Revisió del 00:50, 17 ago 2018\n21 bytes afegits , fa 2 anys\nRevisió del 18:08, 11 oct 2016 (modifica)\nRevisió del 00:50, 17 ago 2018 (modifica) (desfés)\nEnciclowiki (discussió | contribucions)\nm (Afegint enllaç)\nEl setembre de [] es traslladà a [[Barcelona]]; actuà en les sales Conga i [[Casablanca]] i amb el conjunt ''Los Miuras de Sobré'' començà la seva llarga carrera espanyola propagant el seu estil peculiar en la música lleugera, sobretot en el [[bolero]], a més dels aires afro-cubans que figuraven en el repertori.\nMachín fou llavors a [[Espanya]] tot un esdeveniment musical. Havia contret matrimoni el [] i actuat en nombroses sales del país. El [] tenia enregistrats 300 discs i cançons que marcaren una època en els gusts populars de la post-guerra, tals com ''Angelitos negros, Dos gardènies, Madrecita, Isabel'' i, ''Moreno soy'' o ''[[Yo te diré]]''.\nEstudiosos i cronistes de la cançó lleugera, com [[Manuel Vázquez Montalbán]], que s'ocuparen del fenomen Machín que va mantenir les cotes més altes de la celebritat a través de diverses generacions espanyoles, per sobre de les modes que succeïren a la post-guerra.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/wiki/Especial:MobileDiff/20188470»


Registrar dominis .sling - Entorno Digital\nRegistre de dominis .sling\nDominis | Dominis | Extensions de dominis | .sling\nRequeriments de dominis .sling\n- Amb la compra del teu domini .sling pots seleccionar els nostres serveis de DNS per l'activació del teu domini ".sling".\n- Entorno posa a la teva disposició amb el registre del domini .sling una àmplia gamma de serveis de hosting, servidors virtuals i certificats SSL.\n- Si estàs interessat en la recuperació o vigilància d'un domini .sling pots veure la nostra secció de serveis corporatius.\n- Al comprar el domini web amb l'extensió .sling podem ajudar-te en el teu projecte de presència a internet amb aplicacions opensource tipus Wordpress, Drupal, etc. o projectes a mida allotjats en el teu domini web .sling\nPer registrar dominis genèrics .sling has de completar el formulari de registre on-line.\nEls dominis .sling es poden contractat entre 1 i 10 anys.\nPer renovar dominis .sling aquests han d’estar en període de renovació i es poden renovar entre 1 i 9 anys.\nEls dominis .sling també admeten renovació anticipada.\nPer a transferir dominis .sling és necessari:\nAl transferir dominis .sling aquests es renoven per un any més a partir de la data d'expiració. El procés té una durada máxima de 5 dies.\nNomés podem fer un canvi de titular d'un domini .sling si Entorno Digital és el Registrador acreditat. Si no és així, el primer que hem de fer és transferir-lo a Entorno Digital.\nEl canvi de titular de .sling té un cost de 50 euros (preus sense IVA) .\nPots modificar els contactes i servidors de DNS dels teus dominis .sling a través del teu panell de control, al que pots accedir des de l‘apartat “USUARI REGISTRAT” del nostre web.\nTarifa de dominis .sling\nSi gestiones varis dominis .sling o altres dominis territorials posa't en contacte amb nosaltres per conèixer els nostres descomptes per volum.\nSi necessites qualsevol aclariment per registrar dominis .sling o contractar un servei de hosting posa't en contacte amb nosaltres.


Webinar: Quina és la millor xarxa per al meu negoci? | Col·legi de Periodistes de Catalunya\nInici / Formació / Webinar: Quina és la millor xarxa per al meu negoci?\nWebinar: Quina és la millor xarxa per al meu negoci?\nCal ser presents a totes les xarxes? La resposta és no. Hem de triar les xarxes on hem de ser seguint uns paràmetres objectius: què m'ofereix cada xarxa, quin públic hi ha, quins són els meus objectius, etc. Ara que estem en un moment estrany, potser és una bona ocasió per veure si som on hem de ser i assegurar la nostra estratègia en xarxes socials.\nHem de ser a les xarxes socials?\nBeneficis i perills\nCom triem les xarxes? Estratègia\nAnàlisi de les principals xarxes\nOn has de ser tu?\nEl format consisteix en una classe en directe d’1,5 hora de durada combinada amb les preguntes que els participants podran fer a través del xat i que seran respostes al final de la sessió. Al llarg de la sessió, la docent plantejarà un seguit de preguntes que després donaran com a resultat individual a cada persona, la tria de xarxes correcta.\nTotes aquelles persones que tinguin, o vulguin tenir, presència a xarxes socials.


La ZER Les Salines ha guanyat el Premi Baldiri Reixac a projecte global d'escola - Empordà\nLa Zona Escolar Rural altempordanesa engloba les escoles de Maçanet, Agullana, Biure i Boadella\n11·05·17 | 07:38\nLa ZER posa en contacte l'alumnat amb l'entorn més proper. ARXIU EMPORDÀ\nLa ZER Les Salines de l'Alt Empordà es troba entre els nou projectes globals d'escola guardonats en els Premis Baldiri Reixac 2016-2017. La Fundació Carulla convoca aquests premis amb l'objectiu d'ajudar a donar resposta als reptes de l'escola d'avui a les terres de parla catalana.\nDes de la seva creació, l'any 1979, els PBR (Premis Baldiri Reixac) reconeixen iniciatives educatives que contribueixen a la tasca de construir una escola catalana de qualitat. Des de llavors, més de 230 professors, 425 escoles i 2.175 grups d'alumnes han estat reconeguts pel seu valor, qualitat i trajectòria.\nLa Fundació Carulla organitza els PBR amb la col·laboració del Departament d'Ensenyament de la Generalitat de Catalunya i la Universitat Oberta de Catalunya (UOC).\nEl jurat, integrat per Joan Arjona, Josep M. Farré, Joan Gumbert, Àngels Pérez Tarragó, David Pujol, Coral Regí, Rosa M. Securún i Anna Verdaguer, ha premiat una selecció de projectes educatius i a més a distingit la tasca de mestres i professors d'arreu de Catalunya.\nDe l'Alt Empordà, destaca, entre els guardonats, la ZER Les Salines, que engloba les escoles de Maçanet de Cabrenys, Agullana, Biure d'Empordà i Boadella d'Empordà. Fins fa dos cursos, l'escola de la Vajol també n'era integrant, però va tancar per falta de nens. Aquests centres educatius actuen com a Zona Escolar Rural des de l'any 1995.


PAe - Galapagar estrena Administració electrònica per a estalviar temps i tràmits als ciutadans.\nGalapagar estrena Administració electrònica per a estalviar temps i tràmits als ciutadans.\nEs van acabar temps d'espera i cues innecessàries en l'Ajuntament de Galapagar, on ja es troben online els nous servicis de la Seu Electrònica disponible per a tots els veïns.\nA un sol clic, des de qualsevol lloc, en qualsevol moment i sense necessitat d'esperes, els galapagueños poden accedir virtualment al seu Consistori per a realitzar les seues gestions i tràmits còmodament.\nEl propi alcalde s'ha encarregat de presentar la nova seu electrònica, amb la qual s'espera oferir un servici àgil, modern i eficaç a tots els veïns de la localitat, sense necessitat de cenyir-se a horaris i evitant desplaçaments.


CaixaForum Kids | Caixaforum Madrid | Obra Social "la Caixa"\nMestres del caos.Artistes i Xamans\nAbans del diluvi.Mesopotàmia3500-2100 a.C.\nDe maig a agost de 2013\nCicle de cinema solidari Descobreix en família quatre pel·lícules d’animació molt especials, en què els protagonistes ens parlen de la tolerància, el respecte, la solidaritat i el medi ambient.\n¡Piratas! Peter Lord i Jeff Newitt, Gran Bretanya (2012). 88 min, animació\nEl món dels pirates arriba al món infantil amb Aardman Animations. Personatges capaços de mostrar qualitats indiscutibles com l'amistat, la valentia i l'honor en una pel·lícula que mostra saviesa, encant i sentiments a dojo, i amb una emoció que l'humor converteix en un veritable triomf. Aquesta és la grandesa d'aquests ninots que mostren més talent que el pirata Jack Sparrow. ¡Piratas! és sobretot una aventura familiar capaç d'entretenir els més petits i fer que els grans s'ho passin molt bé.\n2012: nominada a l’Oscar a la millor pel·lícula d’animació\nPreu per sessió: 4 €.\n50% de descompte clients\nFievel i el nou món Don Bluth, Estats Units (1986).\n77 min, animació\nEl ratolí Fievel, assetjat pels gats al seu país d’origen, decideix fugir a Amèrica, on hi ha el rumor que els gats són bondadosos. Però quan arribi a la Terra Promesa, descobrirà que la veritat, moltes vegades, s’allunya molt del que s’explica. L’amistat i l’afany per integrar-se en un nou món són la base d’aquest conte que uneix sacrifici, amor i perseverança.\n1986: nominada a l’Oscar a la millor pel•lícula d’animació Preu per sessió: 4 €.\nBrave (Indomable) Mark Andrews, Estats Units (2012). 100 min, animació\nMerida, la indomable filla del rei Fergus i de la regna Elinor, és una hàbil arquera que decideix trencar amb un antic costum que és sagrat per als senyors de la Terra: l’enorme Lord MacGuffin, el malhumorat Lord Macintosh i el rondinaire Lord Dingwall. Les accions de Merida desencadenen el caos i la fúria al regne. A més, demana ajuda a una vella sàvia que li concedeix un desig molt desafortunat. La noia haurà d’afrontar grans perills abans d’aprendre què és l’autèntica valentia. Brave és una obra excepcional, una interessant reinterpretació del clàssic conte amb princesa, amb un virtuós maneig del llenguatge animat.\n2013: Oscar a la millor pel·lícula d’animació\nPreu: 4 € per sessió.\nEnredados Nathan Greno, Estats Units (2010). 104 min, animació\nFlynn Rider, el bandit més buscat –i encantador– del regne, s'amaga en una misteriosa torre on es troba amb Rapunzel, una adolescent molt bella i espavilada amb una cabellera daurada de 21 metres de llarg, que viu tancada a la torre des de fa anys. Ambdós segellen un pacte i a partir d'aquest moment la parella viurà emocionants aventures en companyia d’un cavall superpolicia, un camaleó sobreprotector i una rude colla de perdonavides. Màgia, això és el que transmet Enredados.\n2010: Oscar a la millor cançó. 2 premis Annie a la millor pel·lícula d'animació\nPreu per sessió : 4 €.\nEspectacle musical participatiu\nLa sirena de Zanzíbar La sirena de Zanzíbar és una aventura que es desenvolupa a Zanzíbar l'any 1873, el mateix any que es va prohibir la venda d'esclaus.\nL'heroïna del conte és Zanzi, una sireneta molt independent a qui li agrada cantar jazz. Els seus amics són un nen anomenat Badu, un peix anomenat Fupi, un pop que és percussionista i tots els nens i nenes de l'audiència, que s’uniran a aquest grup per salvar la Zanzi dels pirates.\nPedro Espi-Sanchis –un músic alacantí establert a Ciutat del Cap i conegut per tothom com a Pedro the Musicman– s'ha especialitzat en l'ús de la música, dels contes i dels instruments africans com a vehicles educatius. Fidel a l’estil africà d'explicar contes, Pedro fa participar –i gaudir!– el públic en els seus espectacles cantant, tocant els instruments i creant quadres sonors que enriqueixen les històries.\nLa sirena de Zanzíbar s'ha presentat en el festival d'Out the Box de Ciutat del Cap i en el Festival de la Langue Creole de l'illa de la Reunió i està preparant actuacions per altres ciutats d'arreu del món\nA partir de anys.\nPreu per sessió: 6 €.\nDimecres 3, 17 i 24 de juliol,\nInspiracions Per molt original que sigui un artista, sempre hi ha una relació entre la seva obra i la d'altres artistes que ha vist i que li agraden. Descobrirem que si ens inspirem en els altres, podem fer creacions úniques.\nEntreu a les exposicions Un espai en el qual us proposem activitats interactives entorn de diferents idees extretes de l'exposició.\nDe dilluns a diumenge, de 10 a 20 h.\nActivitat autònoma i gratuïta\nFotomaton pictòric Què fa que una postura ens mostri arrogants o malenconiosos? Per què puc saber com es relacionen els components d’un retrat de grup? La història de la pintura ens donarà les claus per respondre aquestes preguntes i ho farem experimentant amb la fotografia i amb el gènere del retrat.\nDissabtes, d'11 a 14 h i de 16 a 20 h.\nVisita-taller "Abans del diluvi" Sabíeu que van ser els sumeris els primers a viure en ciutats? Us convidem a visitar l’exposició i que després participeu en la construcció d’Uru-ul-la, la ciutat dels temps llunyans, i a personalitzar una de les seves cases dedicades als déus sumeris\nDissabtes, a les 18 h.\nDiumenges i festius, a les 17.30 h.


Una recreació de l'Oktoberfest guanya el concurs de comparses de Carnestoltes | Viu Molins de Rei\nLa “MolinsFest” va portar la tradició germana a Molins de Rei // Jose Polo\nCervesa, frankfurts i bon humor. Aquests van ser els ingredients que van portar a la Molinsfest, una recreació de la festa més popular de Munich,la coneguda Oktoberfest, a guanyar el concurs de comparses de la rua de Carnestoltes 2015. Els integrants de la comparsa guanyadora anaven vestits de bavaresos i portaven una carrossa on servien entrepans i, evidentment, cervesa. Tampoc faltava la fotografia de l’actual entrenador de l’equip de futbol més important de la ciutat, el català Pep Guardiola.\nNomés pujar a l’escenari per recollir el primer premi dotat amb 400 euros van començar a ruixar a coneguts i desconeguts amb litres i litres de cervesa. L’espectacle va acabar amb un dels comparsers, micròfon en mà, emulant el recent crit del jugador del Reial Madrid de futbol Cristiano Ronaldo recollint la Pilota d’Or 2014. Només baixar de l’escenari la festa va continuar. Alegria immensa per a un grup de joves que va saber convèncer a un jurat per primera vegada anònim i format per persones amb vinculació amb la cultura, totes de fora de Molins de Rei.\nEl segon premi va ser per Nikito Nipongo, comparsa integrada pels membres de l’entitat El Cuc. Tant la comparsa com la carrossa que emulaven samurais i geishas estaven i molt elaborades. El tercer premi va ser per Rubikpont, comparsa organitzada per l’AMPA de l’escola Pont de la Cadena.\nEl premi a la millor carrossa va reconèixer una gran ràdio antiga feta pels Matossers de Molins de Rei amb la seva comparsa Ràdio Swing. El premi a la comparsa sobre temàtica actual va anar a parar a l’Escola Alzina amb Ull amb la Lomce. El Casal d’Avis Primer de Maig va aconseguir el premi a la comparsa més catxonda amb Fantasia de la Gent Gran i el premi a la comparsa més nombrosa va ser per a País Groc, de l’Escola Castell Ciuró.\nAl capdavant de la rua anava la comparsa reial de l’escola La Sínia amb un Rei Carnestoltes fet de peces de Lego. L’any vinent, l’escola Castell Ciuró tindrà la responsabilitat de crear el rei i obrir la rua.\nNi més ni menys que 1.714, xifra lleugerament inferior a la de l’any passat, van participar en una rua organitzada exclusivament per l’Ajuntament de Molins de Rei per primera vegada. Les AMPA de les diferents escoles van tornar a ser el veritable motor de la rua, aportant les comparses més nombroses.\nLa gran festa es va realitzar sense problemes aparents, seguint el model implantat a Molins de Rei des de fa molts anys, amb un recorregut per l’anomenat Centre Vila i sortida i final des de la plaça de l’Ajuntament. Organitzativament, es va generar un cert caos al entrar a la plaça que va emprenyar alguns comparsers. D’altra banda, l’speaker de l’esdeveniment, que no era molinenc, va tenir algunes errades amb el nom de les entitats de Molins de Rei. Tot problemes lleus i de fàcil solució de cara a pròximes edicions.\nEtiquetes:AMPA AMPA Pont de la Cadena Carnestoltes Carnestoltes 2015 Casal d'avis Primer de Maig centre vila comparsa de temàtica actual comparsa més catxonda comparsa més nombrosa comparses Cuc de Molins de Rei el Cuc Escola Castell Ciuró escola L'Alzina Escola la Sínia Fantasia de la gent gran Lego Matossers Matossers de Molins de Rei millor carrossa Molinsfest Munich Nikito Nipongo Oktoberfest País Groc Pep Guardiola Ràdio Swing Rei Carnestoltes rua de Carnestoltes rua de Carnestoltes 2015 Rubikpont Ull amb la Lomce\n4 comments for “Una recreació de l’Oktoberfest guanya el concurs de comparses de Carnestoltes”\nPersonalment em sembla vergonyós que desde l’ajuntament es fomenti i s’ exigeixi que no es consumeixi alcohol durant la durada de la rua, i guanyi una comparsa d’ aquestes característiques…\nQue curiós que al Facebook una senyora (ara no recordo el nom) hagi fet el mateix comentari amb les mateixes paraules… En fi, millor no alimentar els trolls d’Internet com tu…\nEn quant a la rua, personalment m’agradaven altres comparses que la que es va endur el primer premi, però cal respectar les decisions!\n16/02/2015 at 7:23\nCurios o no, si hi han dos comentaris semblants, per algun motiu serà.\nI en el meu enteniment, no soc cap trol, deixo la meva opinió, i les ganes de que es tracti a tothom per igual… i si hi han unes normes, es “respectin”. I jo que q uns sels possi pa etiqueta de boratxos durant alguna activitat a la vila, i despres aquestes comparses siguint referents i guanyadores.\nPingback: Uns Mossos sortits d’Star Wars guanyen el Carnestoltes | Viu Molins de Rei


Labora organitza una campanya durant el mes de desembre per a donar a conéixer els serveis de la Xarxa EURES\nEl Servei Valencià d'Ocupació i Formació, Labora, ha organitzat una campanya durant el mes de desembre per a donar a conéixer a les persones desocupades els serveis de la Xarxa EURES. Per açò, els Espai Labora de tota la Comunitat realitzaran durant aquest mes tallers grupals de caràcter informatiu.\nEURES és una xarxa de cooperació creada per la Comissió Europea i els serveis públics d'ocupació de l'Espai Econòmic Europeu per a facilitar la lliure circulació de treballadors i treballadores. Les persones interessades a participar en els tallers informatius han de comunicar-ho en el seu Espai Labora.\nAquesta campanya de Labora forma part d'un pla de difusió més ampli per a donar a conéixer les possibilitats que ofereix el nou Servei Valencià d'Ocupació a la ciutadania amb la finalitat de millorar les seues oportunitats de trobar un treball.\nLabora continua així l'estratègia que duia a terme Servef, amb el suport de la Conselleria d'Economia, de divulgar mensualment un dels serveis que ofereix l'entitat. Al novembre, es va promocionar el servei d'orientació laboral mitjançant la campanya 'Claus per a una bona entrevista de treball'. Al desembre, la finalitat és assessorar a les persones que han decidit continuar la seua carrera professional en un altre país de la Unió Europea donant-les a conéixer EURES.\nLa Xarxa EURES en els Espai Labora\nL'objectiu no és tant fomentar la mobilitat internacional com donar suport a les persones que volen anar a treballar a un altre país perquè puguen accedir a millors oportunitats i condicions laborals.\nLa Xarxa EURES ofereix els següents serveis per a les persones demandants d'ocupació: orientació en la cerca de treball, assessorament en projectes de mobilitat, ajudes econòmiques per a la mobilitat (entrevistes, trasllat, cursos de formació, reconeixement de títols\n) i informació actualitzada sobre les condicions laborals i de vida de cada país.\nA la Comunitat Valenciana, la Xarxa EURES està integrada en els Espai Labora (antics Centres Servef d'Ocupació), on un conseller o una consellera EURES orienta a les persones desocupades interessades en la mobilitat internacional i les facilita informació i consells per a la cerca d'ocupació en l'Espai Econòmic Europeu.\nTanmateix, l'activitat de la Xarxa EURES no està enfocada únicament a les persones desocupades, sinó que també presten serveis a les entitats ocupadores. Les empreses han de saber que existeix una unitat EURES en cada Servei Territorial on se centralitza l'atenció als ocupadors, les ajudes econòmiques a la mobilitat i la gestió dels processos de selecció internacional.\nEls serveis que es presten a les empreses són els següents: difusió de les ofertes d'ocupació en 32 països, assessorament en la gestió de l'oferta, suport tècnic i logístic en el procés de selecció i informació sobre aspectes legals i pràctics lligats a la mobilitat comunitària i mercat de treball.\nEn les sessions informatives que es realitzaran en tota la Comunitat Valenciana durant aquest mes s'explicaran aquests serveis, es resoldran els dubtes de les persones assistents i es posaran en el seu coneixement els recursos que ofereixen Labora i la Xarxa EURES.\nPer a conéixer les activitats que es realitzen en cada municipi, les persones interessades solament han de consultar el calendari consultar ací . El Servei Valencià d'Ocupació i Formació, Labora, disposa de 54 Espai Labora (abans Centres Servef) en tota la Comunitat on impartirà les sessions informatives d'aquesta campanya, a més de les accions formatives que es desenvolupen habitualment.\nDe la mateixa manera, a més d'acudir a les sessions grupals informatives, les persones usuàries de Labora compten amb la possibilitat de demanar cita amb el personal orientador en el seu Espai Labora per a rebre atenció personalitzada i informar-se sobre qualsevol dels programes i serveis que ofereix l'entitat.


Vessi'm la Natura sobre el cap ardent el seu sol, la seva pluja, el vent que busca els meus cabells, i la resta que vingui si ha de venir, i si no, que no vingui. (F. Pessoa 15-1-1928)\nTorneu-li al remitent\nL'Ari al primer llarg del diedre gris.\nRecordo una pel·lícula que em va agradar ara ja fa uns quants anys i que em va fer somiar amb una manera de viure profundament vinculada a l'aventura, la llibertat i a la força que dona deixar-se dur per allò que t'apassiona i que no te res a veure amb el profit que en treus de les coses. Que parla d'allò que et fa sentir viu i al mateix temps no et serveix per la vida, tot allò que és inútil socialment parlant, però que omple de sentit exhaustivament cada segon que hi dediques.\nKRT roca dreta de les valls.\n"Torneu-li al remitent" es titulava i aquí podeu veure el que va ser el tràiler de promoció. La pel·lícula te 12 anys, va ser filmada el 2003 i no te res a veure amb el que es habitual a les pel·lícules d'escalada actuals on el més important es el que es fa, la graduació, la dificultat i l'exclusivitat de les gestes que els super herois del climbing staff ens mostren.\nAl cim del Pison.\nVal a dir però, no us penseu que tot son flors, que és una peli-cula americana americaníssima i malauradament diré també, que si no bec no escric, així que no cal que busqueu gaire objectivitat amb el que aquí us explico...\nL'Agostino gaudint de la Mas-Brullet.\nSi miro al meu voltant i soc sincer amb mi mateix, entenc que és alguna cosa semblant a l'esperit que es desprèn de la pel·li, és el que m'empeny a seguir buscant un sentit escardusser a tot plegat. Quasi m'atreviria a dir, que es aquesta sensació de intensitat i absurd barrejat, la que ens acompanya d'una manera inconscient i patanera a mi i a la majoria dels que ens agrada traginar per les muntanyes, segur que algú ho dirà més maco, però no crec que pugui ser més sincer.\nL'Amaia al primer llarg de la Musical Express.\nAra, als 47 anys, ja sé que, duri el que duri la pel·lícula de la meva vida, estarà plena inequívocament de moments intensos i absurds, essencials i artificiosos com els que es mostren a la peli. sembla doncs que estic condemnat a retrobar l'absurd sender que du enlloc, però que ajuda a entendre als que ens agraden les muntanyes mentre les recorres, la inútil i sublim grandesa d'això que en diem vida.\nFlor de neu.\nPublicat per Emili a 10:48 Cap comentari:\n2013, l'any de la Mitra.\nVell pitó a l'Anglada de la Mitra.\nAquest any que ha acabat no ha estat gens malament per el que fa a l'activitat. Hem fet tantes coses, que em costa recordar el que he anat sentint, així que faré un resum una mica cutre i a mida que vagi penjant les fotos m'anirà venint, espero, la inspiració... Les penjo per compartir-les amb els qui he tingut la sort de fer tot això, uns ti@s molt grans!!!! Vaig a buscar unes birres...\nEls Miquels i jo mateix, l'equip de la Mitra al cim de l'agulla.\nDestacaria de tot plegat l'escalada de l'Anglada a la Mitra. Feia molts anys que hi volia anar i sento un encant especial per Vadiello, és un lloc preciós. Fantàstica la manera que ens vàrem entendre amb el Miquel quan vàrem decidir anar-hi, no hi va haver massa a dir i ja estevem marxant...\nEl Miquel al penúltim llarg de la GEDE.\nEls Miquels i jo vàrem gaudir d'una de les agulles més maques que es poden trobar en aquest país, no ho dubteu!!!! D'un dia preciós i d'una escalada fluida i plaent submergida en un blau maragda. Un 10 absolut!!!! De postre, poques setmanes després ens juntavem per anar a repetir la Gede de l'escorpi, una via fantástica que espero, no em cansaré mai de fer.\nEl Remi gaudint del calcari del roc de Collars.\nEl Remi, que l'heu de felicitar, ja que fa pocs dies que la seva filla Lila ha vingut al món!!!!! Seguia volent apretar perquè estava fort i que hi havíem de fer... Així que va tocar anar al roc de Collars a fer "la retirada comanche", via friki en un calcari excel·lent i de dificultats no gaire obligades (gràcies a deu), divertit i estimulant, una bona via en un lloc ben tranquil.\nSuper Lluïsa a l'aresta Ribes del puntal de la albarda.\nTambé amb les super churris de l'Ariadna i la Lluïsa vàrem anar a escalar (moriu-vos d'enveja), vàrem anar a fer l'aresta Rivas del puntal de l'Albarda Castellana, que crec que és l'agulla amb el nom més estrany que he trobat mai. Molt divertit i amb una companya de luxe, que més puc demanar. Ah!!! I amb la Lluïsa i el Jordi vaig fer un altre vegada la chica del Martini.\nLa Lluïsa a la chica del Martini.\nAmb unes altres ultra churris varem escalar a les moles del Don i amb el pare de les guapissimes també!!!! Bons dies en una molt bona companya, moooolt divertit!!!!\nLa Uma, guapissima!!!!\nTambé ha estat un any de canvi de feina (no ha estat fàcil...) però he tingut la sort de trobar-me amb un personatge ben estimulant, amb l'Alfredo vaig repetir l'electric ladyland i ell, que es més tossut que una mula, va decidir que jo havia de pujar al Pison.\nL'Alfredo gaudint de l'Electric Ladyland.\nQue havia de dir... Ho he fet millor en altres escalades, però el tossut va aconseguir que pujes dalt del Pison per la Chopper i enllaçant amb la Choperior. Quin tros d'animal l'Alfredo, ara esta a Russia currant i emprenyat perqué no pot anar a escalar, per sort tornarà aviat. Salut!!!!!\nEl Fire i esl Piris.\nUna historieta chula la vàrem viure a la Uesmap de la cinglera d'Espluvins, amb el Sergi i el Remi, dalt de tot ens va agafar la nitr i vàrem dormir en un lloc que em va encantar, per l'aïllament i l'ambient, un cap de setmana que es va allargar fins dimarts i una via amb uns últims llargs que tenen el calcari més tallant que he vist mai. Vàrem deixar bastant sang a la pedra... Si hi aneu, ja m'ho explicareu...\nEl Sergi a la UESMAP.\nTambé vaig tenir la sort de retrobar-me amb el Salva, que després de la recuperació de la seva lesió, s'escalava a sobre, ara que està més fort que el vinagre ja no em truca el molt golfo... No l'hi tindrem en compte... Vàrem fer amb ell la Merchely i junt amb el Miquel la QuoVadis, bones vies i millor compañía!!!!\nEl Salva a la Merchely.\nJo a tot això vaig engreixant i fent papada, però ara m'hi posaré i us quedareu acollonits del grau que faré... jejejeje.\nEl Miquel i el Salva a la Quovadis.\nTambé un bon inici d'hivern ens ha deixat fer una mica d'esquí de muntanya. Modest, però gaudit al màxim del plaer de desplaçar-se per les neus verges fins als cims. He anat al pic alt de la Capa, el pic negre d'en Valira i el Puigpedrós, ho he gaudit molt i molt, això no m'ho treu ningú :-)\nEsquiadors preparant-se per un descens salvatge del pic negre d'en Valira.\nEm deixo moltes coses per dir, les excursions amb els nois del crae que vàrem iniciar enguany i són fantàstiques i que em fan estar molt content d'haver-les enxegat, les que anem fent amb l'Antonieta que no són poques i que ens fan feliços quan no ens discutim... els dias d'esportiva que no piulem perquè no ens menjem una merda, i d'altres vies que sovint són repeticions i que no crec que tinguin tant d'interès o no m'han causat tan bon record.\nD'excursió al Montgrós.\nBé, seguiré informant tard o aviat. Si veieu que trigo més d'un any, no patiu que ben segur estaré esperant que em vingui la inspiració o estic buscant una estona per poder-vos-las explicar. Una abraçada a tots i els meus millors desitjos per aquest any que acabem de començar. Salut i muntanyes!!!!!\nBaixant de la Mitra a l'alçada de la finestra.\nPublicat per Emili a 16:02 1 comentari:\nL'oxigen de la tardor\nAl cim de la Bandereta amb el Sergi i el Gaspar, després de la Ven-Suri-ven\nAcabat l'estiu, comença per a mi, una de les millors temporades per escalar. El dia encara és llarg i les temperatures baixen suficientment com per gaudir en tota la seva grandesa de les millors parets d'aquest país sense patir per l'horari i tenint prou garanties de sortir per dalt sense estar massa deshidratats.\nUna cordada a la segona reunió\nNo ha estat una tardor espectacular, però alguna cosa hem fet. Montserrat, Terradets i Presles al Vercors, han estat un trinomi ben abellidor com per estar satisfet, malgrat hagin quedat moltes pàgines en blanc, que tard o aviat haurem de fer per anar omplint, Emili dixit!!!!\nAmb el Gaspar i el Sergi varem retrobar-nos amb la super clàssica Ven-Suri-Ven.\nEl Gaspar currant-se el tercer llarg\nTinc un record ben especial de la primera vegada que varem anar amb el Xavi a escalar aquesta via. els rapels de la canal de la figuereta estaven recentment equipats (50 anys del CADE) i varem tenir la mala sort, de trobar-nos a la primera reunió mentre un grup (un noi i dues noies ansiosos d'aventura) rapelava sense massa experiència per aquesta línia. Ens varen tirar un munt de pedres de la mida de melons, amb tanta traça, com per convèncer-nos d'abandonar la reunió i apretar a corre per la lleixa buscant un lloc per protegir-nos.\nMalgrat per poc ens maten (encara no entenc com es possible tirar tantes pedres en aquest ràpels) haig de dir que en rebre la visita del noi allí on érem, no varem ser del tot desagradables... Al cap i a la fi, tots estàvem aprenent i tot va quedar en un ensurt.\nRegina, la conca de Tremp, el Boumort el Piri...\nA la Mescalina també hi havia anat varies vegades i haig de dir que és una via que m'agrada, però per una cosa o per l'altre, mai l'havia fet sencera.\nRecordo que la penúltima vegada, vaig haver de rapelar a 3 llargs del cim perquè vaig fer figa i m'agafaven unes rampes als bíceps que em plegaven els braços. Amb els anys casi he aprés a controlar aquestes contraccions involuntàries fruit del haver de recuperar corda amb ganes i escalar molts llargs de primer sense descans, quasi...\nEl Remi currant-se el llarg més dur, amb diferencia de la Mescalina\nAquesta vegada però, anava amb el Remi i això és per pròpia experiència, garantia d'èxit amb rampes o sense. Va ser un dia molt guapo, on encara varem tenir temps per reconduir una cordada que, en sortir de la CADE quasi a les fosques no trobaven el sender que du al ràpel de baixada.\nFinalment un viatge llargament planejat i esperat al massis considerat el lloc on va néixer l'alpinisme, el Vercors.\nLa bonica vall sota les parets de Persles\nVarem escalar el que varem poder tenint en compte, que la setmana anterior hi havia hagut una nevada que va deixar un metre de neu al plateau del poble on estàvem allotjats, la Chapelle.\nDeixant de banda una tarda de humiliant esportiva el dia després de l'arribada, el plat fort de la sortida va ser una visita a Presles amb intenció d'escalar la via Beatrix, que du el cognom d'un dels aperturistes més actius del sector.\nEl Remi apretant al tercer llarg de la Beatrix amb for vent\nMoltíssim vent, núvols i unes manxades per les que no estàvem preparats, varen fer que, a la feixa de mitat de l'espero, ens decantéssim dissimuladament per una opció menys dura que ens va portar al cim d'aquesta preciosa paret sense haver de patir tant com ens hages fet patir la via sencera.\nHo resumiré com a una bonica escalada amb un temps força salvatge que, un cop acabada, ens va fer marxar corrents al bar més proper a iniciar-nos en l'apassionat mon del "picon biere".\nUna bona part de l'expedició del Vercors\nEl meu iniciador en aquesta matèria (picon biere, uhmmm...) el Remi, acaba d'arrencar un projecte que ofereix l'organització de viatges per escaladors estrangers que tinguin poc temps i vulguin escalar el màxim amb garanties d'èxit sense haver de pensar com i on és el millor lloc, evidentment i de moment, parlem de Catalunya. Deixo l'enllaç amb la certesa que s'està fet amb el màxim rigor i amb una intenció clara d'ajudar a qui l'hi calgui a passar uns bons dies gaudint de l'escalada al nostre país amb el mínim esforç d'organització. http://climberhelper.com/\nPublicat per Emili a 14:50 1 comentari:\nA l'estiu, als Frares encantats, tota cuca viu.\nDe l'Anglada - Cerdà de la Boleta foradada, observem una cordada escalant la GAM del Bisbe.\nAquest any ha tocat un estiu d'indignació i manualitats. Indignació perquè, malgrat m'esforço en mantenir la calma i prendre una aptitud epicúria per garantir la salut mental, en pensar en la infinitud de mentides, injustícies, fraus i corrupció que ens envolta i arrossega amb absoluta impunitat política i sovint jurídica, em venen ganes d'agafar un coet i canviar de planeta.\nLa Monja, aquest cop vista de l'última reunió de l'Anglada a la Boleta Foradada.\nBen trist m'he sentit en veure la indiferència i el silenci, davant el que sovint és delicte fragant per al poble, en estar tots massa preocupats en reduir un dèficit que traduït a un llenguatge més comprensible, vol dir garantir les butxaques dels més afavorits caigui qui caigui i peti el que i qui peti. Tot plegat una merda...\nContents després de la Barrufets al Frare Gros.\nManualitats, perquè el destí i el corc, han decidit acabar amb un cobert que fèiem servir a casa per guardar trastos i eines, on les rates de mitja Collserola hi feien niu i on les arrels d'un llorer descomunal, van decidir ja fa temps que provarien d'acabar amb un mur que sustenta bona part del lloc on vivim. Haig de dir-vos que se'n va sortir força bé. Tinc una feinada descomunal.\nMentrestant, passejos amunt i a vall i alguna escalada per calmar el cos i distreure la ment.\nEl Miquel i el Remi al setè llarg de l'aresta Troche\nA començament d'estiu, amb el Miquel i el Remi, varem anar a Collegats a l'aresta Troche, una bona i llarga via que ressegueix una bonica aresta amb alguns trams de cine, tota ella en un calcari excepcional i amb uns llargs finals ben esmolats que ens transportaran al Pirineu per uns quants metres. En resum, llarga, en bona roca i de recorregut elegant, malgrat creua algun sector herbós que hi treu continuïtat. Un molt bon i calorós dia, al que hem d'agrair algun núvol que ens va protegir del sol del Pallars a la part final i ens va ajudar a arribar al cotxe un xic menys deshidratats.\nEl Remi apretant de valent al segon llarg de la Barrufets.\nBen entrat el calor, hem anat a Frares a protegir-nos del termòmetre. Tres repeticions i una via que no havia fet\nAmb el Remi i el Xavi hem anat a la Barrufets del Frare gros, una via que em va semblar preciosa i que amb la restauració ha quedat força segura. Sens dubte una molt bona opció per als dies de calor d'estiu amb tots els ingredients d'una super clàssica de Montserrat nord. Hiper-recomanable!!!!\nEl Xavi acabant el quart llarg de la Barrufets al Frare Gros.\nUna setmana més tard, varem anar amb les Xavi i el Raul a fer la Anglada – Cerda a la Boleta foradada. Poc a dir d'una via en la que tothom que hi va, coincideix en assenyalar com d'una bellesa excepcional. Malgrat ja l'havia escalat amb anterioritat, em va a tornar a sorprendre i encantar. Un molt bon dia i en una companyia excel·lent.\nEl Xavi i el Raul a la penultima reunió de l'Anglada - Cerdà a la Boleta Foradada.\nEncara hi varem tornar la propera setmana per a repetir amb el Josep la GEDE de l'escorpí. Dir que em va agradar trobar-la com la recordava de fa anys, amb alguna expansió afegida a les reunions per a treure-li part del ferro, però amb tot el caràcter d'una escalada genuïnament Montserratina. Per mi és una via molt maca i imperdible, tot una clàssica.\nEl Josep al penúltim llarg de la gran xemeneia d'agulles.\nAmb el Salva varem anar un altre vegada a la GAM. Jo no l'havia feta d'ençà l'últim re-equipament inoxidable i hi volia anar, perquè va ser precisament amb el Salva que hi varem anar per primer cop ara fa 20 anys. Ell, no hi havia tornat i volia una via en lliure de gaudir-gaudir, en la seva curta visita d'un dia a Montserrat.\nAmb el Salva 20 anys després... Després de la GAM del Bisbe.\nVarem gaudir molt!!! La via, com diu el Salva, no te cap pega. Preciosa com sempre d'inici a final, amb l'afegit de les noves assegurances que donen per apurar amb més solvència i sense patir en cap moment. Hi tornaré aviat, perquè malgrat va sortir en lliure, va quedar pendent algun repòs, i com que les altres vies de lliure d'aquest vesant (Pokorsky i Degeneració expansiva) les tinc totes netes, em va fer ràbia que em vencés la inflo de braços i em fes reposar. Bé... futbol és futbol i cadascú és cadascú i les seves circumstancies en el moment...\nEn altres paraules, si no estàs molt fort et pares i descanses... M'he engreixat, escalo poc i vaig justet. Que hi farem.\nEl Salva a la GAM. Quin tiu!!!!\nPer acabar, la foto definitiva de la Monja. Ara si, veiem del peu que calça.\nPublicat per Emili a 17:43 Cap comentari:\nL'Antonieta arribant cim del Montmalús\n5 mesos sense escriure... Serà que no hi gaire a dir... Mentrestant, gaudeixo amb les coses de sempre, allò que el temps i la costum han convertit en quotidià i que em serveix de refugi i aliment. Les muntanyes de sempre en companyia dels amics.\nL'Eric a l'aresta Jan\nSon coses senzilles, petites, però que per mi donen sentit i em fan retrobar quelcom d'essencial que sovint per burro i despistat, tinc tendència a oblidar. Com deia l'Indi, allà on que tornem de tant en tant per recordar els nostres orígens, els de tots, i que ens serveix d'aliment de l'ànima.\nLa Laia i el Raul a Perles\nHem anat sortint a la muntanya, els de sempre i algun de nou. He retrobat casualment companys i també he recordat els que no veig. Amb l'Antonieta, el Raul, la Laia, amb el Sergi, amb el Josep, l'Ester,la Llussia, amb el Salva, el Txus, el Dani, El Remi o l'Eric i uns quants mes... Sempre hi ha alguna cosa latent, un projecte, una tarda, una sortida o una nova excursió un nou o no tant nou lloc per conèixer i compartir, quelcom que viure junts.\nLa Lluïsa i el Sergi i la la Terra de Nomades\nEl Sergi i la Lluïsa a la Migranya profunda\nEn tota aquesta lírica , també hi ha moments per a la praxis més terrenal. M'he tirat 2 mesos, amb una colla d'inconscients, que no tenien res més a fer que treballar de franc, arreglant el lloc que fem servir per entrenar i que en diem "la sala". Cents de quilos de fusta, milers de cargols apletats, bosses i bosses de merda acumulada al llarg dels anys, matins tardes i nits pintant, netejant, arreglant, construint... Per cert, ens ha quedat de puta mare!!!!\nEl Josep a la CADE de Terradets\nAviat tornarem a sortir, a descobrir o retrobar, a facilitar o a aprendre, sempre a compartir i en resum a viure. Que no ens falti mai!!!!\nEl Raul i el Remi a la Gali Molero\nPublicat per Emili a 14:12 Cap comentari:\nVisitant les petjades\nAtos, Portos i Aramis, satisfets d'estar contents.\nDiu un proverbi xineś que, quan a un l'hi costa avançar, abans que aturar-se, es millor girar cua i retornar per el camí que ja s'ha fet... Això, si volem ser positius i optimistes, que diuen que és molt bo, ho podríem traduir en que a la vida i ha coses massa precioses com per viure-les només un cop, no creieu?\nRepetir les vies te grans avantatges. Permet triar amb criteri segons el que desitgem i d'acord al moment esportiu que ens trobem, ens fa estar segurs del "mal que patirem" que treu molt de ferro al tema... i ens fa recordar als amics que ens han acompanyat en el passat i amb els qui varen compartir moments i llocs inoblidables i als que el temps i la vida, a fet que triessin un camí lluny del nostre.\nUna cordada al segon llarg de "Plaer de ma vida"\nTambé hi ha coses no menys bones, però no tant fàcils de pair en això de repetir. Ens fa mesurar-nos amb nosaltres mateixos partint d'un referent clar i això, sovint fa palès que les persones amb el temps canviem i hem de fer les coses adaptant-nos a la nostre capacitat física i psíquica del moment per damunt de les fantasies i les "bones i grans intencions" que tots tenim de tant en tant... Tot un aprenentatge això de repetir!\nEl Remi encadenant el difícil segon llarg de passatgers del vent\nLes dues vies que hem fet aquest diumenge a Vilanova ja les avia fet en dos ocasions, les dues son equipades i d'una escalada similar per el que fa a la progressió, però ben diferents en sensacions i en dificultat.\nLa "Passatgers del vents" per mi es una via preciosa, poder de les millors del sector esquerra de la roca del arcs. Ens ofereix passatges excepcionals i difícils d'oblidar i ens obliga a una escalada física i exigent als que, ben lluny de ser uns màquines, ens dediquem a l'escalada popular de diumenge en diumenge. Sens dubte una molt bona ruta que cal anar a escalar.\nEl Xavi a la part final de l'excepcional placa del quart llarg de passatgers del vent\nLa segona via va venir rodada en acabar aviat i en haver-nos divertit molt a la primera. Varem triar la "Pornostar" a la roca alta, esta bastant a prop, es molt ràpida (varem trigar 1 hora i 10 minuts en fer-la) i assegurava un fi de festa disfruton i sense masses complicacions.\nEl Xavi i el Remi corrent a la Pornostar\nUna bona via per als escaladors populars d'esportiva que vulguin començar a provar això d'escalar panys de pedra de més d'un llarg en un calcari excel·lent i cantellós i que no volen patir en cap moment per si arribaran o no a la següent assegurança. En resum, una bona via en una petita paret que esta molt assegurada, tot un xollo.\nEl Remi a l'ultim llarg de la Pronostar\nLes sensacions no han estat dolentes per fer 8 mesos que no escalava a Vilanova. Queda doncs, molt d'hivern per anar ajustant la maquinària, a veure si fem unes quantes més d'aquestes i la propera primavera ens regalem alguna de les que et fan sentir que avances. De ganes no en falten!!!!\nPublicat per Emili a 12:30 Cap comentari:


Campylobacter, el patogen més comú | Consumer\nCampylobacter, el patogen més comú\nPer la seva incidència, aquest bacteri centra recerques sobre la seva supervivència en els animals i un millor control en la cadena alimentària\nCampylobacter és un bacteri patogen per a animals i humans, sobretot, les espècies termotolerantes, com a C. jejuni ssp, C. coli o C. lari, que es localitzen de manera freqüent en els seus hostes sense causar cap simptomatologia o dany. La transmissió a l’organisme humà té el seu origen en el contacte directe amb els animals o les seves canals infectades i en el consum d’aliments i aigua contaminats. Les espècies citades creixen en ambients pobres en oxigen i algunes, a una temperatura d’entre 40ºC i 42ºC. En la majoria dels casos, la refrigeració, és a dir, una temperatura de 0ºC a 10ºC, deté el creixement, enfront de la congelació, que destrueix part de la població. Malgrat variants resistents a la calor, cap d’elles sobreviu a tractaments tèrmics superiors a 60ºC. Aquest gènere de bacteris no té característiques particulars de resistència a la sal o als àcids.\nDurant l’any 2008, l’Agència Europea de Seguretat Alimentària (ESFA) va dur a terme un estudi en els escorxadors/escorxadors per analitzar la presència de Campylobacter en pollastres de tota Europa. Un 71% dels intestins d’aquests animals i un 76% de les canals estaven contaminats, una xifra que indica una contaminació durant la preparació de la canal i, per tant, que ha d’evitar-se.\nPrevenció en la cuina\nTant en les cuines domèstiques com en les col·lectives, és fonamental la neteja: rentar-se les mans, els utensilis i les superfícies de la cuina de manera freqüent, sobretot, després que hagin estat en contacte amb la carn crua. El rentat ha de fer-se amb aigua calenta i sabó i fregar durant almenys 20 segons. És recomanable netejar les superfícies de la cuina amb paper, ja que si s’utilitzen draps per assecar-les poden trobar-se restes.\nHigiene, separació d’aliments, cocció i temperatura són factors claus per evitar el desenvolupament de Campylobacter\nSeparar sempre els aliments crus dels cuinats és una altra de les mesures de prevenció, tant si estan en la cuina com en la nevera. És recomanable usar diferents taules de tallar, una per a aliments crus (carn o vegetals) i una altra per als cuinats. Si no es disposa de dues taules, és imprescindible ser meticulosos amb la neteja. Mai s’han de col·locar els aliments cuinats en plats sense netejar, si abans hi havia un aliment cru en ells.\nLa cocció és un altre paràmetre que ajuda a eliminar el patogen. Coure la carn de manera suficient, sobretot la de pollastre, per assegurar la total desaparició dels bacteris. El més adequat és utilitzar un termòmetre per a aliments i assegurar que la temperatura en el seu interior és suficient (entre 60ºC i 80ºC). Si es recalienta el menjar, cal portar les salses, sofregits o guisats a ebullició.\nEl refredament, és a dir, mantenir la carn sempre sota temperatures de refrigeració, és un altre paràmetre de seguretat. En les cuines col·lectives, a més, s’ha de baixar la temperatura de l’aliment tan aviat com sigui possible una vegada preparat i evitar grans quantitats de carn en el refrigerador ja que és necessari un espai perquè pugui circular l’aire fred.\nNo ha de descongelar-se mai la carn a temperatura ambiental. La principal font de Campylobacter és la carn de pollastre, però no l’única. Altres fonts alimentàries que poden contaminar-se són la llet crua, els productes làctics amb base de llet crua, les vísceres, la carn de porc i la vedella.\nLes autoritats responsables de la seguretat i innocuïtat dels aliments tenen el compromís de garantir que el subministrament d’aliments que arriba als consumidors sigui segur i lliure de malalties. Amb aquesta premissa, treballen de manera constant per millorar cada dia la seguretat de les matèries primeres i la reducció de possibles contaminants en el subministrament d’aus i carn en general. Els controls estan basats en els estàndards de sanitat i d’acord amb l’Anàlisi de Riscos i Punts Crítics de Control, que permeten reduir de manera significativa la contaminació de carns o aus amb bacteris com Campylobacter. A partir dels resultats de l’APPCC, la indústria determina les seves responsabilitats en la manipulació de carn i au i és l’encarregada que els aliments que comercialitza siguin innocus per a l’organisme humà.\nAra com ara, institucions com el Departament d’Agricultura dels Estats Units (USDA) recolzen noves recerques per saber més sobre Campylobacter, tant en la seva supervivència en els animals com en un millor control durant tota la cadena alimentària.\nEFECTE EN HUMANS\nDurant 2008, la campylobacteriosis va ser la principal zoonosis en tota Europa. Va aconseguir els 200.000 casos, segons dades de l’EFSA. No obstant això, molts d’ells són esporàdics i no relacionats amb els aliments. La intoxicació per aquest bacteri cursa en la seva majoria amb dolor abdominal, diarrea i febre. El seu període d’incubació oscil·la d’un a deu dies i la seva durada aproximada és de quatre dies. Sovint, la seva curació és espontània, però alguns grups de població són més vulnerables, com a ancians, nens o persones inmunodeprimidas.\nUna altra espècie de Campylobacter és C. fetus, l’afectació del qual se centra en els nounats o persones amb les defenses afeblides. Els efectes d’aquesta espècie són en general més greus, d’aquí la necessitat d’aplicar un tractament antibiòtic perllongat. Ha de mantenir-se una vida sana, amb una dieta equilibrada i consumir aliments l’origen dels quals està garantit.\nau campylobacter patógeno-ca pollo-ca zoonosis


Luis José Martínez, una història singular | ElMotordeGirona.cat\nA en Luis li encanten les motos. N’ha tingut de tota mena, tot i que sempre esportives. I aquest any s’ha animat a córrer la Kawasaki Z Cup. Fins aquí res fora del normal si no fos perquè li falta la mà esquerra, cosa que el converteix en un cas excepcional.\nA Luis José li falta la mà esquerra de naixement. Però això no ha estat un obstacle per portar una vida normal sinó tot el contrari. “La mare naturalesa va voler que naixés sense una mà. A part d’això, no hi ha cap altra diferència”, ens explica aquest empresari del món de l’hosteleria, de 40 anys.\nLa seva és una història singular i un exemple de vitalitat a seguir. Sobren les paraules quan el veus en acció, pilotant, estirant la palanca de l’embragatge en reduir i recolzant-se en la maneta de l’embragatge en les frenades. IM PRESSIONANT.\nLuis José només compta amb un guant sense dits “perquè no em fan falta” i defuig de modificar la moto per adaptar-la “no em cal, tot és al cap”, explica a la revista Green Box de Kawasaki.\nVam tenir l’ocasió de conèixer-lo a Portimao i coincidir després al Circuit de Barcelona-Catalunya on ens va explicar una anècdota inoblidable. “Vaig caure a Albacete, se’m va sortir el guant esquerre i em vaig fer un ferida. Quan va arribar el comissari li vaig dir que m’ajudés a recuperar el guant, que era especial. Ell es va quedar lívid perquè creia que havia perdut la mà, el pobre. Ho recordo com una anècdota divertida, però el comissari no sé si tant “, explica rialler aquest empresari hostaler.\nTampoc li ho van posar fàcil per treure el carnet de conduir i el van obligar a examinar-se de pràctiques amb una Vespa. “Em vaig gastar un pot de ‘3 en 1’ fins que el canvi, que va a la mà esquerra, va quedar com la mantega. Després l’examinador em va felicitar”, recorda Luis José, a qui podeu seguir a través de les carreres de la Kawasaki Z Cup on competeix aquesta temporada. “No hi ha res impossible, tot és al cap. Si vols, ho aconsegueixes “, sentencia.\ntags: Luis José Martínez una història singular\nprevious Equipa't amb el millor de KTM


La pandèmia no reconcilia els ciutadans de Barcelona amb els seus museus | Cultura - El Pais Noticias\nLa pandèmia no reconcilia els ciutadans de Barcelona amb els seus museus | Cultura\nLa pandèmia, és evident, ha comportat el descens de visitants als museus de Barcelona i n’ha alterat el perfil. En concret s’ha produït una disminució del 73,8%, després de passar de 3,8 milions en visitants el 2019 a 998.883 de l’any passat. En aquestes xifres s’ha de tenir en compte que el gener i el febrer van aportar el 40% de tots els visitants, ja que els museus aquells mesos van estar oberts amb normalitat. Quant al públic local, el descens va ser d’un 23,6%, després de passar dels 455.302 visitants barcelonins del 2019 als 347.985 del 2020. Dels centres analitzats (el MNAC no hi participa), només dos van augmentar les seves visites de públic local respecte a l’any anterior: La Virreina (4.000 persones més) i el Jardí Botànic, que va augmentar en 11.000, mentre que el Museu del Disseny va descendir en 30.000 i el castell de Montjuïc, en 11.000 menys.\nEn realitat, els museus van ser, juntament amb les biblioteques, els equipaments culturals que van tancar per la pandèmia menys temps: 82 dies (el 22%); des d’aquest 13 de març fins al 2 de juny, dia en què Ada Colau i el responsable de la Cultura de Barcelona, Joan Subirats, van visitar el Museu Frederic Marés i el Mubba per visualitzar la reobertura d’aquests centres a la ciutat. L’endemà va reobrir el Macba, el dia 8 la Virreina, dos dies després el MNAC i el dia 12 el CCCB, les fundacions Tàpies, Miró i els centres de la Vila Casas. També van reobrir teatres, auditoris, fàbriques de creació i cinemes, però van haver de tancar al novembre en vista de la segona onada.\nDesprés que fracassés la reobertura conjunta de museus i no es dugués a terme una campanya publicitària per visualitzar-la en què es va treballar durant el tancament, al juny només 30.000 persones van visitar aquests museus, contra les 306.000 de l’any anterior. Al juliol en van ser 67.500 i a l’agost va superar les 73.000 persones, una xifra que es va mantenir la resta dels mesos fins al final de l’any, sense gairebé variacions en no haver-hi estacionalitat per falta de turistes. En el nombre de visitants no van afectar els aforaments impostos per sanitat del 33%, 50% i més tard, del 75%. “Ja ens agradaria tenir aquest nombre de persones a tota hora”, confessaven alguns dels responsables d’aquests museus, en els primers dies de reobertura.\nTres visitants en una de les sales del Museu Picasso de Barcelona. marta pérez efe\nEl descens de visitants (locals i turistes de gener i febrer) no va ser uniforme a tots els museus de Barcelona, com va remarcar Àngels Pont, directora del Gabinet d’Estudis Socials i Opinió Pública (GESOP) a la presentació de l’anàlisi dels resultats de les enquestes. Els que més impacte van patir van ser el Museu Picasso (el 81,8%) i la Fundació Miró (81,7%), dos centres monogràfics que custodien dues de les millors col·leccions de Picasso i Miró que aquests artistes van donar als barcelonins, però que sempre han rebut més turistes com a visitants. Els van seguir el castell de Montjuïc (78,4%), el Macba (76,5%) i el Museu del Disseny (75,7%). I entre els que menys van descendir: La Virreina (32,7%), el Museu Etnològic de Montjuïc (43,7%) i el Jardí Botànic (46,4%), amb un perfil de públic més local.\nDurant la presentació de les dades, Montserrat Tort, de l’Observatori de Dades, va explicar que més enllà del descens evident dels visitants el que ajuda a entendre l’anàlisi de les dades és qui va i per què als museus en aquesta ciutat. Les enquestes han permès saber que la majoria dels visitants van ser dones (55,4%) i que per tant els públics s’han feminitzat durant la pandèmia. L’edat també ha baixat, ja que la majoria són menors de 30 anys (30,7%), una dada que s’associa als efectes de la pandèmia en la població de més edat que ha sortit menys per temor del virus; i no per augmentar el nombre de joves. Són persones que han anat, majoritàriament, en parella (30,8%) o soles (23,5%), però molt menys en companyia d’amics (23%) i la família (15,7%). El 47,9% era la primera visita a aquests centres, un índex que augmenta respecte al que passava un any abans. Els districtes que aporten més visitants són l’Eixample i Ciutat Vella. Les visites van ser, majoritàriament, durant els caps de setmana.\nMascaretes i bates dissenyades per fer front a la pandèmia a l’exposició ‘Emergència!’, al Museu del Disseny de Barcelona. Albert Garcia\nAls barcelonins la cultura els va ajudar a suportar el confinament. Per això, les persones enquestades han donat a la Cultura un 7,2 de mitjana de puntuació. Entre les activitats culturals preferides per passar la pandèmia: llegir (44,5%), veure pel·lícules o sèries a casa (31,4%), escoltar música (24,5%), estudiar cursos en línia (5,8%), concerts en línia, jugar a videojocs, veure documentals o veure una obra de teatre en línia. Tot abans que visitar de forma virtual un museu (només l’1,6%), malgrat els grans esforços que van fer tots aquests centres per abocar continguts a la xarxa. Després de la reobertura d’equipaments culturals, anar al cinema (9,7%), al teatre (9%) i visitar un museu (3,6%) van ser les tres activitats culturals preferides.\nEn els tres primers mesos d’aquest 2021 s’ha continuat preguntant a les 238.721 persones que han visitat els museus (sobretot el Picasso, el castell de Montjuïc, la Fundació Joan Miró i el Born). El 89,2% del total són residents a Barcelona. El 29% d’aquestes persones van reconèixer que no hi haurien anat si no hagués estat per la situació de pandèmia que s’està vivint. El 10,6% responien que hi anaven perquè la resta de l’oferta era escassa. Un 9,7% més perquè sabien que hi hauria menys gent; mentre que el 5,6% ho van fer per evadir-se i només el 3,1% van anar a un museu per ser un espai segur.


Gràcies i sort, Josep Ramon Vigueras! – CF MARTORELL\nGràcies i sort, Josep Ramon Vigueras!\nDe PREMSA CFM8 de juliol de 2021Sense comentaris\nJosep Ramon Vigueras deixa la presidència del CF Martorell després de tretze anys al capdavant de l’entitat i tanca la seva segona etapa com a màxim dirigent i amb èxits en pràcticament totes les categories. Els ascensos dels primers equips i la recuperació de la plaça del cadet A a Preferent són tres de les fites que Vigueras ha recollit com a president de manera més recent.\nVigueras va guanyar les eleccions el mes d’abril del 2016 davant de Jaume Valls amb un 55% dels vots favorables i va engegar una nova etapa que l’ha dut a fer créixer el nombre de conjunts blanc-i-vermells i a consolidar Martorell com l’escenari ideal per celebrar la Festa del Futbol Català. Amb ell com a president, el CE Torrent de Llops ha acollit de manera ininterrompuda els finals de les lligues catalanes des de prebenjamí fins a juvenil.\nEls primers equips han assolit la Primera Catalana i la Primera Divisió, el masculí i el femení respectivament, mentre que el cadet A i el juvenil A, malgrat els descensos, han militat a Preferent. Enguany es confirmarà l’ascens del cadet A després de guanyar la lliga. I aquesta temporada també podrà celebrar el campionat de lliga de l’aleví D o l’ascens de l’aleví femení a Primera Divisió. En la seva primera etapa, Vigueras va ser el president que va liderar l’absorció dels equips base al club i va gestionar el creixement com a entitat que això va suposar.\nEl fins ara secretari del CF Martorell, Rafa García, assumirà la presidència del club i mantindrà la junta directiva amb la direcció d’un nou projecte que es definirà en la propera assemblea de socis. Des del CF Martorell agraïm, el treball, la disponibilitat, el compromís, el treball i la dedicació que Josep Ramon Vigueras ha posat al servei de l’entitat.\nEntrada anteriorLa pretemporada, al detall\nEntrada següentArrenquen les inscripcions del nou curs


El Departament de Salut de la Ribera comença a administrar la segona dosi de la vacuna enfront del coronavirus | infoniu\nHui s’ha administrat la segona dosi a 106 residents i professionals de les residències La Milagrosa d’Alberic i Solimar de Sollana\nEl Departament de Salut de la Ribera va començar ahir a administrar la segona dosi de la vacuna enfront del coronavirus.\nHo ha fet en les residències La Milagrosa d’Alberic i Solimar de Sollana, els residents i els professionals sociosanitaris de la qual van rebre la primera dosi de la vacuna el darrer 30 de desembre, fa hui just 21 dies.\nPepica Peris, de 90 anys i resident de La Milagrosa, s’ha convertit, així en la primera persona del Departament de Salut de la Ribera a completar el procés de vacunació enfront del COVID-19.\nJunt a ella, altres 105 residents i professionals sociosanitaris han rebut hui la segona dosi de la vacuna.\nSegons les previsions de la farmacèutica, les persones vacunades adquiriran la immunitat enfront del COVID-19 en un termini de 10 dies des de l’administració de la segona dosi. El nivell d’eficàcia d’esta vacuna és del 95%.\nTags:covid 19Sanitat Riberasegona dosivacunació\nL'Ajuntament posa en marxa la iniciativa "Xeraco amb sabor"


El Dia de l'Eliminació de la Violència Cap a la Dona s'aprovarà el Codi de Conducta davant situacions d'assetjament laboral en l'Ajuntament\nL'Ajuntament de Faura ha organitzat una ampla varietat d'actes per commemorar el 25 de Novembre, Dia Internacional de l'Eliminació de la Violència Cap a la Dona.\nEl dia començarà amb un activitat destinada a l'alumnat del CEIP Sant Vicent Ferrer. Durant tot el matí, l'alumnat tant d'Infantil com de Primària visitarà la biblioteca municipal per a assistir a diverses sessions de contes a càrrec de Núria Urioz.\nEn el cas del Cicle d'Infantil, escoltaran "Contes per a xiquetes sense por", a on trobaran contes de xiquetes valentes que tenen coratge per a emprendre grans aventures, s'atreveixen a fer coses arriscades, prenen decisions difícils i afronten els perills superant les seues pors. Per la seua banda, el Cicle de Primària gaudiran de "Xiquetes blaves i xiquets roses", un contacontes centrat en el fet que hi ha xiquetes a les que els agrada el futbol i hi ha xiquets als que els agrada el ballet. En definitiva, que hi ha xiquetes i xiquets que no es creuen que el color rosa només és per a les xiquetes i el blau, només per als xiquets.\nA les 17.30 h, es farà la lectura pública d’una Declaració pactada pels tres grups municipals a les portes de l’Ajuntament. Dita Declaració haurà estat aprovada prèviament per la Junta de Govern que tindrà lloc a primera hora del dilluns 25 de novembre. En la mateixa Junta, també s’aprovarà el Codi de Conducta davant situacions d'assetjament en l'àmbit laboral de l'Ajuntament, la redacció del qual va iniciar-se arran de l'acord adoptat en la Junta de Govern Local del passat 8 de juliol. El document ha estat treballat per la Comissió Transversal d’Igualtat.\nAquest Codi és una de les accions que proposa el primer Pla d'Igualtat entre Homes i Dones de l'Ajuntament de Faura, que es va aprovar durant la sessió plenària del mes de març de 2019.\nL’última de les actuacions programades amb motiu del 25N serà la instal·lació d'un photocall en la plaça de l'Ajuntament amb les frases "Sí al respecte, sí a la amistat, sí a la igualtat, sí a l'amor". Tots els veïns i veïnes podran fotografiar-se davant d'ell fins al dia de la Fira, el pròxim 1 de desembre. A més, des de l'Ajuntament s'animarà a compartir les imatges en les xarxes socials fent ús del hashtag #Faura25N.\nCal recordar, que la programació es va iniciar el passat dijous 21, amb un tast literari oferit per la fiscal valenciana especialitzada en violència de gènere Susana Gisbert Grifo, a la biblioteca municipal de Faura. Gisbert va parlar de la seua primera novel·la "Descontando hasta cinco", una intensa obra d'intriga i suspens sobre cinc dones víctimes de la violència masclista. L'acte, que va estar moderat per la periodista del Levante-EMV Cristina Marqués, va comptar amb una performance a càrrec del ballarí i coreògraf d'Alex Guerra acompanyat per les notes del violoncel d'Ada Rey.


Venda de llavors CBD Therapy de CBD Crew\nLa CBD Therapy de CBD Crew representa un gran progrés en el món del cànnabis terapèutic. Es tracta de la primera varietat disponible en forma de llavors feminitzades, amb un nivell elevat de CBD (cannabidiol) acompanyat per una concentració molt baixa en THC. Ara la tens disponible a Alchimia Grow Shop.\nLa varietat de marihuana CBD Therapy no prové del cànem industrial, sinó de varietats associades comunament al cànnabis recreatiu. L'equip de Shantibaba ha estat durant 4 anys fent una feina de selecció i estabilització per poder obtenir aquest resultat.\nLes anàlisis realitzades per dos laboratoris (The Workshop als Estats Units i la fundació Canna a Europa) han donat nivells de THC inferiors a 0.5% i de CBD propers a 8%.\nAquest tipus de marihuana té una ràtio CBD/THC molt elevat i es pot utilitzar per als pacients que volen evitar els efectes psicoactius del THC, per exemple (tal com suggereixen algunes notícies recents) en casos greus de epilèpsia infantil, en la síndrome de Dravet o el de Lennox-Gastaut.\nDe fet ja existeixen varietats com la Charlotte s Web a Colorado (Estats-Units) o la Avidekel a Israel, però aquestes genètiques es troben només disponibles en forma de clons (esqueixos), el que limita en gran part la seva accessibilitat en comparació amb les llavors .\nLa CBD Therapy és una varietat ideal per a tots els que volen fer extraccions de cànnabis medicinal per utilitzar les propietats terapèutiques del CBD, o senzillament per a tots els que volen consumir però que no toleren els efectes psicoactius provocats pel THC.\nAl nivell gustatiu, la CBD Therapy té un perfil de terpens molt interessant, amb deliciosos aromes afruitats i ensucrats, acompanyats per matisos terrosos de tòfona.\nActualització agost 2016: Després del testimoni de diferents cultivadors i consumidors medicinals, l'equip de CBD Crew va destacar que algunes llavors no produïen plantes amb alts nivells de CBD en comparació amb la producció de THC. Van fer una nova sèrie de proves,que indicaven que aproximadament 50 a 75% de les llavors de CBD Therapy tenien un nivell molt baix de THC, però que 25 a 50% de les plantes tenien un nivell de THC una mica més elevat, en particular quan es conreaven en interior.\nCap llavor dóna plantes amb més THC que CBD, però la ràtio CBD: THC pot variar entre 20: 1 fins 2: 1. Cada paquet de llavors de CBD Therapy ha de contenir com a mínim un fenotip amb un nivell elevat de CBD i un nivell molt baix de THC, s'aconsella llavors fer anàlisi de cannabinoides per seleccionar les millors plantes segons les necessitats.\nLa CBD Therapy no és una varietat de cànem i no es pot conrear com cànem, la seva genètica 100% a força de cànnabis pot donar plantes amb més de 0.5% de THC. L'equip de CBD Crew treballa ara per estabilitzar més la CBD Therapy, perquè sigui encara més fàcil d'utilitzar per els cultivadors i pacients.\nCaracterístiques de la CBD Therapy de CBD Crew:\nRendiment: 500 g/m2 (amb 600W)\nTemps de floració en interior: 8 a 9 setmanes\nTHC 0,5%; CBD 8 a 10%\nRàtio THC:CBD entre 1:2 y 1:20+\nPropietats de CBD Therapy\nLlavors Feminitzades Cannabis Medicinal Sabor Afruitat Indica Sativa Sativa Indica Efecte relaxant CBD Baix THC Varietats per a extraccions\nOpinions de CBD Therapy i preguntes\nVols donar la teva opinió sobre CBD Therapy o preguntar sobre aquest producte?


La comarca s'omple d'activitat en el Dia de la Dona Treballadora - Empordà\nLa comarca s'omple d'activitat en el Dia de la Dona Treballadora\nLa jornada porta dades significatives sobre la seva situació: menys ocupació, menys salari i pitjors condicions laborals\nSÒNIA FUENTES 08.03.2016 | 10:35\nImatge del documental ´Comença en tu´ EMPORDA.INFO\nEl dia de la Dona Treballadora torna carregat d´actes commemoratius aquest dimarts 8 de març per recordar que, tot i que la lluita per la igualtat efectiva de dones i homes ha evolucionat al llarg dels darrers 30 anys i tenim lleis pioneres a Europa i el Món, continuem sent una societat masclista. Encara avui les dones i els homes vivim en una societat amb unes relacions socials de gènere basades en la desigualtat, la divisió sexual dels treballs i de la cura, el sostre de vidre o la violència masclista.\nAmb motiu d'aquest dia la comarca es mobilitza i s'han programat allau d'actes, entre elles, a la biblioteca de Figueres se celebra amb motiu d'aquest dia un acte molt especial, 'Els quartos de la Virgínia', un recorregut poètic per l'obra de l'escriptora, es farà a les 19.30 hores. Avui també s'inaugura a Castelló d'Empúries l'exposició 'Una història de dones', l'espectacle 'Temps de dona' d´El Paller i l'actuació de Laia Vehí al Convent de Santa Clara, a les 20.00 hores. La conferència que porta per títol 'Les dones avui a l´Escala' tindrà lloc a la sala d'actes de l'ajuntament escalenc a les 20.00 hores i a la Casa de Cultura de Llançà es projectarà 'Las maestras de la República'. Els actes continuen dimecres al vespre a la Cate de Figueres amb la projecció del documental 'Comença en tu' de Marta Vergonyós. També dissabte es presentarà el llibre 'La pasión de ser mujer' a la biblioteca de Figueres, a les 12 del migdia, per parlar de dotze retrats de dones que van transcendir els estereotips i es van convertir en referents.\nSón activitats totes elles per commemorar un dia que ens porta dades molt signidicatives sobre la situació de la dona dins els món laboral. Precisament la necessitat de donar resposta als problemes de la dona treballadora va desembocar, el mes de novembre passat, en la posada en marxa, per part del sindicat de Comissions Obreres, d´un servei d´informació i atenció a la dona en l´àmbit laboral (SIAD), ubicat a Girona.\nConciliació, cavall de batalla\nCCOO rep, cada setmana, almenys una denúncia per discriminació laboral per raó de gènere a la feina, relacionada, en la majoria dels casos, amb la maternitat i els impediments que posen els empresaris a l´hora de conciliar la feina amb la vida familiar. I les dades presentades aquest 7 de març no auguren un panorama encoratjador, comenta Belén López, responsable del servei. I és que, segons explica, "la crisi ha tingut un impacte especialment negatiu en el col·lectiu de les treballadores i en els seus drets laborals assolits després d´anys de lluita". Una situació que ha portat el sindicat a abordar aquesta problemàtica d´una manera específica, amb una mirada de gènere, i en contacte amb la xarxa del SIAD del territori per donar una resposta de caràcter integral.\nLes darreres dades presentades dins l´àmbit dels sindicats afirmen que: "S´està generant ocupació, però aquesta és majoritàriament masculina i, per què les dones no cerquen feina?, per tenir cura d´algú" destaca López, del Siad de Girona. El 95,4% de les excedències per cura de fills/es les han demanat dones i el 84,4% de les excedències per cura d´altres familiars també les han sol·licitat les dones. Per cada home que demana una reducció de jornada per cura de la família, ho fan 10 dones.\nPersisteix la divisió sexual del treball, les dones estan sobrerepresentades en sectors serveis, i d´atenció a les persones, mentre que els homes són majoria en la indústria, la construcció i l´agricultura. També opera la divisió sexual quant a les ocupacions, i les dones estan sobrerepresentades en serveis de restauració i comerç i treballs administratiu i tècnics professionals, mentre que els homes són majoria en treballs d´execució qualificada, treballs de maquinària i direcció.\nLa desigualtat salarial es dóna en tots els sectors. La bretxa salarial aquest 2016 ha augmentat en un punt i està en 24%, és a dir, que les dones treballem 88 dies gratis. El 17,36% de les dones cobren menys del SMI (655,20) davant només del 7,52% d´homes. Tot això també fa que la pobresa a Catalunya tingui rostre femení. Si bé hem millorat i la dona ha passat a tenir un paper dins la vida pública que no tenia,més que ningú segueix patint les conseqüències de la crisi.


District 9 - De solanes i obagues\nPublicat el 14 d'octubre de 2009 per Santi Torres\nSi no l’heu anat a veure us la recomano. És d’aquelles pel·lícules amb moltes capes. Un en pot sortir pensant que ha anat a veure una pel·lícula de ficció amb l’estètica pròpia dels videojocs; un pot sortir-ne impressionat per la combinació de llenguatges cinematogràfics que fa el director i del qual en surt sense que en quedi tot en un nyap incomprensible; i finalment un en pot sortir, com en el meu cas, pensant que tot plegat és l’al·legoria d’un risc ben real per la nostra democràcia, per tant de ficció res de res.\nHaver escollit Johanesburg i Soweto com a marc ja té la seva cosa. Tancar-hi allà literalment a milers d’ésser extraterrestres, en un ambient insalubre perquè vagin poc a poc caient en la degradació més absoluta, pot com a mínim ressonar. Com ressonen terriblement els arguments per mantenir tot això i donar-li una lògica i una patena de racionalitat: ens hem de protegir (seguretat), són éssers ganduls, cal renunciar a integrar-los a res… Sona també la decisió de passar a mans privades l’encàrrec de traslladar tot el “gueto” a un lloc més apartat de la ciutat, també per raons de seguretat.\nSoweto ha existit, i existeixen en molts llocs encara camps de refugiats. I al Marroc camps de detenció de persones en trànsit cap a Europa, i a la mateixa Europa centres de detenció amb moltes àrees fosques i amb uns forats enormes en matèria de drets humans. Curiosament els més afectats són els negres subsaharians. Són els que més pateixen a l’hora de venir, i els que més probabilitats tenen d’acabar en aquest tipus de “llocs” o de “no-llocs”.\nPotser només uns quants descerebrats gosarien a posar en dubte la “humanitat” d’aquestes persones. Però en el tractament que els governs en fan, i que els ciutadans en fem, hi ha un fons que no acaba de se del tot clar: barreja de prejudics, de justificacions diverses i de racisme, amb totes les lletres.\nDistrict 9 ha existit, la imatge és real: Soweto. Caldria evitar que tornés a existir. I que algun dia ens trobem a Europa o en els països en els quals hem externalitzat les nostres fronteres “districtes” semi-permanents de persones sense futur que esperen ser traslladades. Algú dirà que això és impossible, però algunes mesures en el control de fluxos fronterers apunten gradualment a una cosa així. Només faltaria que els governs es rentessin les mans i ho donessin a empreses de seguretat privades, per així evitar-se la pressió de l’opinió pública i els problemes de moralitat.\nDe debó que tot això us sembla tan impossible?\n17 d'octubre de 2009 a les 12:29 pm\nHola Santi, m’apunto la peli però, què en penses d’Àgora? l’has vist ja? jo crec que aquesta peli és dels que els encantaria treure les religions dels espais públics (les àgores) i reduir-les a l’àmbit privat o extingir-les ja del tot. En parlo al meu bloc.


Btt Argentona: Sortida després del canvi d'hora\nAvui, malgrat haver dormit una hora menys pel canvi d’horari d’estiu, ens hem tornat a trobar a l’Agility per gaudir d’un altre bon matí de btt.\nA les 8:00 ens trobem en Joan B, Toni P, Jordi T, Pere B, Robert i Salva B. A remarcar les absències d’alguns integrants del grup per qüestions tècniques o de salut. Esperem que en breu puguem retrobar-nos tots de nou.\nEl planning d’en Joan d’avui era, en principi, sortir a rodar cap al Montseny.... però al final hem decidit anar a fer corriols per la banda de La Roca.\nSortim riera amunt, per anar cap a la Riera d’Òrrius, Bell Racó, i Riera de Riudemella.\nAra toca començar a pujar. Agafem pista direcció Can Rovira, on trenquem a l’esquerra. Sense parar, uns moments de dubtes si agafar el tram de la Prehistòrica que passa per Can Vinyamata, però hem continuat pujant per fer el Corriol dels Galzerans, sortint a la pista de la Pedrera.\nTravessem la pista i fem un petit tram de corriols, on en Joan B ha tingut avaria en la seva bici. Desprès dels "problemes" en les bicis de carboni dels últims dies, començaven a saltar les alarames??? Per sort només ha estat el trencament d'un radi de la roda, que ha arreglat en un moment amb l'ajuda d'unes brides.\nContinuem per tornar a sortir una mica més endavant de la pista, on trenquem a la dreta per corriolejar pujant i anar a buscar la baixada que ens ha de deixar a l’alçada de la Ermita de San Bartomeu de Cabanyes.\nEstem anant cap a la banda de Séllecs i comencem un petit tram de pujada que sembla portar-nos cap a la zona de Vilanova del Vallès...... però no anàvem cap a La Roca???\nAquí ha començat una divertida baixada corriolaire d’uns 4 kilòmetres, amb alguns trams de pedres i arrels que ha fet que alguns poguessin demostrar les seves habilitats......\n..... el final de la baixada ens ha deixat a la Pedra de l’Oreneta, una “roca” una mica més petita de la que teníem previst a la sortida!!!!\nAra toca remuntar per anar cap el Dolmen de l’Elefant...... travessar la carretera d’Òrrius a La Roca i seguir fent corriols de pujada que ens portaran als divertits corriols d’esses de baixada que acaben a la carretera de Parpers a La Roca.\nTravessem la carretera i només ens queda tornar a pujar. Són uns 3 kilòmetres de corriols clàssics que ens han de portar fins el Pla de l’Espinal.\nAl arribar-hi hem coincidit amb uns antics companys de ruta d’en Joan B i un d’ells, en Gabi s’ha afegit a acompanyar-nos en el final d ruta.\nHavia estat una ruta una mica exigent i més si vols seguir el ritme de les 29”, així que decidim que el final de la ruta ha de ser de corriols divertits de baixada.\nHem d’anar cap a Sant Carles, així que travessem el Pla de l’Espinal, seguim un petit tram de pista, per trencar a la dreta i fer un tram de corriols pujant, que ens tornen a deixar a la pista a la urbanització.\nAra tirem cap a Can Ribot per fer l’alternativa, enllaçant amb el Corriol del Pi Tort i baixar fins a Dosrius pel Corriol del Pi Dret.\nUn cop a Dosrius, com avui ningú tenia problemes horaris, decidim fer els corriols de l’alternativa de la riera, per anar a sortir altre cop a la riera de Dosrius i anar cap a casa.\nSegons el GPS, una mica més de 33 kilòmetres amb un desnivell d’una mica més de 900 metres.\nEstem a les portes de Setmana Santa i venen uns quants dies de festa. A veure si aquests dies permeten la recuperació d’alguns integrants del grup i podem gaudir d’un altre bon cap de setmana de bici.\nPD. Avui no teníem al nostre “paparazzi” titular i hem fet el que hem pogut!!! Gràcies a en Joan B pel vídeo.\nPublicado por Salvador B. en 9:10


Pintura decorativa a Sitges - Pintallar\nPintura decorativa a Sitges\nUn dels serveis que oferim des de Pintallar és la pintura decorativa a Sitges i als voltants; Vilanova i la Geltrú, Sant Pere de Ribes, Olivella… Estem al dia de les últimes novetats del mercat gràcies a les nostres inquietuds i per formar part del Gremi de Pintors de Barcelona i a l’Associació de Pintors DECOGROUPSPAIN, dos col·lectius totalment involucrats en realçar el noble ofici de pintor.\nRealitzem estucs decoratius com marmorino, microciment, col·locació de paper i assessorem sobre quin efecte encaixa més a cada client. En aquest vessant és on més gaudim de la nostra feina. No dubtis en contactar amb nosaltres si estàs buscant qualsevol mena de pintura decorativa a Sitges o als voltants. Oferim aquest servei de pintura decorativa, ja sigui per donar un toc de color a una sala comuna com el menjador o la sala d’estar, o decorar una habitació.\nLa pintura és un dels nostres forts, ja que portem dedicant-nos a aquesta professió més de 20 anys. Confia en els nostres professionals que t’assessoraran per trobar en cada cas el tipus de pintura que millor s’adapta a cada espai de la teva llar. La pintura decorativa a Sitges és una opció ideal si el que busques és dotar de personalitat la teva casa.\nSom una empresa amb una gran trajectòria en el nostre sector, a més a més tenim disponibilitat per desplaçar-nos arreu del territori. Utilitzem maquinària homologada i pintures de primera qualitat. T’assegurem resultats d’alt nivell i duradors! Realitzem feines de pintura decorativa a Sitges sobre qualsevol mena de material en espais interiors i exteriors, restaurem materials com la fusta i el metall. Per a més informació sobre el nostre servei de pintar portes de garatge, contacta amb nosaltres per correu electrònic i donarem resposta al més aviat possible, o truca’ns al 666 442 490.


Cullera se situa entre les millors destinacions turístiques intel·ligents valencianes | RiberaBaixa.info\nLa ciutat aconsegueix el màxim nivell de la Xarxa DTI-CV després d’elaborar el Pla Director de Turisme Intel·ligent que marcarà l’estratègia dels pròxims quatre anys\nAmb esta distinció Cullera podrà disfrutar dels beneficis que estableix el reglament de la Xarxa DTI-CV, entre els que destaca la sol·licitud d’ajudes específiques a entitats locals en matèria de turisme intel·ligent. Fins al moment, l’única ciutat que ostentava este nivell a tota la província era València.\nLa regidora de Turisme, Débora Marí, ha volgut destacar que «el Pla posa de relleu la importància i necessitat d’un model turístic basat en la col·laboració públic-privada i la participació ciutadana». Ara, segons ha explicat Marí, el següent pas serà posar en marxa el Pla i adherir-se a la Red Nacional de Destinos Turísticos Inteligentes.\nPublicació següentAlmussafes commemora el Dia de l’Arbre el pròxim diumenge\nPublicació anteriorSueca celebrarà la festivitat de Sant Antoni amb una variada oferta d’actes


Quatre detinguts per segrestar dues persones durant set dies a Mont-roig del Camp\nLa Guàrdia Civil ha detingut quatre persones per la seva presumpta relació amb el segrest de dos veïns de Deltebre, al Baix Camp, durant una setmana. Segons han explicat les víctimes, els segrestadors eren un home de nacionalitat espanyola i tres més de nacionalitat marroquina que els van retenir contra la seva voluntat, els van agredir i els van traslladar a tres pisos diferents en els set dies que els van tenir segrestats. La Guàrdia Civil i la Policia Local de Mont-roig del Camp creuen que els segrestadors s'haurien confós de víctimes.\n21/08/2008 - 18.43 Actualitzat 22/08/2008 - 11.21\nEls fets van passar dilluns passat quan un agent de la Policia Local de Mont-roig del Camp va sentir els crits de socors de dues persones que estaven al balcó d'un pis de l'avinguda Catalunya de la localitat. Demanaven auxili i deien ser víctimes d'un segrest i d'agressions.\nL'agent va demanar reforços, van alliberar els dos segrestats, dos veïns de Deltebre, i els van traslladar en ambulància a l'hospital perquè rebessin assistència mèdica. Els fins feia poca estona ostatges van explicar que feia una setmana que estaven segrestats, que els havien apallissat i que els havien canviat de domicili en tres ocasions.\nEls agents van muntar un dispositiu sota el domicili on van rescatar els ostatges i van poder detenir quatre persones que les víctimes van reconèixer en una roda policial. Els detinguts, d'entre 26 i 47 anys, tenen domicili a Tarragona, Torredembarra i Cambrils.\nUna de les hipòtesis amb què treballa la Guàrdia Civil és que els segrestadors es van confondre de víctimes.


Sempre en mans del Reial Madrid i del Barcelona\nEls poderosos són els que manen. Els títols en la lliga Espanyola des del canvi de segle són cosa de blancs i culers. És cert que no sempre. Hi ha excepcions que confirmen la regla. Deportivo de la Corunya, València (dues vegades) i Atlètic de Madrid van ser capaços de guanyar als equips amb més múscul esportiu i econòmic de la Lliga i gairebé del món.\nEl nombre de campionats aconseguits és una bona manera de mesurar la importància dels clubs, però no és l'única. Una altra forma de comprovar el poder dels equips estaria en la seva capacitat de fitxar, de comprar el millor talent. En això també manen el Reial Madrid i el Barcelona. Els dos equips acaparen el TOP 15 de traspassos més cars en els últims anys. Els madrilenys han realitzat vuit d'aquests canvis, mentre que els catalans apareixen set vegades en aquesta llista.\nLa diferència entre madrilenys i barcelonins, per tant, és curta pel que fa a nombres. Una altra cosa és la qualitat d'aquests traspassos. Els de la capital d'Espanya acaparen els cinc primers llocs d'aquesta llista, registre que el portal d'apostes Interwetten ha actualitzat i posat al dia pel que fa a les quantitats. En aquesta llista, els cinc primers noms són de jugadors que van acabar al Madrid. Es tracta de Zidane, Figo, Ronaldo Nazario, Cristiano Ronaldo i David Beckham. L'actual entrenador del campió de la Champions, van pagar pel francès al Juventus 73.500.000 el 2001 quedaria per davant de la seva estrella lusitana ja que el seu fitxatge s'aniria als 314.780.000 d'euros actuals. Cristiano està en una quarta plaça, amb 201.830.000 d'euros actualitzats.\nEl primer jugador d'aquest registre amb destinació Barcelona és Marc Overmans. L'equip català va pagar 40 milions d'euros a l'Arsenal anglès a l'any 2000. 167,50 és el valor actualitzat de qui va ser ràpid i hàbil jugador holandès.\nRonaldinho, Javier Saviola i Ibrahimovic, que també van acabar a les files del Barcelona, ??són els següents en aquesta llista. En el lloc número deu i onze tornen a aparèixer jugadors blancs: Kaká i Bale. Destaca que els 101 milions que va costar el gal·lès en 2013 es tradueixin en 138,17 actuals.\nLuis Suárez, James Rodríguez, Neymar i Samuel Eto'o són els que tanquen aquest apartat de 15 jugadors, tots i cada un d'ells valorats, en l'actualitat, per sobre dels cent milions d'euros.


Montse Castellà, concert cada dijous a Facebook i Instagram - Canal 21\nLa cantautora Montse Castellà ofereix cada dijous un concert a través dels seus perfils a Facebook i Instagram. Una actuació que en pocs dies també es podrà veure a YouTube, per contribuir a fer més fàcil el confinament pel coronavirus.\nAmb motiu d’una entrevista a Canal 21 Ebre, Castellà ha recordat que la música i la cultura fan companyia, però que estos concerts també són importants per als músics i creadors.\nDurant el confinament, la cantautora tortosina ja ha fet un tema nou, ‘Com m’hauria agradat’. Castellà també ha valorat que esta crisi hauria de ser una lliçó per a tothom, ja que allò que ara és perjudicial per a la humanitat està sent beneficiós per al planeta.\nCastellà ha recordat que la cultura ja estava en crisi, abans que arribés el coronavirus, i ha reivindicat tant els músics com les llibreries. Finalment, la també portaveu de Trens Dignes ha valorat la supressió dels trens Avant entre Tortosa i Barcelona. De fet, ha advertit que la crisi del coronavirus no ha de suposar una retallada de drets ni de la mobilitat.\nTags: Baix EbreCoronaviruscovid-19CulturaJo em quedo a casaMontse CastellàMúsicaSocietatTortosaTrens Dignes\nRampaire canta ‘Per si de cas lo món s’acaba’\nSalut reorganitza l'atenció hospitalària i primària en dos circuits per separar els sospitosos de coronavirus


La Policia Local de Lloret de Mar actua en prop de 3.500 infraccions durant l’estiu - Diari de Girona\nAquestes actuacions s’han traduït en 1.652 actes, on destaquen les relacionades amb l’ordenança de civisme i convivència ciutadana, així com d’incompliment de l’ordenança d’Habitatges d’Ús Turístic i de les mesures COVID-19\nUna furgoneta de la Policia Local de Lloret de Mar. | AJUNTAMENT DE LLORET DE MAR\nLa Policia Local de Lloret de Mar ha intervingut, del mes de juny a l’agost, en 3.354 infraccions, moltes de les quals vinculades a l’ordenança de civisme i convivència ciutadana, i l’incompliment de les mesures covid-19. En total, s’han traduït en 1.652 actes. El regidor de Seguretat Ciutadana, Jordi Sais, assenyala que «en repetides ocasions, en una mateixa acta es recullen diferents infraccions».\nSais explica que «el toc de queda establert a dos quarts d’una de la matinada ha motivat que aquest estiu hi hagi més incidències però menys greus, i moltes relacionades amb els sorolls, sobretot al voltant de les hores del toc de queda quan un alt volum de gent s’havia de retirar als seus allotjaments». De fet, 201 infraccions són per actituds incíviques i sorolls i 91 per consum d’alcohol a la via pública. Durant el toc de queda, la Policia Local i els Mossos d’Esquadra van treballar en un dispositiu format per prop de 60 agents, cada nit.\nEl toc de queda i el tancament d’establiments d’oci nocturn també han repercutit en les incidències als Habitatges d’Ús Turístic (HUB). «S’han aixecat 73 actes per incompliment de l’Ordenança d’Habitatge d’Ús Turístic, moltes d’elles per destorbar el descans dels veïns i per tenir més persones de les permeses a l’allotjament», afirma Sais.\nEn relació amb el compliment del Decret Llei 30/2020 de mesures covid-19, s’han aixecat 284 actes per incompliment: 105 per no utilitzar la mascareta, 50 per no mantenir la distància interpersonal de seguretat i 63 per incompliment de la limitació de les persones.\nEn matèria de seguretat ciutadana, cal destacar les 301 per consum o tinència d’estupefaents i 31 per tinença d’armes. A més, també s’ha dut a terme 5 actes en prevenció d’incendis forestals i 43 per abandonament de vehicles.\nLa Policia Local del municipi compta amb una plantilla de 90 agents, amb un cos de Policia Administrativa molt estructurat. Aquest fet, «ens permet ser molt àgils administrativament i que les infraccions es converteixin en actes amb la seva corresponent sanció econòmica o resolució jurídica», considera el regidor de Seguretat Ciutadana.\nJordi Sais també ha posat èmfasi que «en aquest recull estadístic no estan comptabilitzades les infraccions en seguretat viària i ordenança de circulació». Recentment l’Ajuntament de Lloret de Mar va renovar l’acord per tramitar les denúncies a escala internacional en virtut a la directiva comunitària 2011/82/UE del Parlament Europeu i del Consell, de 25 d’octubre de 2011. El regidor creu que això els permet «exigir el cobrament de les multes als turistes que marxen sense fer-ho a Lloret de Mar».


El Patronat de Turisme de la Vall Fosca impulsa una ruta de centrals hidroelèctriques\nEl Patronat de Turisme de la Vall Fosca vol restaurar els molins d'aigua d'aquesta vall i fer una ruta turística per les quatre centrals hidroelèctriques de la zona i els molins. Aquest dilluns s'han obert al públic les visites sense previ avís a la central hidroelèctrica de Cabdella. Fins ara, per visitar la central s'havia de concertar la visita. Ara, els turistes podran visitar de forma habitual aquesta central, la primera que es va posar en marxa a Catalunya, l'any 1912.\nL'alcalde de la Torre de Capdella, Josep Soldevila, ha explicat que aquesta obertura forma part del projecte d'arqueologia industrial que impulsa el Patronat de Turisme de la Vall Fosca. Soldevila ha afegit que l'objectiu és poder visitar també les centrals de Sallent, Molina i la Plana, i restaurar els molins d'aigua que hi ha a la Vall Fosca. Les visites sense previ avís a la central de la Torre de Capdella seran els dijous al matí i els dissabtes a la tarda, i seran guiades.


Eleccions 21D, vot útil, vot de Brussel·les, vot empresonat | elCugatenc\nSabeu aquesta sensació que fa que tornis el cap per comprovar que ningú t'està mirant? Aquesta percepció punxant en el clatell? Doncs això mateix ens està passant als catalans i no és nou, que ho sentim ja fa temps. Qui pensi que més enllà de les nostres fronteres no es parla de nosaltres va equivocat i si ens creiem que es parla positivament… uf, llavors vas més equivocat encara. Tothom observa, del nord, del sud, de l'est i oest. Esquerra, dreta, del centre. Continents sencers. I especialment tots els nacionalismes europeus. Espanya conté l'alè. I la campanya ha estat a matxet.\nHe estat fora del país, llegeixi's segons interessi Catalunya o Espanya, i m'he anat trobant amb diferents persones de molt variats països i no parlo dels més propers, els europeus, aquests països que sembla que són més rancis que Espanya perquè no han volgut escoltar-nos ni atendre la nostra pataleta independentista. Parlo de països a mig món de distància, països llunyans. Països amb cultures completament contràries a la nostra, països en els quals els homes li demanaven permís al meu marit per cedir-me el seu seient en el metro. Enmig d'aquesta gent i de gent que viu molt més lluny, la pregunta quan li informàvem de la nostra nacionalitat era sempre la mateixa. Per què? Però no penseu que la pregunta es feia per falta d'informació, que va, possiblement interpretaven el problema amb la claredat que dóna la distància i la falta de complexos. Ningú ho ha entès ni per aproximació, no solament no ho han entès sinó que ho han criticat i no gaire amablement. Així que al pas que anem i amb les opinions que he recollit en el meu camí, no solament abjurarem de la Unió Europea sinó del planeta Terra. Millor li posem a Catalunya uns coets i ens enlairem cap a una altra galàxia on els pàries de l'univers ens facin un espai entre ells.\nI ara el 21D. El dia ja ha passat i tenim els resultats damunt de la taula. Ens agraden aquests resultats? Al mi particularment no. S'ha de formar govern i em pica la curiositat per saber qui es portarà el premi i el més important, com ho aconseguirà i què vendrà en el procés. La nit del 21 vaig escoltar amb atenció els discursos dels diferents candidats i encara no surto de la meva sorpresa. No entraré a valorar el del senyor Albiol (PP) per que poc es pot dir, anem a deixar-ho amb la seva pena. El mateix dic del representant de la CUP, aquest bon senyor viu en un món alternatiu. Però les paraules del senyor Puigdemont des de Brussel·les o les de la senyora Arrimadas des de Barcelona sí que mereixen la meva anàlisi.\nPrimer i més important, la divisió que abans existia ara s'ha aprofundit fins convertir-se en la Fosa de las Marianas. Catalunya està pitjor que abans i cap dels dos sembla haver-se adonat, només aquesta dada tindria d'haver-los rebaixat l'alegria almenys a la meitat, en compte de tantes rialles i crits s'hagués agraït un semblant preocupat pels resultats, si és que realment els importa el poble català, tot el poble català i no només els seus. Felicito a Ciutadans per la seva victòria, no tinc massa coses en comú amb l'última versió de Ciudadanos però és constitucionalista i amb això em dono per satisfeta però deurien baixar-se del tablado que van muntar a l’avinguda Maria Cristina de Barcelona i pensar que han arribat tan lluny gràcies als vots del PP, PSC i algun altre, ha estat un vot útil, un vot contra el procés, res més.\nAl senyor Puigdemont m'agradaria dir-li, prenent un cafè, jo pago, que no hauria d'apropiar-se dels vots aliens que això està molt lleig, que el senyor Domènech no està disposat a regalar-los-hi, que li ha costat molt aconseguir-los. Però el que menys entenc és com ha prevalgut, entre els votants independentistes, la fugida del senyor Puigdemont a la valentia del senyor Junqueras presentant-se en el jutjat disposat a acceptar les conseqüències dels seus actes, per a mi és incomprensible. Que voleu que us digui, no m'agraden cap dels dos però posats a escollir entre dues opcions dolentes, prefereixo la maduresa del senyor Junqueras (sens dubte sorprenent) a l'oportunisme del senyor Puigdemont.\nPer això crec que el discurs del senyor Iceta va ser el més afí als meus pensaments, per la seva visió realista de la situació, encara que és cert que hi havia una bona dosi de crítica davant dels resultats obtinguts també va ser clar amb la valoració que va fer de la profunda i trista divisió del poble català.\nAl final la reflexió és, a qui necessitem? Repeteixo, al marge dels desitjos dels catalans, perquè recordem que el que desitgem i el que necessitem són dues coses que de vegades són contraposades.\nA qui necessitem? Als que vénen amb ganes de revenja i van a tibar més les coses del que ja estan? O als que ens donaran més del mateix encara que això signifiqui posar el país en caiguda lliure? O potser aquests que poden tendir ponts i que porten un temps mullant-se i sofrint políticament les conseqüència del procés intentant, en els moments més tibants, que les coses no se sortissin de mare i rebent crítiques de tots dos costats?\nNo tindrem cap sorpresa amb les actuacions de Junts per Catalunya, més ruïna política, social i econòmica i aprofundir amb la fractura del poble català. Per contra uns altres partits volen recentralizar Espanya i encara que no han estat honests afirmant-ho, solament s'ha de llegir entre línies els tics que vénen de Madrid. Jo no vull la independència, no solament perquè no sóc independentista i no crec en ella (recordem que el món sencer tampoc), tinc arrels amb Espanya que no vull trencar, sinó perquè s'ha demostrat que és un suïcidi col·lectiu. Però vull l'altra opció? Desitjo veure a la meva terra menys valorada políticament? Minvada?\nVull que al Parlament català es pugui parlar en castellà sense que ningú faci implosió, però també exigeixo que aquells que em representin parlin català amb fluïdesa, que ho entenguin i que apreciïn la nostra terra i els nostres costums. Que no pateixin de catalanofobia com alguns que he conegut. Gent que treballi per a la gent i no per al seu partit, gent que no hagi aterrat a Catalunya fa poc i s'ha pujat al carro perquè la política omple butxaques. M'és igual si són d'aquí o de Jerez mentre em demostrin que mereixen representar-me.\nPerquè igual que el Govern de l’expresident Puigdemont no ens va veure, no va comptar amb nosaltres, no li vam semblar transcendents, no ens va representar ni en un sol segon de legislatura, qui no vegi que hi ha molta, moltíssima gent que vol la independència tampoc mereix representar-me perquè és un boig, un inconscient o no té cap interès pel poble català. Qui tingui la sort o la desgràcia d'accedir al càrrec ha de tenir com el seu principal objectiu refer la societat catalana, perquè som els catalans com a poble els que hem de començar a cosir la cicatriu i punxar-nos les vegades que siguin necessàries fins a aconseguir-ho. Hem de restablir la pau social de la qual hem gaudit durant tants anys, aquest pragmatisme polític que ens ha caracteritzat, però ho hem de fer nosaltres, sense més interferències. Perquè, com un pare que renyeix al seu fill impertinent i no accepta crítica alguna de ningú aliè a la família, a mi em passa el mateix, jo puc criticar a Catalunya però no accepto que ningú digui cap comentari negatiu sobre ella. Em molesta extremadament.\nEns esperen anys de vagar pel desert ideològic i polític, recordeu-vos-en d'aquestes paraules, perquè ara mateix ningú, ningú té l’alçada necessària per arreglar el que ells han trencat.