Economia finança amb 400.000 euros el primer demostrador 'Indústria 4.0' per al sector del calcer amb les tecnologies habilitadores més punteres\n- El demostrador permetrà reduir temps, costos, residus i matèries primeres\n- Climent: "En 2020 mantenim l'ajuda als centres tecnològics en 48 milions d'euros com en 2019, la qual cosa ens ha permés recuperar nivells de finançament anteriors a la crisi"\nEl conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball, Rafa Climent, ha presentat a Elda davant de mig centenar d'empresaris i empresàries del sector del calcer, i indústries auxiliars, el primer demostrador 'Indústria 4.0' per al sector, desenvolupat per Inescop amb una ajuda de l'Ivace de 400.000 euros.\nAquest demostrador reuneix en un espai únic i integrat les tecnologies habilitadores més punteres necessàries per a crear una indústria de calcer intel·ligent, connectada, automàtica, personalitzada, sostenible i col·laborativa, que puga competir al nivell més alt.\nL'ús d'aquestes tecnologies permetrà a les empreses, entre altres aspectes, reduir les mostres físiques un 30% com a màxim, dissenyar i fabricar-ne una sola per a validar-la en qüestió d'hores i obtindre dades en temps real dels temps d'espera entre processos de producció.\nEl conseller d'Economia, Rafa Climent, ha definit aquest demostrador com "una autèntica revolució per al sector que, sens dubte, valida la línia d'ajudes que vam posar en marxa la Conselleria i l'Ivace en 2018, amb l'objectiu de posar a disposició de les empreses demostradors, mitjançant els quals es poguera veure la utilitat de les noves tecnologies, com aplicar-les i els resultats d'aquestes aplicacions, afavorint al mateix temps la transferència d'aquestes tecnologies i coneixements a les empreses".\nPer la seua banda, el president d'Inescop, Antonio Porta, ha destacat que la receptivitat de les empreses del sector a la incorporació de solucions innovadores durant els últims 30 anys "ha sigut fonamental per a assentar les bases d'una indústria digital i sostenible".\nEn aquest sentit, Porta ha sigut clar: "la digitalització és necessària per al manteniment i el creixement de les empreses i els llocs de treball que generen, com ocorre, de fet, als països més industrialitzats, on hi ha treball més qualificat, salaris millors i més ocupació".\nRafa Climent ha reiterat durant la seua intervenció que els centres tecnològics de la Comunitat són una "peça clau" en aquest procés de canvi cap al nou model productiu, per la capacitat que tenen de generar coneixement i tecnologia d'alt valor afegit i per la capacitat de transferir-los a les empreses.\n"Per això, des de la Conselleria d'Economia i des de l'Ivace apostem fermament per la cooperació entre instituts i empreses, perquè és la manera més directa i efectiva d'identificar i treballar en línies d'investigació que s'adapten a les necessitats reals dels sectors diferents".\nEn 2019, Ivace Innovació va donar suport als centres tecnològics amb més de 48 milions d'euros; una ajuda que es manté en 2020 "i que ens ha permés recuperar nivells de finançament anteriors a la crisi", ha indicat Climent.\nD'aquests 48 milions, 21 n'han fet possible el desenvolupament de més de 100 projectes en cooperació amb prop de 500 empreses de la Comunitat en tota mena de tecnologies i aspectes d'interés per a millorar-ne la competitivitat.\nLa resta de l'ajuda, 27 milions d'euros, ha estat dirigida a finançar la investigació que en l'actualitat encara no té resultats que es puguen transferir, però sense la qual no seria possible avançar en noves tecnologies, materials, productes o serveis que sí que han de ser una realitat per a les empreses a mitjà i llarg termini.\nLes empreses espanyoles de calcer representen al voltant del 20% del total de la Unió Europea.\nLa Comunitat Valenciana és la primera regió espanyola productora i exportadora de calcer espanyol, amb els principals nuclis d'activitat a la província d'Alacant (Elx, Elda i Villena), a la Vall d'Uixó (Castelló) i algunes firmes en altres localitats de la Comunitat.\nEl 96% de les exportacions de calcer de la Comunitat tenen l'origen a la província d'Alacant.\nEconomia finança amb 400.000 euros el primer demostrador 'Indústria 4.0' (...)


Written by Teresa Carreras, directora de La Independent\tTuesday, 28 December 2010 11:44\nNúria de Gispert ha parlat amb La Independent sobre l’exercici del seu càrrec i les perspectives de futur.\n1.- Presidenta, aquest càrrec és un repte per a vostè?\nÉs un repte perquè sóc la primera presidenta del Parlament i, així doncs, al fer història ho he d’intentar fer molt millor que qualsevol altra persona per donar exemple, i perquè aquest repte ho sigui en positiu. Com dic, és una responsabilitat històrica per a totes les dones perquè significa normalitat democràtica.\n2.- Creu que aquest 41% de presència de dones a la Cambra catalana marcarà un abans i un després en la legislació catalana?\nJo penso que així pot ser, però no hem d’oblidar que aquesta important presència de dones diputades ve donada per la llei de la paritat. Això no vol dir que jo estigui a favor d’aquesta llei, però a vegades imposar serveix perquè ara hi hagi 56 parlamentàries, cosa que valoro molt positivament. Però a mi no m’agraden les imposicions. M’hauria agradat que la presència de dones diputades al Parlament hagués estat una cosa normal.\n3.- El Parlament de Catalunya té més presència de dones que altres Cambres Legislatives, com l’europea. Vostè creu que és una imposició o el reflex de la incorporació de la dona a la societat?\nCrec que és un reflex de la incorporació de les dones en els càrrecs públics, on la dona s’ha incorporat, però tant de bo aquest increment donés exemple en l’àmbit econòmic, social i cultural, on la presència de la dona en càrrecs de direcció continua essent molt petita.\n4.- Justament, el govern sortint té aprovada la Llei d’Igualtat que encara no ha entrat al Parlament. Aquesta llei serà una de les seves prioritats?\nCorrespon al nou govern impulsar les prioritats legislatives i caldrà esperar i veure com es van concretant. Coincideixo amb el nou president de la Generalitat, que en el seu discurs d’investidura va dir que ara és el moment de revisar lleis, i no de fer-ne tantes. Ja tenim una llei d’igualtat que més o menys funciona. Desconec el plus que tenia el projecte de llei del govern sortint.\n5.- No creu que seria hora que en les comissions de treball hi hagués, en les seves presidències, una major visibilitat de dones diputades, tenint en compte el percentatge de dones elegides?\nAixò és una qüestió que dependrà dels grups parlamentaris quan arribi el moment de negociar les presidències i la resta de membres de les meses de les comissions, però faig una crida a les diputades a què defensin, si ho creuen necessari, la necessitat de més presència de dones en aquests òrgans.\n6.- Serà possible sota el seu mandat sentir i veure com els diputats i les diputades del país fan servir un nou llenguatge més d’acord amb la societat actual, amb una societat que volen més igualitària. En altres paraules, que la visió de gènere sigui transversal i incorporada a tota la legislació?\nAixò dependrà molt del tipus de legislació que es presenti. No sóc molt partidària que en les lleis es repeteixi massa sovint “homes i dones”, “nens i nenes”, “fills i filles”. Jo sóc jurista i crec que aquest tipus de llenguatge continuament expressat pot crear una certa inseguretat legislativa i confusió. Jo sóc més partidària que les lleis incorporin un article o una disposició que digui que allà on es diu, per exemple, fill, vol dir fill i filla. Jo defenso que les lleis siguin més simples i senzilles, més breus i més entenedores.\n7.- És la quarta persona d’Unió Democràtica de Catalunya (UDC) que presidirà la Cambra catalana. Com definiria la tasca dels seus predecessors?\nEls tres predecessors que eren del mateix partit que jo milito van ser uns grans patriotes que van dedicar els seus esforços a portar la presidència del Parlament amb una gran dignitat i gran trascendència. A més a més, cal dir que el president Rigol va ser el primer que va obrir les portes a un nou parlament on line, i va aportar per la creació del Canal Parlament, de televisió, i per la incorporació de les noves tecnologies de la comunicació i la informació. El president Benach va continuar i va impulsar notablement que el Parlament estigui a la xarxa, i va apostar per un Parlament 2.0 en la línia que li deia, de la feina feta per tots els presidents d’obrir les portes de bat a bat i d’apropar la institució als ciutadans.\n8.- Vostè forma part d’una saga familiar de juristes que han deixat petja en el país. Vostè mateix ho és i ja va presidir el Departament de Justícia en un dels governs del president Pujol. Per què s’ha decantat per la política en lloc de seguir com a jurista?\nEl meu pare em deia que ell havia estat jurista tota la vida i polític només una etapa molt curta de la seva trajectòria. Em va dir que jo m’havia de dedicar al dret una petita part de la vida, i que em veia més com a política. Realment, la política sempre m’ha agradat.\n9.- A quin estadi situaria la justícia actual al nostre país? Què li falta encara i què creu que s’hauria d’impulsar per trencar amb la imatge d’una justícia poc justa, moltes vegades lenta i ferragosa, i amb poca visió de gènere?\nNo crec que a la justícia hi hagi poca visió de gènere, perquè un 60% de magistrades catalanes són dones. Cada vegada hi ha més dones jutges i fiscals. Penso que la justícia i el món judicial s’està feminitzant en el bon sentit de la paraula. En els altres aspectes que em pregunta, voldria dir que no es pot dir que la justícia funcioni malament per determinades sentències que sovint destaquen els mitjans de comunicació. Sovint la premsa es fa més ressò de les males sentències que de les bones sentències, que són la gran majoria. Jo crec en la gran formació que tenen els jutges, magistrats i fiscals a Catalunya. Respecte que la justícia sigui lenta, això és conseqüència de la falta de mitjans.\n10.- Què li sembla la sortida de La Independent, primera agència de notícies amb visió de gènere?\nÉs molt positiva perquè dóna veu a una part de la societat que molt sovint no ha tingut possibilitat de fer-la sentir.\nNúria de Gispert ha dit que posarà en marxa un pla d’austeritat per a la Cambra catalana. No creu que la darrera sentència del Tribunal Suprem demanant que la Generalitat reintrodueixi el castellà afecti al model d’immersió lingüística que és un model d’èxit, i sí creu que Catalunya ha entrat en una segona transició política.\nContent View Hits : 19022645


Servei de reconeixement acadèmic de l'experiència laboral - INSTITUT EMT GRANOLLERS\nEn el procés es verifiquen les feines realitzades i s’equiparen amb els continguts dels cicles formatius de formació professional.\nPer a participar-hi han d’acreditar amb l’informe d’assessorament que han rebut aquest servei previ.\nNo poden estar inscrites simultàniament als mateixos crèdits d’un títol LOGSE o unitats formatives d’un mòdul professional d’un títol LOE, en règim presencial o a distància, en el mateix curs acadèmic, pels quals es sol·licita el reconeixement acadèmic.\nLa persona prèviament ha d’haver realitzat el procés d’assessorament en la formació professional del sistema educatiu\nEl presta el centre educatiu de forma individual. Amb un cost determinat pel preu públic de 18€ per Unitat Formativa o 40€ per crèdit que es vol reconèixer.\nConsisteix en una entrevista individual de la persona i els avaluadors del centre educatiu.\nConclou amb un certificat oficial expedit pel centre educatiu a on hi constaran els crèdits o unitats formatives reconegudes.\nEl certificat quan completin un crèdit, una unitat formativa o un mòdul d’un cicle formatiu, comportarà l’anotació de “Convalidat” en l’expedient acadèmic quan la persona es matriculi en el cicle formatiu corresponent amb els requisits d’accés.\nEl fet d’haver rebut el servei d’assessorament, no garanteix disposar de plaça per al servei de reconeixement en el mateix centre.\nOn puc sol·licitar el servei?\nLa sol·licitud del servei de reconeixement de l’experiència laboral es realitza als centres autoritzats de forma presencial.\nPer descarregar la sol·licitud del servei de reconeixement cliqueu aquí\nEn aquest enllaç podeu descarregar la sol·licitud d’inscripció al Servei de Reconeixement: Sol·licitud Servei de Reconeixement\n– Full de sol·licitud al servei de reconeixement acadèmic dels aprenentatges.\n– Document nacional d’identitat o document d’identitat equivalent.\n– Informe vida laboral (treball assalariat) o certificat de la Tresoreria General de la Seguretat Social o de la mutualitat laboral (autònoms) o Certificat d’empresa (activitats socials sense relació laboral).\nSi el nombre de sol·licituds al servei supera l’oferta de places del centre, s’aplicaran els següents criteris:\nEn aquest enllaç disposeu del full de reclamació.\nCarta de compromís de qualitat en la prestació del servei d’assessorament i reconeixement en la formació professional del sistema educatiu\nEn aquest enllaç podeu descarregar la carta de compromís de qualitat en la prestació del servei de reconeixement\nEl centre Institut Escola Municipal de Treball es compromet a realitzar un servei d’assessorament i reconeixement dels aprenentatges d’acord amb l’establert a les normes i instruccions del Departament d’Ensenyament, la qual cosa inclou:\nRealitzar i publicar –al taulell d’anuncis i a la web del centre- abans del 30 de setembre de cada curs:\nLa data de publicació de la llista d‘admesos al servei i les places de reserva en cas d’una demanda superior a les places ofertades, així com el preu del servei.\nDesplegar, almenys, un procés anual, d’informació de l’assessorament i reconeixement dels aprenentatges assolits mitjançant l’experiència laboralo en activitats socials.\nPrestar, almenys, un procés anual del servei d’assessorament per a cadascuna de les famílies professionalsiun servei de reconeixement acadèmicdelsaprenentatges per a cadascun dels cicles formatius, segons l’oferta publicada.\nLliurar a les persones usuàries el certificat dels crèdits o unitats formatives reconegudes, com a màxim, 7 dies desprès de finalitzar el procés.\nLa comunicació amb els aspirants admesos o en llista d’espera es farà a través de les publicacions a la pàgina web del centre.\nA qualsevol centre educatiu que ofereixi els serveis d’assessorament i reconeixement de l’experiència laboral\nA les web:\nOferta de places del servei de reconeixement 21/22\nCODI FAMÍLIA CODI_CICLE NOM_CICLE OFERTA\nAG Administració i gestió CFPM AG10 Gestió administrativa 3\nTM Transport i manteniment CFPM TM10 Electromecànica de vehicles automòbils 3\nEE Electricitat i electrònica CFPM EE10 Instal·lacions elèctriques i automàtiques 3\nIM Instal·lació i manteniment CFPM IM10 Manteniment electromecànic 3\nFM Fabricació mecànica CFPM FM20 Mecanització 3\nQU Química CFPM QU20 Operacions de laboratori 3\n1600 Sanitat CFPM 1601 Cures auxiliars d’infermeria 5\nSA Sanitat CFPM SA30 Emergències sanitàries 5\nAG Administració i gestió CFPS AGB0 Administració i finances 3\nEE Electricitat i electrònica CFPS EEB0 Automatització i robòtica industrial 3\nQU Química CFPS QUD0 Laboratori d’anàlisi i control de qualitat 3\nSA Sanitat CFPS SAE0 Laboratori clínic i biomèdic 3\nFM Fabricació mecànica CFPS FMB0 Programació de la producció en fabricació mecànica 3\nFM Fabricació mecànica CFPS FMC0 Disseny en fabricació mecànica 3\nCALENDARI DE SOL·LICITUDS DEL SERVEI DE RECONEIXEMENT CURS 21/22\nSol·licitud del servei de reconeixement 24/01/2022 al 27/01/2022\nPublicació llista admesos i places de reserva Dia 28/01/2022\nReclamacions 31/01/2022 al 02/02/2022\nPresentació documentació i pagament preu públic 03/02/2022 al 09/02/2022\nEn cas de no estar d’acord amb la llista d’admesos podeu presentar una reclamació al centre durant els tres dies posteriors a la publicació de la llista d’admesos\nCALENDARI D’INSCRIPCIÓ DEL SERVEI DE RECONEIXEMENT CURS 21/22 (PERSONES ADMESES)\nLes persones admeses hauran de presentar el full d’inscripció al servei de reconeixement, el pagament i l’informe d’assessorament.\nPodeu descarregar el full d’inscripció al Servei de reconeixement clicant aquí.\nPresentació documentació 03/02/2022 al 09/02/2022\nCALENDARI DE SESSIONS DEL SERVEI DE RECONEIXEMENT CURS 21/22\nSessions de reconeixement:\nPer les sessions del servei de reconeixement el/la tutor/a es posarà en contacte amb la persona interessada.\nEn cas de no assistir cal que es comuniqui amb antel·lació. La no assistència sense justificació comportarà la pèrdua dels drets de reconeixement.


Bereshit: la reconstrucció de Barcelona i altres mons: Barcelona... de vacances\nSícoris 30 de juny de 2014 a les 13:25\nEl problema és que hi ha molt turista que ve a Barcelona a la recerca d'una Cancún mediterrània (amb el que això connota i dit amb tot el respecte per a Mèxic i la costa Carib). És clar que la culpa no és del tot seva, perquè les ments pensants d'aquí ja s'encarreguen de tirar l'ham amb una imatge de la ciutat tan falsa com deplorable (vegi's l'últim vídeo que han fet amb voluntat promocional).\nSi després de la gran guerra Barcelona es va tornar cosmopolita, obrera i revolucionària, la imatge que ara se'n projecta m'estimo més no qualificar-la (em sap greu ser tan pessimista, però no ho puc veure d'una altra manera).\nEnric H. March 3 de juliol de 2014 a les 12:49\nÉs que hi ha motius per ser pessimista, Sícoris! Si només fos una imatge, no hi hauria problema. Però la idea va acompanyada de transformació urbanística, de destrucció. Això vol dir que ja una part del paisatge que és irrecuperable.\nMiquel 30 de juny de 2014 a les 15:50\nEnric H. March 3 de juliol de 2014 a les 12:45\nLa salut que no falti!\nHenrik Komas 3 de juliol de 2014 a les 12:38\nSícoris, vaig llegir una vegada que Barcelona, avui, turísticament, és un Lloret amb ínfules culturals. Una boutade amb certa dosi de raó...\nDoncs no anava desencaminat.\nSícoris 6 de juliol de 2014 a les 15:47\nPer desgràcia, Henrik, la boutade ha deixat de ser-ho.\nJavier Arnott Álvarez 3 de juliol de 2014 a les 15:21\nJa és queixen, fins i tot, els botiguers de la Boqueria.\nEnric H. March 4 de juliol de 2014 a les 0:16\nNo m'estranya, Javier. Allò és un vesper de gent. Està perdent el seu sentit.\nen Girbén 4 de juliol de 2014 a les 10:19\nQue gran el Capri, transvestit de taxista i justificant una sobretaxa:: ¡Es que estamos en Ferias, señor!... I...: ¡A la Guineueta!.\nPodríem revisitar-lo, sempre i quan el gremi del taxi faci vaga contra l'intrusisme modern: ¡Es que estamos en el Primavera sound, señor!... I....: ¡Al Fòrum!.\nSortosament, la ciutat és molt superior i ultrapassa les pretensions del seu premeditat disseny. Observar la canalla feliç que ocupa, tarda sí tarda també, la Plaça Bacardí -per dir-ne una- m'ho confirma. Ells són Barcelona. Com també ho són els D.J's aflamencats que practiquen a la Boca Nord, els hortolans que ocupen solars de Magòria, els agosarats pescadors (tots sud-americans) que llencen la llinya des de la barra del Besòs... Per no dir d'aquell solitari que passa l'estona sobre l'herbei d'una de les cúpules inverses del parc del Montsalvatge.\nI, ah! Vaig conèixer Cancun quan era un poblat de barraques amb quatre hotels Oh l'arquitectura sublim del Legorreta al Camino Real i les llagostes a 5 pesos la peça!!!\nEnric H. March 4 de juliol de 2014 a les 11:44\nHo has definit perfectament, Girbén! Tots ells són Barcelona, però al fil del que li dic a l'Eulàlia, potser ni ells no ho saben i, per descomptat, no ho saben els barcelonins. Jo, que visc al costat de la plaça de Sant Pere, puc afirmar el mateix que tu: Barcelona és la mescla eclèctica que dóna vida a la plaça. I lliga amb el que dic a l'apunt: no anem a buscar Barcelona a la Rambla perquè és una entelèquia de fulletó.\nEulàlia Lorés Otzet 4 de juliol de 2014 a les 10:53\nEl turisme és un problem, però el barceloní també: tot sovint gira l'esquena a la seva ciutat i cerca en va la seva felicitat en destins que per exòtics li resulten enganyosament més atractius. Sempre esperem que els governs ens facin la feina. Ego sum diaboli defensor.\nEnric H. March 4 de juliol de 2014 a les 11:38\nÉs probable, Eulàlia, que el barceloní sigui un ésser poc definit, i d'aquí la seva relació ambigua amb la ciutat.Se l'acaba de fer seva? No sé si existeix cap altra ciutat que estigui feta d'un puzle tan diferenciat com el cas de Barcelona. És barceloní l'originari dels antics municipis del Pla? Ho és el de l'Eixample? El de Ciutat Vella? El del bari gòtic? És el mateix un barceloní de dins que de fora de muralles? Potser la gran majoria de barcelonins són turistes dins la seva ciutat.\nGalderich 10 de juliol de 2014 a les 1:05\nGenial la definició de Lloret amb remordiments de consciència cultural, me l'apunto perquè és exacte.\nCom dieu, hi ha mil Barcelones al marge de les riuades de guiris que circulen pel parc temàtic. Hem sacrificat parts de la Ciutat als déus dels dòlars, euros, rubles, francs helvètics... perquè els altres puguem viure amb tranquil·litat. És qüestió d'esquivar el parc temàtic o treure'n profit, si es poden fer ambdues coses.\nI com diu en Girbén, i ho podem universalitzar: Cancún també te les seves barraques.\nEnric H. March 10 de juliol de 2014 a les 12:22\nI aquestes barraques són tot un món, Galderich. Construïm una ciutat de cara al foraster i ignorem de què estem fets. Crec que val la pena reflexionar sobre què és ser barceloní, en el sentit que li comentava a l'Eulàlia.\nAPU Barcelona 10 de juliol de 2014 a les 15:27\nEn el mapa se adelanta a la campaña actual: "Vive una ciudad, descubre 10". Desde luego, hace 100 años había una visión muy distinta de ciudad.\nEnric H. March 10 de juliol de 2014 a les 15:31\nCierto, Andrés. Aún nos estábamos inventando, pero parecía más racional.\nAemilius 12 de juliol de 2014 a les 20:10\nAcí tens un altre vídeo una mica diferent (flow motion, li diuen):\nEnric H. March 12 de juliol de 2014 a les 21:11\nSí, Aemilius, bastant diferent!\nSi el comparem amb els documentals habituals de promoció de Barcelona, aquest té molta més gràcia.\nMiquel Pucurull 21 d’agost de 2014 a les 14:53\nPoesia pura les paraules i el text del vídeo. Amarg, però autèntic. El final "El "...pont del treball mira al futur, i amb tristesa deixa escapar els trens". emociona. Gràcies, Enric.\nEnric H. March 21 d’agost de 2014 a les 17:03\nGràcies a tu, Miquel. No sabia si seria capaç de lligar el text amb el contingut poètic i amarg del vídeo, com molt bé ho has descrit tu. Espero que sí.\nEl peletero 2 de juliol de 2016 a les 19:57\n“Ara es continuen fent documentals per promocionar la ciutat. I cada cop que se’n fa un s’impedeix que Barcelona es mostri amb naturalitat.”\nJo crec que Barcelona (com tot a la vida) també és les mentides que d’ella es diuen i diem, les fantasies, les il•lusions, els mites, els somnis, els deliris que hom té sobre ella. El que va ser i el que no, el que volen que sigui i que, segurament, mai serà. Quina és la Barcelona “natural”? Sincerament, crec que no existeix, ella també és un mite. Barcelona és els documentals que la volen explicar i descriure i els que la volen promocionar. Jo sóc una part petita de Barcelona i ho és el meu veí filipí que l’altre dia va participar en una festa filipina a la plaça dels Àngels, i el turista que em compra una bossa o un vestit que li agrada. La Barcelona natural també és la artificial.\nBarcelona és també el que no ens arribem a imaginar que és.\nAvui dissabte, al tros del carrer Diputació entre Villarroel i Muntaner fan una mena de festa “comercial” relacionada amb l’orgull gai. A la meva esquerra tinc la seu d’una associació de comerços gai que l’organitza. Tot el carrer està ple de parades on es ven de tot, i a un extrem han posat un escenari amb uns altaveus d’on surt una música de discoteca amb un volum que, al menys a mi, no em deixa ni pensar. Els he demanat que baixin el volum i, amb una mena de superioritat condescendent, han accedit durant un espai curt de temps, dient-me que l’acte estimula la vida de barri. No els he contestat.\n.Ara ja torna a sonar alta.\nAquesta també és una Barcelona que s’expressa i es mostra amb total naturalitat. Com una amiga que s’acaba de vendre casa seva (va entregar les claus el passat dia 30 de juny) a Diputació Villarroel a uns inversors italians i que se n’anirà a viure a casa de la filla a Sant Cugat. Era una oportunitat que no podia perdre, m’ha dit.\nEnric H. March 2 de juliol de 2016 a les 20:24\nTens tota la raó, Xavier. Veuràs que en bona part dels comentaris anteriors hi estàvem d'acord. Penso que, malgrat algunes noses més aviat temporals (la del trànsit potser podria ser la més enutjosa), la ciutat funciona prou bé en tota la seva diversitat. Més que les nostres queixes, són més importants les queixes sovint sordes de qui no té un habitatge i una feina dignes.\nMiquel Pucurull 4 de juliol de 2016 a les 14:05\nLlàstima de la Barcelona de la qual te n'assabentes a vegades quan en parlen els diaris. Com avui, pel que diu El Periódico en una demolidora ressenya del que està passant a la Vila Olímpica, on "Els veïns de Trias Fargas amb Moscou conviuen amb prostitució al carrer, amb baralles i excrements":\nEnric H. March 3 de juliol de 2017 a les 18:44\nMiquel, no t'havia contestat el comentari perquè no me n'havia arribat cap notificació. Ha passat un any de la notícia que enllaces i no hem anat pas a millor.\nMiquel Pucurull 4 de juliol de 2016 a les 14:06\nNo volia ser negatiu, ni semblar un iaio que es queixa.


Jordi Mas López: “L’articulació simbòlica dels haikus mai s’acaba de concretar. És la seva gràcia” | menjadatils\nReformació de vicis, pecats públics i coses escandaloses\tGospel colomí. Cants populars dels ’30\nJordi Mas López: “L’articulació simbòlica dels haikus mai s’acaba de concretar. És la seva gràcia”\nGuillem Carreras\tAlgunes de les coses que he escrit, La Segarra, Literatura, Oriental\tDeixa un comentari\nJordi Mas López, premi Vicent Andrés Estellés en l’edició d’enguany dels Octubre.\nTraductor, poeta, assagista, professor… Amb tantes activitats, no sabia per on començar l’entrevista. Comencem, doncs, pels inicis. Com recordes la teva estada al Japó?\nPositiva. Hi vaig anar a estudiar un any i mig. Estava en un entorn universitari molt agradable. Em vaig dedicar a estudiar japonès. Ho recordo com a divertit. La universitat, per a molts japonesos, és el moment vital que tenen per a passar-ho bé. No importa gaire les notes que aconsegueixin. Els pressionen força abans d’entrar a la universitat i en el món laboral, però durant aquells anys s’ho passen molt bé. Acabats els estudis, vaig anar a treballar en una prefectura petita. La ciutat era molt menys poblada que Tòquio, on havia estudiat, però anar-hi també va estar molt bé.\nLa imatge que molts europeus tenim del Japó és ambivalent. En un cantó de la balança, una societat molt tradicionalista i convencional, que dóna molta importància al concepte de comunitat. En l’altra cantó, una societat hiperdesenvolupada tecnològicament, molt innovadora, amb un volum força elevat de hikikomoris.\nCrec que aquesta mateixa barreja també la vivim aquí. Per una banda fem cagar el tió, per l’altra tenim telèfons intel·ligents… Potser ens impacta més la modernitat japonesa perquè estan una mica més avançats tecnològicament i perquè la tradició japonesa és diferent. És normal que ens cridi més l’atenció, i percebem el contrast com a més gran. Ara bé, no crec que aquestes contradiccions siguin gaire diferents de les d’aquí.\nObrador Edèndum ha publicat dos assajos sobre la influència de la poesia japonesa a Catalunya: L’haiku en llengua catalana i La tanka catalana. Tu mateix escrius el pròleg en les dues edicions, així com un estudi de les tankes del període de postguerra. Són les primeres publicacions en aquesta matèria a casa nostra. Ets gaire optimista respecte l’estudi de la literatura japonesa a Catalunya?\nFins ara ha existit una descompensació molt gran entre la poesia que s’ha fet per influència dels models lírics japonesos—s’han fet molts haikus i tankes en català, alguns d’autors molt bons— i l’estudi que se n’ha fet. Abans de la publicació d’aquests dos volums ja s’havia tractat la matèria, però potser mai en primera línia, com a tema central. Jo crec que l’estudi de la literatura japonesa està guanyant terreny a Catalunya.\nCom a professor de literatura japonesa a la UAB tens una òptica privilegiada de l’interès o desinterès de les noves generacions. Com valores la teva experiència com a docent?\nJo estic fent classes al Grau d’Estudis d’Àsia Oriental, que és d’àmbit generalista. Hi entren alumnes que s’especialitzen en una zona geogràfica, però toquen tots els àmbits: política, societat, economia, literatura… L’assignatura que imparteixo, Literatura Clàssica, és obligatòria. En general, no veuen quina importància té, ni els interessa gaire. Dels 80-90 alumnes que tinc cada any, sempre n’hi ha uns quants que s’hi interessen de debò i que potser, a la llarga, s’hi dedicaran amb més profunditat.\nLa teva tesi doctoral es va centrar en el paper de Salvat-Papasseit i Josep Maria Sunoy com a introductors de l’haiku a Catalunya. Com a tot Europa, aquí la poesia clàssica japonesa va ser introduïda per els poetes avantguardistes. Ara bé, les normes de la tanka catalana les va establir Carles Riba, un autor de formació més classicista. Aquesta transversalitat sembla indicar que els poetes catalans no es dediquen a imitar mil·límetricament la forma poètica de l’haiku, sinó que l’utilitzen com a punt de partida.\nDepèn de les èpoques. Durant els anys vint, els avantguardistes van usar els haikus com a eina per renovar la dicció poètica. Mig segle més tard, als anys setanta, també s’utilitzen en el mateix sentit. Respecte Carles Riba, podem dir fa una cosa força insòlita a nivell mundial: escriure un llibre pràcticament només de tankes. En aquell moment és un autor molt prestigiós. A més a més, just després de la publicació de les tankes es perd la guerra civil i Catalunya queda molt tancada. Tot plegat —el prestigi de l’autor i l’exotisme de la forma— fa que la seva obra cridi molt l’atenció i que la llavor plantada per Riba vagi creixent més endavant. S’escriuen moltíssimes tankes, si bé no mirant tant al Japó com a Carles Riba.\nÉs sorprenent que un autor d’arrels clàssiques s’interessés per la formes líriques japoneses.\nQuan es van publicar els primers haikus a Catalunya, Carles Riba els va menysprear en la seva correspondència personal. Ho veia com una forma exòtica, anecdòtica. Ara bé, durant els anys trenta —segurament per casualitat— descobreix que les formes japoneses, sobretot la tanka, són molt elaborades retòricament. Llavors comença a interessar-s’hi. Va veure que existien paraules de doble sentit, que la imatgeria estava molt treballada, etc. Com que la tanka és una forma tan breu, és fàcil començar a escriure’n sense pensar-hi gaire. No és casualitat que el llibre de tankes que escriu es tituli Del joc i del foc. Carles Riba s’endinsa al món de la lírica japonesa des d’aquesta perspectiva lúdica. Normalment regalava les tankes que escrivia a les alumnes que tenia a l’Escola de Bibliotecària o a les dones d’amics poetes.\nAra bé, quan presenta Del joc i del foc, Riba se sent una miqueta en fals. Pensa: “estic fent una cosa que no és pròpiament de la meva especialitat. La gent potser pensarà que rellisco”. I llavors fa una reflexió a la defensiva, afirmant que la tradició japonesa no li ha interessat gens.. Jo crec que això és no és veritat, i realment sí que va sentir una fascinació per les formes japoneses, ni que fos temporalment…\nA Europa, el haiku sempre s’ha associat a la descripció d’allò concret i immediat. Enfront els grans ideals que havien destrossat el continent durant la Gran Guerra, es pretenia parlar d’aspectes més trivials. Aquesta obsessió per la concreció potser ha anat en detriment de la càrrega simbòlica, metafòrica, inherent a la literatura japonesa…\nEls haikus responen a una mentalitat diferent. Sí que hi ha una articulació simbòlica, si bé jo diria que no s’arriba mai a concretar. Nosaltres sempre volem arribar a l’essència, dominar-la per així poder-la explicar. Així acabem prenent aquesta idea, que és nostra, per la realitat. En canvi, l’haiku es queda en un punt intermedi. És inevitable que, com a humans, busquem aquest simbolisme de fons… Ara bé, l’haiku no el tanca. Al meu entendre, és la seva gràcia.\nL’obra que popularitza els haikus, als anys vint, és “Cent Visions de Guerre”, un diari escrit per Julien Vocance mentre estava lluitant al front. Aquesta obra es publica al Mercure de France, una revista que tenia una secció de literatura dedicada a la guerra. Tots els textos d’aquesta secció eren molt moralistes, retòrics, grandiloqüents… De sobte, apareix aquest text, format per cent haikus brevíssims. La gent al·lucina amb aquestes expressions senzilles, com a petites fotografies del front. A partir d’aquest moment es reediten antigues publicacions sobre literatura japonesa i es comencen a escriure haikus de forma més assídua.\nEls últims anys, has traduït obres clàssiques com els Contes d’Ise, el Diari de Tosa de Ki no Tsurayuki i, més recentment, L’estret camí de l’interior, de Matsuo Bashô. Traduir-les devia ser un repte considerable per a tu.\nUna cosa que he après a fer, i en part m’he animat a escriure obra pròpia per això, és perdonar-me les limitacions. Quan tradueixes un llibre com aquest has d’acceptar que el resultat no serà tan bonic com l’original. El que sí que estic disposat a fer és treballar-hi tant com pugui. Arriba un moment en què jo no en sé més, o la llengua no dóna per més. Respecte L’estret camí de l’interior, creia que aquesta obra havia d’estar traduïda al català per la gran influència que ha exercit en la literatura catalana per mitjà de les traduccions castellana (d’Octavio Paz) i anglesa. Hi ha obres en català que no s’expliquen sense l’existència d’aquest text de Matsuo Bashô, però en canvi no en teníem la traducció. Pensava que s’havia de fer. És un text meravellós que, precisament perquè el simbolisme no està tancat, no s’acaba mai. El pots llegir i rellegir infinitat de vegades.\nCanvia molt l’actitud que adoptes com a traductor, quan en lloc d’enfrontar-te a obres clàssiques, t’encares a un llenguatge més modern i col·loquial com el què proposa Murakami, Yoko Ogawa, o la traducció de sèries d’animació? És difícil, per a tu, un canvi de registre tan accentuat?\nA efectes pràctics, la diferència més important ha estat el temps de què he disposat. En les traduccions d’obres clàssiques, he tingut molt més temps per treballar en el text. En les traduccions de literatura moderna, que van més lligades a les dinàmiques editorials, els terminis de lliurament sempre són molt més justos. Més enllà d’això, cal pensar que la traducció mai és transparent. A l’hora de traduir qualsevol text tens un ventall d’opcions, i sempre has de pensar qui llegirà la traducció. La gràcia de Murakami en japonès és que té un registre molt col·loquial, fàcil de llegir sense ser estripat. És un llenguatge molt ric, però que en canvi no costa gens de llegir. La tanka japonesa, en canvi, és una forma aristocràtica de retòrica molt rebuscada. La mentalitat de l’època era que si les persones que no eren aristòcrates no entenien el text, molt millor. Els autors no tenien cap mena d’interès per ser entesos fora del seu club privat.\nL’acció de Febrer esdevé a Santa Coloma. Com va ser el procés creatiu de l’obra?\nEl punt de partida de Febrer és el final de l’hivern, quan encara no hi ha indicis de primavera. La terra eixorca, de T. S. Eliot, comença amb un vers molt famós i trencador en el seu moment, que diu: “l’abril és el més cruel”. Eliot presenta la primavera, el moment en què la naturalesa ha de tornar a revifar, com l’etapa més cruel de l’any. Jo vaig decidir retrocedir fins al febrer, imaginant que era aquest el moment més cruel de l’any, perquè sembla que tot s’ha d’acabar morint. Gairebé tot el llibre insisteix en idees de desaparició, mort, frustració, etc. Encara que no dic noms, Febrer se situa a Sant Coloma i la zona del voltant: el camí vell de Sant Gallard, el camí dels molins, el molí del Pocurull, Sant Miquel…\nRespecte el procés creatiu, jo em deixo portar per qualsevol cosa. Em pot aparèixer al cap qualsevol idea absurda, o unes simples paraules, i començo a treballar-hi. A vegades també hi arribo a través de la lectura d’algun llibre. Febrer és el primer llibre que he acabat d’una trilogia que se situa a Santa Coloma. Els tres poemaris tenen el mateix leitmotiv: anar caminat observant el paisatge, i buscant-hi la càrrega simbòlica. Febrer és el més trist.\nRespecte les obres anteriors, Febrer té un estil molt més narratiu. T’has plantejat mai escriure prosa?\nJo volia escriure poemes en prosa, i alguns s’han convertit en petites narracions. Una cosa que volia fer, i per això he traduït Murakami i clàssics japonesos com Bashô o Ki no Tsurayuki, és escriure en prosa. No tenia gens clar el meu estil en prosa, i volia aprofundir-hi. Darrerament he escrit uns quants poemes que semblen més aviat assajos, i alguns que directament són narracions.\nEnhorabona per el premi, Jordi, i moltes gràcies per l’entrevista. Per acabar, m’agradaria que ens fessis una recomanació sobre literatura japonesa als lectors de La Segarra.\nL’haiku en llengua catalana i La tanka catalana, editats per Obrador Edèndum. Lògicament!


Xavier Espot i Pedro Sánchez acorden celebrar una reunió anual per tractar les qüestions en matèria tributària\nAndorra i Espanya parlaran sobre fiscalitat anualment\nEl cap de Govern, Xavier Espot, i el president del govern espanyol, Pedro Sánchez, en una de les reunions celebrades en el marc de la Cimera Iberoamericana.\nLa fiscalitat andorrana torna a estar sobre la taula. El cap de Govern, Xavier Espot, i el president del govern espanyol, Pedro Sánchez, van acordar ahir en una reunió en el marc de la Cimera Iberoamericana intensificar les trobades per tractar qüestions en matèria tributària. Els dos mandataris veuen convenient celebrar una reunió anual per explorar vies de cooperació amb la finalitat d’aprofundir en la transparència i l’intercanvi d’informació. L’anunci arriba en un context de redefinir el concepte de paradís fiscal, enmig del debat sobre si s’ha d’imposar una fiscalitat mínima a l’hora d’elaborar la nova llista de països no cooperadors i en plena polèmica per la reforma fiscal que treballa el govern espanyol. La recent arribada de diversos youtubers al país per pagar menys impostos ha tornat a posar Andorra a l’ull de l’huracà.\nEls dos països van defugir ahir parlar “d’harmonització” fiscal, si bé sí que van parlar de cooperació i transparència en aquesta qüestió. El que és clar és que el gir que està fent el concepte de paradís fiscal no tan sols a Espanya, sinó a tota la UE, ha introduït un nou criteri per catalogar un país com a paradís fiscal que és l’equitat, amb la voluntat d’evitar que el règim fiscal esdevingui un factor de competitivitat entre països. Fins ara, els paràmetres per ser o no dins la llista de països no cooperants es basaven en la falta de transparència i la cooperació internacional, condicions que Andorra compleix escrupolosament des de fa anys. Ara s’ha introduït el concepte d’elusió fiscal i es tenen en compte els països que tenen un règim fiscal amb una baixa tributació. En aquest sentit, cal deixar clar que parlar d’harmonització no significa igualar els impostos dels dos països, sinó buscar un equilibri per reduir la diferència tributària.\nEn paraules de la ministra d’Afers Exteriors espanyola, Arancha González Laya, en una entrevista al Diari, el que es vol és “buscar que la fiscalitat entre territoris sigui justa”. En aquest sentit, González Laya va afirmar que el que es busca és que la fiscalitat “estigui compassada entre el que els dos països entenen que és lleial”. La ministra ja avançava que els dos països mantenen un diàleg fluït sobre la qüestió tributària, una afirmació que ahir al matí es concretava amb l’acord entre Espot i Sánchez de tancar una reunió anual per tractar la matèria. La ministra també es va referir als canvis internacionals en la matèria i va considerar “interessant” la idea d’una fiscalitat mínima.\nLa llei de mesures de prevenció i lluita contra el frau fiscal que es debat al Congrés espanyol ha tornat a encendre l’alarma al Principat per la possibilitat que l’Estat veí inclogui Andorra a la seva llista de paradisos fiscals. En aquest context, el ministeri de Finances va demanar un informe al despatx d’advocats Garrigues que afirma que Espanya pot incloure unilateralment el Principat a la llista de paradisos fiscals tot i tenir-hi firmat un conveni de no doble imposició. Ara bé, el treball destaca que les normes que es derivin dels canvis legislatius només es podran aplicar sempre que no topin amb el conveni. L’informe també fa referència al fet que en cas d’incloure Andorra a la llista de jurisdiccions no cooperants, Espanya també hauria d’introduir altres països, alguns membres de la Unió Europea, perquè el procés sigui coherent. L’informe remarca que la pressió fiscal al nostre país està per sobre d’Irlanda, Dinamarca, Xipre, Croàcia, Luxemburg i Romania. En el cas de l’impost de societats, la càrrega que han de suportar les empreses és més alta al Principat que a Croàcia, Xipre, Luxemburg, Bulgària, San Marino, Lituània i Txèquia. A més, el Regne Unit (ja fora de la UE), Holanda, França i de forma més recent Itàlia, Portugal i Grècia han modificat les condicions per fomentar l’arribada de nous residents amb avantatges fiscals molt competitius.\nL’informe també posa en relleu la feina feta per Andorra en matèria fiscal i indica que des del 2011, Andorra ha rebut 469 requeriments de 13 països diferents, dels quals la majoria van ser per part d’Espanya (263) i de França (202).\nCOOPERACIÓ EN MATÈRIA SANITÀRIA, SOCIAL I ECONÒMICA\nEl cap de Govern, Xavier Espot, i el president del govern espanyol, Pedro Sánchez, van analitzar ahir aspectes de l’actual context de pandèmia, des de la dimensió sanitària, econòmica i social, fins a la mobilitat. En aquest sentit, el líder andorrà va agrair al president espanyol la col·laboració en el subministrament de vacunes. Un altre dels punts que es van tractar és la cooperació bilateral i amb la Unió Europea per a la implementació del certificat digital que ha de permetre desplaçaments segurs arreu d’Europa de cara als propers mesos. Sobre l’acord d’associació amb la UE, Sánchez va refermar el suport d’Espanya a les negociacions.\n#37 Nos vamos!\nId pensando en marcharos de Andorra que esto se acabo! Menuda ruina le espera a Andorra!\n#36 Nos pasará factura...\nLas continuas provocaciones de algunos youtubers y de algún piloto de motos están consiguiendo enemistarnos con la gente de España. No se puede ser tan descerebrado hablando todo el día de que España te roba y chuleando de los pocos impuestos que se pagan en Andorra. Esto nos pasará factura\nAugmentar impostos en temps de pandemia ? No se jo ...\nTonteries va dir..Més aviat quan va venir el Borbó als tres dies vam poder circular lliurement. El tema està en la inutilitat de Su Sanchidad "Sanchez", que ja no sap que fer perquè la gent amb diners no li marxin d'Espanya.\nPotser ha esta incompetència del Govern? Perquè s'ha venut com una interpretació de la llei. Però els lazis sempre tenen la culpa i els Borbons han fet un món millor.\nComentari #33 molt simpàtic :))\n#33 Cat Stevens-Xondo\nEl borbó només ha demanat : “volem intercanviar informació fiscal, es pot???” Pero el cap de govern ha entés : “volem intercanviar informació fiscal, Espot.” I ho ha interpretat com un ordre del borbó ... i així estem . Aix!!\nViçens va dir..Andorra pagara mol car la visita del Borbo Andorra sa venut per en far de promeses de aire\nMés aviat quan va venir el Borbó als tres dies vam poder circular lliurement. El tema està en la inutilitat de Su Sanchidad "Sanchez", que ja no sap que fer perquè la gent amb diners no li marxin d'Espanya.\nDoncs, el Sr. Sánchez ahir no es va queixar pas que el sopar de tots ells constes un ull de la cara, com que estaven a tot luxe i pijeria i el benefici era per ells, aquí val tot.\nS'ha de felicitar l'organitzador de l'esdeveniment pel seu bon gust i elegància.\nLloguers exorbitants, salaris baixos, ara nomes ens faria falta pagar IRPR com als paisos veins... Si voleu que el pais acabi amb 10.000 habitants, aneu pel bon cami.\nPep va dir..Això de convidar a sopar i a dormir a qui vol que desapareguis no se si es gaire assenyat.\nI enaltir a aquests castellàns tampoc, bé anem despertar.nos, aquest cop Catalunya no té res a veure.hi, anem fent fílies jà?\nJoan va dir..D'això se'n diu com aquella expressió que diu “fer de puta i pagar el llit”.\nA Troya varen arreblegar cap dintre les muralles un cavall, a Andorra estàn fent mèrits per acabar d'entrar.lo, queda la cua penjant per el riu Runer, qui li donarà l'ùltima espenta?


Equipaments esportius. Esport\nCom em puc assabentar de si s’ha obert una convocatòria de subvencions per a equipaments esportius?\nQuins requeriments tècnics s’han de complir per acollir-se a una convocatòria de subvencions?\nPuc començar les obres abans de sol·licitar una subvenció?\nQuin permís he de sol·licitar per obrir al públic una instal·lació esportiva?\nQuina és la normativa esportiva que ha de complir una instal·lació esportiva?\nQuina altra normativa també ha de complir una instal·lació esportiva?\nEn relació amb el Cens d’Equipaments Esportius de Catalunya, com puc saber quines instal·lacions esportives hi ha prop de casa, al meu municipi o comarca?\nQuina és la manera de fer arribar una queixa al prestador d’un servei esportiu?\nQuina regulació hi ha sobre il·luminació en espais esportius?\nQuin procediment cal seguir per obrir al públic una nova instal·lació esportiva?\nPeriòdicament, el Consell Català de l'Esport concedeix subvencions per a la construcció o el condicionament d’equipaments esportius mitjançant la convocatòria pública.\nLa forma de donar publicitat a una convocatòria és mitjançant el Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya. També podeu obtenir la informació mitjançant el web Esport. També s’anuncia als mitjans de comunicació de més difusió.\nLes bases de les convocatòries de subvenció estableixen qui pot demanar ajuda econòmica. Però com a regla general, les poden sol·licitar les entitats públiques i les privades que estiguin inscrites o adscrites al Registre d’Entitats Esportives del Consell Català de l’Esport. A més, cal tenir la propietat del terreny o bé disposar d'una cessió d’ús per 25 anys.\nCom s’han de demanar?\nEl procediment per a la concessió de subvencions és la presentació de la corresponent sol·licitud quan surti una convocatòria pública per a tal finalitat, la qual serà valorada en funció d’allò que determinin les bases reguladores.\nTotes les instal·lacions esportives de Catalunya han de complir la Normativa Tècnica del capítol 3.3.1 del Pla director d’Instal·lacions i Equipaments Esportius de Catalunya (PIEC).\nDe manera general, per optar a una subvenció a les convocatòries públiques d’equipaments esportius del Consell Català de l’Esport, les obres que es sol·licitin no poden haver començat. Però si voleu iniciar-les i optar a una futura subvenció a la propera convocatòria, cal que, abans, els projectes bàsics i de gestió obtinguin l’informe favorable del Servei d’Equipaments Esportius. L’emissió d’aquest informe no suposa cap compromís per al Consell Català de l’Esport amb vista a la concessió d’una possible futura subvenció, la qual estarà supeditada a la presentació de la sol·licitud a la corresponent convocatòria pública amb la documentació requerida, a l’anàlisi global de les peticions per avaluar les prioritats, i a les disponibilitats pressupostàries corresponents.\nL’Administració competent per concedir les llicències ambiental i d’obres és l’ajuntament del municipi on s’emplaci la instal·lació. Per tant, us heu d’adreçar als serveis tècnics municipals perquè us informin de les normes urbanístiques vigents i de la resta de requeriments preceptius de la legislació de caire general, a més de la Normativa Tècnica del capítol 3.3.1 del Pla director d’Instal·lacions i Equipaments Esportius de Catalunya (PIEC). En tot cas, us caldrà la col·laboració d’un tècnic competent per a la redacció del projecte i, si escau, el seguiment de les obres, que ha de conèixer i aplicar la legislació vigent que sigui d’aplicació.\nEn la construcció o el condicionament d’una instal·lació esportiva s’han de complir els requeriments preceptius de la Normativa Tècnica del capítol 3.3.1 del Pla Director d’Instal·lacions i Equipaments Esportius de Catalunya (PIEC), que podeu consultar al web del Consell Català de l’Esport.\nEs pot consultar la normativa tècnica del PIEC de manera resumida a les fitxes tècniques de les tipologies bàsiques: pista, sala, pavelló i camp poliesportius, piscina coberta i camp d’atletisme.\nSi voleu més informació, podeu consultar els Fulls tècnics, que tracten aspectes monogràfics dels equipaments esportius relatius a la seguretat, la funcionalitat i l’habitabilitat, així com les característiques tècniques dels paviments esportius, els vestidors, l’acústica, la sostenibilitat, etc.\nLa normativa vigent de caire general que és d’aplicació a la construcció i el condicionament d’una instal·lació esportiva inclou entre altres, el Decret 135/1995, de promoció de l’accessibilitat i de supressió de barreres arquitectòniques, el Codi Tècnic de l’Edificació (CTE), el Reglament d’Instal·lacions Tèrmiques als Edificis (RITE), el Reglament Electrotècnic de Baixa Tensió (REBT), el Decret d’Ecoeficiència als edificis i les mesures de prevenció i control de la legionel·losi.\nAl web de la Secretaria General de l’Esport hi ha disponible la consulta per àmbit territorial i per tipus d’instal·lació de totes les instal·lacions censades al Cens d’equipaments esportius de Catalunya. També hi ha disponible un resum amb les dades estadístiques dels espais esportius censats, per tipus i comarca. Per accedir a dades addicionals o llistes específiques, cal fer la petició corresponent mitjançant la bústia de contacte que trobareu a la mateixa pàgina web.\nEn primera instància, qualsevol queixa s’ha de formular directament de manera verbal al prestador del servei. Si no es rep una resposta satisfactòria, s’ha de reiterar la queixa al responsable de la gestió de la instal·lació on es desenvolupi l’activitat mitjançant el sistema que tingui establert. Si aquesta queixa formal tampoc resol el conflicte, en el cas que la propietat hagi cedit la gestió de la instal·lació, s’ha d’informar dels fets al titular perquè comprovi si s’han vulnerat les condicions de la concessió.\nSi un cop presentada de manera formal una queixa al gestor i al titular de la instal·lació esportiva, en el cas de no rebre una resposta adequada en un termini raonable, podeu donar coneixement del fet a l’Agència Catalana de Consum i presentar un Full oficial de reclamació/denúncia o, en el cas de ser municipal, pel sistema propi que l’Ajuntament tingui establert, el qual ha d’indicar els fets que es denuncien amb objectivitat i precisió i referir quina legislació es considera que s’està incomplint.\nEn qualsevol cas si, tot i haver presentat la vostra queixa al responsable de la instal·lació esportiva, considereu que no l’ha resolt de manera satisfactòria, especialment si us sembla que pot haver algun risc per a la pràctica esportiva, hauríeu de traslladar la vostra queixa als Serveis Tècnics municipals, que tenen la competència d’inspecció per vetllar que es mantinguin les condicions legals establertes a la llicència ambiental que autoritza a desenvolupar una activitat esportiva, de manera que aquesta llicència es faci en les condicions de seguretat, funcionalitat i habitabilitat que exigeix la legislació vigent.\nLa Normativa tècnica del Pla director d’instal·lacions i equipaments esportius de Catalunya (PIEC), aprovat pel Decret 95/2005, de 31 de maig, estableix que tots els espais dels equipaments esportius on hi hagi activitat a les hores de foscor hauran d’estar il·luminats amb un nivell i una uniformitat adequades a l’ús al qual es destini.\nPer avaluar la idoneïtat d’un enllumenat esportiu, cal adoptar la norma europea UNE-EN 12193:2009 Iluminación. Iluminación de instalaciones deportivas. Per tant, aquesta és la normativa que tot enllumenat esportiu ha de complir.\nTambé estableix que els bàculs de suport dels projectors d’enllumenat i altres elements verticals d’una alçada superior a dos metres no han de permetre que els usuaris de la instal·lació s’hi puguin enfilar.\nA més, l’enllumenat dels espais esportius a l’aire lliure també ha d’evitar la contaminació lluminosa de l’entorn i complir els requeriments del Decret 190/2015, de 25 d'agost, de desplegament de la Llei 6/2001, de 31 de maig, d'ordenació ambiental de l'enllumenament per a la protecció del medi nocturn.\nTambé, ha de ser eficient energèticament complint el Reial decret 1890/2008, de 14 de novembre, pel qual s’aprova el Reglament d’eficiència energètica en instal·lacions d’enllumenat exterior i les seves instruccions tècniques complementàries EA-01 a EA-07.\nFinalment, com tota instal·lació elèctrica, ha de complir el Reglament Electrotècnic de Baixa Tensió (REBT).\nAixí doncs, per poder legalitzar la instal·lació d’un enllumenat esportiu cal justificar el compliment d’aquesta normativa amb els assajos de control de qualitat que cal fer prèviament a la seva recepció.\nCom s'estableix a la Normativa tècnica del Pla Director d'Instal·lacions i Equipaments Esportius de Catalunya (PIEC):\nLa promoció d’un nou equipament esportiu requerirà la justificació de la seva necessitat amb la redacció d’un estudi de viabilitat on s’establiran els objectius que es volen assolir, s’analitzarà l’oferta existent i la demanda que es vol atendre.\nLa construcció d’un equipament esportiu requerirà la redacció d’un projecte de gestió que d’acord amb els objectius establerts en el seu estudi de viabilitat, estableixi el programa de les activitats que s’hi portaran a terme, definint els espais esportius i complementaris que es necessiten per atendre els usuaris als quals es destina, els recursos humans i tècnics amb que cal comptar i valorant el compte previsible de la seva explotació, xifrant les despeses i els ingressos. Si aquest fos deficitari, caldrà assumir-ne el finançament garantint la procedència de la dotació necessària per equilibrar-lo.\nAixí doncs, el procés de concepció d’una nova instal·lació esportiva s’ha d’iniciar amb la definició de la necessitat que es vol atendre. Per això, cal respondre el qüestionari que permetrà avaluar la seva viabilitat, definir el programa de necessitats i el tipus d’instal·lació que es requereix per atendre-les.\nUn cop avaluades mitjançant el procediment escaient la conveniència i l’encert de la iniciativa, cal redactar el projecte de gestió que defineixi les prestacions a assolir i reculli tota la informació necessària per a la redacció del projecte de construcció. Abans de tot, cal escollir l’emplaçament idoni avaluant la mobilitat que generarà l’activitat esportiva. Situar-la propera als habitatges de les persones a qui s’adrecen els nous serveis esportius facilita que tothom hi pugui anar. Si, a més, s’agrupa amb les escoles, altres equipaments i zones verdes, l’oferta es beneficia de les sinèrgies que es generen.\nEn el disseny de l'edifici, cal analitzar les diferents alternatives possibles per escollir la més favorable tenint en compte, a més dels aspectes esportius, els econòmics, socials i ambientals. Per obrir el debat i enriquir les propostes, s’aconsella la convocatòria d’un concurs de projectes i la redacció del document amb sistemes informàtics de modelització (BIM) que permetin la simulació del seu funcionament prèviament a la seva construcció de manera que es verifiqui que oferirà les prestacions requerides.\nPer conèixer l’oferta actual d’instal·lacions esportives podeu consultar el Cens d'Equipaments Esportius de Catalunya (CEEC)\nPodeu ampliar aquesta informació consultant els fulls tècnics:\n· Full tècnic núm. 3: “La planificació d'un equipament esportiu”\n· Full tècnic núm. 6: “El projecte de gestió d'un equipament esportiu”\n· Full tècnic núm. 38: “La planificació municipal d'equipaments esportius”


L'ARA estrena el videoclip 'Avui per tu i demà per mi' de PulpoPop\nEl nou single dels gironins compta amb la col·laboració de Teràpia de Shock\nARA Barcelona 29/04/2014 14:02\nL'ARA estrena el nou clip 'Avui per tu i demà per mi' de PulpoPop, que s'inclourà en el proper disc, on també hi haurà 'La ressurrección de PulpoPaul' l'antihimne que PulpoPop ha entregat a la roja pel Mundial del Brasil.\nLa cançó és un cant a la gent que va contracorrent i compta amb la col·laboració del grup teràpia de Shock. El nou single dels PulpoPop s'emmarca dins la proposta més festiva 'PulpoPop Fan Farra', plena de vitalitat i optimisme. El clip ha estat realitzat pel mateix cantant de pulpopPop Edgar Massegú amb una càmera Gopro. Ha estat rodat als paratges de la Garrotxa i la Vall del Llémena per reivindicar el paisatge castigat per la MAT. També han gravat als barris de Salt. Segons el grup, s'han inspirat en l'essència del clip de 'Happy' de Pharell Williams.


Apuntes Part I  | Historia Contemporánea Universal (UB) | Unybook\nApuntes Part I (2012)\nApuntes Part I\nLa contemporaneïtat es un concepte bastant eurocèntric, ja que només a Europa i Nord Amèrica, sorgeix el canvi lliberal on emergeix l'estat. Hi ha també canvis politics, socials, industrials i econòmics.\nSorgeix amb l'idea que la societat està canviant. Es pot datar des de la R. francesa a la II G. Mundial.\nSignifica la primacia econòmica i social d'Europa al món amb Anglaterra al capdavant. Es va crear uns vincles de subordinació i dependència, amb la colonització, que provoca que els països del tercer món no s'organitzin vers les seves necessitats, sinó les dels països colonitzadors. Liberalisme està associat políticament a un país amb constitució (representatiu). Econòmicament al intercanvi lliure com a element principal del mercat. La societat s'organitza a través de classes vinculades al sistema de propietat privada plena i un sistema polític de representativitat. Estat-Nació: L'estat és la forma que les comunitats humanes s'han organitzat. Es comencen a controlar les fronteres, es dota d'un conjunt d'institucions, per poder exercir la violència social i estableix lleis al seu territori. La nació, la formen comunitats que es transformen en una nació quan presenta uns trets estructurals, al llarg dels segles.\nNo hi han problemes de construcció, quan coincideix el marc cultural i lingüístic amb les fronteres polítiques que substitueixen l'Antic Regim. Però la cosa canvia, quan el cas es una monarquia absolutista que es transforma a estat-nació i incorpora als seus límits territorials comunitats amb llengües i cultures diferents. Llavors impulsen processos de nacionalització.\nMón a finals del s.XVIII: La població europea augmenta el seu pes a la població mundial. A tot el món va haver un augment demogràfic. Al 1800, la població manté un comportament social del Antic Regim (elevada natalitat i mortalitat). Però es comença a regular aquestes dades demogràfiques. La renda feudal encara es vigent, hi ha una articulació del mercat fluixa. Augmenta la pobresa, però es perillós, perquè s'expandeix les idees igualitàries de la R.F. Món agrari: Al 1700 la societat viu del camp, la base fonamental es la propietat privada. Però l'idea de p.p.plena es inexistent, en una terra hi han diversos propietaris que reclamen uns drets (església, senyor i pagès). Comencen a arribar senyors a totes les terres i les tanquen per privatitzar-les. Llavors es comença a cultivar d'una altre manera, gràcies als avenços. Malgrat tot, l'alimentació segueix limitant el creixement de la població. Indústria: Es tradicional, sotmesa a l'organització gremial i relacionada als monopolis estatals(mines, drassanes..).\nTe una producció elevada i és força manual i bàsica. Als s.XVIII i sobretot a Anglaterra, tenen força altres sistemes de producció, com el putting-out. També sorgeixen tallers de manufactures no agremiades, eren de costos baixos i utilitzaven mà d'obra assalariada. Sobretot els tallers de cotó(indianes). Avenços tecnològics: Energia hidràulica i maquina de vapor. Comerç i mercat: Al 1700, el mercat es molt precari, excedents i especialització baixos. El comerç internacional limitat, Anglaterra era la protagonista i al 1800 passa a ser primera potencia mundial. La R.I. sorgeix gràcies al capital excedent del comerç internacional que és pot reinvertir a l'industria d'Anglaterra.\nR.I. Orígens:R.I, està mal dit perquè no va ser un procés ràpid de canvis. Avui es parla de Industrialització, es una estructuració econòmica i social gestada en segles anteriors. Procés de canvi estructural que combina el creixement econòmic autosostenible. Innovació tecnològica i organitzativa.\nPas de la societat agrícola a l'industrial. Acceleració de l'innovació dintre de les economies industrials.\ntransformacions econòmiques, socials i culturals. Condicionants interns: Socioeconòmics (gràcies a les transformacions agràries): Alimentar població en augment. Proporcionar reclutes per les ciutats i les industries. Medi d'acumulació de capital utilitzat pels sectors més moderns de l'economia. Creixement demogràfic: Expansió demogràfica: entre 1800 i 1900 es triplica la població. Entorn polític: G.B.\nl'organització de l'estat es diferent i més modern que d'altres països competidors. Condicionants externs: Comerç triangular. Zones d'esclavitud com nou mercat per a productes de l'industria britànica. Cotó com primer matèries de les zones esclavistes. Tots aquets punts convergeixen en l'augment de la demanda. La demanda es soluciona amb l'industria dispersa. Limitacions: Rigidesa de l'oferta front els increments de la demanda(treball manual). Costos elevats (vigilància, transports).\nIndianes (XVII), mà d'obra concentrada en una fàbrica, però producció encara manual, no havia mecanització. La persistent pressió de la demanda provoca, mecanització i l'utilització de noves fonts d'energia (vapor). 2ª Etapa Automatització (1820-25): S'utilitzen energies inanimades i no animals ni humanes com font d'energia i les maquines van soles. Les característiques de la fàbrica: els instruments de producció son del empresari, augment de la productivitat, nova organització del treball i noves relacions sociolaborals, noves tecnologies i fàbriques que requereixen majors inversions de capital, major control del treballador i eliminació de la competència del petit productor. Expansió europea de la R.I.:es desenvolupa a partir del 1815, la falta de coneixements es un obstacle, els governs assumeixen un rol més actiu. Conseqüències: transformació de les societats europees(socialment), afavoreix a l'hegemonia burgesa, lluita per participar en el poder, lluita entre el proteccionisme i el lliurecanvisme, formació de la classe obrera. Mercat: Poc vinculat entre territoris i poc organitzat, no havia masses excedències i els aranzels fronterers obstaculitzaven, canvis al mercat colonial al subministrament de productes, el colonialisme crea excedents econòmics que permeten expandir la financiació industrial, al s.XVIII, l'esclavitud es la base del mercat internacional.\nUSA: Al congrés de Filadèlfia es forma un organisme entre les colònies, per les lleis intolerables. Es forma la declaració de drets d'igualtat basat en el naturalisme( deixen de ser súbdits de la corona i son ciutadans). La guerra d'Independència es dura però dirigida per una part de l'elit colonial. La metròpoli era molt superior, però no va poder guanyar perquè la guerra era molt lluny d'Anglaterra. Durant la guerra les colònies es transformen en estats i aniran formant constitucions pròpies amb elements comuns: Sobirania popular, divisió de poders, caràcter executiu dels càrrecs i separació de poders, església-estat. La divisió del poder entre govern federal i els estats colonials era difícil i el g. f. tenia poc poder al principi. Al 1787 es fa una constitució global per a tots: defineix un poder legislatiu format per dos càmeres, ambdues amb diferent representativitat: Senat i Congres. Poder executiu: el president te amplis poders. Es crea un vertader poder judicial independent, amb un tribunal suprem per a tothom i tribunals federals. Al 1832, el model de societat es comença a qüestionar. Els estats del C. i del N. son els alliberats d'esclaus, son industrials. L'esclavisme es un gran motiu de diferencia entre els dos pols, i l'expansió de l'esclavitud. Consciencia nacional que sobretot s'identifica amb la consciencia de ser un territori diferent als territoris europeus. Idea de creació del Banc Central Nacional, els dels sud s'oposen perquè creuen que els altres es volen aprofitar dels seus diners(crèdits). Vincles comercials amb Anglaterra segueixen, els estats del N. volen lleis proteccionistes però els del S. volen política lliurecanvista. Des del 1800 els estats del S. es senten amenaçats, pel pes demogràfic i polític del N. i C. també pel creixement dels estats cap a l'Oest. Hi ha enfrontaments entre els que volien mantindre el poder dels estats(S.) per davant del poder federal(N.S.), a més això es vincula amb un model de societat. Els enfrontaments cada vegada que es crea un estat nou es van succeint. La confrontació donen com a resultat dos models de societat: l'esclavista i la lliure. Aquesta societat dual es manté fins al guerra civil. Aquestes diferencies desembocaran en la Guerra Civil on lluitaran 22 estats del nord contra 11 del sud, on s'impondrà els del nord i l'estat federal industrialitzat tindrà el poder. Es crea un mercat interior estimulats pels estats alliberats. L'expansió cap a l¡oest s'associarà amb l'expansió del ferrocarril. Aquesta expansió no es lineal, hi ha diferents models socials entre el N. i el S. L'oest es definirà com el graner i sector ramader que alimentarà a la part occidental. Cap al 1853 EUA assoleix les fronteres actuals aprox. L'expansió no hauria sigut possible sense la constant arribada d'immigrants. Sorgeixen tendències abolistes i el capitalisme comença a augmentar la seva força. la doctrina Monroe marca la política internacional al 1823. Amèrica dels americans, però mai es ficaran en res que no sigui Amèrica.\nFrança: s:XVIII l'aristocràcia va perdre poder i diners, enlloc d'acceptar la reforma arrendatària, augmenten les rendes a la pagesia. Pagesos i classes baixes, tenen un empitjorament de la qualitat de vida, carreguen contra els senyors, l'acaparament, l'especulació i els responsables directes de la seva situació. Hi ha més crisis per productes anglesos i males collites. Es fan reformes legislatives contra la reglamentació gremial, accés a la política als burgesos, pro manufactures i lliurecanvisme. Al 1789 ningú critica la monarquia, ni a l'església. Divisió a la noblesa, alguns no veien malament les reformes.\nParís es el lloc on es transformen els estats generals en l'assemblea nacional constituent. La formen diputats del tercer estat, no son un estament sinó una nació. Fan lleis i reformes, volen una constitució. El rei acaba acceptant-la. Hi ha molta agitació social ( saquegen graners, magatzems...), es mobilitza el poble 'menut'. L'A.N.C. firma uns decrets per restablir l'ordre al camp. Van sapigué a poc als pagesos(s'indemnitza als nobles). No es toca la propietat de la terra. L'acte de defunció de l'Antic regim es la declaració del drets de l'home i del ciutadà al 1789. Reforma fiscal: liquidació de la fiscalitat de l'A.R., hisenda s'encarrega dels impostos directes per bens mobles i immobles. Afecta al patrimoni de l'església que es transforma en bens nacionals i es desamortitzarà en públic. Aquesta reforma crea hostilitat a la nobles i l'església. Reforma de la cleressia: Clergues han de jurar fidelitat a l'estat i no al Vaticà. Són ciutadans sotmesos a l'estat. Es redueixen les diòcesis. Divisió a l'església entre refractaris i constitucionalistes. Reforma territorial: Es creen 89 departaments, s'uniformitza el territori, el cap de departament segueix directrius del govern, dins del departaments hi han comunes.\nReforma de la justícia: justícia gratuïta per a tothom i igualitària, acaben amb la justícia senyorial.\nS'aboleixen els gremis. Constitució del 1791(sufragi censatari): Rei te dret de vet, es formaven el front contrari (contrarevolució), busca suport al sobirà austríac(emigrés). Obliguen al rei a tornar a París.\nPerd prestigi per vetar moltes lleis i per intentar fugir. Les mobilitzacions agafen sentiment republicà.\nLa A. legislativa fa 2 lleis que obliguen als emigrés a tornar a França i jurar la constitució, sinó se li confiscarien les propietats. El rei també veta això. Entre els diputats hi ha divisió d'anar a la guerra, perquè l'estat i l'exèrcit tenien condicions caòtiques. Però havien d'ensenyar a Europa el triomf de la revolució. Generen industries, canalitzen les mobilitzacions i equilibri social. Al 1792 comença la guerra contra Àustria, perilla la nació i es posa en armes, creixen les lleves massives. Amb l'assalt de les Tulleries, claudica el rei. S'obliga a l'A.N. a fer eleccions per sufragi universal, sota pressió social. Encara mantindrà extradició social però s'apropa a l'esquerra.\nNazis: Ascens al poder (1933-34): Va sorgir un repressió sistemàtica, Hitler va aconseguir la Cancelleria. Hidenburg va provocar el seu nomenament. Amb la mort d'aquest Hitler uneix la Cancelleria i la presidència de la República autonombrant-se Führer. Relacions internacionals del tercer Raich(1935-37): Hitler admirava l'organització militar i administrativa de Gran Bretanya. Això va fer que Hitler fes el mateix amb els països de l'est 'el graner d'Europa'. Amb la militarització d'alemanya va voler redimir les ofenses dels aliats, cap a la seva nació. Àustria era considerada com a una part de la gran Alemanya. Àustria havia perdut el seu imperi per culpa del tractat de Versalles. Es sentien igual o pitjor que el poble alemany. Invasió de Txecoslovaquia(1939): Amb el tractat de Munich, tothom volia agafar un tros d'aquest país i havien els sudets, que van veure a Àustria amb una pujada de moral. Hitler volia tot el país i Chamberlain no podia dir res perquè Alemanya era molt superior militarment. Invasió de Polònia: El R.U., va pactar amb ella perquè si era atacada li ajudarien a resistir. Hitler demanava Danzig, una ciutat que unia a les dos alemanyes i era un port important. Els russos també van quedar-se un tros tant pel grà com per fer una muralla de països satèl·lits per defensar-se. L'organització del territori: Els alemanys volien Polònia i part de Rússia per aconseguir camps de cereals per mantenir l'imperi que estan construint. Hitler donava llibertat als seus dirigents (Albert Eister+, Arthur Greiser-). Alemanys anaven a zones netes de Polònia que havien sigut expropiades. Ghetto de Lodz: Als polonesos jueus els tancaven en ghettos. La gent alemanya comprava els bens als jeus que no podien sortir, per misèries o aliments que no lis quedava res els comencen a utilitzar en camps de manufactures esclavistes. Amb l'invasió de Polònia el projecte d'extermini puja d'agressivitat. Creixen els ghettos o son separats a tots el jueus orientals i desprès occidentals. La conferència de Wansee organitza el pla d'extermini i es calcula l'exportació dels jueus.\nEl pla d'extermini ja estava creat d'abans. Operació Barbarroja: Conquistar URSS, encontra del bolxevisme, va ser molt agressiva i sense regles. Els EUA, entren a la guerra. Els esquadrons de la mort son els encarregats de fer una neteja racial a totes les terres conquerides de l'est. Els camps de concentració suposaran una innovació tecnològica en l'extermini massiu. Tot aquest pla està envoltat d'un secretisme i eufemisme increïble.\nHistoria Contemporánea Universal - Apuntes Part II (2012) Apunte\nHistoria Contemporánea Universal - 13. Los Movimientos Sociales PARTE I (2013) Apunte\nHistoria Contemporánea Universal - 12. Colonialismo e Imperialismo PARTE I (2013) Apunte\nHistoria Contemporánea Universal - 6. El imperio Napoleónico PARTE I (2013) Apunte


Si Madrid no fos la capital d'Espanya, el seu espai estaria tancat pel coronavirus La República\nSi Madrid no fos la capital d’Espanya, el seu espai estaria tancat pel coronavirus\nLa meitat dels casos de l’estat corresponen a la comunitat de Madrid, més de 1000 casos. Són dades comparativament semblants a Itàlia.\nL'Ull de Déu 12/03/2020\nHo deia ahir la presidenta Ayuso: “nosaltres no tancarem Madrid. Si ho vol fer el Govern Espanyol, ells en seran els responsables.” Amb aquestes paraules confirmava la recomanació que els experts havien fet arribar als respectius governs: amb les dades a la mà, la Junta de la Comunitat de Madrid tindria sobre la taula el tancament global del territori, però decideix no fer-ho.\nI el Gobierno, de moment, tampoc no s’atreveix a tancar Madrid, que és el que el govern Itàlia ha acabat de fer per tota la Itàlia. Comparem-ho. A Itàlia, amb 60,5 milions de persones, té més de 12.000 malalts de coronavirus, el que dóna un 0,02%. La Comunitat de Madrid amb 6,5 milions en té més de 1000, el que dóna un 0,015%. Són dades del mateix rang.\nAhir mateix la vicepresidenta valenciana, Mònica Oltra, va demanar que es talli el corredor de l’AVE entre Madrid i València. Veurem com s’assumeix el drama, i veurem si el Govern espanyol té la valentia d’assumir el tancament de la comunitat segons recomanen els experts amb les dades actuals. Els centres hospitalaris de Madrid estan desbordats segons informacions d’aquest matí, cosa que també està passant a Itàlia.\nI ahir al vespre milers de seguidors de l’Atlético de Madrid van poder anar a Liverpool. Sincerament dubtem que si no haguessin estat seguidors d’un equip de la capital, els haurien deixat anar-hi.


Girona cancel·la Temps de Flors per culpa del coronavirus - Diari de Girona\nGirona cancel·la Temps de Flors per culpa del coronavirus\n"No es donen les condicions per poder-ho celebrar, no sabrem com estarà la corba de la malaltia en aquell moment i no podem posar en risc a les persones", ha dit Madrenas\nnina saló i alcántara 26.03.2020 | 14:03\nL'alcaldessa de Girona Marta Madrenas, ha explicat aquest migdia, a través d'una roda de premsa virtual, que es veuen obligats a cancel·lar Temps de Flors que estava previst que se celebrés del 9 al 17 de maig. "No es donen les condicions per poder-ho celebrar, no sabrem com estarà la corba de la malaltia en aquell moment i no podem posar en risc a les persones" ha assegurat Madrenas, ja que és una activitat que agrupa un gran nombre de persones. Ha indicat que és una decisió que els hi sap "molt greu" però que actualment el consistori està centrat a lluitar contra el coronavirus.\nD'aquesta manera, enguany no hi haurà l'esdeveniment floral. La propera cita no serà fins el maig de l'any vinent. Els darrers indicis ja apuntaven a aquesta cancel·lació. Feia uns dies que els actors implicats en l'organització estudiaven què fer i els hotels, restaurants, bars i locals d'oci nocturn ja ho donaven per fet.


\tTIFFANY YOUNG, DE GIRLS 'GENERATION, ESTÀ A PUNT PER ALS ESTATS UNITS - MÚSICA\nTiffany Young està preparada per als Estats Units\nNo sigueu un arrossegament, només sigueu una reina del k-pop.\nTiffany Young, com alguns de nosaltres, gaudeix aconseguint la seva vida als concerts de Britney Spears, adorant el catàleg posterior de Madonna i invertint-se massa emocionalment en RuPaul's Drag Race .\nA diferència d’alguns de nosaltres, també és una superestrella de pop internacional.\nDesprés d'una llarga dècada com a membre de Girls 'Generation, un dels grups de noies més influents i reeixits de Corea del Sud de finals dels anys '00 a mitjans dels anys 10, considerat com The Nation's Girl Group, La jove californiana de 28 anys es troba ara a casa seva a West Hollywood el 2018, repartint el seu temps entre classes d’interpretació, sortint a audicions i arribant a l’estudi de gravació, ja que pretén fer realitat els somnis en solitari de llarga data.\nJa té dotzenes de senzills, àlbums, vídeos musicals i gires per mostrar com a superestrella mundial, així com un disc en solitari propi ( Jo només vull ballar ) es va publicar el 2016. Però el seu pròxim senzill, 'Over My Skin', el 28 de juny, marca el debut formal de Tiffany Young, l'estrella del pop en solitari dels Estats Units.\nUna tasca descoratjadora? Potser, sobretot tenint en compte la trajectòria d’artistes femenines en solitari procedents del món del K-Pop que li han precedit.\nPerò després d’haver dedicat les hores a estudiar les principals dones del pop que han inspirat rutes i han inspirat generacions (des de Cher a Janet fins a BoA) i han canalitzat el carisma, la singularitat, el nervi i el talent que li han inculcat des de les reines. RuPaul's Tiffany promet continuar la tradició.\nO, com a mínim, lliurar una rutina de ball que us deixi embolicats.\nBon dia! Esteu a LA ara mateix?\nSí, estic a casa a West Hollywood. On ets? Anava a dir 'Bon dia', però ...\nAh, estic a Nova York! són les 14:00.\nBona tarda. [Riu]\nJa han passat dos anys des que 'Només vull ballar'. Com a gran fan del K-Pop, fan de Girls 'Generation, fan de Girls Aloud i fan de Britney Spears, jo—\n[Animant] Woo! Vaig tocar tots els mons!\nPrimer de tot, heu vist Britney a Seül, oi?\nVaja, era com la noia més gran.\nAh, ho sé. Mirava la teva història d’Instagram.\nAh, ho has vist ?! El meu Instagram era com el màxim. Va ser increïble. Vull dir, Britney és Britney. Estic tan content que ho entengueu totalment.\nEstava pensant en volar-hi.\nM'encanta Britney. Britney Spears va ser una de les artistes que em va donar ganes de convertir-me en músic, així que veure-la ... sobretot a Seül. La meva direcció em va dir: 'Ei, Britney Spears té un programa. Sabem que l’estimes. Voleu anar a mirar-lo?\nRelacionat | Què faria Godney?\nDuh! No s’interessa.\nLes imatges del vostre àlbum em van recordar.\nLa meva família va dir el mateix! Eren com 'Les teves fotos' I Just Wanna Dance 'semblen els àlbums anteriors de Britney'.\nEm va encantar. Vostè va tornar a principis d'aquest any amb una portada de 'Remember Me' de coco .\n'Remember Me' va ser al voltant de març. Va trigar mig any a instal·lar-se en la rutina d’anar a l’escola d’interpretació cada dia i anar a l’estudi gairebé cada dia. No vull que els meus fans oblidin que la música sempre serà el meu primer amor. No puc prescindir-ne. Aquí és on rau la meva identitat, encara, com a artista. Recordo haver mirat coco i dient: 'Vaja, aquesta és una cançó tan bona i positiva per a quan trobes a faltar algú'. Vaig estar a l’estudi de Babyface amb The Rascals, que són increïbles en ser espontanis amb mi. Tot plegat es va reunir de manera natural i va enviar un missatge positiu als meus fans que sempre estic treballant en música nova, així que no us preocupeu.\nParlaves d’escola d’interpretació. Podem parlar de les vostres ambicions amb això?\nFa anys que tinc ganes de continuar actuant. Els meus fans ho saben. Simplement no volia començar fins que no tingués el temps i la formació adequats, motiu pel qual vaig decidir anar a l’escola. Estar a la generació de noies et fa centrar-te en una categoria. Quan em van demanar que en triés un el 2012, vaig dir: 'Trio música'. I per això va sorgir la unitat - Girls 'Generation-TTS. Tornant i tenint tot aquest temps per aprofundir en el perquè és que vull fer interpretació, era com ... He estat actuant al plató i a l’escenari tota la vida! Així que sí, he estat fent audicions i aconseguint guions. És una experiència completament nova. Si ho has vist La La Land , coneixeu aquella escena de l’ascensor en què totes les noies tenen el mateix color de cabell i porten totes el mateix? Realment és una cosa així. [Riu] Em vaig sentir així els darrers dos mesos, però és una experiència tan bona. Estic obert i estic disposat a fer qualsevol cosa si la història i la veritat del personatge em parlen. Només estic esperant el paper adequat. I després vaig a l’estudi tant com a l’escola, i la música sembla que fins i tot es desenvolupa més ràpidament i és més divertit perquè no hi ha pressió ... Volia tornar a l’artesania. No només llençar coses junts, saps? Volia assegurar-me que poso les meves hores. Perquè ja sabeu què diuen: 10.000 hores per fer un màster. [Riu]\nAprofitant l'experiència de Girls 'Generation, creus que et trobes amb algunes idees preconcebudes a l'estudi? Treballes amb gent que ja sabia de tu?\nAbsolutament. Sí, hi ha moltes preconcepcions: avantatges i desavantatges, però sobretot avantatges. He estat amb alguns dels productors més increïbles. Crec que hi estava prenent mesures perquè m’havia dedicat a escriure cançons. Era nou, i era agradable que estigués assegut amb alguns dels meus compositors i productors preferits i observés el seu procés. Vaig veure com es feia i després vaig començar a dir: 'Vull escriure i vull la vostra ajuda'. Al principi, va ser dur. Són com: 'Estàs segur? Fins on voleu arribar a això? De què vols parlar?' En poques paraules, va ser positiu perquè confiaven en mi com a artista per saber què vull.\nNomés aquells vídeos d’assaig de ball, pensant en quant de temps es dedica a això, i això és només la part del ball.\nSí, i ho torno a fer aquí de nou. Tu saps que? Això és pop. Això és el que és la música pop. Podeu posar una 'K' al davant, però tots som artistes del pop.\nQuina música t’inspira ara mateix?\nSempre busco un artista que em parli, que pugui analitzar i conèixer la història. És l’anàlisi de la connexió humanament universal. Vaig aprofundint en els meus guions d’una pel·lícula i no me n’he adonat, però ho faig de la mateixa manera que un músic. Vaig començar a aprofundir en la meva interior Carrie Bradshaw, i en aquella època de la moda i la música ... que era Madonna i Janet Jackson. Vaig entrar a l’arrel de la mateixa - les muses de Britney o BoA - i tot tenia sentit. Vaig mirar-los perquè eren artistes amb els quals vaig créixer, mentre que amb Madonna, Donna Summer i Janet Jackson, només vaig poder sentir-ne notícies quan ja eren reines al cim de la seva carrera. L’artista preferida de la meva mare era Madonna i solia cantar i ballar amb ella tot el temps. Em vaig posar a entendre totes les cançons i a connectar-hi.\nRealment es tracta de fer els deures pop. Vaig entendre que Madonna i Janet eren reines quan era més jove, però no sabia exactament per què fins que vaig fer els deures. Com, Britney és Baby Janet.\nSí! Dret! Ho entens totalment. M'encanta poder parlar-vos d'això. [Riu] Em vaig adonar que estic molt lírica (les melodies també són molt importants), però tracta de la vostra veritat en aquest moment: Girls 'Generation era absolutament la meva veritat en aquell moment. Creixent com a jove de 17 anys, pensant que saltaré en aquest nou món i canvieu-ho amb aquestes noies. Després va venir, com, 'Dóna' M’enamoro per primera vegada. Llavors 'Els nois,' dient 'hem estat aquí i prendrem el control'. Hi havia 'Twinkle' on era com 'seré fabulós i ferotge!' [Riu] He de fer totes aquestes coses. També, aprofundint en Madonna i el Blonde Ambition Tour , Ho estava mirant i mirant quina edat tenia en aquell moment. És preciosa! I ho ha estat dient tot el temps, però la gent ha de veure la bellesa d’una dona a totes les edats.\nSí, va debutar a la meitat dels vint anys.\nSí! Artistes femenines. Reines al rescat! Veient aquella gira i la resta de gires, recordo específicament 'Viure per amor' al Tour del cor rebel ...\nSí! Això em va parlar tant. I, òbviament, expressa’t, Vogue, vesteix-te, són les meves melodies, però tenint tota la història i connectant-me a totes aquestes cançons. Gràcies, Madonna. [Riu]\nTens alguna cosa a dir als fans sobre com serà aquest nou capítol?\nAra que us faig aquesta entrevista, em sembla tan real. [Riu] Estic tan agraït que confiïn en mi, individualment i com a company de banda, per perseguir-ho i desafiar-me a mi mateix. És el seu amor i suport el que em continua deixant desafiar-me. Espero que aquest nou capítol del meu relat, ja sigui pel·lícula o música, permeti a tothom reconèixer el que fan els artistes pop. Estem en un moment en què no hi ha tants vídeos pop brillants com abans, però el pop ha inspirat una generació plena de gent forta i increïble. Espero poder reinterpretar allò que m’ha inspirat i inspirar als altres a ... viure per amor. [Riu] Això va sortir tan bé.\nPuc també posar-lo a l’univers en què es converteix en un jutge convidat Drag Race ?\nFotos cedides per Transparent Arts\nque va escriure follet en una ampolla\nlil dicky res era el mateix\ncom fa pipí els pantalons


Inscripcions - Salut Mental CatalunyaSalut Mental Catalunya\nOmplir el formulari d’inscripció en aquest enllaç.\nInscripció Dia Mundial de la Salut Mental 2019\nCal que feu la inscripció, tant si voleu comprar el tiquet del menú (10 euros) com si porteu el vostre dinar. Si veniu sense dinar respongueu també si vindreu per la previsió de l’aforament de l’aparcament.\nLA DATA LÍMIT D’INSCRIPCIÓ I PAGAMENT ÉS DIVENDRES 4 D’OCTUBRE.\nLes persones que decideixin portar el seu propi menjar disposaran d’espai a taula on es farà el dinar, i aigua facilitada per l’organització. Des de l’organització, preguem a les persones que vinguin i no comprin el tiquet del dinar que facin igualment la inscripció per poder-los garantir l’espai del dinar.\nMoltes gràcies i fins dissabte 12 d’octubre a Sort!


Els 12 MILLORS HOTELS a Qingdao amb ofertes i HOTELS BARATS\nTroba les millors ofertes a Qingdao\nELS MILLORS HOTELS A Qingdao\nTop 5 Llocs més populars a Qingdao\nQingdao és una important ciutat portuària situada a la província de Shandong que forma part de la República Popular de la Xina. Actualment, aquesta ciutat és un important centre comercial amb altres nacions gràcies al seu impressionant port marítim i instal·lacions industrials.\n1898 la ciutat es va convertir en una zona amb presència alemanya a causa de l'acord de la concessió alemanya Jiaozhou, per aquesta raó la ciutat va tenir un important desenvolupament naval i comercial, ja que els alemanys es van ocupar de gran part de la construcció d'instal·lacions industrials i edificis com la cerveseria Qingdao, on es van reunir per beure i divertir-se. Avui podem veure la marcada influència alemanya d'aquella època en l'arquitectura de cases i edificis de tota la ciutat.\nEntre la Primera i la Segona Guerra Mundial, la ciutat de Qingdao va deixar de ser controlada pels alemanys i es va convertir en una zona administrativament controlada pels japonesos i després pels nord-americans fins que finalment el 1949 les tropes xineses van ocupar la ciutat de nou.\nDes de 1984 la ciutat de Qingdao ha tingut un notable desenvolupament econòmic com a port comercial gràcies a les activitats de pesca amb altres països com Corea i Japó. A més, el 2008, es va convertir en una de les seus de les competicions dels Jocs Olímpics de Pequín.\nPer sota dels 5 llocs més populars a Qingdao.\nSantuari de Lao Shan\nAquest santuari es troba a la muntanya del mateix nom aproximadament 38 quilòmetres de la ciutat de Qingdao. És un lloc ben conegut pels seguidors taoistes que acudeixen regularment a oferir les seves ofrenes i fer les seves oracions.\nAproximació Zhanshan Temple\nAquest temple budista destaca per la seva arquitectura tradicional i les seves àmplies instal·lacions per donar la benvinguda als visitants. És comú veure que els visitants s'acosten deixant fruites, diners o altres regals a la taula d'ofertes. Al lloc es poden veure diversos monjos budistes que assisteixen als feligresos.\nVisita a la Catedral de Sant Miquel\nAquest edifici religiós va ser construït pels missioners alemanys que van arribar a aquesta ciutat durant la concessió alemanya de Jiaozhou. La catedral destaca per la seva bella arquitectura neoromànica i és un centre de trobada habitual per a persones que professen la religió catòlica en aquesta ciutat.\nPasseig per la impressionant plaça del Cuatro de Mayo\nAquesta plaça pública s'ha convertit en una de les icones de la ciutat gràcies a la famosa escultura del “Vent de Maig” situada al cor d'aquest indret i va ser construïda com a homenatge al “Moviment Quatre de Maig” on diversos estudiants xinesos van protestar contra les condicions humiliants per al país sota el Tractat de Versalles després de la Primera Guerra Mundial.\nGira pels carrers europeus de Ba Da Guan\nÉs una zona on la majoria dels alemanys van viure durant la seva estada en aquesta ciutat durant la concessió alemanya de Jiaozhou. Totes les cases i carrers destaquen per la seva arquitectura d'estil europeu i els seus grans espais verds. Sens dubte és un lloc que val la pena recórrer amb la parella o la família.\nReserva hotels a Qingdao\nMitjana preu/nit: 17 CNY\nMitjana preu/nit: 14 CNY\n5.0 (464 Ressenyes)\nMitjana preu/nit: 94 CNY\n5.0 (774 Ressenyes)\nMitjana preu/nit: 145 CNY\nMitjana preu/nit: 213 CNY\nMitjana preu/nit: 96 CNY\nMitjana preu/nit: 81 CNY\n4.5 (228 Ressenyes)\nMitjana preu/nit: 82 CNY


Medicaments altament tòxics en nens\nTothom té medicaments a casa. Què passaria si un infant ingereix accidentalment algun d’aquests medicaments que els adults prenem de forma habitual? Tens cura d’on guardes la teva medicació? I la gent del teu entorn?\nA les llars hi ha diverses substàncies capaces de produir una intoxicació. Les principals són els medicaments, l’alcohol i els productes de neteja. No hem d’oblidar altres productes com piles, coles, pintures o tintes de bolígrafs i plomes.\nEls infants són curiosos per naturalesa, els agrada remenar-ho tot, i els més petits tendeixen a posar-se qualsevol objecte a la boca. Els medicaments els acostumen a cridar l’atenció, especialment si són de colors vius, i sovint els confonen amb llaminadures. Qualsevol descuit a la llar, com deixar al seu abast un xarop obert en un lloc fàcilment accessible, pot tenir conseqüències greus. És la nostra responsabilitat com a adults assegurar-nos que els infants es trobin en un entorn segur.\nLes intoxicacions accidentals es produeixen amb major freqüència en nens i nenes d’entre 1 i 3 anys perquè a aquesta edat tenen ja certa autonomia de moviments. Les intoxicacions per medicaments són les més comunes, i els fàrmacs analgèsics (per alleujar el dolor) i els antitèrmics (per controlar la febre), principalment el paracetamol, són uns dels més freqüentment implicats perquè estan presents a gairebé totes les farmacioles i acostumen a tenir un sabor molt atractiu per als infants. No obstant això, els psicofàrmacs, sobretot les benzodiazepines (lorazepam, alprazolam, etc.), són actualment la primera causa d’intoxicacions accidentals per medicaments en nens i nenes. Això indica que el perfil d’intoxicacions en infants està canviant cap als medicaments habituals que prenen els pares i mares, avis i àvies o cuidadors i cuidadores. En aquests casos, és molt important que els medicaments no estiguin a l’abast dels nens i nenes (cuina, tauleta de nit, etc.), ja que fins i tot petites dosis poden comportar grans intoxicacions.\nSap que alguns medicaments poden ser molt tòxics per als infants ?\nLa majoria dels medicaments poden intoxicar els infants si els prenen accidentalment, però alguns poden produir reaccions tòxiques molt greus o ser mortals fins i tot en petites dosis.\nPer què una petita ingesta de medicaments pot ser letal per als nens ?\nUn sol comprimit o una culleradeta de determinats medicaments per a adults en pot contenir una quantitat massa elevada per a un infant, i provocar toxicitat cardíaca o neurològica molt greu.\nOn guarden les persones del seu entorn els medicaments ?\nDe vegades, les intoxicacions es produeixen a casa dels amics o familiars. Les persones que no conviuen amb nens poden descuidar-se de les mesures d’emmagatzematge segur. Siguin-ne conscient !\nConsells per prevenir les intoxicacions\nNo acumuleu molts medicaments a casa: la farmaciola no hauria de contenir més que algun medicament per a la febre o el dolor, i els que necessiti algun membre de la família per tractar una malaltia crònica (diabetis, tensió alta, etc.).\nConserveu sempre el medicament en el seu envàs original i amb el seu corresponent prospecte.\nDeseu els medicaments fora de l'abast dels infants, així com altres productes de venda en farmàcia, com ara col·liris, cremes i productes naturals, ja que també poden ser altament tòxics si són ingerits per un infant. Eviteu desar-los a la tauleta de nit i vigileu els llocs accessibles com les bosses de mà, els armaris oberts i la nevera.\nSi aneu de visita a casa de familiars, amics o veïns, estigueu alerta. Si no conviuen amb nens i nenes, no tenen perquè seguir les mesures de seguretat recomanades, com ara desar els medicaments fora de l’abast dels infants.\nQuan finalitzeu un tractament, no deseu el medicament sobrant. Podeu dur-lo als punts de recollida de medicaments de la farmàcia (Punt SIGRE).\nEduqueu els nens i les nenes sobre la utilitat dels medicaments i mai els compareu amb llaminadures.\nEviteu prendre els medicaments davant dels infants si no voleu que després us imitin.\nDeterminades situacions familiars i socials poden afavorir les intoxicacions (reunions, moments d’estrès, etc.). Mantingueu sempre l’atenció per evitar accidents.\nNo automediqueu els nens i nenes.\nMai administreu als infants medicaments per a adults. En alguns casos, un sol comprimit o culleradeta d’un medicament per a adults pot arribar a ser molt tòxic per a un infant.\nConserveu per escrit (pel vostre metge o metgessa) les dosis dels medicaments.\nEscolliu, assessorats pel vostre metge o metgessa o farmacèutic o farmacèutica, els preparats més adequats per evitar intoxicacions: taps de seguretat, orificis de sortida estrets, etc. Si pot ser, no trieu presentacions de colors cridaners (vermell) i de molt volum. Sempre és preferible que vagin en sobres individualitzats.\nSi heu de prendre o donar medicaments a la nit, enceneu el llum quan ho feu per tal d'assegurar-vos que és el medicament correcte i la dosi corresponent.\nMedicaments SEMPRE fora de l’abast dels nens.\nFins i tot les petites dosis poden comportar GRANS INTOXICACIONS.\nDEPARTAMENT DE SALUT. GENERALITAT DE CATALUNYA. Medicaments altament tòxics a l'edat pediàtrica. [En línia]. Barcelona. <http://videosalut.gencat.cat/medicaments/123811_medicaments-altaments-toxics-per-als-infants-capsula>[Consulta: 2 de març de 2021].\nDEPARTAMENT DE SALUT. GENERALITAT DE CATALUNYA. Com evitar una intoxicació. [En línia]. Barcelona. <http://medicaments.gencat.cat/ca/ciutadania/seguretat/com-evitar-una-intoxicacio/ >[Consulta: 2 de març de 2021].\nCENTRE D’INFORMACIÓ DE MEDICAMENTS A CATALUNYA (CedimCat). Intoxicació. [En línia]. Barcelona.<https://www.cedimcat.info/index.php?option=com_content&view=article&id=93&Itemid=401&lang=ca> [Consulta: 2 de març de 2021].


Vila Paulina Palanga Lituània - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNeringos g. 38a, Palanga, Palanga, Lituània - Veure al mapa\nMés informació sobre Vila Paulina\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Palanga, no busqui més enllà de Vila Paulina. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Per aquells de vosaltres que vulguin aventurar-se Basanavičiaus Gatvė, Museu de la Resistència, Moll Basanavičiaus Gatvė són només algunes de les atraccions disponibles per als visitants.\nVila Paulina també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Palanga. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha recepció 24 hores, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, transport hotel/aeroport, habitació familiar.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Vila Paulina.


El cadet B es reforça amb sis cares noves – CF MARTORELL\nEl cadet B es reforça amb sis cares noves\nEl cadet B, amb el tècnic Marc Garcia, s’ha exercitat per primer cop aquest curs. Foto: CFM\nEl cadet B, que jugarà una temporada més a Primera Divisió, ha iniciat la pretemporada al CE Torrent de Llops. Marc Garcia seguirà sent l’entrenador de l’equip per tercer curs consecutiu i encadenarà sis temporades com a tècnic del futbol base del CF Martorell. La principal novetat és que la plantilla serà de primer any i l’objectiu serà la formació de jugadors i mantenir la categoria. El curs passat, els martorellencs van sumar 52 punts i van acabar en cinquena posició a la classificació.\nLa plantilla del cadet B del CF Martorell 2017-2018 la formen Marcos Hurtado, Joan Segura, Gerard Soler, Raúl Cedrún, Aleix Benaiges, Aymar Pereira, Jordi Sellés, Daniel Catalan, Carlos Prinz, David Viloria, Daniel Real, Gerard Almirall, Joan Almirall, Adahi Carrasco, Iker Casas, Jordi Belmonte, Álex Cano i Dídac Rodríguez. El CF Martorell s’ha reforçat amb sis cares noves: Soler, Cedrún, Real, Sellés i Rodríguez, procedents del CF Olesa, de categoria Preferent, i Carrasco, de la UE Sant Joan Despí.\nEl tècnic Marc Garcia explica que “seria molt bonic repetir la cinquena posició de la temporada passada. A banda de formar jugadors i persones, la intenció és fer-ho el millor possible. Amb l’esforç de tots segur que fem una bona temporada”. La competició oficial començarà l’1 d’octubre i encara no s’ha fet públic el calendari.\nAquest proper cap de setmana, 1, 2 i 3 de setembre, el cadet B del CF Martorell té previst fer un stage de pretemporada a la localitat d’Uncastillo, a la província de Saragossa. L’equip de Garcia s’enfrontarà a dos equips durant els tres dies d’estada. La pretemporada seguirà, després, amb sessions preparatòries al CE Torrent de Llops.\nEntrada anteriorEl cadet A afronta un curs il·lusionant amb Betrián\nEntrada següentL'infantil A, totalment renovat, es vesteix de curt