proposta de la qual el Ple de la Garriga se’n va fer ressò.\nTots els partits es mostraren a favor d’aquesta proposta llevat del PP, malgrat que en d’altres ajuntaments els populars hagin donat suport a mocions similars. Fernando Jiménez declarava en aquest sentit que no hi votaria a favor, car "vostès ho pinten molt negre, com sempre; quan fa alguna cosa el PP tot és dolent". El popular creu que "el temps posarà al seu lloc" la llei i que el ciutadà no quedarà desatès. Els portaveus dels altres grups, per contra, varen coincidir a assenyalar la necessitat de presentar un recurs a la llei, amb alguns, com Álex Valiente, afirmant que el govern espanyol està duent a terme "un atac sense precedents contra els ciutadans", acabant amb drets emparant-se en la majoria absoluta. D'altres, com Israel Molinero, varen alegrar-se de l’àmplia quantitat d'ajuntaments que participen de la iniciativa, i des de CiU es va acusar la llei popular de crear ciutadans "de primera i de segona". El punt prosperaria gairebé per unanimitat amb el solitari vot en contra del PP.\nLa resta del Ple va transcórrer de manera molt més plàcida, amb molts punts de caire purament administratiu aprovats per unanimitat, tals com autoritzacions de compatibilitat a un tècnic de salut pública i dos professors de la Escola Municipal de Música o la modificació per aspectes tècnics de l'apartat de crèdits dels pressupostos municipals.\nTambé es va aprovar prorrogar el conveni amb el Consorci de Gestió de Residus del Vallès Oriental per a la gestió i recollida de paper i cartró, amb vots a favor de tots els partits menys Solidaritat, que es va abstenir. Es tornaria a la unanimitat en l'aprovació de la denúncia –és a dir, el reconeixement de la finalització– del conveni de l'Ajuntament amb la Fundació Universitària Martí l'Humà, signat el 2003 amb una validesa de deu anys i que es va prorrogar tàcitament el setembre passat per ambdues parts. La denúncia del conveni emplaça ara a la fundació i als partits de l'Ajuntament a treballar en un nou conveni, d'acord amb les noves necessitats del municipi.\nSeguint en l'àmbit educatiu, també va passar per unanimitat a favor la modificació de la composició de la Comissió de Tarifació Social on el lloc ocupat fins ara pel convergent Josep Maria Torres –de l'àrea de Promoció Econòmica– passarà a càrrec d'Albert Jiménez, regidor també convergent d'Educació. Aquest canvi obeeix al caràcter eminentment educatiu que prendrà el treball de la comissió, que ha de dissenyar tarifes socials per a l'Escola Municipal de Música i l'Escola Municipal d'Art i Disseny.\nL'apartat de precs i preguntes, com sempre, va tancar la sessió plenària, ahir de poc menys de dues hores de duració. En el primer prec, ICV preguntava pels permisos i autoritzacions de l'empresa Tamayo per a la fabricació i combustió de pèl·lets de fusta, al que Meritxell Budó responia que "no tenen ni permís ni autorització" i que des de l'Ajuntament s'ha posat un termini per a què presentin la documentació pertinent i legalitzin la seva activitat, cosa que no han fet encara. En vista d'això, es requerirà immediatament a Tamayo que cessi aquestes activitats fins que les legalitzin.\nICV va preguntar l'equip de govern seguidament sobre els protocols d'actuació de la policia municipal en cas de detectar pidolaires a la via pública del poble. De nou, Budó va respondre detallant que gairebé la totalitat de persones que fan mendicitat a la Garriga venen d'altres municipis i que a la Garriga està expressament prohibida en via pública. En cas de detectar-se, s'informa a aquestes persones de la prohibició i se'ls commina a que s'adrecin als serveis socials pertinents.\nEls socialistes se sumaven a ICV en la següent pregunta sobre els canvis a la direcció de Ràdio Silenci i a l'OAMC, demanant que se'ls expliquessin per les vies degudes aquestes modificacions en l'organigrama. A això, Eduard Perales detallava que es tracta d'un permís laboral no retribuït i que s'havia de convocar als grups polítics per a informar-ne, però no es va poder fer per incompatibilitats horàries. Perales va manifestar les seves disculpes i va declarar que es farà una reunió tant aviat com sigui possible.\nDesprés d'això Israel Molinero feia la seva darrera intervenció al Ple, sol·licitant saber si està previst remodelar els lavabos de Can Xic Corder, que estan en un estat "lamentable". Joan Esteban afirmava haver detectat aquest estat precari, al que es posarà solució amb una actuació al conjunt de les instal·lacions prevista pel 17 de març. En un sentit similar es va demanar també informació des del PSC sobre diversos desperfectes detectats a la via pública, així com sobre problemes d'aparcament indegut a la Plaça del Silenci o errades a rètols del Carrer Sancho Marraco, esmentades per Pep Oliveras.\nLa darrera intervenció va ser la del públic, des d’on, com ja ve sent habitual, Ángel Guillén, cap de la secció local de Ciutadans, va sol·licitar informació sobre la visita del 14 de febrer del Conseller Felip Puig al municipi i quins compromisos havia contret per a donar suport a la indústria local del moble. Budó va contestar a Guillén que el compromís de la Generalitat inclou ajudar i guiar a les petites empreses del teixit industrial del municipi en la internacionalització i expansió del seu negoci. Finalment, va emplaçar els presents al proper Ple de març.


AL FINAL QUARTS I A LA SALA.\nel dia de gener 12, 2020\nEl passat dissabte dia 11-I-20 a les 12:30 h. es va disputar, al camp de Beteró, el partit d'infantils masculí corresponent a la lliga d’herba (fase final), amb el resultat:\nValencia C.H: 4 – C.H. Carpesa: 1\nDesprés de les vacances de Nadal es disputaba l’últim partit de lliga d’herba en la seua fase final, on no s’ha pogut certificar el passaport a la fase de sector, ja que per passar hauríem d’haver guanyat el partit, però els nostres jugadors no han tingut el dia i no s’ha pogut rematar la faena, quedant al final quarts i a la sala.\nEl primer quart del partit cap dels dos equips ha dominat, amb moltes imprecisions per part dels dos bàndols. Un tir de vora àrea del València, parat per Guillem i un Pc al seu favor, llançat fóra, és el balanç de l’equip rival que insistia entrant per la banda dreta fins arribar a la línia de meta però sense traure profit. Els nostres ni arribaven a la porteria, fins a l’ultima jugada del quart que, també en una entrada per l’esquerra, Rafel llança des de la vora de l’àrea un tir mig pifiat que entre un defensa i el porter rival no aconsegueixen rebutjar i se introdueixen la bola dins la portería. Un gol “tonto” que deixava el marcador 0-1 en avantatge momentani per als nostres.\nPerò l’alegria va durar ben poc i només començar el segon quart, en una jugada calcada però per la part dreta (com no), un jugador rival es passeja per la línia de fons, sens trobar cap oposició, fins arribar davant de Guillem, colant la bola fàcilment a la nostra porteria i posant l’empat al marcador. A partir d’ací un tira i afluixa amb moltes imprecisions, com el primer quart i passades que es perdien per la línies laterals i de fons.\nEn el primer quart del segon temps la tònica va ser la mateixa. El València explotava les entrades individuals dels seu jugadors, sobretot de Mario, que va estar sancionat amb targeta groga (en la primera part ja li havien tret una de verda), degut al seu joc dur, i en general de tot el València que s’empraven a fons en tallar, encara que fóra en falta, les entrades dels nostres jugadors. El nostres jugadors disposaven, per eixa raó, fins a tres Pc però sense poder rematar-ne cap.\nTot es decidirà a l’últim quart. Que també començàvem traient un PC al nostre favor que Lucas rematava fóra ajustat al pal dret. Era el moment de més assetjament a la porteria rival de tot el partit, fins a una jugada, que al final va ser clau, després de regatejar a tres rivals, l’últim amb un “palazo” lesionava en la mà a Lucas que pràcticament ja no tornà a jugar en el partit. A partir d’eixe moment i, tenint en compte que nosaltres teníem dos canvis de jugadors de camp front als set que tenia l’equip rival, és quan el València va dominar clarament el partit, amb tres gols més. El primer va ser fruit d’un contraatac, en una bola rebutjada pel València que pareixia controlada per Ximo però per cames Marcos el del València, furta i se’n va cap a Aleix regatejant-lo i fent el 2-1. El següent va ser a l’eixida d’un PC transformat pel seu golejador Pablo, que també va fer l´últim gol, ja acabant-se el temps, d’un fort tir imparable per a Aleix.\nToca ara preparar bé la sala, a veure si es pot aconseguir millorar la posició registrada en la lliga d’herba, confiant en que el nostre equip històricament en sala sempre ha tret molt bons resultats. AMUNT CARPESA!!!


Clara Enrich, una enamorada de la música.\nNa Clara Enrich ha estat sempre vinculada al món de l’espectacle, fent teatre amb el Grup de Teatre de Sant Miquel de Ciutadella, en diverses produccions i participant com a músic en moltes altres postes en escena.\n1.-Ara estàs estudiant. Ens contes on i el què? Què tal la relació amb els companys, hi ha algú més de Menorca?\nHola Nan! Estic estudiant Musicologia a la Universitat Autònoma de Barcelona i compagin els estudis amb el Grau Professional de Violoncel al Conservatori Municipal de Música de Barcelona. La veritat que és molt polit poder compartir la música, la passió, l’art en si amb altra gent i sobretot si, com és el meu cas, t’has trobat amb bons amics i companys. De fet, a la universitat vaig amb una al•lota de Maó que ja coneixia del batxillerat.\n2.- Tenint en compte que a casa sempre heu estat vinculats al món de la cultura, era inevitable voler estudiar alguna branca artística?\nA diferència de molts pares, els nostres sempre ens han recolzat en les decisions que hem pres, encara que, com tots, ens han guiat tenint en compte el que és més convenient per a nosaltres. I, en definitiva, no hi ha res millor que estudiar el que realment t’agrada. Per tant, inevitable no ho sé, però bastant probable sí. Finalment, les dues germanes ens vam decidir per la branca artística, i alguna cosa haurà influït el fet que a casa hi haguem estat tan implicades des de que vam néixer.\n3.- Per què vas elegir el violoncel com a instrument?\nRecord que quan vaig decidir començar amb la música me feia molta il•lusió tocar el contrabaix, però ara quan hi pens don gràcies d’haver escollit el violoncel. Ja pesa prou! Supòs que va tenir alguna cosa a veure el fet que la meva tia Corretja també fos cellista.\n4.- Ens podries recomanar dues peces musicals per a violoncel?\nDestacaria especialment el “Concert per a violoncel i orquestra en Mi menor Op. 85” d’Edward Elgar. És una obra de principis del segle XX, encara que, des del meu punt de vista és totalment romàntica.\nPer altra banda, com que sóc una enamorada del Barroc us recoman les Suites de JS. Bach, i en concret la No. 1 en Sol Major.\n5.- Quan acabis la carrera, a part de participar en produccions, t’agradaria dedicar-te a la docència musical?\nM’encantaria! De fet, ser professora és el meu propòsit de futur ja que m’agradaria poder ensenyar música des d’un altre punt de vista, és a dir, no com s’ensenya ara. Tot i que hi ha coses que estan bé, n’hi ha d’altres que, al meu parer, no tant.\n6.- Tens algun projecte musical en marxa?\nAra que s’apropa l’hivern és més difícil, encara que alguna cosa caurà! A partir del mes de juny segur que ja tindré més projectes en ment de cara a la temporada d’estiu.\n7.-Un desig cultural per a Menorca?\nCom ens va dir un professor el primer dia d’aquest curs: << Si hi ha alguna “cosa” que li falta a aquest món és gent com vosaltres >>. L’art, les humanitats, la cultura en general ens porta a una altra dimensió que no és comparable amb res més. És necessari per formar-nos com a persones humanes què és el que som i hem estat creats per ser.\nPer això i molt més, desitj que totes les persones tant artistes professionals, com “amateurs”, com gent a qui li agrada i no hi entén però gaudeix escoltant-nos i mirant-nos, no deixin d’estimar-se la cultura. Si ens l’estimem no desapareixerà, per molt que ens facin creure que sí.\nGràcies Clara, salut i ventura!


Mini tractor amb remolc. Driven - Stoksdidactic\nCaracterístiques de Mini tractor amb remolc\nDe la marca Driven, una de les nostres noves incorporacions a la web, les joguines de la qual estan dissenyats per a fomentar el descobriment i la imaginació, et portem aquest fantàstic Mini tractor amb remolc, perfecte per als petits de la casa aficionats al món de la construcció.\nEls detalls d'aquest tractor de joguina, des dels fars que funcionen i els sons del motor fins al disseny altament realista del motor i la cabina, són increïbles. A més, té un remolc de joguina desmuntable a la part posterior, llest per a manejar totes les vostres grans collites. No us preocupeu, és prou resistent com per a manejar terra i pedres.\nPreparats per a passar una estona meravellosa en família? Podreu portar-vos aquesta mini tractor amb remolc al parc, a la platja, al jardí… Les possibilitats són infinites! Perquè jugant sempre aprenem i enfortim els nostres vincles, creant records per sempre.


Del positiu a l'ofec mortal en poques hores\nLa jove de 35 anys es va trobar malament al matí i al migdia la van trobar sense vida\nUna de les ambulàncies del SUM.\nActualitzada 24/10/2020 a les 14:05\nLa comunitat filipina està de dol. En pocs dies tres residents d’aquesta nacionalitat han estat víctimes de la Covid-19, malauradament un fet que s’està repetint amb l’increment de defuncions de forma sobtada. Com la jove que va ser trobada morta pels seus familiars dijous. Tenia només 35 anys i estava diagnosticada de coronavirus. El virus ataca igual gent gran que jove, el que espanta la gent és que s’estan repetint massa casos de persones confinades que de cop es troben malament, amb ofecs, i a les poques hores moren.\nLa víctima vivia amb la seva família: la germana, el cunyat i tres nebots, i tenia una feina fixa. Un dels nebots es va infectar a l’escola i aquí va començar aquesta història amb final tràgic que marcarà per sempre la família Arran dels positius d’un dels nois tots van haver de passar el cribratge per detectar si també havien estat contagiats i, efectivament, cap d’ells va donar negatiu.\nTota la família va quedar confinada al seu domicili d’Andorra la Vella després de fer les proves del virus diumenge passat. Dimecres van saber els resultats i el metge i els tècnics sanitaris els van ordenar el confinament domiciliari ja que els símptomes no eren greus i no era necessària l’hospitalització.\nVa ser qüestió d’hores. Dijous al matí la jove va empitjorar, va començar a tenir tos i s’ofegava. La germana es va alarmar i a partir d’aquí comença un episodi d’hores molt confús, amb versions diferents, que acaba a les 19.30, quan la funerària trasllada el cadàver de la víctima a l’hospital per fer-li l’autòpsia.\nDes de l’hospital van explicar ahir que es va rebre la trucada de la metgessa de capçalera reclamant una ambulància per a la jove a les 18 hores. Hi ha un protocol a seguir i no tot és tan fàcil, segons fonts hospitalàries, que van remarcar que el servei d’urgències s’ha de preparar per rebre els malalts de Covid –que aquests dies són varis– i és necessària l’ambulància equipada per a aquests serveis. Els sanitaris van arribar a les 19.30 hores, a la mateixa hora que l’ambulància dels bombers, i només van poder certificar la mort de la jove.\nL’entorn familiar té una altra versió. Mantenen que la jove va anar al llit i que la germana va trucar al SUM al matí reclamant una ambulància. Va arribar l’hora de dinar i van trucar a l’habitació de la jove, que no va respondre als avisos. Segons les mateixes fonts, van obrir la porta de l’habitació i la van trobar morta. No hi havia res a fer. La Covid no l’ha deixat continuar gaudint de la vida i dels seus.\nLa família i amics, segons aquesta darrera versió, van lamentar ahir el suposat retard i van indicar que potser per qüestió d’hores la jove hauria tingut l’oportunitat d’intentar sobreviure amb l’ajuda dels metges. Al registre del SAAS, segons la informació oficial que es va facilitar ahir, no hi consta aquesta demanda al matí i insisteixen que va ser la metgessa de capçalera qui va trucar demanant l’assistència per a la jove.\nL’hora quan es va donar l’avís a l’ambulància és un dels punts on discrepa l’entorn familiar i la informació oficial del SAAS, que assegura que va ser a les sis de la tarda.\nL’entorn de la finada assegura que van trucar al matí per demanar el trasllat a l’hospital però que al migdia la dona era morta.\nUN CAS MOLT SIMILAR EN UNA DONA DE 60 ANYS\nEl cas de la jove de 35 anys és quasi consecutiu al d’una compatriota de 60 anys que va morir dimecres, ingressada en una habitació a planta per la Covid-19. La defunció va causar una gran desolació en l’entorn familiar i d’amics de la dona, una resident filipina molt arrelada al país. El seu cas no és excepcional però tampoc habitual. Es trobava a casa confinada perquè havia donat positiu al test del coronavirus i els símptomes eren més aviat lleus i podia fer una vida tranquil·la aïllada al domicili. De sobte, la matinada de dimarts es va sentir malament i va començar a tenir fortes dificultats per respirar, per la qual cosa va ser traslladada en ambulància a l’hospital, on els metges van diagnosticar un quadre greu i ja van témer per la seva vida.\nMalauradament, les negres perspectives es van complir i unes hores més tard moria a l’hospital, afegint-se a la trista llista de persones difuntes a causa de la Covid-19. Els científics continuen estudiant els efectes secundaris del virus.\nMoltes mentides diu aquet article\nSe lo que me dic la mitad de la mitad es mentida.\nPenseu que en la familia!!! aquí la culpa la tenen qui la va ficar a casa sensa medicaments per la tos que era molta molta\nNo és el primer cop que sento queixes contra les ambulàcies. Estiguem atents perquè em sembla que algú falseja la realitat.\nTeniu tota la raó, aïllaments efectius i amb un control mèdic i si no es pot fer en condicions al domicili del malalt habilitar hotels tancats amb un control mèdic.\nI d'aquesta donar un ajut econòmic alls hotels tancats i no gastar-se ells diners públics en coses no essencials en la situació q'estem.\nPenso que la prioritat es primer controlar al virus perquè si no no hi haurà gent per mantindre l'economia si la majoria hi es positiva.\nSthela va dir..Han tingut els mesos d'estiu (semse covid) per preparar-se i ara?? ... Ara els malalts s'han de quedar a casa sense seguiment? ... Això vol dir que ho han fet la feina!!! Els malalts haurien d'estar en seguiment constant i en un lloc adaptat, res de sols a casa i que ho passin com puguin.\nL'hospital es colapsarà de gent per por que et passi algo sol a casa i que no tinguis assistència mèdica. No ho hem de permetre...que busquin solucions però els positius han d'estar atesos i en seguiment, NO SOLS.\nCompletament d'acord. I amb en Joan i en Pere.\nHan tingut els mesos d'estiu (semse covid) per preparar-se i ara?? ... Ara els malalts s'han de quedar a casa sense seguiment? ... Això vol dir que ho han fet la feina!!! Els malalts haurien d'estar en seguiment constant i en un lloc adaptat, res de sols a casa i que ho passin com puguin.\nJoan va dir..Potser prou de tenir la gent confinada a casa sense control i habilitar un o varis hotels amb personal mèdic per a que estiguin allí i puguin tenir un seguiment continu.\nJo penso el mateix. Cal un pas intermig , hotel per exemple, abans d entrar al hospital. Sobretot cal més agilitat per tractar la covid.\n#4 com es medica la gent de casa i es fa el seguiment?\ndesconec en quines condicions estava a casa pero algun donaba medicació i feia un seguiment de la malaltia? perque si el que fan es dir quedat a casa que ja es pasara aixis tindrem mes casos com aquest i es veritat a la població especialment quan ja coneixes alguna d'aquestes persones que an mort ens esta començan a entrar una mica de panic de com ens podem veure si tot aixo va a mes\nPotser prou de tenir la gent confinada a casa sense control i habilitar un o varis hotels amb personal mèdic per a que estiguin allí i puguin tenir un seguiment continu.\n#2 una persona molt dolça i atenta\nme sap molt greu la mort d'aquesta noia perque era una persona molt atenta i dolça a l'hora de tractar amb la gent,no vull criticar la feina dels sanitaris perque es un moment dificil pero dona com que si que en els dos casos tan l'ambulancia com en l'altre cas poder la cosa anat en questio de minuts, falta d'agilitat en el tema\nUll , ull, ça de canviar el protocol pels malalts de covid que estan a casa, hi a d'haver un seguiment continu d'aquest, més informació, i una medicació des-del principi de la malaltia, estem jugant ham foc, la majoria dels infectats estan a casa, si aquestes defuncions als domicilis es converteixen en habituals, pot provocar un moviment de pànic a la ciutadania i congestionar al 1000X100 el centre hospitalari i urgències per no voler estar confinats i abandonats a les seves llars.


Mercè Sampietro - Fundació Romea\nActivitats de Mercè Sampietro\nMercè Sampietro i Marro, també coneguda com a Mercedes Sampietro, (Barcelona, 24 de gener de 1947) és una actriu de cinema, teatre i televisió i dobladora catalana. Ha estat vinculada des de sempre amb l’escena, i la seva versatilitat li ha proporcionat èxits merescuts en el món de l’espectacle.\nEntre el 2003 i el 2006 va presidir l’Acadèmia de les Arts i les Ciències Cinematogràfiques d’Espanya. Les sèries televisives en les quals ha intervingut, entre elles les produïdes per Televisió de Catalunya, han posat més a l’abast la qualitat del seu treball.\nActualment compta d’una cinematografia molt extensa i s’acompanya de nombrosos premis com:\n1980: Fotogramas de Plata al millor intèrpret de cine espanyol per Gary Cooper, que estás en los cielos.\n1981: Festival de Moscou, millor actriu per Gary Cooper, que estás en los cielos.\n1981: Festival de Taormina, millor actriu per Gary Cooper que estás en los cielos.\n1985: Conquilla de Plata a la millor actriu al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià per Extramuros.\n1987: Premi ACE (Nova York) per Extramuros.\n1993: Setmana del cine Naval de Cartagena, millor actriu per El pájaro de la felicidad.\n1994: Festival de cine de Bèrgam, millor actriu per El pájaro de la felicidad.\n2000: Festival de Sitges, premi del públic a la millor interpretació femenina per Dones.\n2002: Concha de Plata a la millor actriu al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià per Lugares comunes.\n2002: Premi de la Unió d’Actors a la millor actriu protagonista de cine per Lugares comunes.\n2003: Premi Nacional de Cinematografia.\n2004: Premi Max a la millor actriu protagonista per Dissabte, diumenge i dilluns.\n2008: Premi Nacional de Cinematografia Nacho Martínez (Festival Internacional de Cine de Gijón).\n2009: Premi Gaudí al Millor curtmetratge per Turismo.


▷ ⭐El temps a Castellar del Riu⭐ - eltemps24.cat\nEl temps 24 » El temps a Castellar del Riu\nEl temps a Castellar del Riu\nA continuació tens la previsió meteorològica de Castellar del Riu per demà, si desitges trobar la informació més actualitzada del temps a Castellar del Riu en aquesta secció tindràs la possibilitat de trobar tota la informació perquè puguis planificar la teva setmana.\nCastellar del Riu és una població de la província de Barcelona a Catalunya en concret pertany de la comarca Berguedà, i disposa de 56 pobladors segons l’últim cens. Seguidament tens la informació del clima per a les pròximes hores a Castellar del Riu. Disposaràs de la previsió de temperatura, vent i temps i cal posar èmfasi que la temperatura màxima serà de ºC i la temperatura mínima serà de ºC.\nPrevisió del temps a Castellar del Riu avui\nara tens la informació meteorològica per a les hores següents a Castellar del Riu tens tota la informació de temperatura, vent i temps i cal destacar que la temperatura màxima és de graus i la temperatura mínima serà de graus.\nPrevisió del temps a Castellar del Riu demà\nEn aquesta secció pots veure tota la informació de la previsió del clima de Castellar del Riu per demà, tenim informació de les pròximes hores i pots observar la previsió general per al dia de demà.\nMeteorologia a Castellar del Riu per als propers dies


RADIO BADIA: Magazín Fundació Tallers 1-2020\nJa tenim aquí el primer magazín de la Fundació Tallers. Ja fa molts anys que tenim la sort de treballar amb aquestes persones tan fantàstiques, que fan un periodisme proper i sincer. Avui ens porten la història de la seva fundació, ens expliquen quina feina fan i ens apropen a l'empresa que els hi fa el menjar cada dia. També tenim un parell de poemes i un petit col·loqui. Un programa molt entretingut, realitzat amb molt entusiasme i molta feina.\nUs deixem un recull fotogràfic de la jornada de gravació, de l'equip de premsa i ràdio de la Fundació Tallers de Catalunya, junt amb els companys i companyes de Ràdio Badia. Les fotos ens les han enviat els companys i companyes de Fundació Tallers, per tal d'il·lustrar aquest article.\nFotografia del dia del dinar de tot l'equip de Ràdio Badia a Fundació Tallers.


Reunió entre l'INAPH de la Universitat d'Alacant i el Consell de Menorca en el jaciment de l'Alcúdia d'Elx. Actualitat Universitària\nReunió entre l'INAPH de la Universi..a en el jaciment de l'Alcúdia d'Elx\nLes finalitats de la trobada de treball són tractar la participació de l’INAPH en les activitats d’investigació del programa “Menorca Talaiòtica” i avançar en la redacció d’un Conveni de Col·laboració\nEl Conveni perseguirà la construcció d’una plataforma que possibilite la incorporació de nous projectes científics i la participació de l’INAPH com a organisme assessor de referència\nD'esquerra a dreta, Sonia Gutiérrez (directora de l'INAPH-UA), Antoni Ferrer (director Insular de Cultura del Consell de Menorca) i Fernando Prats (professor UA) D'esquerra a dreta Fernando Prats (professor UA), Antoni Ferrer (director Insular de Cultura del Consell de Menorca), Sonia Gutiérrez (directora de l'INAPH-UA) i Alejandro Ramos (director del Parc Arqueològic de l'Alcúdia)\nEn aquesta reunió, en la qual participaran –entre d’altres– el director Insular de Cultura del Consell de Menorca, Antoni Ferrer i la directora de l’Institut Universitari d’investigació en Arqueologia i Patrimoni Històric de la Universitat d’Alacant (INAPH), Sonia Gutiérrez, es tractarà el tema de la participació de l’INAPH en les activitats d’investigació del programa “Menorca Talaiòtica” i s’avançarà en la redacció d’un conveni de col·laboració entre les dues institucions. Aquest conveni estarà enfocat cap a la construcció d’una plataforma que possibilite a curt i mitjà termini la incorporació de nous projectes científics i la participació de l’INAPH com a organisme assessor de referència.\nUn dels objectius principals de l’INAPH radica a situar la UA en l’avantguarda del coneixement i establir xarxes d’investigació i fomentar les relacions amb instituts i centres afins, nacionals i internacionals, amb una atenció especial als espais mediterranis, com és el cas de Menorca. Es tracta d’un àmbit amb el qual Alacant té una enorme afinitat històrica i cultural.\nEl desenvolupament de nous projectes permetria ampliar el programa d’investigació sobre l’arqueologia menorquina en tots els períodes i a partir d’enfocaments diversos. Igualment es treballaria en la millora de la conservació i la difusió del riquíssim patrimoni històric d’aquesta illa. Sobre aquest tema cal assenyalar que l’INAPH té entre les funcions principals la de convertir-se en un organisme assessor que puga participar en la reflexió sobre la intervenció, la conservació i la gestió de les restes patrimonials, una de les preocupacions principals del Consell en l’actualitat.\nFotografies de la reunió en L'Alcudia cedides per Fernando Prats Martínez.\nJornada d’Arqueologia Menorquina "Menorca Talaiòtica" en la UA per a avançar en la candidatura al Patrimoni Mundial de la illa\nLa Universitat d’Alacant estudia el món fenici i púnic a Menorca dins del Projecte Arquitectura Feniciopúnica


Nova seu per a les entitats esportives al Pavelló Municipal:: Ajuntament d'Abrera\nDIJOUS, 18/04/2019 | 19:01 h\nNova seu per a les entitats esportives al Pavelló Municipal\nEl Pavelló Municipal d´Esports acull la seu de tres entitats esportives d´Abrera després que l´Ajuntament hagi executat obres d´ampliació d´aquest equipament.\nL´ampliació suposa una superfície ampliada de 73,53 m2 que es destina a tres noves sales per al Club de Bàsquet Abrera, el Club Esportiu Abrera (futbol sala) i el Club Gimnàstic La Vinya (gimnàstica artística). Aquestes tres entitats compartien fins ara espais a l´Hotel d´Entitats i ja disposen de la seva pròpia seu.\nExteriorment, aquesta ampliació queda integrada estèticament amb l´edifici del Pavelló al mantenir el mateix acabat arrebossat i pintat. L´accés es fa a través del vestíbul general que disposa d´ascensor.


Cops de Ploma: Ara\nzel 31 d’agost de 2012 a les 16:35\nUix, jo no ho faria ni boja, per mi seria mai! Sóc nul·la amb quelcom que rellisqui sota els meus peus! El relat, molt maco!\nAnònim 31 d’agost de 2012 a les 16:46\nDoncs si, ara ho mai peti qui peti ...\nXeXu 31 d’agost de 2012 a les 17:08\nNo sé pas si jo m'enfilaria allà dalt. Un cop deixat anar, ja no tens possibilitats de penedir-te'n.\nJpmerch 31 d’agost de 2012 a les 17:56\nJo veig la cosa molt verda encara.\nFerran 31 d’agost de 2012 a les 20:27\nUna realitat construïda a cop de somni de tota una vida; a disfrutar-la, per fi!\nFrancesc Puigcarbó 31 d’agost de 2012 a les 21:20\nhi ha poca gent que sàpiga esquiar, encara n'hi ha poca.\nSílvia 31 d’agost de 2012 a les 22:26\nAra o mai! Aquestes decisions s'han de prendre a cop calent.\nElfreelang 1 de setembre de 2012 a les 12:17\ndoncs si ha de ara saltem ,saltem , aboquem-nos al buit que valdrà la pena comprovar que acomplim allò que sempre hem somniat!\nAnònim 1 de setembre de 2012 a les 12:39\nens quedarem sense saber com li va el salt?\nJoan 2 de setembre de 2012 a les 19:55\nPels que s'han quedat només amb el text, he de confessar que la producció va estar terriblement afectada per un atac d'eufòria momentània després de les paraules de'n Durao Barroso i algunes reaccions posteriors. De vegades tinc la sensació que tot comença a precipitar-se, com agafant embranzida per fer el salt...\nM'haureu de perdonar, que darrerament he estat una mica esquerp amb les respostes. Ai, ai.\nTXABI 3 de setembre de 2012 a les 14:51\n... si finalment s'ha de saltar, es salta !. I punt !\nFerran 3 de setembre de 2012 a les 15:42\nEsquerp amb les respostes? no pateixis, la independència ens atorgarà a tots grans dosis de bon humor. Aviat, aviat...\njomateixa 9 de setembre de 2012 a les 11:12\nCosta molt llençar-se... i després la sensació de que augmenta la velocitat sense remei... uf... pànic.\nJordi Dorca 12 de setembre de 2012 a les 17:16\nDoncs va. Som-hi.