abril 2016 - Ràdio Maricel de Sitges. 107.8 FMRàdio Maricel de Sitges. 107.8 FM\n17:19, Divendres, 29 abril 2016\nAmb Adrià Creixell, jugador del CF Suburense, parlem del partit de la jornada 30 que aquest diumenge (17:00 h) l’enfrontarà a un El Catllar ja descendit. També conversem amb Víctor Olmedo, capità de la UE Sitges, que aquest diumenge (12:00 h) jugarà al camp del Piera tot just després del triomf davant el líder, que va col.locar als sitgetans en plaça de promoció d’ascens. A la Copa Catalunya de bàsquet, el Bàsquet Sitges es troba a només un triomf d’assegurar-se les fases d’ascens a EBA. Demà (18:00 h) tindrà la primera oportunitat en el partit que l’enfrontarà al SAFA a Pins Vens. El futbol base també serà protagonista aquest cap de setmana, concretament demà dissabte, ja que el Nou Pins Vens acollirà la 2ª Jornada de Debutants (jugadors de 4 a 6 anys) que organitza la Federació Catalana de Futbol. I en hoquei patins, el Club Patí Sitges rebrà demà (19:30 h) a l’Olesa, en un matx en el que està obligat a guanyar si vol seguir amb alguna aspiració d’ascens.\n12:34, Divendres, 29 abril 2016\nAmb Rosa Tutusaus, Carles Calvo, Pitu Valera i Toni Muñoz.\nTemps de família. El germà gran, el germà petit, i el paper dels pares. Marcar els límits quan es té més d’un fill.\n12:29, Divendres, 29 abril 2016\nCom es marquen els límits quan es té més d’un fill? Evitant en el possible, per a començar, els greuges comparatius entre germans. Però aquest és, només, un dels aspectes que abordem amb Román Pérez, psicòleg clínic-psicoanalista del centre de reeducació David.\n12:13, Divendres, 29 abril 2016\n17:27, Dimecres, 27 abril 2016\nAquesta setmana fem tertúlia amb els habituals Juanjo Alegre, Toni Muñoz, i el nostre company de Penedès Televisió Ramon Filella.\nEl 7 de maig #Sitgesambelsrefugiats\n12:53, Dimecres, 27 abril 2016\nAhir es va presentar en roda de premsa Sitges amb els refugiats, una diada solidària que tindrà lloc al Retiro el proper 7 de maig, i que inclourà una taula rodona, tallers i activitats infantils, i un programa de concerts que es desenvoluparan entre les 12 del migdia i les 8 del vespre. Les entrades, al preu de 5€, així com les aportacions que es vulguin fer a títol individual, aniran directament al número de compte de l’ONG Pro Activa Open Arms. Per a comprar les entrades anticipadament, podeu fer l’ingrès al compte de la ONG: ES53 0182 0262 910201668823, fent constar en el concepte de l’ingrés: Sitges amb els refugiats. El mateix dia les entrades es posaran a la venda als jardins del Retiro. Ahir, Raquel Martín, coordinadora de l’acte, Jaume Freixes, moderador de la taula rodona, i Manel Andreu, coordinador dels concerts, explicaren els detalls de la jornada en companyia de la regidora Rosa Tubau. Tots aquells/es que volgueu col·laborar en l’esdeveniment us podeu posar en contacte amb la organització a través del seu perfil a Facebook.\nRoger Bernad Paretas. La dansa i la vida d’un ballarí sitgetà a Polònia\n12:52, Dimecres, 27 abril 2016\nEn Roger a l’entrada de l’òpera\nÉs un dels 23 ballarins que formen part de la companyia de l’òpera Na Zamku de la ciutat polonesa de Szczesin. Hi va arribar fa 6 mesos després que l’escollissin arran d’una audició i des d’aleshores la seva agenda professional ha estat molt activa. El dia a dia professional i personal a Polònia d’aquest ballarí sitgetà de 20 anys és la que descobrim en aquesta entrevista.\nMarta Estrada ens presenta: “Yo te cuidaré”\nEditat per Me gusta escribir, l’escriptora Marta Estrada ens presenta una història ambientada entre Sitges i Vilanova, que protagonitza un cec traumatitzat per un accident i que es veurà obligat a superar les seves pors arran d’una difícil situació que viu la seva filla.


El 1986, quatre científics catalans que havien aconseguit arribar a l'Antàrtida gràcies a l'ajuda de col·legues polonesos van plantar la tenda de campanya en un trosset de l'illa Livingstone per estudiar un possible emplaçament de la que acabaria sent la Base Antàrtica Joan Carles I, i pressionar així el govern espanyol perquè es vinculés al tractat antàrtic, fet que acabaria passant el 1988.\nAquell mateix any, després de l'ictus que va patir el prestigiós oceanògraf i líder de l'expedició, el doctor Antoni Ballester, la doctora Josefina Castellví va haver d'agafar el relleu i dirigir durant els sis primers anys la minúscula instal·lació en una època de molta precarietat. Així, es va convertir en la primera dona cap d'una base en la història de la recerca científica internacional.\nLa visita guiada s'estructura al voltant d'una peça de valor científic i històric incalculable, el primer laboratori de la Base antàrtica que hem restaurat, i ens ajuda a descobrir l'Antàrtida, un dels continents més desconeguts del nostre planeta que no ha estat a l'abast dels investigadors fins fa relativament pocs anys.\nDurant aquesta visita dinamitzada es donaran a conèixer dades sorprenents del territori més fred, sec i ventós de la Terra, i s'explicarà com, malgrat les condicions extremes, hi ha una gran biodiversitat: pingüins i foques, mamífers marins com balenes, algues, molses i líquens a les costes... i, en especial, moltes espècies d'invertebrats marins com el krill, que són la base de la cadena alimentària.\nTanmateix es sensibilitzarà envers la importància dels projectes científics que es porten a terme. El conjunt d'informacions obtingudes ens permet tant fer una diagnosis del present del nostre planeta, com fer prediccions de cara al futur de com afectarà el canvi climàtic aquesta part del planeta, i fins i tot conèixer el passat, ja que el gel antàrtic és un magatzem de dades climàtiques i condicions ambientals de fa milions d'anys!


La comissió d'investigació de l'1-O citarà víctimes, responsables policials i experts | NacióDigital\nLa comissió d'investigació de l'1-O citarà víctimes, responsables policials i experts\nCUP, JxCat, ERC i comuns portaran al ple del Parlament la votació per crear la comissió, que ja té els suports garantits\nper NacióDigital, 22 de juliol de 2019 a les 14:44 |\nImatge de la càrrega policial a la Ràpita l'1 d'octubre del 2017 | Sofia Cabanes\nLa comissió d'investigació de l'1-O citarà víctimes de la "violència institucional", els responsables de l'operatiu policial de la jornada del referèndum i experts sobre reparació de "danys físics i psicològics". Així ho han acordat la CUP, JxCat, ERC i els comuns que conjuntament han signat una proposta de resolució per crear aquesta comissió.\nLa iniciativa s'haurà de votar al ple del Parlament, on ja té els suports garantits amb la suma dels diputats de les quatre formacions. Segons han explicat portaveus dels grups en roda de premsa, una de les funcions de la comissió és elaborar una cartografia dels afectats i visionar les imatges que no s'han pogut veure al judici que s'ha celebrat al Tribunal Suprem. Com a molt d'hora la iniciativa es votarà al primer ple previst pel 9-10 d'octubre.\nVivències, responsabilitats i experts\nEl diputat de la CUP Vidal Aragonès ha explicat els tres grups de persones que tenen previst citar a comparèixer quan es creï la comissió d'investigació. Considera "sa i necessari" que persones que van patir la violència "psíquica o física" expliquin la seva experiència al Parlament.\nD'altra banda, volen que els que són responsables d'aquesta violència vagin a la cambra catalana. "Ells hauran d'explicar per què no volen comparèixer i intentar justificar el perquè dels modus operandi", ha avisat Vidal Aragonès davant la possibilitat que responsables del govern espanyol de Mariano Rajoy declinin comparèixer-hi, com ja ha passat recentment en altres comissions d'investigació al Parlament com la del 155 o del cas Castor.\nEn un tercer nivell, les formacions que donen suport a la creació de la comissió d'investigació creuen que també s'han de citar experts en "violència institucional" per tal que expliquin què passa anys després i donin recomanacions sobre com es pot reparar. Segons ha remarcat Aragonès, les persones que van patir aquesta violència es mereixem una "forma de reparació".\nEls representants de les formacions han assegurat que encara no han entrat a valorar els noms de les persones que se citaran i que s'han limitat a acordar quin tipus de col·lectius volen que hi participin.\nVisionar imatges i escoltar testimonis silenciats al Suprem\nEl vicepresident primer del Parlament, Josep Costa (JxCat), ha explicat que han esperat que acabés el judici al Tribunal Suprem als presos polítics per a formalitzar la comissió perquè no era el més adequat que coincidissin, però que creuen que ara cal posar "llum i taquígrafs" a l'operatiu de l'1-O.\nHa explicat que volen que hi hagi una explicació oficial a la violència de l'1-O perquè en el judici al Suprem s'ha volgut "desenfocar i tergiversar el que va passar aquell dia" i per això mateix considera que és el moment d'impulsar aquesta comissió d'investigació.\nEl diputat dels comuns Lucas Silvano ha expressat que, a les portes del segon aniversari de l'1-O, cal un "treball rigorós i transparent" sobre què va passar aquell dia i que permeti articular mecanismes de reparació.\nSegons el mateix diputat, l'1-O va ser "una jornada de desobediència que va tenir com a resposta decisions polítiques i actuacions policials que mai s'haurien d'haver produït", i amb un disseny operatiu que no tenia més objectiu que el càstig exemplaritzant, ha dit textualment.\nLa diputada d'ERC Irene Fornós ha destacat que aquesta comissió ha de permetre donar una resposta a totes les persones que van patir els fets de l'1-O, i donar llum i aclarir "responsabilitats".\nSegons ella, la comissió també servirà per exhibir totes les imatges recopilades sobre l'1-O i que en el judici al TS "no sempre s'han pogut veure", i permetre identificar amb noms i cognoms als responsables i les víctimes, en les seves paraules.\nPolítica, 1-O, Parlament de Catalunya, comuns, ERC, Junts per Catalunya, CUP, comissió d'investigació de l'1-O, referèndum de l'1-O\nPer Xenoy el 22 de juliol de 2019 a les 17:27\nLa prepotència i "xuleria " d'España fa que tot el que no els hi és favorable els hi sua, però aquest passotisme algun dia el hi passarà factura. El que no tinc tan clar, es que els respondables de dels fets estiguin disposats a venir a donar la cara\nI un cop treguin les seves conclusions...\nPer Anonim 1234 el 22 de juliol de 2019 a les 16:16\n... de què servirà el dictamen final? Diran que Espanya va utilitzar la violencia de forma desproporcionada, però aixó ja ho va veure tot el planeta per televisió en directe, per totes les cadenes internacionals. I què? Quina força legal tindrà aquest informe final?


Llum verd a la tramitació de la nova ordenança municipal de protecció, tinença i venda d’animals de Barcelona : Servei de Premsa\nLlum verd a la tramitació de la nova ordenança municipal de protecció, tinença i venda d’animals de Barcelona\nLa nova Ordenança Municipal de Protecció, Tinença i Venda d’Animals ha fet avui un nou pas endavant. La Comissió de Presidència i Territori ha aprovat inicialment la nova ordenança, que ara s’exposarà al públic per recollir les aportacions de la ciutadania i, finalment, es portarà al Plenari del Consell Municipal del mes de juny o de juliol. L’objectiu és que el nou text normatiu entri en vigor passat l’estiu. Barcelona vol seguir essent un referent internacional pel que fa al benestar i la protecció dels animals. L’aprovació inicial ha comptat amb el suport de CiU i l’abstenció de la resta de grups, excepte el PP, que hi ha votat en contra.\nEl Programa d’Actuació Municipal 2012-2015 ja va marcar com a objectiu revisar l’actual Ordenança Municipal de Protecció, Tinença i Venda d’Animals, vigent des del 2003, per tal d’actualitzar-la tant a la nova legislació existent com també a les noves realitats i nous requeriments de la ciutat. El text aprovat inicialment recull propostes realitzades pels grups polítics i les entitats del sector, fruit del diàleg obert durant les últims setmanes amb l’objectiu d’aconseguir un acord el més ampli possible.\nLa nova ordenança s’ha treballat amb l’objectiu que sigui més clar i més fàcil de fer complir, tot garantint la defensa del benestar animal i la correcta convivència d’aquests amb les persones i amb el seu entorn. Els canvis més rellevants que s’han incorporat en relació amb el text vigent des del 2003 són:\nEls animals de companyia hauran d’anar sempre lligats i s’ampliaran les àrees d’esbarjo per a gossos. Així ho recull el nou text de l’ordenança, llevat de les zones especialment dedicades per al lleure dels animals de companyia. Els animals hauran d’anar lligats per mitjà d’un collar i una corretja o cadena. Fruit del diàleg amb les entitats i els partits, l’ordenança incorpora una disposició segons la quan en el termini d’un any es farà un decret per determinar en quins espais de la ciutat els animals de companyia podran anar deslligats. La regidoria de Presidència i Territori està coordinant un grup de treball amb els districtes i l’àrea de Medi Ambient per millorar les actuals àrees d’esbarjo per a gossos i ampliar-ne el número, així com també els espais que puguin ser compartits.\nUn cop s’hagi implementat el pla, entrarà en vigor la prohibició de portar els animals deslligats a l’espai públic. En aquest any de transició es mantindrà en vigor allò previst en l’ordenança del 2003, que preveu que els animals poden anar deslligats sempre que restin al costat del seu amo, sota el seu control visual i estiguin educats per respondre les seves ordres verbals.\nAlimentació dels animals als espais públics. L’Ajuntament establirà quins animals i en quines circumstàncies no poden ser alimentats pels ciutadans a l’espai públic, sempre que no es posi en perill el seu benestar i s’estableixin plans d’actuació per la gestió proteccionista de les seves poblacions. En aquest sentit, caldrà fer una consulta prèvia al Consell Municipal de Convivència, Defensa i Protecció dels Animals. En tot cas, l’Ordenança preveu que sempre es complirà amb l’obligació d’evitar embrutar els espais públics.\nLes sancions pròpies de l’Ordenança municipal en matèria de protecció, tinença i venda d’animals recullen obligatòriament els llindars que marca la Llei de Bases de Règim Local fixada pel Govern espanyol. En les darreres setmanes s’ha treballat amb els partits polítics i amb les entitats per tal de fixar topalls màxims en les sancions amb l’objectiu de garantir una aplicació proporcionada de la nova Ordenança.\nAquests són alguns exemples del manual operatiu de sancions que s’establirà amb la Guàrdia Urbana:\n– Es considera una infracció molt greu (600 euros) permetre que els animals domèstics facin les seves necessitats en els parcs i jardins d’ús per a infants; comprar vendre o donar en adopció un animal de companyia sense que el nou propietari hagi signat la declaració responsable; acollir o adoptar un animal de companyia quan el nou propietari ha estat sancionat abans per infraccions que impliquen maltractament o abandonament; tenir i vendre animals salvatges en captivitat potencialment perillosos; reincidir en la comissió d’infraccions greus durant l’últim any.\n– És una infracció greu (300 euros) no recollir immediatament les deposicions fecals dels animals domèstics; exhibir animals a la via pública amb finalitats lucratives; no comunicar la desaparició d’un animal de companyia; mantenir-los en instal•lacions inadequades; ensinistrar animals de companyia per activitats d’atac, defensa, guarda i similars.\n– És una infracció lleu (100 euros) permetre que els animals domèstics facin les seves miccions a les façanes dels edificis i en el mobiliari urbà; tenir animals de companyia a la via pública deslligats; donar de menjar als animals a la via pública contravenint allò previst per l’ordenança; apropar-se o donar de menjar als porcs senglars o qualsevol altre animal salvatge sense l’autorització corresponent.\nA partir del manual operatiu que s’està treballant amb la Guàrdia Urbana i que estarà llest quan es comenci a aplicar la nova ordenança, cap de les sancions previstes tindrà un import superior a les que ja s’apliquen actualment. Fins i tot en algun cas s’ha canviat la graduació d’algun comportament (passant de greu a lleu) i, per tant, l’ìmport de la sanció serà menor.\nUn acord estable i de ciutat\nEl regidor de Presidència i Territori, Jordi Martí, ha destacat la bona feina realitzada al llarg dels últims mesos i setmanes per assolir un acord “estable i de ciutat”. “Una ordenança com aquesta, que està molt lligada a la bona convivència a la ciutat, necessita de les aportacions de tots per tal que el seu recorregut sigui llarg”, ha destacat. El regidor de Presidència creu que s’ha aconseguit un text “clar i aplicable” i ha agraït totes les aportacions rebudes, tant dels grups polítics com de les entitats del sector. En aquest sentit, Jordi Martí ha expressat el compromís de seguir treballant en les propers setmanes per integrar totes les sensibilitats possibles, de cara a l’aprovació definitiva de l’Ordenança.


Eliminar els grumolls de calç de l'aigua de les canonades\nEliminar Humitats (HS-221)\nTENS PROBLEMES DE CALÇ ALS TEUS ELECTRODOMÈSTICS?\nEXCÉS DE CALÇ A L'AIGUA POTABLE DE CASA?\nEL MICRONITZADOR CAL-STOP ÉS LA TEVA SOLUCIÓ\nACONSEGUIR TANTA AIGUA SALUDABLE COM VULGUI I PER SEMPRE SENSE GAIREBÉ INVERSIÓ\nAPLICACIONS A L'AGRICULTURA I RAMADERIA\nSOLUCIÓ A L'EXCÉS DE CALÇ AL AIGUA\nL'aigua porta en suspensió sals de calçci, magnesi i d'altres elements químics.\nLes molècules d'aquestes sals tenen un pol positiu i un altre negatiu que les fa unir a altres contigües. Es forman grumolls en els ressaltis dels conductes d'aigua, acabant adherint-se tot al llarg de les conduccions, i les seves sortides.\nAquest problema s'ha intentat resoldre amb els descalcificadors que consumeixen sal contínuament. Sustituir les sals de calci per sals de sodi, evita grumolls i incrustacions de calç a les tuberies. . Aquets descalcificadors estan limitats en la quantitat d'aigua a tractar per hora. Però a més en substituir les sals de calci per sals de sodi, l'aigua deixa de ser apropiada per al consum humà, d'animals, i plantes.\nAvantatges de solucionar les calcificacions amb\nFàcil instal·lació que pot fer vostè mateix, sense intervenir a les canonades\nEvita manteniment d'electrodomèstics i neteja aixetes i dutxes.\nAconsegueix a partir de 3 setmanes un aigua molt més suau. Aixó es nota en la seva neteja personal, cocció d'aliments, i rentat de roba i vaixella.\nRedueix el consum en descalcificadors en rentaplats i rentadores. No necessitará afegir productes químics per evitar les incrustacions de la calç en les resistències calefactores ni conductes d'aigua.\nObté aigua potable saludable para persones animals i plantes.\nEstalvia energia en ser més ràpida la cocció, la transferència de calor en rentadores i rentaplats. Es consumeix menys detergents en els rentats. Obté aigua potable saludable para persones animals i plantes.\nLes restes de les esquitxades de l'aigua en banys i dutxes es redueixen substancialment. Només queda una pols fina que es treu amb un drap.\nEn ser l'aigua més suau, i sense incrustacions en les canonades la circulació és més fluïda. En conseqüència millora la transferència de calor en radiadors, en eliminar les incrustacions interiors que eren aïllants.\nEvita que els bacteris proliferin a l'interior de les conduccions d'aigua quan acumulen incrustacions. Aquestes poden ser un perillós brou de cultiu per la brutícia acumulada.\nEL MICRONITZADOR ÉS LA NOVA SOLUCIÓ REVOLUCIONÀRIA QUE ELIMINA DE FORMA DEFINITIVA, RÀPIDA I RADICALMENT MÉS BARATA LA CALÇ EN LES CANONADES\nAquest sistema emet un camp electromagnètic a l'aigua que entra en el seu habitatge. Destrueix els grumolls en suspensió en l'aigua, deixant-los de grandària microscòpica. Al circular l'aigua per les canonades les neteixa contínuament desallotjant les incrustacions, i reduint també la seva grandària.\nAquest procés aconsegueix obtenir un aigua més suau encara que la quantitat de sals sigui la mateixa. La seva grandària microscòpica millora les nostres sensacions de suavitat de l'aigua, originant conseqüències molt positives.\nLes sals minerals que porta l'aigua no són en absolut perjudicials per a la salut. Les sals de sodi que originen els descalcificadors clàssics si ho son.\nEstem convençuts de la qualitat d'aquest equip. Si per qualsevol raó no està satisfet amb el producte i ha seguit els requisits de la garantia. Fes-nos arribar les seves dades a l'email info@humitat-stop.com i li retornarem els diners. No assumeix cap risc!\nLa garantia de funcionament és de 5 anys\nCertificat que no és nociu per a la salut de les persones, animals i plantes, sent l'aigua tractada beneficiosa per a la salut\nAprovació CE sobre compatibilitat electromagnètica\nAlimentador exterior de 12V protegit contra els curtcircuits\nLa garantia es perd si:\n1. Penetra líquid en el seu interior\n2. Si viola el precinte\n3. Si alimenta l'equip amb tensió diferent de la proposta.\n4. Se superen les prescripcions exposades en les característiques tècniques\nCertificat de seguratat eléctrica\nCertificat de Compatibilitat\nelectromagnética EMC (Asegura que no\ninterfereix en persones ni aparells)\nDescarrega el nostre manual per veure que el Micronitzador CAL-STOP és la solució als seus problemes de calç.\nPulsa aquí per descarragar el nostre manual\nEn màxim 90 dies aconsegueix un aigua suau en el cas de canonades que han anat acumulant incrustacions de sals durant molts anys.\nDurant els primers vint dies la calç que estava acumulada a l'interior de les canonades és evacuada cap a les sortides d'aigua. És recomanable netejar-los les tres primeres setmanes per evitar que s'obstrueixin les sortides.\nPeriòdicament observar que estiguin encesos els dos pilots. El pilot vermell, indicant que li arriba tensió a l'aparell, i el pilot verd que està emetent i treballant correctament.\nEmpreses que confien en Humitat-Stop\nPer saber més sobre el sistema, aclarir dubtes, o adquirir l'equip, pot contactar amb nosaltres per email, emplenant el formulari adjunt. També pot trucar al nostre telèfon fix o mòbil.\nSegura cumplind LOPD\nEs prega que llegeixin les instruccions de muntatge, instal·lació i engegada abans de connectar l'alimentació a l'equip.\nAlimentador extern per 240VAC-100VAC i sortida 12VDC 2A. Opció alimentació amb placa solar\nPer obtenir resultats satisfactoris sempre ha d'estar connectat al corrent i existeix un LED vermell que indica que arriba tensió a l'aparell, i un LED verd que indica que està funcionant correctament.\nConsum inferior a 0,7W, consumint en un any menys que un televisor en un dia.\nFixació a la paret per cargol, o per brides a una canonada propera.\nDimensions de la caixa d'ABS són 255x180x65mm, protecció IP65.\nTemperatura de treball entre -10ºC i 60ºC. No és convenient que estigui exposat al sol directament, ja que a l'estiu les temperatures poden ser molt elevades.\nExisteix una gamma molt àmplia que cobreix els cabals més comuns trobats en habitatges particulars, comunitats de veïns, plantes industrials, etc\nPes de l'equip embalat:1,4kg.\nConsiderant l'aigua subministrada a una pressió de 3 a 6 atm el diàmetre dels tubs d'entrada condicionen el cabal màxim assolible, i el model de la gamma apropiat\nModel corresponent per a diàmetre màxim del tub en mm:\nDC301, CAL-STOP 3 per fins a 30mm de diàmetre de tub d'entrada d'aigua\nDC301E, CAL-STOP 5 per fins a 56mm de diàmetre de tub d'entrada d'aigua\nDC301G, CAL-STOP 12 per fins a 126mm de diàmetre de tub d'entrada d'aigua\nDC301M, CAL-STOP 25 per fins a 250mm de diàmetre de tub d'entrada d'aigua\nConsultar per diàmetres més grans\nAquest equip funciona amb qualsevol canonada d'aigua sense importar el material, però s'aconsegueixen els millors resultats amb les canonades no metàl·liques de plàstic.


centre catòlic mataró: EL PLATGES DE MATARÓ FEMENI ACONSEGUEIX UNA IMPORTANT VICTÒRIA A DOMICILI.\nEL PLATGES DE MATARÓ FEMENI ACONSEGUEIX UNA IMPORTANT VICTÒRIA A DOMICILI.\nEl partit es presentava molt dur, doncs el Grup Barna està immers en la lluita per evitar el descens directe i, en situacions límit, les barcelonines són capaces de competir ferotgement.\nL’inici de les nostres fou abassegador, les nostres bases controlaven el ritme, les alers trobaven cistelles en transició i el nostre joc interior era una piconadora, de seguida es mostraren petites diferencies en l’electrònic que podien fer preveure una plàcida victòria. No va ser així, ajudades per l’encert i endurint la defensa a cada jugada el Barna s’apropa al marcador a la fi del primer període.\nEl segon període el Barna continuar endurint la seva defensa però les nostres no es van pas acovardir i seguien mostrant un joc vertiginós i espectacular, fins i tot, en ocasions, cometen errors per voler fer les coses massa vistoses, en aquest període es veieren diferencies vora els 10 punts, però el baix encert de les nostres en el tir lliure no ens permeté marxar en el marcador.\nA la represa el Grup Barna veié com les grogues marxaven de fins a 15 punts, incapaces d’aturar el joc interior groc comandat per una Amanda Viehauser imperial (26 val). En aquest moment el partit feu un tomb. El grup Barna començà a llençar de tres punts i a encistellar-ho gairebé tot deixant la diferencia final d’aquest període en 8 punts.\nEl darrer quart s¡inicia de manera trepidant amb un concurs de triples per part de les barcelonines que tingueren resposta per les grogues de part de Cris Lopez i Bree Grenn en forma d’espectaculars 2+1.\nEn un final ajustat les mataronines no estigueren gaire encertades des de la línea de tirs lliures, Vero Alonso amb un tir lliure final deixava el platges 3 punts per sobra a falta de 15 segons. Barna va provar un triple, un mes (ja n’havien anotat 5 en aquell període) va estar ben defensat i el Platges aconseguí la victòria, la quarta consecutiva, que fa que continuïn depenent d’elles mateixes per a salvar la categoria.


Illa Munné, M. Carme\nLlançà (Alt Empordà), 18 d'agost de 1930\nMaria Carme Illa Munné fou bibliotecària i historiadora de l’exlibris. Es titulà a l’antiga Escola de Bibliotecàries de Barcelona i convalidà aquest títol a l’actual Facultat de Biblioteconomia i Documentació. És llicenciada en filologia catalana per la Universitat de Barcelona.\nHa estat bibliotecària en exercici des del gener del 1952 a biblioteques populars, de pobles (Arenys de Munt i Arenys de Mar), de ciutats grans (Cornellà de Llobregat) i de Barcelona (Lesseps); a la Biblioteca de Catalunya —plaça per oposició— (Reserva i Sala de Ciències) i a biblioteques especialitzades (Col·legi d’Aparelladors, Biblioteca Pública Arús i Reial Acadèmia de Bones Lletres de Barcelona). Es jubilà l’agost del 1995. Ha estat professora a l’Escola de Bibliotecàries de català, biblioteconomia i bibliografia (1965-1975), i directora dels cursos de català de la Diputació de Barcelona.\nDes del 1992, és conservadora de la col·lecció d’exlibris «Pepita Pallé», de la Reial Acadèmia de Bones Lletres; això la portà a emprendre el Catàleg raonat dels ex-libris catalans de la Reial Acadèmia de Bones Lletres (Barcelona, Reial Acadèmia de Bones Lletres, 2007; en dos volums), on hi ha 7.395 ex-libris descrits. A part de les publicacions estrictament professionals i d’alguns estudis històrics, ha escrit diversos articles sobre l’exlibrisme a les revistes Ex-libris. Portaveu de l’Associació Catalana d’Exlibristes (Barcelona), Extampa (Asociación Andaluza de Exlibristas, Sevilla), Revista de Catalunya (Barcelona), Serra d’Or (Barcelona) o Revista d’Igualada.\nObtingué el Premi Ramon d’Alòs-Moner 1967 (juntament amb Maria Capdevila) pels índexs de la revista L’Avenç. Dirigí l’execució de tres índexs més.


Jordicine (Paranoia 68): El bar de las grandes esperanzas (J. R. Moehringer)\nHavia de convertir-se en advocat, per denunciar al seu pare, però va acabar sent escriptor. Volia demandar-lo per no haver-li pagat mai la quota de manutenció. La seva mare, treballadora incansable, estava desesperada. Parlo de John Joseph J. R. Moehringer (Nova York, 1964), autor d’”El bar de las grandes esperanzas”. Està publicat per Duomo Nefelibata i té 460 pàgines. És una autobiografía brutal.\nEn anglès, el llibre va veure la llum el 2005. El dedica a la seva mare, que va cuidar-lo tota sola des que era un bebè. Un dia, el seu marit va colpejar-la i no va dubtar, ni un moment, en marxar de casa i emportar-se al seu fill amb ella. Aquesta falta de referent patern, va fer d’ell un nen infeliç. Potser s’hauria d’haver fixat una mica més en la seva mare i oblidar-se de “La Veu”, que és el sobrenom amb què coneixia al seu pare, un bon locutor musical de Nova York. Amb ell només compartia una cosa: el nom. John Joseph Moehringer. El J.R. és per 'Júnior'. Dir-se igual que el seu pare li semblava un càstig massa dur. L’horroritzava. Mai no explicava a ningú què volien dir aquestes dues inicials. Ell les escrivia sense punts (JR) i assegurava que aquest era el seu nom. No es tractava de cap abreviació. Es deia JR i punt.\nL’autor va estudiar a Yale i, posteriorment, va deixar enrere la idea de ser advocat per provar de fer de periodista. Va ser un dels 'xicots de les fotocòpies' del New York Times, després d'estar un mesos venent roba de la llar, amb molt èxit, en uns grans magatzems. Queda clar que, al final, tot li va sortir més o menys bé: L’any 2005 va guanyar el Pulitzer. Va patir molt, però va acabar fent allò que volia. La gran passió d’en JR, que estava per sobre de la resta de coses, va ser beure molt alcohol al Dickens, que després es va convertir en el Publicans. S’hi va passar hores i hores. Aquest bar de Manhasset, a l’estat de Nova York, va acabar sent casa seva. Hi anava quan tenia set o gana, quan estava cansat, trist, content, quan buscava amor o sexe. SEMPRE. Era el seu salvavides i, de vegades, tot i que no se n’adonava, la corda que portava lligada al coll. Tot i res a la vegada.\n“El bar de las grandes esperanzas”, un retrat del Publicans i de la seva gent, és un llibre coral. Allà, en JR va conèixer personatges apassionants, com per exemple Poli Bob, Bobo, Joey D, Jedd, Winston, Bill, Bud o Cager. Amb tots ells hi va fer una gran amistat. De fet, el llibre és un cant a l’amistat i a la companyonia. Segur que és una obra per llegir mentre et beus un martini amb vodka, un whisky o un 'destornillador'. En alguns moments, podríem dir que les seves pàgines fan pudor d’alcohol. Les passions d’en JR eren el Publicans i la Sidney, una xicota que va ser la seva parella en unes quantes fases de la joventut. Sempre s’acabava de la mateixa manera, quan descobria que ella l’enganyava amb un altre.\nEl llibre té 41 capítols, als quals cal sumar-hi el pròleg i l’epíleg. En JR parla d’amistat, però també de família. A la Lana, la seva mare, la presenta com una dona extraordinària. Diria que va néixer només per patir. També és tot un personatge el tiet Charlie, addicte a les apostes i, com nom, també a l’alcohol. Un perdedor convençut! Era cambrer del Publicans i adorava al seu cap, l’Steve, que era com un pare pels treballadors i els clients del local. El cosí McGraw també apareix en moltíssimes pàgines. Era una promesa del beisbol que no va poder arribar tan lluny com somiava, ell... i sobretot la seva mare! Dues referències per acabar: Frank Sinatra –el seu cantant preferit- i “El gran Gatsby”, un llibre del qual parla unes quantes vegades.\nEn l’epíleg, Moehringer fa referència l’atemptat de les Torres Bessones, que va marcar un abans i un després en la societat americana. Hi va perdre familiars; i també amics. La “Casa Merda” era la casa del seu avi, on tothom anava a viure quan no tenia diners ni ganes d’anar a cap altre lloc. Tot s’aguantava amb cinta adhesiva, però s’aguantava. Al final, en JR va fer gala d'una part de la capacitat de sacrifici de la seva mare... i se’n va sortir. Moehringer també és l'autor "Open", la biografia d'André Agassi, a qui cita un cop en aquest llibre. De fet, "El bar de las grandes esperanzas" (The Tender Bar) és el llibre preferit del tenista. Per això va ser ell qui va escriure les seves memòries.\n"Telefoné a mi madre y le conté lo de Irlanda. Ella aspiró hondo. A ti no te hacen falta unas vacaciones. Lo que te hace falta es levantarte del suelo y volver a subir al caballo. Pedir trabajo en periódicos más pequeños, hacer lo que te recomendaron en el Times, y después dentro de un par de años, volver a pedirles trabajo a ellos. Aquello me sonaba a la misma cantinela del 'vuelve a intentarlo' que no me había llevado a ninguna parte, y yo quería, precisamente, decirle adiós a todo aquello. Le dije a mi madre que estaba 'cansado', escogiendo conscientemente aquella palabra que le había tomado a McGraw, sin tener en cuenta que estaba llena de significado para ella. Mi madre llevaba veinte años cansada, me dijo. ¿Desde cuándo estar cansado era excusa para dejar de intentar algo?".\nPublicat per Jordicine a 9/30/2015 04:55:00 p. m.


IB3 | Les reserves hídriques s’incrementen un 5%\nLes reserves hídriques s’incrementen un 5%\tPortada > > Les reserves hídriques s’incrementen un 5% Les reserves hídriques s’incrementen un 5% El nivell, però, encara no és òptim comparteix\nLes plogudes de les darreres hores han fet que l’aigua comenci a córrer lleugerament al torren d’Almadrà, al seu pas pel municipi de Lloseta. Als aqüífers, les precipitacions s’han traduït en un increment del 5 per cent en les reserves d’aigua. La situació millora especialment a Mallorca, on les unitats de demanda del nord, del pla i de Palma han sortit de l’alerta per sequera. Tot i això, l’estat de les reserves hídriques encara no és òptima.\nTot i que la tardor no està essent especialment plujosa, el camp agreix l’aigua que es va acumulant en dies com avui. Pluges que sumen al voltant de 10 litres per metre quadrat al Raiguer i al Pla i que beneficien tots els cultius sense excepció: des dels farratges fins als arbres fruiters o l’hortalissa.\nA la Serra de Tramuntana, aquesta tardor han caigut 100 litres per metre quadrat manco del que és habitual, la qual cosa impedeix que els embassaments de Cúber i el Gorg Blau es recuperin.


El govern de Catalunya no aprovarà els pressupostos si Pedro Sánchez no ofereix una "solució política" - À Punt\nEl govern de Catalunya no aprovarà els pressupostos si Pedro Sánchez no ofereix una "solució política"\nEl Consell rebutja la proposta d'un nou estatut del president del govern central i insisteix a reclamar l'autodeterminació.\nLa portaveu del Consell de Catalunya, Elsa Artadi / David Zorrakino (Europa Press)\nEl govern de Catalunya manté el 'no' a aprovar els Pressupostos Generals de l'Estat (PGE), i condiciona el suport als comptes al fet que l'executiu central els oferisca una "solució política".\nHo ha comunicat la portaveu del Consell, Elsa Artadi, en la roda de premsa posterior a la reunió dels membres del govern català.\n"Ara mateix estem molt lluny", ha anunciat Artadi durant la seua intervenció, que es produeix després de l'oferta d'un nou estatut amb més autogovern per a Catalunya, sobre la qual el president del govern espanyol, Pedro Sànchez, ha insistit en una entrevista a l'agència Efe.\n"Estem en la mateixa situació que fa dos mesos", ha explicat la portaveu del Consell de Catalunya, que ha tornat a insitir que la solució passa per exercir l'autodeterminació, una petició que han traslladat "més de vint vegades i en formats molt diferents".\nBassa demana no deixar caure el govern socialista\nLa posició del Consell català contrasta amb la petició que aquest dimarts ha fet l’exconsellera Dolors Bassa, una de les líders sobiranistes en presó preventiva, perquè els independentistes no facen caure el govern socialista, ja que l’alternativa d’un executiu de PP i Ciutadans seria pitjor per a Catalunya.\nArtadis, però, ha traslladat tota responsabilitat sobre el seu futur al govern espanyol mateix, que ha recordat també que té la potestat per a avançar les eleccions, i ha explicat que malgrat les seues declaracions, Bassa no ha donat un aval als pressupostos generals.\nTambé aquest dimarts el govern de Catalunya ha aprovat autoritzar els diferents departaments de la Generalitat perquè puguen proporcionar atenció i suport als expresidents amb l’objectiu que puguen viure amb dignitat “en totes les etapes de la vida”. Artadi ha recordat que la iniciativa sorgeix de la necessitat de donar resposta a les “necessitats específiques” de l’expresident Pasqual Maragall, que pateix una malaltia degenerativa, i ha desvinculat la decisió de la situació de Carles Puigdemont.


COSA by Petiso - 19-9-2009\nProgramació del dia 19-9-2009\nNomés a partir de la data 19-9-2009\n15:42 (tv3) Rocky 2\nProducció: Irwin Winkler i Robert Chartoff per a United Artists, 1979 (Estats Units)\nIntèrprets: Sylvester Stallone (Rocky Balboa), Talia Shire (Adrian), Carl Weathers (Apollo Creed), Burt Young (Paulie), Burgess Meredith (Mickey)\nRocky Balboa és a l'hospital, amb el dubte de si podrà tornar a lluitar. Els seus somnis de guanyar el campionat de pesos pesants se'n van en orris quan el metge li aconsella allunyar-se del ring a causa d'una greu ferida en un ull. Rocky intenta començar una nova vida fora de la boxa amb la seva esposa Adrian. Però això li costa més del que es pensava: es malgasta els diners guanyats com a boxejador i viu envoltat de paràsits que l'acaben d'espoliar. Aviat, Rocky es torna a plantejar el retorn al ring: no sap fer res més.\n16:44 (k3) En Carles i la Laia: tot és diferent i res no és igual\n17:50 (tv3) Sense sortida\nSENSE SORTIDA (No way out)\nProducció: Orion, Neufeld, Ziskin i Garland, 1987 (Estats Units)\nGuió: Robert Garland, basat en la novel·la de Kenneth Fearing\nFotografia: John Alcott (Metrocolor)\nIntèrprets: Kevin Costner, Gene Hackman, Sean Young, Will Patton, Howard Duff, George Dzundza\nEl Pentàgon encomana a un oficial que investigui l'assassinat a Washington d'una noia de vida alegre, amb qui ell havia estat relacionat sentimentalment. El primer sospitós és un espia soviètic a qui s'havia vist prop del pis de la noia la nit del crim. Però a mesura que avança la investigació, les pistes apunten cap al mateix oficial.\n22:22 (tv3cat) Ficció\nIntèrprets: Eduard Fernández (Àlex), Javier Cámara (Santi), Montse Germán (Mònica), Carme Pla (Judith) i Àgata Roca (Sílvia)\nÀlex és un director de cinema que intenta acabar el guió del seu proper film. Amb aquesta excusa decideix marxar uns dies, deixar la dona i els fills i instal.lar-se a casa d'un amic en un poblet de muntanya. Un indret tranquil i solitari, ideal per al seu propòsit. Allà coneixerà la Mònica, una violinista de vacances¿\n00:37 (tv3) El rector\nProducció: James T. Davis per a TriStar Pictures, 1987 (Estats Units)\nDirecció: Christopher Cain / Durada: 105 minuts\nGuió: Frank Deese\nFotografia: Arthur Albert (color)\nIntèrprets: James Belushi (Rick Latimer), Louis Gosset Jr. (Jake Phillips), Rae Dawn Chong (Hilary Orozco), Michael Wright (Victor Duncan), J.J. Cohen (White Zac), Esai Morales (Raymi Rojas)\nRick Latimer ha fracassat en el seu matrimoni i també en la seva carrera de professor a causa de les seves disbauxes. En lloc d'acomiadar-lo, l'envien a l'institut més difícil i de pitjor reputació de la ciutat. Bandes de delinqüents imposen la seva llei en una superpoblació escolar ben poc motivada pels estudis. Rick, que vol rehabilitar-se, decideix netejar l'institut amb l'ajuda del cap de seguretat i declara la guerra als capitostos més perillosos.\n03:00 (300) DES DE L'ÀFRICA ENS ARRIBEN ELS BRAMS\nDES DE L'ÀFRICA ENS ARRIBEN ELS BRAMS (Africa Screams)\nProducció: Edward Nassour, 1949\nDirecció: Charles Barton\nGuió: Earl Baldwin\nFotografia: Charles Van Enger (blanc i negre)\nIntèrprets: Budd Abbott, Lou Costello, Clyde Beatty, Frank Buck, Max Baer, Buddy Baer\n"Africa Screams", que es va estrenar a l'estat espanyol amb el títol "La minas del rey Salmonete", és una de les seves típiques paròdies. En aquesta ocasió, la parella còmica es troba ficada enmig d'un safari a l'Àfrica, encara que els fan por fins i tot els gats. El pretext de l'aventura africana és un mapa que condueix a un tresor i que només l'encarregat d'una llibreria, Abbott, coneix de memòria.\n04:03 (tv3cat) Ficció\n04:20 (300) UN GRAN TIPUS\n05:30 (300) Salomé va ballar aquí\nSALOMÉ VA BALLAR AQUÍ (Salome, Where she Danced)\nPoducció: Walter Wanger per a Universal, 1945\nDirecció: Charles Lamont / Durada: 90 minuts\nGuió: Laurence Stallings, basat en una història de Michael J. Philips\nFotografia: Hal Mohr i Howard Greene (technicolor)\nIntèrprets: Yvonne De Carlo (Salomé), Rod Cameron (Jim), David Bruce (Cleve), Walter Slezak (Dimitioff), Marjorie Rambeau (Madame), Albert Dekker (Von Bohlen)\nAnna Maria, més coneguda per "Salomé", va ser ballarina a la cort de Berlín i, al mateix temps, espia al servei dels austríacs. Quan el seu amant va morir a la batalla de Sadova, Salomé va fugir als Estats Units\namb Jim, un periodista nord-americà. Durant una gira per l'Oest, Salomé coneix Cleve, un proscrit que se\nn'ha enamorat i que deixa de fer un atracament per endur-se-la a San Francisco. En aquesta ciutat, Salomé\nsedueix un rus, que li regalarà un teatre.\n09:24 Globeriders - El nord de Tailàndia\n10:22 Els Dom Tom vistos des del cel - La Reunió vista des del cel - La muntanya i la costa\n10:32 Els últims espais verges - Àfrica: Kilimanjaro\n11:32 Món natural - Els recol.lectors de mel del Nepal\n12:21 Zoom - Escenes d'un poble - Cocullo, Itàlia\n12:22 Zoom - Els ballarins de Kathakali - Kerala, Índia\n12:34 Terminator: les cròniques de Sarah Connor - Cap. 25 Mentre uns dormen, els altres han de vigilar\n13:23 Crackòvia - Cap. 36\nEl programa estrena temporada amb alguns fitxatges nous, com l'actor Bruno Oro, que s'incorpora a l'equip per donar vida a Ibrahimovic i Cristiano Ronaldo. Guardiola i els seus jugadors s'enfronten contra el líder, el Getafe. Víctor Patsi farà el resum d'aquest partit. A més, l'Espanyol s'enfronta al Madrid i estrena nou vestidor. També es presentarà el delfí de Laporta. Es veurà com Eto'o prepara el partit de Champions contra el Barça.\n14:16 Tot un món - Criquet català\n15:42 Tarda de cine - Rocky 2\n17:50 Pel·lícula - Sense sortida\n19:52 Al vostre gust - + info\n21:52 El partit - F. C. Barcelona - At. Madrid\n00:01 El vestidor - El vestidor\n00:37 Pel·lícula - El rector\nRick Latimer ha fracassat en el seu matrimoni i també en la seva carrera de professor a causa de les seves disbauxes. En lloc d'acomiadar-lo, l'envien a l'institut més difícil i de més mala reputació de la ciutat. Bandes de delinqüents imposen la seva llei en una superpoblació escolar ben poc motivada pels estudis. Rick, que vol rehabilitar-se, decideix netejar l'institut amb l'ajuda del cap de seguretat i declara la guerra als capitostos més perillosos.\n02:20 El partit - F. C. Barcelona - At. Madrid\n07:01 Ritmes concert - Manel\n07:41 De prop - Sanjosex\n08:37 Ritmes col·leccions\n09:09 Ritmes cat\n09:43 Sputnik - Leonard Cohen: I'm your man (1ª part)\n10:31 Sputnik - Leonard Cohen: I'm your man (2ª part)\n12:00 Emissió 33D per K33\n07:05 Rovelló - Llisot protagonista\n07:33 Les Tres Bessones - Les Tres Bessones i el príncep feliç\nEl príncep feliç s'ha convertit en una estàtua carregada d'or i de joies i no pot fer el que li agradaria: ajudar els que ho necessiten amb la seva immensa fortuna. Les Tres Bessones i una oreneta intentaran donar-li un cop de mà. Acabarà sent feliç de debò, el príncep feliç?\n08:00 Louie - Louie, dibuixa'm uns cavallets\n08:09 Pepa, la porqueta - La pilota\nAvui, mentre la Pepa i en Jordi jugaven amb la pilota, s'ha presentat la Susanna amb dues raquetes de tennis. A en Jordi li tocarà recollir les pilotes, i aviat se'n cansarà. Sort que de seguida arribaran tots els amics de la Pepa i organitzaran un partit de futbol: els nens contra les nenes! El pare farà d'àrbitre i el primer de fer un gol serà en Ricard! Qui guanyarà?!\n08:17 La Franny i les sabates màgiques - Coses d'óssos\n08:36 La ciutat dels poppets - El Jarci de les papallones\nEl Jarci de les papallones\nLa nova amiga papallona de la Clara ha desaparegut. La Clara i la seva colla la busquen desesperadament arreu de Poppetstown, fins que recorden que a les papallones els agraden les flors, així que decideixen crear un jardí perquè els vingui a visitar.\n08:52 Els petits fantasmes - El club dels aventurers\n09:04 El gat d'en Frankenstein - + info\n09:23 La legió de superherois\n09:48 Els desastres del Rei Artús - El pergamí d'Arusella\n10:19 Keroro - Operació "Pànic a la foscor". A formar! / Operació "Pànic a la blancor". A forma\nOperació "Pànic a la foscor". A formar! / Operació "Pànic a la blancor". A forma\nHi ha una cosa que no podem oblidar: el nostre planeta blau és l'objectiu de despietats invasors alienígenes. Avui, per fi, en Keroro ha decidit atacar de debò. Posarà en marxa la invasió amb els nous invents d'en Kururu: 'el prisma que transforma la llum en foscor absoluta', 'el gas que ho tenyeix tot de blanc' i 'el rellotge de les busques que no es mouen'. No t'ho perdis!\n10:45 Els guerrers Shaolin - El retorn del dimoni\n11:14 El detectiu Conan - Un segrest i una funció de teatre al mateix temps - 1a part\n11:37 El detectiu Conan - Un segrest i una funció de teatre al mateix temps - 2a part\n12:00 Turc per principiants - On perdo la llibertat\n12:24 Turc per principiants - On no vull cap germana\n12:50 Skyland - L'alba d'un nou dia (1a part)\nL'alba d'un nou dia (1a part)\nLa Lena, en Mahad i la seva mare, la Mila, viuen en pau a Babilònia, un bloc de l'exterior de la terra, lluny de la tirania de l'Esfera. La Mila i la seva filla són Seijins (humans amb poders telequinèsics), perseguits per les forces de l'Esfera, que finalment les localitzen. La Mila es queda al bloc perquè la facin presonera. D'aquesta manera, permet la fugida dels seus fills.\n13:11 Skyland - L'alba d'un nou dia (2a part)\nL'alba d'un nou dia (2a part)\nLa Lena i en Mahad aconsegueixen fugir i poc després topen amb una banda de pirates amics que els protegiran. Aquests mateixos pirates escorten en Mahad fins a la nau del seu pare, el Hyperion, que ara ha heretat. Però l'intenta interceptar la Diwan, la lloctinent de l'Oslo, un dirigent de l'Esfera, i en Mahad ha de combatre contra ella per tornar amb els pirates a Puerto Ángel, on continuaran la lluita per trobar la seva mare i derrotar l'Esfera.\n13:32 Skyland - La gran muralla\nUn antic amic del Vector envia notícies a Puerto Ángel. Creu que pot tenir una pista sobre la situació de la Mila. Tota la colla viatja cap a Ningxia, un bloc xinès que l'Esfera està envaint, i els fan presoners. A la presó coneixen l'amic del Vector, el mestre Hailong Zalo, un Seijin molt poderós. Finalment aconsegueixen fugir, i en Zalo es connecta psíquicament amb la Lena per fer-li arribar un missatge de la seva mare. Alhora li comunica prou força perquè derroti les forces invasores i es pugui escapar definitivament amb en Mahad.\n13:56 Creature comforts - El circ\n14:05 Creature comforts - A cal veterinari\n14:14 Vaca i pollastre - Cap. 3 Viuen - Qui és la supervaca? - Viatge al fons del mar\n14:36 Sweesters -virtual room- - El visitant\n14:38 Sweesters -virtual room- - Interrupcions\n14:41 El detectiu Conan - La màgia de les deduccions d'en Conan i en Heiji - Els trucs\n15:02 El detectiu Conan - La màgia de les deduccions d'en Conan i en Heiji - La casa\n15:29 Club Super3\n15:29 Erky Perky - + info\n15:41 Erky Perky - + info\n15:55 Doraemon - 1ª Hist.: Els caramels dels tres estats. 2ª Hist.: El coixí intercanviador\n1ª Hist.: Els caramels dels tres estats. 2ª Hist.: El coixí intercanviador\nPer suportar una mica més bé la calor, avui en Doraemon ha tret uns caramels que et permeten canviar d'estat sòlid a líquid... i fins i tot a estat gasós! T'imagines de què és capaç en Nobita amb aquest invent?! Més tard, amb el Coixí Intercanviador en Nobita podrà fer realitat els seus somnis. Abans, però, cal saber diferenciar la realitat del somnis! No t'ho perdis!\n16:21 Doraemon - 1ª Hist.: La cançó d'en Doraemon. 2ª Hist.: L'encenador portaguions\n1ª Hist.: La cançó d'en Doraemon. 2ª Hist.: L'encenador portaguions\nAvui els nens del barri hauran d'anar a un altre concert d'en Gegant i, és clar, no saben com fer-s'ho per evitar-ho. Sort que en Doraemon té un invent infalible... però també té intenció de començar la seva carrera musical! Que no els passi res! Per cert, t'imagines un guió que t'obligui a fer tot el que hi està escrit?! Avui ens farem un tip de riure!\n16:44 En Carles i la Laia: tot és diferent i res no és igual - En Carles i la Laia: tot és diferent i res no és igual\n17:08 Una mà de contes - Un autoretrat?\n17:18 Club Super3\n17:18 Petites faules - + info\n17:25 Mila - Un lladre empedreït\n17:34 Bali - Cap. 1 Quin fred que fa\n17:46 Bali - Cap. 3 Ben guapo per a la foto\n17:57 Bali - Cap. 5 Ni gota de por!\n18:14 La llei de Ueki - La llei de la dansa dels cosacs\nLa llei de la dansa dels cosacs\nDesprés de vèncer el primer combat contra en Yun Pao, la Mori encara no se sap avenir del que li espera. El seu primer combat! Si ella no ha fet mai la dansa del cosacs! I, a més, el seu rival és en Kabara, un caçador professional! Si cal, hi deixarà la vida... Si en Ueki no es rendeix, ella tampoc, encara que no tingui poders sobrenaturals.\n18:36 La llei de Ueki - La llei del gat i la rata\nLa llei del gat i la rata\nAl tercer combat del Bloc Dogura la Rinko lluita contra en Kabara, que torna a aparèixer amb el poder de convertir capes en ales. L'escenari és el dels gats i el lluitador a qui es mengin els gats, serà el perdedor. La Rinko ho té molt complicat... li encanten els mixos! Serà capaç de fer servir el seu poder, encara que faci mal als pobres gatets...?\n19:00 One piece - El combat ferotge: El mestre del sabre Zoro contra l'acròbata Cabaji\nEl combat ferotge: El mestre del sabre Zoro contra l'acròbata Cabaji\nEnfrontament entre en Cabaji, l'acròbata, i en Zoro, l'espadatxí. En Cabaji, en defensa de l'orgull del capità Buggy, mostra grans acrobàcies. Acabarà derrotat per en Zoro?\n19:24 One piece - Qui serà el guanyador? Confrontació de forces de les fruites del diable\n19:48 Love Hina - La decisió de la Matoko. L'espasa o l'amor\n20:16 Club Super3\n20:16 Avatar: l'últim mestre de l'aire - La tempesta\n20:39 Avatar: l'últim mestre de l'aire - L'esperit blau\n21:00 Avatar: l'últim mestre de l'aire - L'endevina\n21:30 Jet lag - Trencaments!\n22:05 Jet lag - La salut ho és tot\n22:36 Extres Coproduccions - Pa negre\n23:29 De professio: API - Renovar-se o viure\n00:02 Tot un senyor - Avui es el primer dia\n00:31 Sóc com sóc - Avui fa dos anys\n01:00 Jet lag - Trencaments!\n01:36 Jet lag - La salut ho és tot\n02:06 Cròniques de la veritat oculta - Mort a data fixa\n02:32 Cròniques de la veritat oculta - El poder de la conversa\n03:00 Clàssics del cinema - Des de l'Àfrica ens arriben els brams\n04:20 Clàssics del cinema - Un gran tipus\n05:30 Clàssics del cinema - Salomé va ballar aquí\nSalomé va ballar aquí\nAnna Maria, més coneguda per "Salomé", va ser ballarina a la cort de Berlín i, al mateix temps, espia al servei dels austríacs. Quan el seu amant va morir a la batalla de Sadova, Salomé va fugir als Estats Units amb Jim, un periodista nord-americà. Durant una gira per l'Oest, Salomé coneix Cleve, un proscrit que se n'ha enamorat i que deixa de fer un atracament per endur-se-la a San Francisco. En aquesta ciutat, Salomé sedueix un rus, que li regalarà un teatre.


Fet preocupant que hem de capgirar: la manca de vocació tècnica en les nenes – ESPAI DE COEDUCACIÓ\nFet preocupant que hem de capgirar: la manca de vocació tècnica en les nenes\nAvui que com cada segon d’octubre es commemora el ADA LOVELACE DAY llegeixo aquest titular al diari elnacional.cat: La manca de vocació tècnica de les nenes posa en perill el seu futur laboral\nSegons l’Organització de les Nacions Unides (ONU), la propera dècada 600 milions de nenes adolescents accediran al mercat laboral, però no ho faran en igualtat de condicions respecte als nois de la seva edat. Les raons: discriminació sistemàtica i prejudicis; però també manca de la capacitació que requereixen les professions del futur. La Unicef insisteix : “Una de les vuit grans amenaces amb què s’enfronten les nenes actualment és no poder obtenir les habilitats necessàries per a exercir les feines del futur”.\nA Catalunya i Espanya aquest fet no té a veure amb abandonament d’estudis universitaris per part de les noies ( segons dades d’Eurostat, a les aules de les facultats hi ha 115,6 dones per cada cent homes ) sinó amb la tria d’estudis superiors que segueix marcada per estereotips de gènere. Els àmbits de ciència que interessen les dones són els vinculats amb l’atenció ( medicina, infermeria …) i no se senten tan atretes per àmbits STEM ( enginyeria, informàtica… ) Segurament a causa dels estereotips de gènere en relació al món laboral i la conciliació. Es qüestiona la capacitat que tenen les noies per a formar-se i exercir d’una manera competent en certs àmbits científics. Es pensa encara, per exemple, que les dones tenen menys competències per a les matemàtiques que els homes.\nLa Unió Europea calcula que el 2020 hi haurà 825.000 llocs de treball vacants a Europa relacionats amb la informàtica i les telecomunicacions. Aquests treballs seran inaccessibles per a les dones si renuncien a estudiar aquestes carreres. Les vocacions STEM es consideren les carreres del futur; si les nenes senten menys interès per aquestes matèries, en el futur en el mercat laboral les dones seran menys competitives i estaran menys representades en la presa de decisions, la qual cosa pot comportar més discriminacions.\nCal pensar i encoratjar qualsevol iniciativa que contribueixi a pal·liar aquesta situació incidint ja a edats primerenques.\nPosted on 08/10/2019 08/10/2019 Author Carme TorrijosCategories Ciència\nPrevious Previous post: Una lectura de les rondalles d’Antoni M. Alcover des de la perspectiva de gènere\nNext Next post: En relació a l’Ada Lovelace Day


El festival, amb un cartell sense revelar, combina grans noms amb artistes per descobrir\nACN Sant Pere de Ribes.-El germà petit i més enigmàtic del festival Vida, el Secret Vida, ha arrencat aquest divendres a la tarda a la Finca Mas Solers amb una combinació de grans noms amb artistes per descobrir. Un de les grans apostes de la nit ha estat José González, que ha fet valdre el seu directe a la sala Hispano Suiza davant d’un públic entregat. El cantautor i guitarrista suec d’origen argentí ha pres el relleu de Ferran Palau, que just abans havia actuat a la sala Grace, i del jove compositor belga d’origen egipci i libanès Tamino, que ha presentat el seu àlbum de debut ‘Habibi’.\nQuan el presentador del programa ‘Hoy empieza todo’ de Radio3, Ángel Carmona, mestre de cerimònies de la nit, ha donat algunes pistes del primer cap de cartell de la nit el públic ha començat a corejar el seu nom, i és que malgrat que González ha visitat en diverses ocasions Catalunya, es guanya el públic a cada actuació. El cantautor ha fet ressonar alguns dels grans ‘hits’ de la seva carrera, entre els quals la particular adaptació de ‘Teardrop’ de l’àlbum ‘Mezzanine’ de Massive Attack. Veu i guitarra per encendre el foc El jove compositor belga d’origen egipci i libanès Tamino ha estat l’encarregat d’encetar el certamen amb el seu àlbum de debut ‘Habibi’. Amb només 21 anys, el músic va passar d’actuar en cafeteries a formar part del cartell d’un dels festivals més grans de Bèlgica.El so absorbent de la veu de Tamino acompanyada de diverses guitarres han ressonat a una sala Hispano Suiza plena a vessar. Vinculat a la música des de petit, els seus pares li van posar Tamino en record al paper principal per a tenor a l’òpera ‘La flauta màgica’ de Mozart. El circuit del festival s’ha desplaçat després fins a la sala Grace, amb l’actuació del músic Ferran Palau. El compositor i cantant ha presentat peces del seu tercer disc en solitari, ‘Blanc’, que repeteix la fórmula que ha batejat com a ‘pop metafísic’.


Pressupostos Generals de l'Estat i 25 d’abril! - Tercera Información -Tercera Información\nRedacció • País Valencià • 23/04/2017\nEls darrers Pressupostos Generals de l’Estat (PGE) han castigat de nou, i discriminat, el País Valencià. Una humiliació que patim sistemàticament des de fa molts anys. Les valencianes i els valencians som l’11% de la població de l’Estat i rebrem el 5%.\nAmb aquestos PGE som els que menys rebem per habitant: 119 euros front a una mitjana estatal per càpita de 185 €. Les inversions baixen 209 milions respecte de 2016 (un 33% menys). Aportarem a l’Estat uns 6.000 milions d’euros a l’any que no retornaran al País Valencià malgrat estar sota la mitjana del PIB (som l’únic territori on es dóna aquesta situació: uns altres no sols no pagaran a l’Estat sinó que rebran recursos de l’Estat). És l’espoli que patim.\nL’Estat té un deute històric de desenes de milions d’euros que s’han perdut pel camí (dels recursos aprovats per al País Valencià i que s’haurien d’haver invertit). Per acabar d’adobar-ho patim la submissió al deute amb l’Estat lligat al préstec que ens concedeix el Fondo de Liquidación Autonómica (FLA). És la quadratura del cercle de l’espoli: reben els nostres impostos, ens retornen una mínima part als PGE i ens “presten” (amb interessos) un poc més, en forma de deute, per mantenir el dèficit imposat per l’Estat i la troika: un negoci redó per a l’Estat.\nEl resultat de tot açò és la precarietat d’inversions en sanitat, en educació, en despeses socials, en infraestructures, i en tota una sèrie d’inversions vitals per al País valencià que afecten directament a les classes populars en forma d’atur, precarietat laboral, pobresa, etc.\nDes de la PDaD considerem necessària la mobilització del Poble Valencià en defensa dels nostres interessos com a poble, ja siga al costat, davant o darrere de les nostres institucions. La mobilització popular ha de donar suport a les denúncies i actuacions de les nostres institucions, ha de transmetre els nostres representants la força necessària davant de l’Estat i del govern d’Espanya, i a més ha de servir per empoderar-nos com a poble, per assumir la nostra capacitat de Decidir el nostre futur.\nEn els pròxims dies, començant pel 25 d’abril i continuant amb la presentació dels PGE, diverses organitzacions polítiques, sindicals i socials, entre elles la PDaD, convocarem manifestacions i actes de rebuig contra aquesta discriminació de l’Estat Espanyol i del seu govern cap al poble valencià. Us animem a participar i a demostrar que no som un poble adormit sinó un poble que sap lluitar i respondre amb decisió a la injustícia, l’ofensa i la provocació.


Club Atletisme Gavà: Doblet de medalles pel CAG al campionat sub-18\nDoblet de medalles pel CAG al campionat sub-18\nEl Club Atletisme Gavà ja pot gaudir d'una nova estrella. Sens dubte, l'aparició del Manu Gómez ha estat una de les més destacades dels últims dos anys. L'any passat va guanyar medalla al sub-18 al 200mll i aquesta temporada ha seguit l'evolució, aconseguint la victòria al 100mll i el sots-campionat del 200mll. A més d'ell, dos atletes més van mostrar les seves qualitats a Palafrugell.\nEl podi del 100mll on el Manu Gómez apareix com a primer\nEl Campionat sub-18 de Catalunya es va celebrar a la mateixa vegada que el Meeting Internacional, en una jornada maratoniana durant tot el dissabte, que ens va deixar grans moments pel club. Tres van ser els atletes que hi van participar.\nDurant el matí vam veure com el Roger Morales competia a la javelina, prova amb la que poc a poc va avançant i millorant. Al final de la jornada, el Roger acabaria 10è amb una marca de 37.18m, essent el primer el seu millor llançament. En el disc, el Roger acabaria 8è en una marca de 32.47m.\nA més a més, la Natàlia Grau es va plantar a la final del 400mll amb una excel·lent marca de 1:01.62s, rècord personal i cada vegada més aprop de l'objectiu de poder baixar del minut. Sens dubte, haver arribat a la final ja és un autèntic premi. Un cop allà, ho va lluitar tot, però només va poder acabar 7ena, amb una marca d'1:05.02.\nEl gran triomfador del dia va ser el Manu Gómez. No només va ser capaç de plantar-se a la final del 100mll i del 200mll amb molt poca estona de diferència, també demostraria un gran poder de concentració en les finals, gairebé les últimes de la llarga jornada, aconseguint la victòria en el 100mll amb una marca d'11.23s, rècord personal i segona millor marca del club de la història. A més, aconseguiria la medalla de plata al 200mll amb un marca de 22.80s, suficient per adquirir un nou trofeu. Des de la Natàlia Florentín ara fa sis anys, cap atleta de velocitat era capaç de guanyar un campionat sub-18.\nEl podi del 200mll, on el Manu va ser sots-campió\nExcel·lent campionat de tots ells demostrant un cop més l'alt nivell del club pel que fa als atletes que surten de l'escola i que encaren l'atletisme sènior amb moltes garanties.\nResultats del campionat sub-18 de Catalunya, aquí


Premsa de Canaletas respecte al COVID-19 Dispensador d'aigua i fonts d'aigua - Canaletas fabricació de dispensadors d'aigua\nPremsa sobre novetats de Canaletas referents al COVID-19\nDesprés de l'esclat de la crisi causada pel coronavirus, la companyia fabricant de fonts d’aigua Canaletas ha experimentat un augment important en la demanda de fonts de “mans lliures”, unes fonts que no necessiten l’ús de les mans per funcionar. Aquest increment de la demanda prové tant d’Espanya com de diversos països europeus.\nEn els models de fonts d’aigua de “mans lliures” l’aigua s’acciona prement un pedal d’acer inoxidable integrat a la font o mitjançant un sensor remot frontal. Canaletas té una àmplia experiència en aquest tipus de fonts, ja que fa dècades que les fabrica per a moltes empreses, sobretot del sector de l'alimentació i farmacèutic, uns segments que segueixen uns estàndards d’higiene\nLlegir més: : https://revistamundovending.com/empresas/aumenta-la-demanda-de-fuentes-de-agua-manos-libres\nRecomanacions per a l'ús de fonts d'aigua davant la COVID-19\nAixí i tot, Canaletas recorda a tots els usuaris que la forma més higiènica i innòcua d’utilitzar fonts d'aigua per beure, reomplir gots o altres recipients és mitjançant un assortidor del qual l’aigua surt de baix cap a dalt.\nAixò és per diversos motius:\n- El assortidor està protegit per un orelló protector perquè no s’hi pugui apropar la boca.\n- Per reomplir qualsevol recipient, forçosament s’ha de fer en el tram per on cau l’aigua. Físicament és impossible fer-ho tocant el assortidor.\n- El flux d’aigua cap a fora impedeix que qualsevol bacteri o virus pugui retrocedir per l’aigua.\n- L’aigua que no s’aprofita va directament al desguàs. En el cas de fonts d’aigua amb omplegots o ompleampolles, són segures d’utilitzar si es pren la precaució de no tocar el final del tub amb la boca de l’ampolla.\nLlegir més: https://www.revistamundovending.com/empresas/fuentes-de-agua-en-tiempo-de-coronavirus


Inici | Contacte Santoral | Vocabulari religiós | Actes Sant Fructuós Dilluns, 12 de novembre de 2018\nSant Josafat -\nSelecciona el periode:\nPeríode romà Període visigòtic Període de la Reconquesta Període de l’edat mitjana El segle XIII El segle XIV El segle XV El segle XVI El segle XVII El segle XVIII El segle XIX El segle XX El postconcili Vaticà II\nA partir de la Carta als romans 15,24, neix una tradició segons la qual sant Pau va visitar Hispània. La mateixa tradició relaciona aquesta visita amb Tarragona —Tàrraco era, aleshores, una ciutat políticament molt important. Popularment es relaciona aquesta vinguda amb una pedra situada al fonament i al costat de la capella de Sant Pau (ara a l’interior d’un dels claustres del Seminari Conciliar Pontifici), que pertanyia a l’antic hospital dels canonges, des d’on l’Apòstol hauria predicat.\n259 En temps de les persecucions decretades pels emperadors Gal·liè i Valerià, van ser cremats a l’amfiteatre de la ciutat Fructuós, bisbe de Tarragona, i els seus diaques, Auguri i Eulogi (21 de gener). Les actes del seu martiri figuren entre les set úniques que l’Església considera autèntiques. Són les més antigues de la Península, i constitueixen el primer document escrit sobre el cristianisme. Pressuposen una Església ben organitzada i viva.\n385 El bisbe Himeri consulta al papa Damas alguns dubtes sobre afers de disciplina eclesiàstica. Mort aquest, li contesta el seu successor, el papa Sirici (11 de febrer). Es tracta de la primera decretal que un papa dirigeix a un bisbe de l’Església llatina: li mana que faci complir les seves prescripcions als bisbes de la seva província i també als gallecs, bètics i lusitans. Apareix, per tant, l’estructura provincial de la Tarraconense i, fins i tot, la primacia a nivell peninsular.\n420 Essent bisbe Titianus, el monjo Frontó té una destacada intervenció contra grups priscil·lianistes.\n465 El bisbe Ascani escriu al papa Hilari per fer-li algunes consultes de disciplina eclesiàstica. Els termes de la resposta el refermen com a metropolità (30 de desembre).


Miquel Servet, mística i ciència del pneuma\nEl llenguatge de l'aire\nCos, ment i entorn.\nd’agost 20, 2016\nLa nostra ment no 'representa' la realitat. La memòria no és una còpia ni un esbós de la realitat. El passat no és a la memòria. Hi és tan poc com hi és el futur. La ment és activitat mental present, no és els continguts mentals que produeix sobre el que ja ha passat o el que pot passar. El cervell és sensible a l'experiència, sí, però només això. Amb les nostres experiències, amb algunes més i amb altres poc o gens, queden marques de memòria, però res més. Que en aquestes marques hi volguem veure una representació o un esbós de la realitat és degut al biaix de la nostra visió antropocéntrica i psicologitzant, que subtitueix la realitat pels continguts del pensament. La nostra ment no treballa com un ordinador, com senyala R Epstein. La nostra memòria no enmagatzema ni tanta informació ni ho fa de la mateixa manera que un ordinador. El cervell el que fa és ressonar amb la realitat; és com una caixa de ressonància que, com tot, funciona en l'actualitat del present, no en…\nde maig 02, 2012\nL’obra de Servet és única en l’intent d’unir dues esferes de la raó humana aparentment tan allunyades com són el cos de creences de la mística cristiana, per una banda, i l’experiència empírica i el coneixement científic, per l’altra. De sempre, en la història de la filosofia, en la història de la ciència i en la història de les religions s’ha considerat que són dos àmbits de l’experiència absolutament distints i irreconciliables. Servet, excepcionalment, els va arribar a unir. I ho va fer, precisament, a partir de la idea del pneuma, una mena d’esperit d’aire que penetra en el cos per mitjà de la respiració i la circulació de la sang i que actua de manera molt poderosa sobre la ment.\nServet fa un extens i interessantíssim recull d’escrits cristians que donarien suport a aquesta idea. Fa materialisme a la manera dels grecs antics, però en el seu cas des del mateix bessó del cristianisme i fonamentant-lo en els dogmes cristians.\nMarc Aureli. El guia interior.\nde gener 19, 2016\nEn la vida, si no vols ser desgraciat, hasde trobar el teu camí, la raó vertadera de la teva existència, i no dependre com un titella del que els altres pensin, diguin o facin. Cal tenir clares les idees de què vols i fugir de les distraccions i no actuar per hipocresia o egoisme, pensant adequar-te a les ‘ànimes’ dels altres, les quals en realitat desconeixes (probablement ni tan sols coneixes la teva). Aquesta és la direcció en que has de treballar, manté Marc Aureli a les seves Meditacions. És la teva ànima la que has de trobar i la que has de seguir; has de respectar l’ànima que et pertany i no dependre de l’ànima dels altres, tot i que les has de voler entendre també a les dels altres, però cal que coneguis primer els moviments de la teva ànima, i a partir d’ells els de la dels altres. La principal fita de la nostra vida és conèixer la naturalesa real de la nostra ànima i el seu encaix en les ànimes dels altres.\n“A totes hores, preocupa't amb resolució, de fer el que portes de …\nLa versió de Pitàgores\nde juliol 23, 2012\nEl sistema de creences pitagòric té molts elements en comú amb l’òrfic. L’ànima humana, segons l’escola de Pitàgores i a semblança dels òrfics, no és engendrada ni produïda pel cos, sinó que ve de fora. En el cas dels pitagòrics no es parla ja dels déus com a causa última, sinó que l’ànima dels homes passa a entendre’s com una emanació de l’“ànima universal”, la qual tendria el seu origen en un “foc central de l’univers”. Aquesta ànima universal pot vivificar successivament diferents cossos, i pot existir també en les regions etèries durant algun temps sense estar unida a cap cos humà o animal. Admeten, com els òrfics, la metempsicosi, que du implícita la idea de la immortalitat de l’ànima (vegi’s, p. e., Zeferino González, p 143). Aquesta ànima universal, en definitiva, s’estén per l’espai celeste, on alguna cosa natural com un “foc central” l’origina, i es transmet per l’èter i l’aire cap a totes les criatures, en les quals actua i es manifesta. Són els propis h…\nComentaris dels tractats i sermons d'Eckhart. Idea...\nEl pneuma, l’ànima hipocràtica.\nL'aire rapta la ment. Al·legoria.


Descoberta la pol·linització més antiga: 110 MA\ndilluns, 21 de maig de 2012 17:01\nLa troballa que ha fet aquest equip d’investigadors internacional consisteix en quatre femelles de tisanòpters, amb el cos cobert de pol·len procedent de gimnospermes, que s’han conservat en una peça d’ambre localitzada a Àlaba i que té una antiguitat d’uns 105-110 milions d’anys. Una de les femelles va quedar atrapada en la resina quan transportava 140 grans de pol·len, mentre que una altra en transportava 137 grans. Aquests insectes, de menys de dos mil·límetres de longitud, presenten al cos uns pèls amb petits anells seriats —que no s’havien vist mai abans— que faciliten que es pugui atrapar i transportar el pol·len. Aquests pèls són similars als de les abelles, que compleixen la mateixa funció. També s’han trobat individus mascles, però sense aquests pèls i sense pol·len. Els investigadors descriuen els insectes dins d’un nou gènere, el nom del qual, Gymnopollisthrips, fa referència a les gimnospermes, al pol·len i als trips.\nNotícia 15/5/2012 - Web Universitat de Barcelona


Jordi Martinoy i Camós: de març 2008\nNo és fàcil abordar amb rigor i responsabilitat la qüestió de l'aigua. Menys en un moment de sequera extrema i colpidora com l'actual. I encara menys tenint en compte aquesta tendència tan nostrada a posicionar-nos a cops de pancarta, i a tancar-nos en prejudicis excloents i en els respectius llocs comuns de cada posició partidària -"No al transvassament!", "Sí al Roine!"-. Tot i així, i conscient de què la matèria dóna per molt més que un simple i apressat post en aquest bloc, voldria apuntar algunes notes:\nPrimera.- No hem de caure en les confrontacions entre territoris i en les concepcions patrimonialistes dels recursos hidràulics. Crec que s'ha de tendir al principi d'autosuficiència de cada conca però, mentre això no sigui possible, o en situacions d'excepcionalitat com l'actual, es fa necessari arbitrar mecanismes de solidaritat, com ho faria qualsevol país seriós.\nSegona.- Han passat decenis abans que un govern, com l'actual, programés (amb compromís pressupostari, i és que ja sabem que els brindis al sol surten gratis...) un seguit d'actuacions que han de permetre un augment significatiu dels recursos disponibles. Es poden criticar i considerar més o menys acertats, però el cert és que aquests projectes (estalvi, regeneració, dessalinització, noves captacions, millora de l'eficiència de les xarxes...) podran permetre, per primera vegada en molt temps i en condicions climatològiques normals, un retorn de cabal al riu Ter.\nTercera.- El Ter. Aquests dies hem sentit moltes veus posant el crit al cel contra una possibilitat de transvàs provisional d’aigua del Segre al Llobregat per a situacions d'emergència. S’hi han manifestat en contra polítics, intel·lectuals i responsables institucionals de Lleida, de Tarragona, de les Terres de l’Ebre, de Madrid (de la mà de la Vicepresidenta Fernández de la Vega) i de Barcelona. El curiós és que alguns opinadors de la nostra capital, contraris a aquest projecte i a quelsevol transvassament, ignoren que es dutxen cada dia amb aigua transvassada del Ter. Paradoxalment, amb aquest transvàs s’hi compta, com una variable fixa del sistema. No és qüestionable. Tenen raó els regants i els ajuntaments del Baix Ter quan volen posar sobre la taula de debat l’existència d’aquest transvàs, gran oblidat fora de la nostra demarcació. En qualsevol cas, defenso que si manca aigua a les comarques de Barcelona (on hi viuen tres quartes parts dels catalans), cal que la resta de territoris siguin solidaris. Això sí; en la mesura de les capacitats de cada conca. És evident que no podem carregar totes les necessitats hídriques de Barcelona sobre l’aportació del Ter, un dels rius més estressats i sobreexplotats del país, i amb molt menys cabal que d'altres conques catalanes.\n(Interessants les aportacions sobre la matèria dels amics Rufí a El Punt, i Camil al seu bloc).\nPublicat per Unknown a 19:58 1 comentari:\nPublicat per Unknown a 21:50 2 comentaris:\nPublicat per Unknown a 21:27 1 comentari:\nDissabte a la nit el mític José Luís Urribarri en prou feina aconseguia dissimular la seva incomoditat. Perplexe, no entenia que els ciutadans del seu país votéssin Rodolfo Chikiliquatre per competir a Eurovisión. Urribarri no comprèn, no vol comprendre, uns temps en què s'escullen concursants freakys a través d'eines com el Myspace o els missatges SMS. "Jo no sóc d'eixe món", semblava intuir-se dels seus pensaments...\nAquests darrers dies han passat ràpid i els aconteixaments s'acumulen sense donar-me temps a un relat coherent a través del bloc. L'assassinat d'Isaias Carrasco, els resultats electorals amb majoria absoluta del PSC a Catalunya, els vots per sota dels esperats del meu partit, la renúncia del Conseller Puigcercós... No sé vosaltres, però jo sóc de digestió lenta.\nUrribarri fent un clam al rigor, reivindicant en solitari la seriositat d'Eurovisión mentre la tossuda realitat s'imposa: Chikiliquatre escombra, i representarà Espanya a l'edició del festival que es farà a Sèrbia.\nI una Raffaella Carrá, intemporal com Felipe González, donant fe de tot plegat.\nEstrany l'associar imatges que ens han deixat quatre dies intensos.\nPublicat per Unknown a 21:23 1 comentari:\nÉs curiós, però el dia 9 de març a Catalunya tenim unes eleccions de les quals aquí ningú en parla. Em refereixo a les importants eleccions municipals i cantonals que es faran a la Catalunya Nord, en sistema de doble volta, els propers 9 i 16 de març.\nSobre les municipals, comentar que a Perpinyà hi ha candidats catalanistes amb posicions de sortida en totes les llistes, reflex potser de què el sud i allò català és perceb com a modern i que aporta valor afegit. La candidatura "Amb l'esquerra unim els nostres talens per Perpinyà" reuneix diversos grups d'esquerra i persones independents. L'advocat Enric Vilanova representa ERC. La principal incògnita a la capital del Rosselló és si el conservador Jean-Paul Alduy, l'alcalde incombustible que "heretà" l'alcaldia del seu pare després d'haver-la exercit durant trenta anys, revalidarà. I és que el procés preelectoral i l'elaboració de llistes ha estat molt conflictiu a Perpinyà, tant a la dreta com a l'esquerra.\nSobre les cantonals, dir que aquestes eleccions serveixen per escollir membres del Consell General, el màxim òrgan departamental. Els consellers generals es renoven per meitats cada sis anys. Una meitat s'elegeix coincidint amb les eleccions regionals i l'altra meitat coincidint, com ara, amb les municipals. En aquest cas, el major interès a la Catalunya Nord radica en si el socialista Pierre Bourquin aconseguirà la majoria suficient per mantenir la presidència del Consell. Sembla ser que ho tindrà més complicat que mai. En seguirem parlant...\nPublicat per Unknown a 22:05 1 comentari:


2019, crònica d'un 'sorpasso' anunciat\n'VIA Empresa' parla amb els líders empresarials catalans, que lamenten la manca d'inversió en infraestructures i reclamen diàleg permanent amb els polítics\nMarta Escobar Martí Barcelona. 24 de desembre de 2019 12:45\nLes obres de la Sagrera | iStock\nFeia sis anys que el PIB de la Comunitat de Madrid no superava el de Catalunya, però aquest 2019, la manca d'inversions en infraestructures, la centralitat, la radialitat, tots els AVEs que van a i des de Madrid, però no a Barcelona i un Corredor Mediterrani que passa pel centre d'Espanya -entre altres coses- han rellevat el territori català a la segona posició. No és una gran diferència, però Madrid no passava per davant de Catalunya des del 2013 i ara ho fa amb un PIB de 230.794 milions d'euros, el 19,2% del total de l'Estat, davant dels 228.682 milions d'euros de PIB català, el 19% del total. L'origen del canvi és clar per a l'empresariat català, que reclama diàleg i negociació permanent a la política per arribar a acords que beneficiïn tothom. Lluny d'això, el 2019 ha estat un any marcat per la manca de presa de decisions, per tot un seguit de convocatòries electorals -amb repetició inclosa- i, en conseqüència, la falta de pressupostos i de qualsevol tipus de negociació. De cap actor amb cap altre actor. I, tot i que la vida continua, les converses també empresarials i econòmiques han quedat en stand by.\nSense importar el color ni l'orientació política, l'empresariat sap quin és el camí a seguir per encarrilar la situació i tornar a impulsar Catalunya com l'economia que és (i es mereix ser). Diàleg i negociació. Després d'un any en què diverses veus altertàven d'una possible recessió o desacceleració de l'economia, el balanç del 2019 és més positiu del que a priori podia semblar. "Durant la crisi, les empreses et deien que ho passaven molt malament, ara parlen de temes polítics", explica el president de la Cambra de Comerç de Barcelona, Joan Canadell, a VIA Empresa, que afegeix que ja s'ha demostrat al llarg d'aquests 12 mesos que "cada cop hi ha més exportació, més competitivitat per part de les empreses, les inversions que venen demostren que continuem sent un lloc atractiu i el turisme funciona molt bé".\nCanadell: "Cada cop hi ha més exportació, més competitivitat, les inversions que venen demostren que continuem sent un lloc atractiu i el turisme funciona molt bé"\nSi un sector pot haver-ho passat pitjor és el de l'automòbil i no pas perquè l'economia no vagi bé, sinó per la ràpida transició que viu l'automoció cap a la mobilitat del futur. "El sector de l'automòbil sí que té uns factors que ens poden preocupar, però sembla que el pitjor ja ha passat", assegura Canadell. Però tot i que és cert que el 19% dels afectats per EROs a Catalunya prové d'aquest sector, també ho és que molts d'aquests EROs responen a una transformació de tots els sectors pel canvi cultural que comporta la digitalització.\nUn sorpasso no executat\nMés enllà de tot això, ens topem amb un problema ja recurrent: la falta d'inversions de l'Estat en Catalunya. L'informe sobre l'Impacte econòmic del dèficit d’inversió en infraestructures de l’Estat a Catalunya que presentava feia pocs dies la Cambra de Barcelona ja alertava que l'Estat ha deixat d'executar a Catalunya prop de 8.000 milions d'euros pressupostats en el període entre el 2001 i el 2018. Un impacte econòmic que s'estima en el 3,3% del PIB i en la pèrdua de 111.500 llocs de feina.\nI aquest és un dels principals motius pels quals l'economia madrilenya ha fet el sorpasso a la catalana. El pitjor de la situació no és només que el Govern estatal deixi d'invertir milions i milions d'euros que pressuposta per a Catalunya, sinó que després de la crisi encara ha executat menys percentatge del que contemplaven els pressupostos. Les xifres aportades per la Cambra són dades del Ministeri de Foment i, com posa damunt la taula la institució, "es constata que Madrid ha rebut una inversió sistemàticament per sobre del que estava pressupostat". Segons l'informe citat amb dades del Ministeri de Foment i dades del Departament de la Vicepresidència i d’Economia de la Generalitat, el grau d’execució de la Comunitat de Madrid és del 113,9%, mentre que, a Catalunya, durant el mateix període, és del 65,9%.\nAbad: "Hem de prendre decisions, per exemple en infraestructures, però amb retorn"\nTambé és així en matèria d'infraestructures. Durant el període 2001-2018, a Catalunya "només s’han complert els del 2012, any que justament coincideix amb l’elevada inversió en infraestructures d’alta velocitat". En aquest sentit, recorden que Madrid compta amb l’efecte capitalitat estatal, cosa que "comporta que disposi d’elevades inversions en matèria de serveis estatals i corporatius".\nEl president de la Cecot, Antoni Abad, ja reclamava durant una entrevista amb VIA Empresa que "hem de prendre decisions, per exemple en infraestructures però amb retorn. Per què gastem tot en alta velocitat si l'altra meitat l'haguéssim pogut dedicar a educació, talent innovació i transferència de tecnologia? Ens ho han preguntat mai? Cada quatre anys que votem i ara és cada quatre mesos", es lamentava. Ara es reitera en el mateix: "Són dades objectives i hem d'estar junts a la mateixa taula permanentment".\nPolítica per desencallar l'economia\nEl 2019 ha estat un any molt calent políticament parlant i això ha repercutit en el món empresarial. Tant és així que Foment del Treball, Pimec, CCOO i UGT van signar un manifest conjunt per fer una crida a institucions, partits, entitats socials i econòmiques i a la ciutadania en general a "restablir els espais de convivència i cohesió social que facilitin un clima idoni pel diàleg i negociació que garanteixi l'estabilitat política, econòmica i social". I tant és així que encara ho continuen reclamant i queda com a desig pendent per al 2020.\nJustament per això, el president de Pimec, Josep González, aplaudeix en una conversa amb VIA Empresa els acords polítics: "Veiem molt bé que s'hagi obert aquest procés per desbloquejar i aconseguir coses per Catalunya que fa molt temps que es necessiten". Però, com la resta, insisteix en què això ha de servir per aprovar els pressupostos i que, així, s'incrementi la inversió en infraestructures perquè, recorda, el territori català "té un endarreriment molt fort en quant a xifres per millorar i el percentatge de compliment és important".\nGonzález: "Catalunya té un endarreriment molt fort en quant a xifres per millorar i el percentatge de compliment és important"\nEl president de Foment, Josep Sánchez Llibre, també exigia durant el tradicional brindis de Nadal amb la premsa l'aprovació dels pressupostos "perquè hi hagi estabilitat política" i, després d'aplaudir el principi d'acord, insistia: "No volem ser floreros ni convidats de pedra en decisions importants". "Iniciar el 2020 amb una altra pròrroga pressupostària és un menysteniment per als agents socials i econòmics del país", sentenciava.\nUn 2019 ple d'incerteses polítiques, de manca de diàleg amb els agents econòmics i empresarials i de reivindicacions permanents que també influexen els empresaris, però que obre la porta a un 2020 més dialogant i fructífer. Un 2020 que sona prometedor i que ja deixa entreveure que, tot i que l'economia no creixerà a ritmes accelerats, continuarà anant bé i, el que és més important i com recorda Abad, "ho farà per damunt la mitjana europea".\n2019, la resiliència econòmica valenciana


saragatona: realitats i miratges\nAvui serà un gran dia per a alguns. Els seguidors del Barça i els de les eleccions nord-americanes s’ho poden passar d’allò més bé, o no tant.\nAhir vaig anar seguint per la tele de forma intermitent i no simultània Àgora i Ventdelplà. Mentre el debat se centrava en els dos candidats americans, al dramàtic –què és més dramàtic?- la vida seguia el seu curs aliena a la immediates de les darreres notícies, en un microcosmos que reflecteix la realitat en bona part de la seva complexitat però que a penes parla de la realitat externa. A Ventdelplà apareixen escriptors i editors, però no sabem que els personatges llegeixin cap llibre real (ni tan sols sembla que llegeixin gaire); apareixen amors i desamors, però no se’ns diu res dels amors i desamors que surten als diaris; apareix violència de gènere, però mai no hem sabut quants morts –quantes mortes- s’han produït a Catalunya durant el darrer any; es parla de política i de taxes municipals, però no sabem quins partits polítics es presenten a les eleccions, ni si són nacionalistes, de dretes, d’esquerres o de qualsevol combinatòria; veiem mossos –sobretot una mossa-, però no comenta res del desplegament de la policia autonòmica; els metges, protagonistes importants de la sèrie, no ens parlen de les darreres reivindicacions del seu col·lectiu; els personatges van al cine i al teatre –poc-, però ens volen fer còmplices de les seves pel·lícules ni de les seves obres; alguns treballen al camp, però mai no hem sabut res dels sindicats. A Ventdelplà no es llegeixen diaris ni es mira la tele, ni es fuma, es clar... A Ventdelplà ni demà ni la setmana que ve sabrem què ha fet el Barça avui o qui ha guanyat les eleccions a la presidència dels Estats Units d’Amèrica, i tampoc sembla que els hagi afectat la crisis financera o la que sigui . La vida de Ventdelplà és autònoma, autosuficient, un mirall perfecte, sense ombres externes, de la realitat dels nostres móns. Ventdelplà és la categoria, la resta, tu, jo, nosaltres, Àgora, som les anècdotes que li donem vida. Ventdelplà serà etern, la resta, pura temporalitat.\nAra és quan tocaria parlar de literatura, però avui, ja em perdonareu, vaig curt de temps.\nP.S. Demano disculpes per haver utilitzat sense permís en el títol del post el nom d'un bloc que segueixo sempre amb interès.\nEtiquetes de comentaris: americans, anècdota, catagoria, Ventdelplà\nVentdelplà? Quina ironia de món que no és i podria ser, però no acaba de ser perquè res és com allà sembla ser, m'entens, Pere? Gràcies, amic, petons.\nDiuen que en molts casos, la realitat supera a la ficció. Però, què passa quan la ficció es confon amb la realitat?\nDoncs, molt fàcil, que la realitat se supera a si mateixa.\nOstres, zel i pensador, m'ho compliqueu tant -ja sabeu que la meva línia racional és lineal i primitiva- que no sé si ho acabo d'entendre. De fet potser entenc que la ficció és la (una)realitat i la realitat una ficció. O que la relaitat no és el que sembla i la ficció sí, o que... Reflexionaré sobre les vostres propostes de visió del món.


El Clos Arqueològic de la vil·la romana de Torre Llauder és un dels grans patrimonis de la ciutat. Es tracta, per les seves característiques, d'un jaciment important en l'àmbit català i Mataró en vol treure el suc i explotar-lo turísticament. També en aquest sentit cal entendre l'aposta nascuda en una Festa Major de Les Santes de combinar música –relaxada, això sí– i un entorn tant important.\nPer l'atracció cultural del directe hi ha públic que descobreix les restes arqueològiques. Aquesta és l'equació de 'Tast de Jazz'.\nLa Direcció de Cultura va iniciar aquest projecte conjuntament amb Pere Pons de Fabrés Produccions, especialista jazzístic i actual col·laborador amb l’Associació Jazz Maresme del format actual del Tast de Jazz, per oferir grans concerts de jazz en un entorn agradable ple d’història.\nTorre Llauder: el gran jaciment mataroní\nLa vil·la romana de Torre Llauder de Mataró és una casa senyorial de finals del segle I aC, construïda segons el model d'explotació agrícola de l'època romana, i de la qual actualment es conserva el sector més distingit.\nPer veure aquestes restes arqueològiques, l'Ajuntament de Mataró organitza una visita guiada cada dissabte que recorre les estances dels propietaris, un pati envoltat per un pòrtic de columnes o la instal·lació de les latrines i les clavegueres.\nEl mateix espai acull també des del 2015 el Campus d'Arqueologia de Torre Llauder de la Universitat Autònoma de Barcelona, després de 15 anys de col·laboració entre el Departament de Ciències de l'Antiguitat i l’Edat Mitjana i l’Ajuntament de Mataró.


Extraterrestre | La Finestra Digital\nNacho Vigalondo volia fer una pel·lícula d’extraterrestres. Si el seguiu per Twitter (@Vigalondo) o heu llegit entrevistes seves, ja sabreu que es tracta d’un friki enamorat de tot el que s’anomena (erròniament i ja em penedeixo de fer servir aquest terme) ‘la subcultura’. Però Vigalondo era perfectament conscient de les seves limitacions i per això Extraterrestre treu el màxim partit a un pressupost modest, reduïdes localitzacions i un repartiment composat per 5 actors.\nJulio i Julia no es coneixen però es desperten al mateix llit després de passar junts una nit de festa i borratxera. Ell s’enamora. Ella no i a sobre té parella. Quan Julia s’intenta desfer del noi, s’adonen que estan al mig d’una invasió extraterrestre.\nUn punt de partida que podria ser típic dona lloc a una pel·lícula molt original, que aprofita les seves limitacions i les converteix en virtut. Vigalondo escriu un guió excel·lent, amb una gran caracterització de personatges que esdevenen el motor principal de la pel·lícula. S’allunya dels estereotips (tot i que al principi juga amb ells) per construir persones reals que es mouen en la pantalla mostrant reaccions i mantenint converses properes i creïbles, rellevants, emocionants i divertides. El director té un sentit perfecte del ritme i fa servir els més variats elements per enganxar a l’espectador i, el més important, no s’oblida de cap d’ells i els va recuperant per donar-los un sentit i una funció específica dintre de la trama. Per últim, la pel·lícula té un final preciós, coherent amb la història i amb els personatges.\nEn paral·lel a la fortalesa del guió tenim un repartiment que dona vida als personatges amb precisió i talent, al servei de la història però donant el màxim. Michelle Jenner i Julián Villagrán interpreten a una parella protagonista amb química, tensió sexual i una relació que recorda a les de les comèdies més clàssiques. Carlos Areces i Raúl Cimas tenen uns personatges d’allò més divertits, amb un punt més exagerat però amb moments extremadament hilarants i una progressió dramàtica mesurada per no arribar a cansar. Per últim, cal mencionar a Miguel Noguera, amb un paper breu però molt còmic, que en cap cas defraudarà als seus seguidors.\nExtraterrestre és una gran comèdia, divertida i bonica, ben escrita i interessant, amb sentiment i mala llet, una cosa poc habitual en un món, el de la comèdia, on el més habitual és anar a allò més fàcil.\nCarlos ArecesJulian VillagránMichelle JennerNacho VigalondoRaul Cimas


Tipus de Lletra Weltron 2001 ¦¦¦ Descarregar Tipus de Lletra Weltron 2001\nTipus de Lletra Weltron 2001 Font per descarregar. Tipus de Lletra . Fonts per Word, Windows i MSN Messenger. Família Tipogràfica Weltron 2001 gratis per descarregar. Tipografia Weltron 2001 per disseny web i dissenyadors web. Tipus de lletra i pòlissa de tipus gratis. Famílies Tipogràfiques per PC en Tipusdelletra.com. Fonts TTF per decorar.\nTipus de Lletra Weltron 2001\nDescàrregues: En total 32 vegades i ahir 4 vegades.\nTipografia Weltron 2001\nMapa de Caràcters del Tipus de Lletra Weltron 2001\nDescarregar Tipus de Lletra Weltron 2001\nDescàrregues en total 32. Ahir 4\nTipus de Lletra Weltron 2001 S'ofereix gratuïtament a descarregar i sense drets d'autor. Però si creus que aquest material té drets d'autor, si us plau poseu-vos en contacte amb nosaltres immediatament. Protegim els drets dels creadors


Proposen que el Consell del Moianès ampliï la depuradora sense esperar l'ACA - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nProposen que el Consell del Moianès ampliï la depuradora sense esperar l'ACA\nEl consell d'alcaldes de la comarca debatrà la setmana vinent si ha d'assumir la despesa de forma urgent\nj. sallentmoià 18.01.2016 | 07:51\nTaula rodona sobre la contaminació de la riera de la Tosca, ahir a Moià J. S.\nEl consell d'alcaldes del Moianès debatrà la setmana que ve si ha de ser el Consell Comarcal qui impulsi de forma urgent l'ampliació de la depuradora de Moià, en lloc d'esperar que ho faci l'Agència Catalana de l'Aigua, que no es creu que ho faci abans del 2019.\nLa proposta va sorgir ahir d'una taula rodona organitzada a Moià sobre la problemàtica de la contaminació de la riera de la Tosca, que fa trenta anys que dura i que s'ha agreujat durant l'última dècada. La poca capacitat de la instal·lació, inaugurada l'any 1999, és una de les causes de la brutícia de l'aigua, que sovint presenta escuma i males olors.\nDurant el debat, l'alcalde de Monistrol de Calders, Ramon Vancells (CUP), va ser una de les persones que va defensar la necessitat d'ampliar de forma urgent la depuradora, sense esperar que ho faci l'ACA. "El Consell Comarcal del Moianès té eines per encarregar-se de projectes d'aquest tipus. Per fer-ho, podem buscar ajuts en forma de convenis amb l'ACA o amb qui sigui, però no ens podem permetre quedar-nos de braços plegats". Vancells va recordar que la contaminació de la riera "és un problema d'abast territorial, que afecta la majoria dels municipis del Moianès". Durant l'acte, però, també es van sentir veus alertant sobre l'alt cost que té no només ampliar una instal·lació d'aquest tipus, sinó després mantenir-la i gestionar-la.\nEl regidor de Medi Ambient de Moià, Albert Clusellas, va explicar que l'ACA té catalogada l'ampliació de la depuradora moianesa "en la seva primera tanda d'inversions", davant d'altres zones de Catalunya que no tenen depuradora, "cosa que confirma la importància del problema que tenim". Clusellas va assegurar que, des de l'Ajuntament de Moià, "estem collant i fent pressió".\nDurant l'acte, organitzat per l'associació L'Espuma, La Cosa Nostra, es va deixar palès que, tot i que la depuradora té una dimensió òptima per al volum de població del Moianès, "el problema de la contaminació és industrial". Segons va explicar una representant de l'entitat ecologista El Fanal, "l'ACA ens ha dit que el problema principal és de les connexions deficitàries de les empreses".


En medio de dos mares...el educativo y el económico!: Tibidabo!!\nLa veritat és que o tenia un mal record o l'han millorat el Parc del Tibidabo.\nJa sé que no és gratuït, però us poso aquesta entrada perquè el proper cap de setmana fan 2x1.\nLa oferta estarà disponible fins demà divendres a les 15h.\n2*1 Tibidabo Park\nNosaltres vam anar fa dues setmanes i la petita s'ho va passar d'allò més bé perquè no hi havia qüasi cues (i això que també va coincidir amb una promoció) i podia pujar amb el pare o la mare les vegades que vulgués.\nHi ha zones de picnic i recomano no anar massa tard, perquè cap a les 18h ja comença a notar-se la fresqueta, hem de tenir en compte el grau d'humitat a aquestes alçades!\nAnant cap als banys, una mica amagat, sota l'atracció del Huracàn, hi ha una paradeta que pinten les cares, només donen uns quants números, t'has d'apropar i demanar el teu. Com hi ha bastant cua, us dona temps de fer una atracció de globus que queda al costat, o fins i tot dues!\nHi han atraccions per ben petits, com el tren...Ah! i per l'atracció de l'aigüa nosaltres no vam pujar perquè no anàvem preparats, però a la propera agafarem xubasqueros!\nAl novembre també estàn fent una mostra de titelles. El cap de setmana del 19 i 20 l'espectacle es diu "La Lluna, la Pruna" de Mercè Famis i els passis són a les 13h, 14h, 16h i 17h.\nTeniu en compte que hi ha una modalitat d'entrada que es diu camí del cel...que només podeu pujar a unes atraccions en concret però val 11euros!\nEl Tibibus és gratis amb l'entrada, i més directe que no pas fer toooootes les corves amb cotxe!


⚡ Última hora: El Barça comunica a un dels seus cracks que ja no el vol\nKoeman comunica a Luis Suárez que no compta amb ell, segons RAC 1\nEl davanter uruguaià, que ha jugat les sis últimes temporades al Camp Nou, rescindirà l'any de contracte que li resta amb el Barça\nper Antonio Ramos dilluns, 24 d’agost 2020 - 13:40h\nLuis Suárez tancarà la seva etapa al Barça després de sis temporades. | Instagram Luis Suárez\nL'entrenador del Barça, Ronald Koeman, ha comunicat a Luis Suárez que no compta amb ell de cara a la nova temporada que començarà el pròxim mes de setembre. Així ho assegura RAC 1, a través del periodista Gerard Romero, explicant que el tècnic neerlandès ha trucat aquest dilluns el davanter uruguaià, que el mes de gener farà 34 anys, fent-li saber els seus plans de cara al futur.\nAvanzamos en @rac1\n💣 Ronald Koeman ya le ha comunicado a LUIS SUÁREZ que NO cuenta con él.\n☎ Llamada telefónica esta mañana\nPróximo movimento: 🗣 Acuerdo de rescisión del contrato para confirmar su salida#Barça#mercato@EsportsRAC1pic.twitter.com/HevtjJWwf2\nSegons RAC 1, el pròxim moviment entre el FC Barcelona i el jugador serà la rescissió del contracte de Suárez, que podria tenir el seu futur a l'Ajax d'Amsterdam, que ja s'hauria interessat pels seus serveis. L'uruguaià, que ja va jugar a l'Ajax entre 2007 i 2011, té contracte amb el Barça fins al juny de 2021, amb un salari de 15 milions d'euros nets per temporada.\nLa marxa de Luis Suárez, si acaba confirmant-se, seria la primera d'entre tres o quatre que el club blaugrana vol realitzar entre els jugadors més veterans i més ben pagats de la plantilla. Segons algunes informacions, alguns dels següents en marxar podrien ser Jordi Alba, Sergio Busquets, Ivan Rakitic o, fins i tot, Gerard Piqué.\nTercer màxim golejador de la història del Barça\nLuis Suárez va arribar al Camp Nou l'estiu de 2014, després que el Barça pagués al Liverpool un traspàs de 81 milions d'euros. Durant sis temporades a Barcelona, l'uruguaià ha esdevingut el millor amic de Messi al vestidor i un dels pilars fonamentals dels títols aconseguits per l'equip.\nAmb la samarreta blaugrana, Suárez ha jugat 283 partits i ha marcat 198 gols, sent el tercer màxim golejador de la història del club, només per darrere de Messi i César. La seva millor temporada va ser la 2015/2016, en què va fer 40 gols en 35 partits de Lliga, per un total de 59 dianes en 53 partits en totes les competicions.\nAra mateix: Les 4 ciutats catalanes on s'endureixen les prohibicons pel coronavirus