Setmana Santa de Tarragona: UNA RUTA SOBRE LA SETMANA SANTA BUSCA ATRAURE EL PÚBLIC LOCAL I FORANI\nUNA RUTA SOBRE LA SETMANA SANTA BUSCA ATRAURE EL PÚBLIC LOCAL I FORANI\nConsistirà en visitar, almenys, quatre de les esglésies més significatives en la història tarragonina\n«Volem que la gent de Tarragona i els turistes puguin conèixer, en profunditat, l’origen i l’evolució de la Setmana Santa». Així és com el president de l’Agrupació d’Associacions de la Setmana Santa de Tarragona, Joaquim Julià, explica que, enguany, duran a terme una ruta per explicar una de les festes més esperades del calendari litúrgic. La voluntat de l’agrupació és obrir els espais a totes aquelles empreses o grups privats que vulguin treballar per portar el seu públic, ja sigui local o forani, i donar a conèixer la celebració en detall.\nMostra permanent dels passos a Sant Agustí. Foto. Daniel Pallejà\n«Exigirem que, almenys, es visitin quatre de les esglésies principals, entre elles la de Sant Agustí, la de Sant Miquel del Pla, Sant Llorenç i de Nazaret», descriu Julià. L’entitat religiosa treballa per dur a terme la ruta durant els dies de Setmana Santa –la qual es desenvoluparà entre el 29 de març i el 5 d’abril–, i es podria repetir anualment. El president de l’agrupació destaca que, en les pròximes setmanes, instal·laran un seguit de panells informatius en les diverses parròquies, per tal de definir el recorregut i deixar constància dels motius de la ruta. Tot i que aquesta se centrarà en la seu de l’entitat –l’església de Sant Agustí– i en tres de la Part Alta, també es permetrà accedir a l’església de Sant Nicolau de Bari, que se situa a la Part Baixa. «Obrirem l’església que es troba prop de l’estació de trens a tot aquell que ho demani, però les que estaran més exposades al públic seran les altres quatre», afegeix Julià.\nDe moment, algunes de les empreses especialitzades en la guia de visitants i que podrien utilitzar la ruta són Auriga Serveis Culturals i Iber Arqueologia Patrimoni i Turisme. D’aquesta manera, Joaquim Julià creu que part de la història i del culte tarragoní «podrà arribar a la gent que ve de pas i que acudeix a rutes com la dels Primers Cristians».\nLa ruta destacarà elements com els passos de l’església dels Pagesos o el seguit de cartells de la Setmana Santa que es troben a l’església de Sant Miquel del Pla. A la vegada, però, la ruta es focalitzarà en l’església de Sant Agustí, la qual acull, des del passat dissabte de la Passió, nou misteris que, fins al moment, no es podien exposar per manca d’espai. Cal recordar que la voluntat d’impulsar la Setmana Santa tarragonina ja es va iniciar l’any passat quan la seu va fer reformes per acollir aquesta exposició permanent.\nEls passos dels Natzarens a Sant Miquel del Pla. Foto: Daniel Pallejà\nD’altra banda, des de l’entitat estan disposats a ampliar l’horari d’obertura del recinte de Sant Agustí. Actualment, l’espai resta obert –de dilluns a divendres– de dos quarts de set a dos quarts de vuit del vespre. Durant tot el mes de març, es busca ampliar l’horari de cinc de la tarda a les vuit del vespre. «Una vegada veiem com funciona, ens plantejarem mantenir-lo o no al llarg de l’any», descriu Julià. A més, el president assegura que aquest 2015 l’església concentrarà un major volum d’actes envers els altres anys. Un d’ells serà la presentació del llibre de la mateixa agrupació.\nL’exposició permanent dels passos a les capelles de Sant Agustí han donat lloc també a un creixement del nombre de visites. La majoria d’aquestes estan protagonitzades per població local, encara que la presència de turistes ha crescut i s’ha convertit en un nou objectiu.\nArticle escrit per Anna Fortuny i publicat a Més Tarragona, dimarts 27 de gener de 2015\nPublicat per Setmana Santa TGN a 14:46\nEtiquetes de comentaris: Agrupació, Sant Agustí


Eth susvelhant deth far: Perles (148): Felicitar els del PP si...\n«Destacar els trets locals» [...] no és anar contra la llengua, contra això que a voltes sembla que deïfiquem amb el rètol “unitat”, perquè si els trets locals foren contraris a la llengua, entraríem en una paradoxa realment problemàtica per als que practiquem l’ús de la llengua. Aixina, els del PP ho tindrien ben fàcil per a carregar-se l’ús de la llengua, ¿oi? Mosatros mateixos mos encarregaríem de fer-los el joc si menyspreem l’ús de la llengua “local”, la de cada poble, la de cada barri, la de cada carrer...\n»Crec que no els ho hem de posar tan fàcil, fins i tot convé que els felicitem com una gran cosa per fer servir la llengua i que els encoratgem a fer-ho sense la seua submissió habitual a l’ús del castellà, que és el problema real i el que realment practiquen (i no l’ús local, que és anecdòtic). La solució sempre serà l’ús local, encara que continuem pensant globalment i arribem a generar institucions de més abast. Però està bé que comencem per no renunciar als trets locals, perquè són els que conformen el global de la llengua.»\nMiquel Boronat Cogollos (Eines de Llengua), Migjorn, 28 abril 2014\n(La iŀlustració de l’encapçalament és una de les dues parts d’una vista estereoscòpia del Pi de les Tres Branques feta l’any 1919, autor desconegut)\nEtiquetes Balears, català, Catalunya, Eines de Llengua, Miquel Boronat, País Valencià, perles, Pi de les tres branques, PP, qüestions de llengua, varietat lingüística


De vegades, amb un sospir, ens neguem a divertir-nos a viatjar, només perquè en un autobús, avió o cotxe, ens cansem. No obstant això, no deixis viatges interessants. És millor enfortir l'òrgan de l'equilibri: l'aparell vestibular. La tècnica d'entrenament de l'aparell vestibular ajudarà a fer front a la malaltia de moviment avorrit en el transport.\nEl cos d'equilibri\nL'aparell vestibular és el mateix cos igual del cos humà que el fetge o el cor. Permet determinar la posició i el moviment del cos a l'espai, fins i tot amb els ulls tancats. Des del vestibulum llatí es tradueix com a "vestíbul", ja que és com si abans de la porta ens portés al cap - a l'oïda interna. L'òrgan d'equilibri consta de tres canals semicirculars (en forma de tubs corbs) i dos sacs membranosos plens d'un líquid especial, l'endolinfa. Aquests sacs estan folrats des de l'interior amb vellositats receptores supersensibles. Quan el cos canvia de posició, la membrana comença a lliscar-se al llarg dels receptors del cabell, inclinant-los en una o altra direcció.\nA les persones sordeses, l'aparell vestibular està inactiu, però controlen els seus moviments amb l'ajuda del receptor i la sensibilitat tàctil (pell), que reacciona davant la força de la gravetat.\nUna bola giratòria de color blau\nEl desenvolupament final de l'aparell vestibular es completa 10 a 12 i, de vegades, a 15 anys. Fins aquell moment, seria bo "bombardejar-lo" com a múscul, és a dir, enfortir-lo. És millor començar des de la mateixa infància, tan bon punt el nen aprengui a caminar pel seu compte. I vés amb compte, si observes que el teu fill palpita en un minibús, es queixa de debilitat i marejos: això pot ser un senyal de pertorbacions en l'aparell vestibular. Per ajudar al seu fill o filla a tractar amb aquests problemes, no necessita immediatament fer que el bebè tingui medicació. Ajudarà al swing habitual. Sí, sí, els passejos (dins de límits raonables, és clar) són una excel·lent formació per al sistema vestibular del bebè. Podeu començar amb un rocker de casa o pati, augmentant progressivament el temps de swing de 3 minuts a 10-15. Ideal si una pràctica tan alegre és recolzada pels exercicis habituals del matí amb els pendents i girs del cap i el tors.\nPerò què passa amb els adults?\nSi la malaltia és el teu enemic número u, practica aeròbic, trotar, bàsquet, voleibol, futbol. Aquests xocs són molt útils per a un òrgan d'equilibri: durant els moviments al llarg d'un lloc o un camp amb diferents taxes, l'excitatibilitat de l'aparell vestibular disminueix fortament, està datat de les càrregues. Com més respondre a vestibulum? Comença amb la càrrega radial (al matí o durant el dia): inclina i gira el cap; suavitza la rotació d'una espatlla a l'altra, gira el cos en diferents direccions. Cada moviment s'ha de realitzar de 2 a 3 cops i, de manera gradual, portar aquesta quantitat fins a 8-10 vegades. No ho excedisca, orienta't en el benestar. Per obtenir-ne més resistència, les resbaladissos, els pull-ups en una barra horitzontal són útils. Excel lent enduriment per a la tècnica d'entrenament de l'aparell vestibular: balanceig passiu. Per exemple, en una mecedora, hamaca, a les atraccions. És cert que és millor fer-ho amb un estómac buit. Un abundant dinar intensificarà sensacions desagradables durant el moviment. Aquest és un dels exercicis efectius per queixar-se de marejos: creuem les cames, pressionant-les un a l'altre. Traieu els músculs de les natges, els abdominals i les cuixes durant 5-8 segons i, a continuació, relaxeu-vos. Repetiu aquest exercici durant 10-15 minuts. Aquest tipus de càrrega millorarà l'abastament sanguini del cervell, activarà el treball del sistema nerviós central. El mareig passarà o disminuirà.\nCal entrenar el vostre equilibri, però encara heu de transportar, porteu amb vostè la droga "Aeron" (o qualsevol dels seus anàlegs), redueix la sensibilitat de l'aparell vestibular. Però no abusareu d'aquests fons, en cas contrari hauràs de lluitar amb l'hàbit d'alguna cosa, agafant les tauletes. Pel que fa als remeis populars, el millor curandero a influir en l'aparell vestibular és l'arrel del gingebre. Els científics del Laboratori d'Investigació Americana de Fitoteràpia de Salt Lake City han demostrat que l'efectivitat del pols d'arrel de gingebre supera tots els preparats farmacològics coneguts per a la malaltia de moviment. Per recuperar el sentit de l'equilibri, prengui un gram de pols de l'arrel de gingebre sec. Si durant el viatge encara no se sent la millor manera, menja unes galetes de gingebre. I, tot i així, recordeu: els millors mitjans d'equilibri per al nostre entrenament a l'atlanta.\nQuè és confús?\nInterrompre el treball del sistema vestibular del cos, les malalties de l'oïda interna, els trastorns hormonals, les malalties del sistema nerviós central, el cor, els vasos sanguinis, el trauma de l'espina dorsal, el cervell, l'estrès sever. El senyal més important és mareig. A la malaltia de Meniere (malestar, que es manifesta en un marejat prolongat i freqüent), de vegades dura durant hores. En aquests casos, el metge sol nomenar exercicis especials i un conjunt de medicaments.\nCom puc detectar un problema?\nAixò l'ajudarà: proves vestibulars (realitza exercicis especials i el metge analitza els moviments dels globus oculars i fa un diagnòstic). Un especialista pot prescriure una prova de sang, una ressonància magnètica del cervell, un electrocardiograma, un estudi dels vasos del cap i el coll.\nEls xinesos afirmen que hi ha un mitjà màgic de malaltia pel moviment de l'arsenal de la teràpia de Sudzhok. El punt d'estalvi està exactament al mig del canell, a una distància de tres dits de la part superior del canell. Premeu-hi ha de ser intensiu, podeu fregar-lo amb la pressió en el sentit de les agulles del rellotge i contra ella. El mètode comença a funcionar durant 3-7 minuts.\nComa correctament: les cinc regles per a una digestió saludable\nCom funciona l'ultrasò del pit?\nPropietats terapèutiques i màgiques de l'anhidrita\nSota quines condicions es forma el motlle?\nCom adobar un pollastre: les millors receptes de marinats per coure, fregir i kebab shish\nPastís de formatge amb guayaba\nRodet de cansalada\nQuin serà el nostre llenguatge que us informarà sobre la vostra salut?\nDieta amb gastritis de l'estómac\nCrema oliosa i nata\nSorbet de ceps\nAmanida amb cansalada, radicchio i blat de moro\nHe de dir-li als meus problemes els meus problemes?


Presentació del Grau en Ciències de l'Activitat Fisica i de l'Esport | Tecnocampus\nContacte del Grau en CAFE\nGrau en Ciències de l'Activitat Física i l'Esport ·\nNom: Grau en Ciències de l'Activitat Física i de l'Esport\nDurada: 4 cursos acadèmics organitzats per trimestres\nCàrrega lectiva: 240 crèdits ECTS\nImpartit a: L'Escola Superior de Ciències de la Salut\nNota de tall: 9,204 (curs 21/22)\nEl Grau en Ciències de l'Activitat Física i de l'Esport (CAFE) de l’Escola Superior de Ciències de la Salut del TecnoCampus ha obtingut l’any 2018 l’acreditació favorable per part de l’Agència per a la Qualitat del Sistema universitari de Catalunya (AQU). L’acreditació és la comprovació, a partir d'una visita externa, que la titulació s'està desenvolupant tal com estava planificada a la verificació.\nEl Grau en Ciències de l'Activitat Física i de l'Esport (CAFE) de l'Escola Superior de Ciències de la Salut del TecnoCampus Mataró-Maresme (ESCST), respon a l'anàlisi d'una nova proposta territorial emmarcada sota criteris d’excel·lència acadèmica, de recerca i emprenedoria universitària.\nEl títol de Grau en CAFE a l’ESCST l’atorga la Universitat Pompeu Fabra (UPF), i és un grau amb nombroses avantatges.\nEls objectius generals sobre els quals s’orienta el Grau en Ciències de l’Activitat Física i de l’Esport a l’ESCST, són:\nFormar professionals especialistes en l’activitat física per a la salut.\nFormar especialistes en l’entrenament esportiu, tant en la iniciació com en l’alt rendiment.\nPreparar professionals en les iniciatives privades tant en l’àmbit del wellness, la salut i el benestar de les persones, com en l’àmbit dels esports nàutics i les activitats marítimes i subaquàtiques.\nImpartir la formació inicial per docents en educació física en el sistema educatiu, amb especial atenció sobre l’educació secundària i el batxillerat.\nPreparar professionals experts en planificació, organització i gestió esportiva, en l’àmbit de l’oci, el turisme i el temps de lleure i l’espectacle esportiu, tant en institucions públiques com privades.\nLes competències genèriques sobre les quals s’orienta el Grau en Ciències de l’Activitat Física i de l’Esport a l’ESCST, són:\nEl compromís ètic vers la tasca professional.\nLes habilitats en les relacions interpersonals.\nLa motivació per la qualitat.\nLa capacitat d’organització i planificació.\nLa iniciativa i l’esperit emprenedor.\nLa sensibilitat cap a temes mediambientals.\nEl criteri en la presa de decisions.\nEl lideratge de les persones i els projectes.\nL’eficiència en la comunicació oral i escrita en la llengua pròpia.\nL’eficàcia en la resolució de problemes.\nLa capacitat d’adaptació a noves situacions.\nEl model d’aprenentatge combina sessions presencials amb més de 80 crèdits semipresencials. D’aquesta manera permet compatibilitzar el grau amb el mercat laboral i fomenta l’ús de les noves tecnologies.\nGrau orientat al mercat i amb una forta base pràctica i experimental.\nCom a optativa, es pot cursar de manera oficial l’especialització en activitats nàutiques.\nUn model d’aprenentatge participatiu, innovador, creatiu i en grups reduïts.\nSón obligatòries i es realitzen en empreses del sector.\nDoble titulació: Grau en Fisoteràpia i Grau en Ciències de l’Activitat Física i de l’Esport\nGràcies a les dobles titulacions pots obtenir una segona titulació en només cinc cursos acadèmics.\nEl Grau en Ciències de l’Activitat Física i l’Esport (CAFE) va dirigit a estudiants interessats en l’exercici de la docència de l’activitat física i l’esport, en l’entrenament i rendiment esportiu, la gestió i planificació d’activitats esportives, el desenvolupament i elaboració d’activitats d’oci i recreatives en el temps de lleure i en activitats nàutiques.\nL’estudiant haurà de tenir:\nConeixements bàsics de biologia, física, matemàtiques, ciències naturals, geografia, psicologia i sociologia.\nCondició física que permeti la pràctica de l'activitat física i esportiva de manera regular i amb certa intensitat, i un domini provat del medi aquàtic.\nPredisposició a la interdisciplinarietat, l'autonomia, la sensibilitat social i mediambiental i la voluntat de conèixer, d'aplicar i de transmetre valors positius de l'organització i la pràctica de l'activitat física i l'esport.\nConeixements de les noves tecnologies i d’idiomes\nInterès constant i creixent cap a l’àrea de l’activitat física i l’esport\nS’accedeix al Grau en ciències de l’Activitat Física i l’Esport des de totes les modalitats de Batxillerat i des de Cicles Formatius de Grau Superior. Tots els aspirants hauran de passar unes Proves d’Aptitud Personal (PAP) sobre les quals s’orienta el Grau en Ciències de l’Activitat Física i de l’Esport a l’ESCST. Per a més informació, consulteu l'apartat corresponent PAP.\nProva accés (PAP)


Belfast | Ningú no és perfecte\nKenneth Branagh dirigeix aquesta magnífica pel·lícula basada en les seves experiències de quan era un nen que vivia a Belfast a Irlanda del Nord, l’any 1969, quan tenia nou anys. La va escriure durant els primers dies de la pandèmia. De petit, Branagh vivia en un barri pobre i en un carrer que es trobava enmig de constants disturbis entre catòlics i protestants. La pel·lícula sap retratar el caràcter irlandès i aquesta cosa que hi ha irlandesos repartits arreu del món. El de la pel·lícula equilibra el to positiu que té tota l’estona amb moments esfereïdors com tot el que envolta els disturbis.\nEl protagonista és Buddy, un nen de nou anys que viu amb la seva mare, el seu germà i els seus avis. El seu pare ve cada quinze dies, ja que treballa a Londres per tenir un sou digne que serveixi per mantenir a la família. Buddy és un aficionat a les sèries i pel·lícules. Per la televisió mira Star Trek i li agraden particularment els westerns com L’home que va matar a Liberty Valance o Sol davant el perill. Els seus pares el porten sovint al cinema i llegeix còmics com The Mighty Thor. Bonica referència de Branagh que va ser el director que va portar el personatge a la pantalla gran, l’any 2011. Vista Belfast, és fàcil saber com li va venir l’amor al cinema al director. El que no és gens fàcil és la vida i la situació política que viu la família. El seu avi té problemes de salut, ja que va fer feina en les mines. La família se sent molt arrelada a Belfast, però els constants disturbis i que el seu pare sigui mal vist per alguns veïns perquè treballa a Londres i no es vol involucrar en el conflicte, faran que es plantegin, a contracor, abandonar la seva estimada Irlanda.\nLa pel·lícula està protagonitzada per Jude Hill, que debuta en aquesta pel·lícula. El jove actor ho fa magníficament bé. Amb una sola mirada és capaç de transmetre molta sinceritat. El nen té molta expressivitat i això fa que la pel·lícula funcioni tan bé. També és curiós com aquest veu el món. Pren les pel·lícules com a referència i interpreta el conflicte dels carrers com un western. La resta del repartiment està format per Caitriona Balfe (Outlander) que interpreta a la mare, Jamie Dornan, el pare, Judi Dench, l’àvia i Ciarán Hinds, l’avi. Tots els personatges estan molt ben construïts i les interpretacions del repartiment sencer són fantàstiques, però si m’hagués de quedar algú, clarament amb Balfe, que és qui porta el pes del repartiment adult, a part del pes de la família en la ficció.\nLa fotografia és meravellosa. Gairebé tota la pel·lícula està feta en blanc i negre amb uns pocs plànols en color quan ens ensenya l’actualitat o les pel·lícules del cinema. Els decorats impecables. El barri de Belfast que veiem a la pel·lícula es va recrear en un estudi a Anglaterra.\nLa narració està feta des del punt de vista del nen, per la qual cosa tampoc entra en els motius del conflicte ni en la situació política. El nen simplement entén que hi ha un enfrontament entre catòlics i protestants sense entendre’n els motius. Tampoc entén els motius perquè el pare vol que marxin, però és obvi que ha sabut mostrar la capacitat de sacrifici dels seus pares i avis, perquè tant ell com el seu germà tinguessin una vida millor que la que els esperava si es quedaven a Belfast.\nBelfast també funciona com una pel·lícula iniciàtica i toca qüestions com el primer amor o l’aparició de determinats elements que el faran ser menys nen i més adult. Un altre dels mèrits que té la pel·lícula és que t’ho explica poc més d’hora i mitja. Una capacitat de concisió molt agraïda avui en dia.\nLa banda sonora, a part dels temes de pel·lícules prou conegudes, la formen vuit cançons de Van Morrison, una d’elles completament nova.\nMalgrat el context, no deixa de ser una pel·lícula optimista amb un munt de moments feliços, ja que no vol posar el focus en el terrorisme, ni en la política. M’ha quedat el dubte si els funerals irlandesos són els com que veiem aquí, però la veritat, no m’estranyaria gens. Belfast és una molt bona pel·lícula i la més personal de la carrera de Kenneth Branagh.\nPrevAnteriorThe Power of the Dog


Publicat dins de Dia a dia i etiquetada amb cicloturisme, fauna i flora, vies verdes | Deixa un comentari\nM’aixeco molt aviat, potser és dels dies que és més d’hora. Em sap greu per la senyora de la pensió, que s’ha de llevar expressament per obrir-me la porta de l’habitació on em guarda la bici, però bé que cobra per la feina que fa. Encara és fosc quan esmorzo a l’única cafeteria que trobo oberta. El cafè no acaba de fer efecte i amb una mica de mandra enfilo encara mig a les fosques la carretera de la costa.\nDia de relax tot esperant que pari de ploure. La previsió del temps d’ahir ja avisava que avui seria mal dia per sortir a la carretera, de manera que m’he quedat a posar ordre a les notes que he anat escrivint. Les he passades a correcuita al portàtil i quan arribi a casa ja hi posaré coherència. Si hi penso.\nJa he menjat pulpo da feira, empanada i tarta de Santiago. Em falta lluç a la gallega i marisc; això, a la costa!.\nArribo molt aviat perquè he hagut de fer pocs quilòmetres. Busco la pensió que m’havia recomanat la M però enlloc no saben on para, de manera que me’n busco una altra que resulta ser la Pensión Ramos, 26 euros la nit.\nPlou tota la tarda. Un xim-xim persistent, constant, que quan em fico al llit encara mulla els carrers. Galícia.\nMolts de taxis tot el camí: pelegrins que retornen?, pagesos que no disposen d’autobús ni cotxe propi?\nMolts de llogarrets amb un rètol que diu “alberg” a cada casa. Em sembla bé que es guanyin la vida però això és un gra massa. Com més a prop de Santiago, més comercialitzat està el Camiño.\nA Palas de Rei hi ha molts de taxis aparcats. M’hi aturo a dinar perquè tinc molta gana i entro al primer restaurant que em fa una mica el pes; amanida i calamars. Molt confiat que tot va bé.\nCom més a prop de Santiago, més friquis es veuen que intenten completar el seu porciño de Ruta. També molta gent que es lamenta en veu alta que mai de la vida s’haurien d’haver mogut del sofà que tenen encarat mirant a la tele.\nDoncs som-hi, dic adéu a la M, a la S i a en Murakami i cap a Ponferrada que fa baixada. Acollonant, per cert, i 10quilòmetres seguits! Aviam si al setembre ens retrobem com ens hem promès.\nQuan arribo a Ponferrada rebo una mala notícia: l’alberg municipal està tancat… perquè hi ha xinxes!!! Per sort trobo l’Hostal San Miguel, a 27 € la nit.\nEm retrobo els dos de St Llorenç Savall de l’alberg d’ahir.\nA les parets de Ponferrada veig molts de grafitis, alguns d’artístics i molts de reivindicatius. Em sona alguna cosa d’un passat més aviat esquerranós però no sabria explicar-ne res.\nUns quilòmetres més enllà arribo a Calzadilla de la Cueza, un llogarret amb quatre cases, una de les quals hostal-restaurant i una altra alberg (privat) on coincideixo amb quatre pagesos molt sans de les Garrigues que van en bicicleta. També hi ha un xava acabat de separar-se que explica, amb la mena de verborrea que et ve quan estàs convençut que estàs vivint el començament de la teva nova vida, que havia estudiat a l’institut alemany de Barcelona, que viatja molt per qüestions de feina, que la seva filla és meravellosa, etc. etc.\nLa pujada a Montes de Oca m’ha agradat molt. Llarga i sostinguda, molt constant, tot i que al final hi ha hagut puges i baixes.\nBurgos és una ciutat monumental i la catedral és impressionant. Totes quatre façanes són dignes de contemplar i jo he tingut la sort de trobar una taula lliure per dinar davant d’una d’elles.\nTambé he anat al monestir de Las Huelgas, que per cert m’ha costat una caminada de collons. Quan he arribat he decidit deixar de banda els pelegrins i anar-me’n a una pensió. He preguntat a l’oficina de turisme i m’han donat dues adreces. La Pensión Victoria, al carrer San Juan, 3 (20€ hab), estava plena, i he acabat plantant el campament a l’altra: Pensión Peña, al carrer Puebla, 18 (mateix preu, totes dues cèntriques).\nI don’t belong to this world. Segur que hi ha alguna cançó que es diu així.\nDemano l’adreça d’un alberg a un avi jubilat i m’explica algunes batalletes de quan treballava a Barakaldo.\nA Belorado hi ha molts albergs. M’estic en un que està portat per dues hospitaleres suïsses (les envia una fundació del seu país per mantenir l’alberg -que em sembla entendre que és de la parròquia del poble). No hi quep pas gaire gent (he comptat 24 lliteres) i tots els espais estan ocupats. “Austeritat i tradició” podria ser el lema. He vingut a petar aquí sense voler; jo buscava l’alberg municipal i dues senyores del poble m’han indicat aquest alberg; era una trampa, ja ho veig, devien ser parroquianes del mossèn!\nHi he conegut (o he parlat amb) una canadenca d’Ontario i un noi del Brasil (no sé de quina part), que d’aquí a 10 minuts se n’aniran a la missa que celebren al mateix alberg.\nEl carrer Portales s’omple a vessar al vespre, amb gent que va a fer chiqueteo, tapas, raciones, porciones… L’España autèntica, la que diuen que també es troba en alguns barris de la perifèria de Barcelona.


El professor d’ESADE Josep Franch i l’alumna Marianna Sablina Kondratieva han estat guardonats a la 2013 EFMD Case Writing Competition – Lo Campus diari\nEl professor d’ESADE Josep Franch i l’alumna Marianna Sablina Kondratieva han estat guardonats a la 2013 EFMD Case Writing Competition\nEl cas d’estudi guanyador “Roca in Egypt” vol analitzar les campanyes de màrqueting en entorns polítics inestables.\nEl cas pràctic “Roca in Egypt”, de Josep Franch, professor d’ESADE, i Marianna Sablina Kondratieva, alumna del MSc in International Management, ha estat un dels guanyadors de la Case Writing Competition 2013 de la European Foundation for Management Development (EFMD), en la categoria “Middle East and North Africa Business Cases”, patrocinada per HEC Paris in Qatar.\nEl cas d’estudi “Roca in Egypt” ha estat dissenyat per a ser utilitzat a les assignatures de Màrqueting Internacional i de Màrqueting Global de diversos programes de formació: MSc, MBA o Executive Education. Els objectius principals d’aprenentatge d’aquest cas d’estudi són avaluar com una situació política inestable en un mercat pot afectar les estratègies d’entrada i expansió d’una marca; valorar la conveniència d’utilitzar una campanya publicitària global enfront d’una local, i discutir sobre com alinear un equip de màrqueting local en implementar una campanya de màrqueting global.\nEls organitzadors de la competició han assegurat que enguany s’ha batut un rècord de participació, amb 258 casos presentats de 30 països, i que la qualitat ha estat excepcionalment alta. Això dóna encara més rellevància i prestigi a l’equip investigador d’ESADE que ha elaborat el cas pràctic “Roca in Egypt” pel fet d’haver estat seleccionat entre els guanyadors de la competició.\nAra queda per decidir la categoria “Best of the Best”, a la qual aspiren tots els casos premiats enguany i que és avaluada per The Case Centre. El veredicte del guanyador absolut del concurs es farà públic a final d’abril.\nAquest és el tercer premi que el professor Josep Franch rep en aquest concurs. Els dos anteriors els havia aconseguit amb casos d’estudi d’empreses com Unilever o L’Oréal, que han estat àmpliament utilitzats, tant a ESADE com en moltes altres escoles i universitats. A més, el professor Josep Franch ha estat guardonat en dues ocasions amb premis de la North American Case Research Association (NACRA), pels casos de l’empresa de moda Mango i del FC Barcelona.♦\nEl III Programa Esport Blanc Escolar portarà a la neu 31 centres educatius del Pirineu i 1.273 alumn...


Recentment Sony ha publicat Gone Home de forma gratuïta i durant juliol per a tots els usuaris de PlayStation 4 que disposin de PlayStation Network. Gone Home és un dels principals artífex dels anomenats Serious Games, un subgènere dels videojocs que planteja diferents moralines allunyades de l'acte heroic de salvar el món, l'univers o la princesa de torn.\nEn aquesta ocasió, el videojoc creat per Fullbright Company, amb Steve Gaynor, conferenciant del Gamelab 2015, al capdavant, ens explica la història de juventut d'una noia, germana de la protagonista, que abrumada pels seus afers sentimentals intentarà trobar el seu camí entre amistats, un grup de música punk i la seva misteriosa desaparició, i la història del perquè tampoc apareixen els seus pares. Realment és una aventura força curta, però amb tot el pes sobre la història i en part, en l'atmosfera, gira al voltant del misteri i la soledat per a que seguim avançant en l'exploració de la nostra mansió.\nPer als que no puguin gaudir d'aquest videojoc de primera mà ja sigui a PlayStation 4 o a Steam, fa ja força temps vaig penjar-ne tota la sessió de joc a Youtube amb gran part de la revelació dels misteris inclosa. Rere aquestes línies podreu trobar el primer capítol de la sèrie, però també podeu accedir a tota la llista de reproducció dels vuit capítols.


Les empreses espanyoles, líders en Social Selling - Digital Transmèdia\nLes empreses espanyoles, líders en Social Selling\n14 setembre, 2018 Digital Transformers\tSocial Apps\nHootsuite, plataforma de gestió de xarxes socials anuncia els resultats del seu nou Baròmetre sobre Xarxes Socials 2018 (Espanya), un estudi elaborat a nivell mundial sobre l’ús del social media en les empreses. La de 2018 és la primera edició que s’ha dut a terme també a l’Estat espanyol.\nEn l’informe es destaca que Espanya és l’estat d’Europa que més utilitza WhatsApp en el social media, és a prop de liderar l’ús de Facebook (95%).\nAmèrica del Nord ja no lidera la transformació digital. Ara hi ha una clara consistència en els objectius i desafiaments en les xarxes socials de les empreses a nivell mundial. Altres troballes importants de l’estudi de Hoosuite són:\n• L’ús i la importància de les xarxes socials ha crescut a tot el món.\n• Les xarxes socials s’han anat expandint fora del departament de màrqueting en altres àrees com recursos humans i vendes.\n• Les grans empreses estan afrontant cada vegada més desafiaments pel que fa a la gestió de les xarxes socials entre diferents departaments.\n• Les empreses d’Àsia Pacífic i els seus objectius de xarxes socials es queden enrere respecte a altres regions del món.\nNomés el 38% de les empreses a Espanya mesura el retorn de la inversió en xarxes socials. Tot i això, Espanya és l’estat d’Europa on un major percentatge d’empreses mesuren el ROI, seguit del Regne Unit, amb un 33%.\nLes empreses del sector financer són les que més han optat per incloure un programa d’ambaixadors per als seus empleats (el 50%). També són les que més recorren a la publicitat en xarxes socials, amb gairebé set de cada deu companyies.\nL’ús d’influencers és habitual per a empreses de eCommerce i de béns de consum. En tots dos sectors el percentatge és del 45%. La implicació dels alts executius es dóna primordialment en les companyies financeres (46%) i en institucions públiques i governamentals (44%).\nEspanya és, juntament amb el Regne Unit, l’estat on més corporacions recorren a programes de influencers. També és on més empreses s’han involucrat als seus empleats com a ambaixadors en xarxes socials.\nLes empreses espanyoles són líders també en Social Selling. Destaca en últim lloc Irlanda, amb un 9%. Espanya és líder destacat en Social Commerce, amb un 23%.\nPel que fa als objectius en usar xarxes socials, el 90% ho fa per millorar la imatge de marca; un 77% per gestionar la reputació; el 60% per a atenció al client i un altre 60% per incrementar les vendes. Només un 15% recorre a elles com a eina per millorar la comunicació interna.\nLes empreses espanyoles, líders en Social Selling i Social Commerce:\n● Espanya és l’estat d’Europa on menys costa convèncer els CEO per tenir un perfil en xarxes socials. També és on menys preocupen la seguretat i control dels comptes socials.\n● Sobre els seus objectius en xarxes: el 90% les usa per a millorar la imatge de marca; un 77% per gestionar la reputació; el 60% per a atenció al client; un altre 60% per incrementar les vendes.\n● La gestió de les xarxes socials segueix sent, gairebé en exclusiva, alguna cosa inherent als departaments de màrqueting i comunicació. Entre els dos sumen més del 60%.\n● Després Regne Unit (82%) i Irlanda (76%), les empreses d’Espanya són les que consideren que més es va a incrementar l’ús que fan de les xarxes socials, en un 75% dels casos.\n● Només el 38% de les empreses a Espanya mesura el retorn de la inversió en xarxes socials. Tot i això, Espanya és l’estat d’Europa on major percentatge d’empreses mesuren el ROI, seguit del Regne Unit, amb un 33%.\n● El 43% dels enquestats assenyala que la seva companyia no li ha facilitat cap tipus de formació en xarxes socials. En aquest aspecte Espanya està en la mitjana europea, de la qual només sobresurt França, on gairebé 6 de cada 10 enquestats diu no haver rebut formació per part de la seva companyia.\n● La formació en xarxes socials impartida en línia és el sistema preferit a Europa, sent Itàlia el país on més s’utilitza, en gairebé 4 de cada 10 casos (27% a Espanya). Per la seva banda, Regne Unit és el país on la formació entre companys (P2P) està més estesa, amb un 28%.\n● Les empreses del sector financer són les que més han optat per incloure un programa d’ambaixadors per als seus empleats (el 50%). També són les que més recorren a la publicitat en xarxes socials, amb gairebé set de cada deu companyies.\n● L’ús d’influencers és habitual per a empreses de eCommerce i de béns de consum. En tots dos sectors el percentatge és del 45%.\n● La implicació dels alts executius es dóna primordialment en les companyies financeres (46%) i en institucions públiques i governamentals (44%).\n● Només l’1% de les empreses diu que compta amb chatbots en àrees com atenció i interacció amb el client o eCommerce. De les empreses que no utilitzen chatbots encara, només l’1% té previst incorporar-durant els propers 12 mesos.\nEl Baròmetre de xarxes socials de Hootsuite confirma el que ja es venia sabent: el social media s’ha convertit en un canal fonamental per a proporcionar una bona experiència de client en les empreses. Les xarxes socials han canviat la forma en què els consumidors es relacionen amb les marques, influint en les seves decisions de compra, en com interactuen amb elles i en com mostren la seva fidelitat com a clients. Per això, cada vegada més empreses tenen en compte el valor del social media, no només com a eina de màrqueting, sinó com una cosa que té un impacte directe en els seus beneficis.\nLes dades completes del Baròmetre sobre Xarxes Socials 2018 les podeu trobar CLICANT AQUÍ\nPer: Per Jesús Díaz / Programa Publicidad\nFont imatge: programapublicidad.com\nEl que els periodistes poden aprendre dels organitzadors: una guiaPerquè necessitem periodisme emprenedor


Els metges prescriuran un Itinerari Saludable creat a la Marjal – Ràdio Pego\nSalut Pública, el Parc Natural de la Marjal Pego-Oliva i l’Ajuntament de Pego col·laboren per a posar en marxa un projecte que servirà per a prescriure el contacte amb la natura com a tractament per als malalts.\nAhir a la Muntanyeta Verda tenia lloc una reunió de coordinació del projecte Itinerari Saludable, en la qual participaven les regidories de Sanitat, Medi Ambient i Turisme de l’Ajuntament de Pego, Salut Pública, personal dels centres de Salut de Pego, Oliva i Dénia i els educadors i director del Parc Natural.\nAquesta aventura s’inicià abans de març de 2020 i ja estaria en funcionament de no ser per la pandèmia del coronavirus. Tot va començar quan els educadors del Parc Natural van tindre la idea de reconvertir la Ruta Roja per tal d’explotar tot el potencial de la marjal per a gaudir dels beneficis que ofereix la natura per a la saluts. I així, presentaren una proposta de creació d’un Itinerari Saludable a l’Ajuntament de Pego. Ens ho ha explicat una de les educadores, Sílvia Raya.\nL’Itinerari Saludable és una ruta circular que rodeja la Muntanyeta Verda. Els treballs d’adequació i millora de l’accessibilitat es van fer al mes de febrer. També s’ha plantat arbres nous per a tindre més ombra… tot això en col·laboració de l’Ajuntament de Pego. Escoltem al regidor de Turisme i Comunicació, Ricardo Sendra.\nEl següent pas, com ha indicat Sílvia Raya, serà la senyalització de l’Itinerari Saludable, també es farà una rampa per a crear un nou accés a una zona no accessible, i es col·locarà bancs per al descans. A més, l’equip de gestió del Parc Natural passarà pròximament a dur a terme les accions de participació ciutadana en una segona fase del projecte.\nMentrestant, estan succeïnt-se reunions de coordinació amb Salut Pública per a començar, com més prompte millor, amb la prescripció mèdica del nou Itinerari Saludable de la marjal, com explica Cristòbal Llorens, infermer de Salut Pública a Dénia.\nPerò, segons el pla dissenyat pel Parc Natural, el projecte no es quedarà ací, també es preveu la posada en marxa d’un programa de visites amb entitats que no acostumem a treballar amb ells en matèria d’Educació Ambiental. L’objectiu és atraure un turisme responsable i promoure el desenvolupament socioeconòmic.\n← Pego es promociona en Fitur a través de la gastronomia i la natura\nLa vacunació massiva en el pavelló de Pego comença aquesta vesprada →


Pàrquing a l'Aeroport Málaga-Costa del Sol-Malaga Airport Parking Exterior\nAccés per Calle Quimera, 3, 29004 Málaga, España\n¿Viatges des de Màlaga? Tenim la millor opció de pàrquing low cost a l'aeroport de Màlaga - Costa de Sol. Oferim servei d'aparcament a l'aeroport de Màlaga amb recollida i lliurament a peu de terminal, a el millor preu de tota la ciutat.\nReservi la seva plaça, adreceu-vos a el punt de trobada i deixi el seu vehicle. Quan vostè torni del seu viatge seu vehicle se li lliurarà en el mateix lloc.\nSi us plau trucar a l'xofer per avisar de la seva arribada 15 minuts abans d'arribar a l'Aeroport de Màlaga, terminal de Sortides T2. Adreceu-vos a el pàrquing exprés de aena (zona 12), on Màlaga Airport Aparcament recollirà el seu vehicle, nosaltres ens encarreguem de portar-lo fins les nostres instal·lacions. Reconeixerà el seu cotxe per la marca, model, matrícula i el color. Des d'aquest mateix instant el pàrquing es fa càrrec del seu vehicle.\nRecorda: El Aparcament exprés és gratuït durant els primers 15 minuts, per això és molt important que siguis puntual. En cas d'excés de temps en la reserva, hauràs d'abonar suplement en funció de les tarifes de l'aparcament de aena.\nNombre de contacte 696.000.888.\nQuan tornis de viatge i hagis recollit l'equipatge, si us plau dirigeix-te a la zona de Sortides de l'aeroport de Màlaga, Terminal T2 dins pàrquing exprés de aena (zonaT2) i truqui a el telèfon de l'xofer 696.000.888, ell s'encarregarà de lliurar el cotxe .\nReserva a Malaga Airport Parking i no donis voltes per aparcar!\n* No cal que imprimiu la confirmació de la reserva. Mostra'n menys\nSi us plau trucar a l'xofer per avisar de la seva arr Mostra'n més\nTots els pàrquings Málaga-Costa del Sol Malaga Airport Parking Exterior


Ja no hi és… | L'escoltador Ja no hi és… – L'escoltador\nPublicat el 2 febrer, 2015 25 Març, 2015 per montsebueno\nTot just fa uns dies vam quedar amb l’integrant d’un dels meus projectes d’escolta a un cafè emblemàtic de la ciutat de Barcelona. Un local de tota la vida que tothom coneix i que, amb els anys, s’havia anat convertint en un espai de culte; freqüentat per personatges ben dispars de la cultura catalana.\nDoncs la nostra sorpresa va ser majúscula quan el vam trobar tancat i barrat. La sensació va ser molt desagradable, com si una part d’un mateix fugís i amb ella la possibilitat de tornar a repetir certs moments i sensacions.\nDavant la meva visible decepció, el meu escoltat – que és més veterà que jo – em va fer la següent reflexió: “Quan en portes uns quants, ja no t’afecta tant”. I jo, ràpidament vaig pensar: “Quan en deus portar molts, deus tenir la sensació que ha arribat l’hora que tu també pleguis”.\nI, de fet, ara puc ser una mica més empàtica amb allò que tan sovint sento repetir a la gent amb molts anys a les seves espatlles, en el sentit que quan et vas fent gran els teus referents – siguin persones, espais o objectes – van desapareixent i tu has d’aprendre a viure amb la soledat que deixen.\nPublicat a escolta activaDeixa un comentari\nEntrada anteriorPassar-ho béSegüent entradaQuan es fa un treball de recerca…


Tanquem la celebració dels 40 anys de compromís amb les persones amb discapacitat | Barcelona Accessible\nTanquem la celebració dels 40 anys de compromís amb les persones amb discapacitat\n17/12/2019 - 10:56\nLogotip dels 40 anys de l’Institut Municipal de Persones amb Discapacitat: 40 anys treballant per l’accessibilitat, la inclusió i la diversitat\nAcabem l'any de celebració dels 40 anys treballant per l'accessibilitat, la inclusió i la diversitat, desitjant-vos unes bones festes i refermant el nostre compromís de seguir construint, entre totes i tots, una ciutat de drets per a tothom.\nUs convidem a llegir un tastet de la història de l’IMPD:\nL’any 1979 es van crear els Patronats Municipals de “Disminuïts Psíquics” i de “Disminuïts Físics”, orígen de l’actual Institut Municipal de Persones amb Discapacitat\nL’Ajuntament de Barcelona mostra el seu compromís amb la integració social de les persones amb diversitat funcional ja des del 1799, quan cedeix una part del Saló de Cent per fer-hi una aula educativa per a infants sords i fent-se càrrec de les despeses. Neix a l’Estat espanyol la primera experiència educativa per persones sordes promoguda per una administració.\nA partir d’aquest primer gest, l’Ajuntament engega diferents projectes vinculats a l’educació d’infants amb sordesa, ceguesa i discapacitat però és el 1979, fa 40 anys, quan es creen dos “Patronats Municipals, de Disminuïts Psíquics i de Disminuïts Físics”; l’origen del que avui coneixem com l’Institut Municipal de Persones amb Discapacitat. Amb la creació dels dos Patronats, l’Ajuntament dona resposta a la lluita i la reivindicació de les entitats, de les persones amb discapacitat de la ciutat i les seves famílies.\nEls següents trenta anys destaquen per l’impuls que dona l’Ajuntament a la creació de serveis d’atenció a les persones amb discapacitat i a la realització de projectes i programes d’inclusió en àmbits com l’educació, la cultura i l’esport i d’accessibilitat en àmbits com l’urbanisme, el transport i la mobilitat. Al mateix temps, promou la recerca, la sensibilització ciutadana i la participació, de la mà dels avenços legals en la garantia de drets a nivell local, autonòmic, nacional i internacional.\nLa celebració dels Jocs Paralímpics, el 1992, i del Fòrum de les Cultures, el 2004, són dos moments àlgids que donen la gran embranzida a l’accessibilitat urbanística i comunicativa a tota la ciutat.\nEls darrers 10 anys, donant compliment a la Convenció sobre els Drets de les Persones amb Discapacitat, l’Ajuntament promou polítiques públiques de garantia de drets i d’impuls de l’autonomia i la vida independent de les persones amb discapacitat. D’aquesta manera s’allunya decididament del model d’atenció mèdic-rehabilitador que havia prevalgut fins el moment.\nLa transversalitat, la cooperació amb les entitats i la innovació social marquen ara la manera de treballar, augmentant de manera significativa les accions de l’Institut Municipal de Persones amb Discapacitat i el seu impacte en la millora de la qualitat de vida de les persones amb discapacitat i en la igualtat de drets. Transversalitat per incorporar la mirada sobre accessibilitat a tots els departaments, les polítiques i les accions de l’Ajuntament, a través també de projectes singulars com L’hort al terrat, el Banc del Moviment i el Comerç accessible. Treball en xarxa per generar coneixement compartit i espais de participació efectiva amb les entitats d’acció social i les persones amb discapacitat de la ciutat, amb la creació, entre altres, de la Xarxa per a la Inclusió Laboral, la Xarxa d’Accessibilitat i Vida Independent i la Xarxa BCN per al desenvolupament infantil i l’atenció precoç. Innovació social per a millorar el coneixement i les respostes a les diverses necessitats d’accessibilitat i d’inclusió, amb iniciatives com el Projecte Quioscos d’emprenedoria social i l’aprovació del Model del Servei d’Assistència Municipal (SAP-BCN) i el Model ‘Creixem: dels Centres de Desenvolupament Infantil i Atenció Precoç’.\nEl maig del 2017 s’aprova la mesura de govern per l’elaboració del Pla d’Accessibilitat Universal de Barcelona 2018-2026 que defineix l’itinerari per fer de Barcelona una ciutat 100% accessible i 100% inclusiva per totes les persones que hi viuen, una ciutat que és garantia de drets per a tothom i que és referent mundial de la igualtat i l’accessibilitat universal.\nCelebrem aquests 40 anys treballant per l’accessibilitat, la inclusió i la diversitat, celebrem que Barcelona ja és una de les ciutats més accessibles d’Europa i també que reafirmem el nostre compromís de seguir impulsant la garantia plena de drets dels veïnes i veïnes amb diversitat funcional de la ciutat.


Les seleccions d'Itàlia i Holanda visiten Auschwitz\nLa selecció italiana i l'holandesa han coincidit aquest dimecres en la seva visita a l'antic camp de concentració nazi d'Auschwitz, a pocs quilòmetres de Cracòvia\nJORDI MESTRE Barcelona Actualitzada el 06/06/2012 16:29\nLes seleccions d'Holanda i Itàlia han coincidit en la seva visita al camp de concentració d'Auschwitz, a Polònia. Ambdues seleccions, concentrades a la veïna ciutat de Cracòvia, han escollit aquest dimecres per visitar la localitat i presentar els seus respectes al més d'un milió de persones, majoritàriament d'origen jueu, que van morir a mans dels nazis.\nL'experiència ha sigut molt colpidora per alguns dels internacionals italians. Riccardo Montolivo, de la Fiorentina, i Antonio Nocerino, del Milan, a penes han pogut contenir les llàgrimes en escoltar el testimoni dels fets ocorreguts a Auschwitz. "Ha sigut una experiència molt impactant. És important venir aquí i recordar i donar testimoni d'això", ha dit el defensa Giorgio Chiellini, de la Juventus.\nEl pati central del bloc 11 camp de concentració, on els nazis executaven els seus càstigs als presoners, ha sigut el lloc escollit per Gianluigi Buffon, capità de l''azzurra', per dipositar una corona de flors amb la bandera d'Itàlia i un missatge de respecte de la Federació. Posteriorment, cada jugador ha deixat una espelma i el porter de la Juventus s'ha encarregat de signar el llibre de visites.\nQuan l'expedició italiana estava a punt de marxar s'ha trobat amb el combinat holandès, que acabava d'arribar i ha passejat durant més d'una hora pel camp de concentració. La selecció d'Alemanya també va visitar Auschwitz fa pocs dies, i Anglaterra també té previst fer-ho.


Diversos establiments tancats durant la primera onada del coronavirus | Àngel Ullate\nLa situació de les empreses que depenen de crèdits i d'ERTO determinarà la profunditat de la crisi\nUn estudi de la URV apunta que el primer trimestre presenta indicis de millora a la demarcació de Tarragona\nper Judit Sabaté / ACN 19/05/2021 15:39h\nLa situació financera en la que es trobin les empreses que depenen de crèdits ICO i d'ERTO quan s'acabi la pandèmia determinarà la profunditat de la crisi econòmica. Així ho afirma l'informe sobre conjuntura econòmica del primer trimestre del 2021 a la demarcació de Tarragona elaborat per la Càtedra per al Foment de la Innovació Empresarial de la Universitat Rovira i Virgili (URV). Segons l'estudi, a banda de la situació financera també hi influiran les possibilitats que ofereix l'activitat turística en la temporada estival. Amb tot, l'anàlisi considera que el primer trimestre de 2021 mostra indicis de millora en l'activitat, representats per alguns increments d'indicadors i «per caigudes menys fortes en d'altres que semblaven imparables».\nEntre aquests indicadors se citen les contractacions laborals, les altes a la Seguretat Social de treballadors i d'empreses, les exportacions els dos primers mesos de 2021 i els crèdits. D'altra banda, hi ha aspectes que limiten aquesta certa millora, com són les xifres d’atur, la continuïtat de molts ERTO, la poca inversió en societats, la no represa del crèdit hipotecari i la forta caiguda de les importacions, que en el cas de la zona determina una menor activitat del sector petroquímic, fet que en condiciona les exportacions i les vendes interiors.\nPels impulsors de l'informe, les zones més afectades de la demarcació per l'impacte econòmic del confinament han estat les del Camp de Tarragona, on es concentren els majors centres productius de la zona, amb un impacte significatiu en els nuclis turístics de Cambrils, Salou i Vila-seca.\nUniversitat Rovira i Virgili turisme empreses atur Coronavirus


Mapa Barcelona Midnight Trail 2014\n> Barcelona Midnight Trail 2014\n> Mapa Barcelona Midnight Trail 2014\nEl recorregut de Barcelona Midnight Trail 2014 s'ha dissenyat per crear una cursa de muntanya de 15.00 km que comença a Tibidabo i finalitza a Tibidabo. Si vols gaudir de la muntanya i comprovar el teu estat de forma no t'ho pensis i... anima't! I si ho fas, explica'ns com ha anat això!\nEl perfil de Barcelona Midnight Trail 2014 ens deixa una altitud màxima de 485m i una mínima de 0m, creant un desnivell positiu de 1207m i un desnivell negatiu de 1670m. Tot això fa que aquesta cursa de muntanya tingui un desnivell mig de 386m.\nPerfil Barcelona Midnight Trail 2014\nAvis sobre el mapa Barcelona Midnight Trail 2014: El mapa, perfil i recorregut d'aquesta cursa de muntanya és aproximat. Senderators no es responsabilitza de les dades incorrectes que es puguin mostrar.


PRESENTADES ALEGACIONS AL PLA D´INFRAESTRUCTURES DE TRANSPORT DE CATALUNYA (PTIC) - Plataforma salvem la Vall de la riera de Pineda\nby salvemlariera - MOBILITAT - 08/05/2013\nPRESENTADES ALEGACIONS AL PLA D´INFRAESTRUCTURES DE TRANSPORT DE CATALUNYA (PTIC)\n-ARENYS SOSTENIBLES amb NIF núm. xxxxxxxx, representada per Antoni M. López Casals, amb DNI núm. xxxxxxxxxx.\n-LA GARNATXA, «Col·lectiu alellenc per a la preservació del territori» amb NIF xxxxxxxxx, representada per Cristina Armengol i Rusiñol, amb DNI xxxxxxxxxx\n-CODESEMA (Coordinadora per la Defensa de la Serra de Marina), amb NIF núm. xxxxxxxx, representada per Jordi Pagès, amb DNI núm. xxxxxxxxxxxxx\n-PLATAFORMA SALVEM LA VALL DE LA RIERA DE PINEDA, amb NIF núm. xxxxxxxxxx, representada per David Pavón Gamero, amb DNI núm. xxxxxxxxxxx\nTotes elles integrants de la coordinadora comarcal Xarxa Maresme, en conèixer que el Pla d’Infraestructures de Transport de Catalunya (PITC) es troba en fase d’informació pública, fins al 20 d’abril de 2006, segons l’anunci publicat pel Departament de Política Territorial i Obres Públiques (DOGC núm. 4.571, de 13 de febrer de 2006) i, després d’haver estudiat el seu contingut, decideixen presentar el següent escrit d’observacions i al·legacions al respecte:\n1. LA MOBILITAT AL MARESME. CONTEXT QUE HA PORTAT A\nL’ELABORACIÓ DE LES CORRESPONENTS AL·LEGACIONS\nEl mes de setembre de 2002, la coordinadora Xarxa Maresme, que aplega diverses entitats que, arreu de la comarca, treballen els aspectes relacionats amb el medi ambient i el territori, va presentar un primer manifest titulat «Per una mobilitat sostenible al Maresme». Aquell manifest s’elaborà sent conscients del risc de col·lapse en què podia caure la comarca degut a les pautes de mobilitat i d’expansió urbanística desenfrenades i de les conseqüències dramàtiques que podia tenir a nivell territorial, ambiental, social i econòmic. Des de llavors i, fins a l’actualitat, per part de diverses instàncies i administracions, s’han elaborat nous documents d’abast sectorial i molt limitat que, en línies generals, continuen apostant per preteses mesures que es presenten com a solucions i que perpetuen un model de mobilitat i d’ocupació de l’espai poc sostenibles.\nMajoritàriament, les propostes es recolzen en l’evolució que han tingut als darrers temps indicadors com l’ocupació del sòl urbanitzat, el creixement demogràfic, els habitatges construïts o el número de desplaçaments efectuats. A partir d’aquí i, sense gaires reflexions ni crítiques que qüestionin les conseqüències d’això, es fan estimacions dels mateixos indicadors a vint o trenta anys vista com si res no els pogués fer canviar. Sota aquesta inèrcia que, es transforma també en un pretext, es conceben unes mesures finalistes que siguin capaces de canalitzar les dinàmiques esperades però sense plantejar-se res més. La visió del territori ha estat tan miop i de curta volada que, quan es detecta el problema de l’imminent col·lapse de la xarxa viària, es donen respostes orientades a solucionar només els efectes i no els factors que els produeixen.\nConsiderem que plans o propostes que s’han redactat recentment resten fortament influenciats per la inèrcia abans apuntada com serien el «Pla de mobilitat i d’ordenació del territori del Maresme» (Dept. de Pol. Terr. i Obres Públiques – Consell Comarcal del Maresme, setembre de 2003), «L’estudi informatiu per a la millora de la carretera N-II al Maresme» (Ministeri de Foment, setembre de 2005) o, en menor mesura, l'»Estudi de les Infraestructures de transport del Maresme» (Barcelona Regional-Consell Comarcal del Maresme, juliol de 2003).\nLa publicació del «Pla d’Infraestructures del Transport de Catalunya» (PITC), per part del Departament de Política Territorial i Obres Públiques, que ara es sotmet a informació pública, des de la nostra perspectiva, es deixa arrossegar per la inèrcia descrita. Partint d’una sèrie d’indicadors que experimenten un fort creixement als darrers anys, es fan unes projeccions fins al 2026 donant per bona la premissa que el seu comportament ha de ser el mateix que fins ara o que, fins i tot, s’ha d’intensificar. Partint d’aquesta premissa s’elabora un catàleg d’infraestructures, bàsicament viàries, que siguin capaces de digerir el creixement d’aquests indicadors, fonamentalment, l’increment de fluxos, ja sigui de persones o de mercaderies. Contràriament, detectem molt poca crítica que qüestioni si, realment, aquesta tendència és desitjable i de les conseqüències negatives que pot tenir a nivell territorial, social, ambiental o sobre la pròpia economia. D’aquesta manera, les mesures proposades pel PITC acaben legitimant un determinat model de mobilitat que presenta serioses contraindicacions més que no pas proposant mesures alternatives efectives per modificar-lo. L’escenari que es dibuixa pel 2026 referma el model seguit fins ara i el Pla, com a resposta, en comptes de proposar alternatives, ofereix actuacions que se subordinen a aquest panorama sense qüestionar-lo.\nMentre tot això succeeix sobre el paper, a la realitat s’ha practicat i es continua aplicant una planificació territorial de tall municipalista mal entesa que no es veu complementada per propostes coherents fetes a nivell comarcal o metropolità que marquin unes directrius clares. El resultat ha estat una ocupació massiva del sòl, plena de contradiccions, que respon a la lògica dels interessos locals de cada ajuntament sense analitzar les repercussions territorials globals (també sobre la mobilitat) que acaben derivant-se.\nA escala comarcal, som conscients que cal diferenciar la problemàtica sobre la mobilitat a l’Alt i al Baix Maresme, tot i que semblen ser dues subcomarques que estan anant cap a una situació molt similar després de la prolongació de l’autopista C-32 fins a les proximitats de la Tordera, l’any 1994. Cada cop més el Maresme es comporta com una unitat territorial, malgrat la desigual influència que exerceix l’àrea metropolitana barcelonina sobre ambdues subcomarques.\nNo es pot continuar amb la política de pedaços per buscar solucions a curt termini. Cal donar prioritat a un acord comarcal i metropolità sobre el model global de mobilitat, com a conseqüència de tenir clar un model territorial equilibrat i sostenible de la comarca, en particular, i del conjunt de la regió metropolitana, en general. Creiem necessari obrir un debat molt transparent i participatiu, que sorgeixi des de baix cap a dalt, i en el qual conflueixin les diverses administracions (Generalitat, Consell Comarcal, Diputació i Ajuntaments) amb els diferents col·lectius i sectors socials. En aquest sentit, la redacció del Pla Estratègic del Litoral, del Pla Estratègic «Maresme 2015» i del Pla Territorial Metropolità configuren un marc adequat que no pot desaprofitar-se.\nD’aquí que, com a coordinadora d’entitats, davant la present conjuntura i de la informació pública a la que es sotmet el Pla d’Infraestructures del Transport de Catalunya, hàgim decidit presentar el següent document.\n2.- LA GESTIÓ DE LA MOBILITAT AL MARESME S’HA D’INTEGRAR DINS L’ORDENACIÓ DEL TERRITORI A ESCALES COMARCAL I METROPOLITANA.\nSi la situació prevista de col·lapse és conseqüència d’un augment excessiu del creixement del trànsit, com a conseqüència d’un augment desmesurat del territori urbanitzat, de la deslocalització laboral i del número d’habitants, llavors s’ha de concloure que la solució als problemes relacionats amb la mobilitat no es poden concebre al marge d’una ordenació del territori que sigui global i integradora. La mobilitat no pot anar per una banda i la planificació del territori, per l’altra. No pot ser que es digui, d’una banda, que la solució a la mobilitat és crear més infraestructures i, a la vegada, que la superfície de sòl urbanitzable al Maresme sigui, el 2001, de gairebé 3.000 noves hectàrees en diferent grau de consolidació (un 50% més del sòl urbanitzat fins llavors) . Difícilment es podrà incidir sobre la mobilitat si no s’acompanya de mesures clarament restrictives que frenin l’expansió indiscriminada de la taca urbana.\nAls darrers vint-i-cinc anys, la política d’ordenació del territori a la regió metropolitana de Barcelona ha estat orientada a crear una oferta d’habitatge per a uns habitants en augment que resideixen en corones de municipis cada vegada més allunyats de la capital. Aquesta estratègia esbiaixada de tractar el Maresme només com a territori subordinat a l’expansió del gran nucli central de Barcelona i de les corones immediates, és la principal causa del creixement exponencial i de la corresponent saturació de les vies que connecten amb la ciutat i àrees d’influència.\nDe tot l’exposat es desprèn la urgent necessitat de consensuar un Pla Territorial i Urbanístic Comarcal lligat estretament, però, amb el necessari Pla Territorial Metropolità que articuli correctament les relacions del Maresme amb la conurbació barcelonina. Mentre es pateix la mancança d’aquest Pla territorial Metropolità, es va consumant una bateria de revisions dels plans d’ordenació urbana dels diferents municipis o reformes parcials de les xarxes viàries i de transport sectorial.\nHem de reclamar, per força, que s’aturi el creixement urbanístic desmesurat que pateix la nostra comarca, no amb moratòries que tenen una vigència efímera, sinó amb eines sòlides que permetin reforçar la capacitat de planificació supramunicipal; unes mesures que facin possible la convivència, de forma estable en el temps, entre els àmbits urbans, les àrees industrials, les zones agrícoles i els espais d’interès natural. Continuar fent propostes parcials, sense tenir en compte la necessitat d’un canvi en l’ordenació global del territori, és apedaçar una comarca ja prou malmesa per la improvisació del seu planejament i per la seva marcada subordinació a Barcelona.\nEn aquest sentit, pel que fa al PITC, com a mínim en el document final que s’ha sotmès a informació pública, no detectem cap mena de vertebració entre les mesures proposades i el seu encaix dintre d’una ordenació del territori que sigui molt més global i integradora. Com es poden enumerar un seguit d’infraestructures sense que s’analitzi, a la vegada, què passa amb el sol urbanitzat i amb l’expansió difusa de la taca urbana? Per què no s’inclou cap mesura de control urbanístic com a part de les actuacions que han de servir per gestionar la mobilitat? Pel seu redactat, semblaria que són els Plans Territorials els que s’han de subordinar a la construcció d’Infraestructures i no a l’inrevés.\n3. EL FOMENT DEL TRANSPORT PÚBLIC, LA PRINCIPAL\nALTERNATIVA AL COL·LAPSE DE LA MOBILITAT\nLa gestió de la mobilitat no es pot entendre sense una aposta decidida pel transport públic, eficient i amb uns preus competitius respecte el que representa el vehicle privat. S’ha de canviar un model que es basa quasi únicament en aquest últim. Considerem que cal potenciar al màxim el transport públic i col·lectiu tant en els fluxos dins d’un mateix municipi com en els desplaçaments interurbans (tant entre els diversos municipis de la comarca com els que la connecten amb les comarques veïnes). És cabdal el foment conjunt de les xarxes d’autobusos i de les línies de ferrocarril, amb majors freqüències i amb un sistema tarifari integrat que sigui prou atractiu per l’usuari i que no penalitzi la intermodalitat. D’altres actuacions complementàries han de ser la creació de carrils específics per a autobusos i vehicles d’alta ocupació, promoure els vehicles compartits així com alternatives més properes als vianants en el trànsit intern dels nostres municipis. Cal continuar potenciant, també, el transport públic en la mobilitat nocturna tant amb nous serveis i línies d’autobusos com amb l’ampliació dels horaris dels ferrocarrils (adaptant les freqüències a les franges horàries i als dies de la setmana).\n4. EL NOU MODEL DE MOBILITAT IMPLICA, ENTRE D’ALTRES MESURES, SUPERAR L’ACTUAL RÈGIM PRIVAT, INJUST I ABUSIU D’EXPLOTACIÓ DE L’AUTOPISTA C-32.\nEn una comarca tan allargada i amb una plana litoral amb tan sols uns 2.000 metres d’amplada mitjana, és completament forassenyat el disseny actual de la xarxa principal de carreteres (autopista/N-II). El Maresme només pot tenir un «carrer Major», i aquest ha d’actuar com a eix vertebrador de la xarxa viària secundària de connexió entre els diferents pobles de mar i muntanya per convertir-se en una pinta de dos fronts.\nUna de les actuacions clau proposades pel PITC és la construcció dels controvertits laterals de l’autopista C-32, com a mínim fins a Mataró. Des del nostre punt de vista, no podem acceptar de cap manera les successives propostes que s’han fet de trasllat de la N-II, que consisteixen a fer vies segregades a banda i banda de l’autopista C-32 per tal de no afectar l’actual sistema de concessions d’una empresa privada que és tan injust com abusiu . Ja ara l’autopista és una barrera física terrible en el nostre territori que no es pot veure reforçada amb la construcció de noves calçades laterals. S’ha de superar el marc actual del règim de concessions privats que distorsiona tot el sistema de mobilitat. En tot cas, com a alternativa a analitzar, podrien estudiar-se mesures de peatge públic selectiu que tinguessin com a possibles criteris: aquells trajectes de llarg recorregut, els usuaris no habituals, els desplaçaments que no estan vinculats a la comarca o a l’àrea metropolitana o els vehicles de molt baixa ocupació. S’ha de tenir ben present que allò que satura l’autopista no és el seu recorregut pel Maresme sinó els accessos a la ciutat de Barcelona.\nNo es pot dir que la supressió del peatge suposarà el col·lapse de l’autopista i, a la vegada, proposar com a alternativa la construcció d’uns laterals. Aquesta situació recordaria la que es va viure durant molts anys al peatge de Sant Cugat de l’antiga A-7, amb uns troncs centrals gairebé buits i amb uns laterals saturats.\nCom a punt complementari que té a veure amb la C-32, val a dir que veiem amb una gran preocupació el perllongament d’aquesta infraestructura fins a la seva connexió amb una carretera N-II transformada en autovia provinent de Girona. Considerem que aquest fet pot atreure part dels fluxos de pas i de camions de gran tonatge que travessin la comarca per accedir o sortir des de l’àrea metropolitana de Barcelona. En el PITC, sobre aquesta possibilitat, s’afirma literalment: «Els laterals caldria que fossin 2+2 fins a Palafolls però no interessa fer-ho per no convertir el corredor del Maresme en alternativa al corredor pre-litoral». Doncs bé, molt ens temem que no caldran aquests laterals perquè la C-32 capti, igualment, part d’aquest trànsit. S’haurien d’estudiar possibles mesures dissuasòries tal i com ja es proposava en les conclusions de la Comissió Tècnica del Pla de Mobilitat encarregat pel Consell Comarcal l’any 2003.\nAixí mateix, ens amoïna també contemplar amb quina tranquil·litat i màniga ampla es projecten corredors viaris com el que haurà d’unir Badalona i Mollet del Vallès per La Conreria (B-500). Creiem veritablement que el seu objectiu és «millorar la mobilitat entre el Barcelonès i el Vallès i de descongestionar el trànsit als accessos actuals a la ciutat de Barcelona i el seu entorn»? No sabem, per experiència, que crear noves vies implicarà un major col·lapse a les entrades de la Ciutat Comtal? Trobem del tot temerari afirmar, essent tan verd el projecte i tan sensibles els àmbits que travessa, que «la via comptarà amb quatre carrils, dos per sentit de circulació», i una excusa de mal pagador escudar-se en el fet que «el nou traçat evita l’impacte ambiental a Tiana i a l’entorn de la Cartoixa de Santa Maria de Montalegre, i a les urbanitzacions de Sant Fost de Campsentelles, tot atenent les inquietuds del territori.» Francament, és preocupant i forassenyat que un Pla d’Infraestructures de Transport com el PITC s’ocupi de donar cobertura als desplaçaments amb vehicle privat extrapolant la situació actual a les demandes que puguin sorgir en els propers vint anys però sense plantejar, en cap cas, estratègies de contenció que, al nostre entendre, haurien de ser la clau de volta de qualsevol nou planejament.\n5. LA MILLORA DE LA XARXA FERROVIÀRIA\nLa xarxa ferroviària del Maresme ha d’esdevenir per força i amb tota urgència un «metro regional» lligat estretament a les xarxes viàries urbanes i interurbanes i al transport col·lectiu. Per altra banda, la proposta de possibles nous corredors ferroviaris, en el sentit del que defensa el PITC, ha de garantir que no acabaran per promoure nous processos de fragmentació del territori. En aquest sentit, la preservació del sòl agrícola i evitar les requalificacions de nous sòls urbanitzables són condicions que no es poden perdre de vista si es plantegen nous traçats. Les noves estacions de tren que es facin han d’estar situades en llocs que permetin l’intercanvi intermodal amb facilitat i serveixin a la major població possible. Les estacions haurien de disposar d’unes places annexes que permetessin les parades d’autobusos i de taxis per afavorir-ne la intermodalitat. Així mateix, ha d’haver-hi una bona accessibilitat entre els aparcaments de vehicles privats immediats i els edificis de les estacions. Caldria establir una regulació o control d’aquests aparcaments (sense que impliqui la pèrdua de la seva gratuïtat) perquè siguin utilitzats, preferentment, per aquells usuaris del ferrocarril i que practiquen la intermodalitat amb els mitjans de transport públics.\nPer al BAIX MARESME algunes actuacions podrien ser:\na) Manteniment de la línia de la costa amb el seu traçat actual amb la introducció de mesures per permeabilitzar i integrar el seu pas pels nuclis urbans i facilitar la connexió entre les poblacions i les platges.\nb) Creació, des de Mataró, en direcció Barcelona, d’una segona línia fèrria de doble via que corri paral·lela i, el més propera possible, al traçat de l’autopista C-32. Es pot pensar que sigui una línia de via estreta tipus Ferrocarril de la Generalitat, la qual permet una major versatilitat als requisits i servituds del terreny. Aquesta és una mesura que es proposa com a alternativa a la no construcció dels laterals i que es podria executar aprofitant les reserves de sòl que deixaria lliure una de les calçades no realitzades. Per tant, pensem que es pot compatibilitzar una bona accessibilitat amb el manteniment dels significatius espais agrícoles que resten entre els nuclis urbans consolidats (per exemple, entre Mataró i Vilassar de Mar, o entre Vilassar de Mar i Premià de Mar).\nAmb aquesta darrera iniciativa, a més, al contrari del que defensa el PITC en vàries ocasions, recolzem la filosofia que els nous corredors ferroviaris siguin una veritable alternativa a la no construcció de determinades grans infraestructures de la xarxa viària i no, tan sols, un complement de grans infraestructures viàries que s’acaben executant igualment. Si construïm ferrocarrils com un afegit a les grans infraestructures viàries, estem duplicant el consum d’espai i fent que, part dels usuaris pontencials que tindrien aquest corredors, siguin absorvits per la xarxa viària i les noves expectatives que genera.\nc) Creació d’una línia de ferrocarril que uneixi Mataró amb el Vallès i que permeti trencar la radialitat que té la xarxa de rodalies respecte la ciutat de Barcelona (tal i com contempla el PITC).\nPel que respecta a l’ALT MARESME:\na) Tot i que es defensi el perllongament de la doble via, almenys fins a Blanes, s’és partidari de mantenir el tren en el seu traçat actual (com defensa el PITC). Les particularitats d’aquesta part de la comarca ho justifiquen: el grau d’urbanització en les àrees més enretirades del litoral és menor i, sobretot a partir d’Arenys de Mar, no es disposa dels desdoblaments típics entre pobles de «baix» i «pobles de dalt». Per tant, es considera que la centralitat del traçat actual és suficient i no cal ni desplaçar-lo cap a l’interior ni complementar-lo amb nous traçats . Per altra banda, moure la línia ferroviària cap a l’interior podria suposar la fragmentació de sòls d’alt valor agrícola, a més de bascular l’eix de centralitat urbana cap a zones que, encara avui dia, afortunadament, no s’han incorporat al procés urbà. Tanmateix, aporten valors paisatgístics i actuen com a separadors entre nuclis urbans, a l’igual que passa al Baix Maresme.\nb) Cal restablir les circulacions directes ferroviàries fins a Girona sense necessitat d’efectuar intercanvi de trens a l’estació de Maçanet-Massanes. Aquestes circulacions directes s’han d’alternar amb d’altres que, encara que no ho siguin, permetin efectuar intercanvis automàtics sense necessitat d’haver d’esperar llargues estones en l’estació esmentada. És inacceptable la paradoxa que, amb una futura línia d’alta velocitat construïda, es trigui menys temps per anar de Barcelona a Perpinyà, que dels municipis de l’Alt Maresme a Girona. És inacceptable que, en determinades franges horàries, la freqüència entre les circulacions amb Girona sigui de fins a 3 hores.\nComplementàriament, no deixa de ser una contradicció que des de les institucions es parli de reforçar la connectivitat amb Girona (sempre per mitjà de nova xarxa viària), però que, en canvi, aquesta línia de ferrocarril es mantingui en unes condicions d’explotació tan lamentables.\nMesures complementàries: Independentment de les mesures anteriors, seran benvingudes totes aquelles altres que passin per dotar d’una major capacitat de transport de passatgers als combois (per exemple, vagons de dues plantes o nous models de material mòbil que s’han d’introduir properament, tipus «Cívia»). Aquestes mesures augmenten les prestacions del servei sense «consumir» més territori.\nPosicionament respecte el soterrament del ferrocarril: Pel que fa al soterrament del ferrocarril, pels seus costos i la seva complexitat tècnica, no som partidaris de promoure-ho amb caràcter general. No obstant, es deixen les portes obertes a que, cas per cas i, en funció de les particularitats que presenta cada travessa urbana, es decideixi d’acord amb allò que dictaminin estudis tècnics rigorosos, amb el consens de les administracions locals i dels sectors socials implicats.\n6. QUINA MOBILITAT LOCAL CAL POTENCIAR\nA nivell intermunicipal cal apostar en tot el que sigui possible pel transport col·lectiu i de forma especial per una bona coordinació i complementarietat entre les línies d’autobusos i les ferroviàries. Això no exclou la creació d’una xarxa intermunicipal per a bicicletes, que permeti efectuar desplaçaments curts entre nuclis urbans veïns, amb seguretat; a més de la recuperació dels camins tradicionals per anar a peu o en bicicleta, sovint destruïts per l’expansió urbana o per les infraestructures viàries.\nA nivell municipal s’han de seguir directrius de prioritat inversa, i això a dos nivells. D’una banda, donant prioritat als vianants i ciclistes sobre els vehicles de motor; de l’altra, atorgant prioritat al transport col·lectiu sobre el vehicle privat, que eviti la paradoxa de que el primer vegi minvada la seva qualitat i eficiència pels embussos i col·lapses que genera el segon. Tot això implicarà modificacions importants en el disseny de la urbanització dels carrers (zones de vianants, amplada de voreres, carrils bici i carrils bus…), així com la creació d’aparcaments dissuasoris situats estratègicament a la perifèria de les poblacions.\nPolítica de progressiva eliminació de barreres arquitectòniques: No podem acabar aquestes al·legacions sense fer un esment especial a la necessitat d’adaptar els accessos i el material mòbil del transport públic, a aquelles persones que es troben afectades per algun tipus de discapacitació física. Encara que el PITC no sigui el tipus de document on reflectir-ho al detall, sí que s’hauria de contemplar com a una de les directrius a tenir en compte a l’hora de redactar propostes de caire molt més específic.\n7. ALTRES CONSIDERACIONS GENERALS:\n1.- L’avaluació estratègica ambiental del pla és molt superficial, massa hipotètica i amb algunes conclusions més que discutibles. Realment és difícil de creure que es pugui justificar la reducció de les emissions de CO2 en un 6% fins al 2026 simplement perquè, segons el PITC, s’aconsegueixi incrementar la velocitat mitjana dels vehicles per la menor congestió i es redueixi el consum de combustible per quilòmetre. Sota aquest supòsit es podria emparar la redacció de molts plans que fomentessin la construcció de noves infraestructures viàries amb la finalitat de reduir la congestió. Portant el raonament anterior a l’extrem, fins i tot es podria acabar presentant com a part de la solució per a reduir els efectes del canvi climàtic. Realment, aquesta conclusió és tan hipotètica i depèn de tants condicionants (eficiència energètica, evolució dels preus del petroli, combustibles alternatius, número de vehicles, ús del transport públic,…) que fa que resti enormement devaluada. El PITC dibuixa un escenari i una evolució fins el 2026 com si qüestions com el Protocol de Kioto, l’evolució dels preus del petroli o les energies alternatives, entre d’altres, no l’haguessin de modificar per a res.\n2.- Quins poden ser els efectes, també en termes d’emissions de CO2, de l’asfaltat de 28 kms2?\n3.- Augment molt acusat de la fragmentació del territori. La pròpia avaluació estratègica ambiental del PTIC reconeix que les noves infraestructures viàries crearan 105 nous polígons interiors. Quines seran les conseqüències d’això des de la perspectiva de la fragmentació dels espais naturals, de la biodiversitat, del paisatge i de les noves expectatives d’ocupació urbanística indesitjable en aquests polígons?\n4.- La pressió urbanística sobre àrees que, de moment, han restat al marge dels processos d’urbanització, s’incrementarà. Per fer encara més inquietant la dinàmica descrita al punt anterior, l’avaluació estratègica ambiental del PITC afirma que amb el Pla de carreteres ultimat, 382.190 ha., l’11 % de la superfície de Catalunya, estarà a menys de 10 minuts de la xarxa d’autopistes i vies preferents. És a dir, un 55,2% més respecte la situació actual. Deixant de banda les conseqüències nefastes que pot tenir això sobre l’ocupació i les transformacions espacials, quines mesures es pensen prendre per evitar la possible urbanització difusa del territori i fenòmens especulatius lligats a les requalificacions de sòls en totes aquestes àrees?\n5.- Quin és l’encaix que tenen totes aquestes transformacions en el marc dels nous plans directors, dels plans territorials parcials i en la revisió del Pla Territorial General de Catalunya?\nLa Plataforma organitza una sortida matinal per la Vall de la Riera el dissabte 28 de setembre\nLA PLATAFORMA PARTICIPA A LA MANIFESTACIÓ CONTRA ELS LATERALS DE L’AUTOPISTA


La diferència de potencial entre els dos punts d’un circuit és la mateixa? 2020\nLa diferència de potencial entre els dos punts d’un circuit és la mateixa?\nLa diferència (caiguda) de potencial augmentarà linealment amb la distància entre els dos punts perquè la resistència d’un conductor és funció de la longitud (i l’amplada) del filferro. Si el "circuit" es troba a l'escala de transmissió de potència a través d'un país, seria important, si es troba en un circuit integrat, serà extremadament reduït.\nÉs equivalent a l’altura entre dos punts d’un paisatge.\nSuposem que el punt A té un potencial de 12 V respecte al terra / referència i el punt B té un potencial de 5 V respecte a terra. Aleshores, el punt A té un potencial de 7V per sobre del punt B. O la diferència de potencial entre el punt A i B és de 7V. La diferència de potencial entre B i A és de - 7V.\nEspero que ho tingueu.


La Biblioteca Ernest Lluch i el Centre Cívic Pla de Palau celebren el seu 20è aniversari | Biblioteques de Girona\nLa Biblioteca Ernest Lluch i el Centre Cívic Pla de Palau celebren el seu 20è aniversari\nEl 5 de maig la Biblioteca Ernest Lluch i el Centre Cívic Pla de Palau compleixen 20 anys fent una activa vida cultural als barris de Palau i Sant Pau.\nPer tal de garantir les mesures de seguretat, s’han programat diversos actes des de finals d’abril i durant el mes de maig:\nDes del 27 d’abril i fins el 23 de maig s’ha volgut fer memòria i retre homenatge al dia de la inauguració del centre amb una exposició de fotografies. Amb el lema “20 anys amb vosaltres”, als finestrals de l’equipament que donen al carrer Saragossa es podran veure les imatges del 5 de maig de 2001 quan es va inaugurar l’equipament entre l’expectació i bona rebuda per part dels veïns del barri. Més d’un es reconeixerà entre els assistents, però 20 anys més jove!\nFins el 5 de maig la biblioteca Ernest Lluch ha encoratjat a tots els seus usuaris, tant petits com grans, a recomanar un llibre de la biblioteca que en algun moment d’aquests 20 anys li hagi agradat especialment i el vulgui compartir amb la resta de persones usuàries.\nEl dia 5 de maig, a les 19.00 h es celebrarà un sorteig entre tots els participants de dos vals de 50€ per llibres i a continuació s’oferirà un concert de música pop del jove cantautor olotí Jeroni Vilà, al jardí de l’equipament.\nEl 8 de maig a les 11.00 h s’ha programat l’hora del conte pels menuts: “Explica’m un secret... al parc!” a càrrec de la Cia. Jomeloguisjomelo.com.\nAl llarg del mes de maig la biblioteca també oferirà un punt de llibre commemoratiu del 20è aniversari de l’equipament entre els seus usuaris.\nLa Biblioteca Ernest Lluch compta actualment amb més de 25.000 persones amb carnet de soci/a i un fons de 47.800 volums distribuïts entre llibres, CD, DVD i revistes. Malgrat les restriccions derivades de la pandèmia segueix essent un referent bibliotecari pel barri i per a tota la ciutat, conjuntament amb la resta d’equipaments de Biblioteques de Girona.\nEs pot consultar el programa complet a: www.bibliotequesdegirona.cat.


Transporterra.com: de febrer 2011\nLi dissenyem els Monolits i pedres del seu jardí a mida.\nTots tenim en el jardí aquella porta de registre d’aigua, o de la piscina, o del comptador de la llum, d’arquetes, parets de blocs, totxana,... Si en el teu jardí tens aquell punt negre que trenca la harmonia de l’entorn des de www.transporterra.com tenim la solució.\nHem creat pedres o rocalles a mida, treballant amb projectats i volums dissenyem aquell entorn rocós que necessita per dissimular aquell punt negre del seu jardí.\nPublicat per www.transporterra.com 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Col·laboracions, Consells, jardí\nPinyes, el fruit forestal més preuat\nEtiquetes de comentaris: Consells, Notícies, Webs amigues\nAfegeix-te a l'hora del planeta!\nDissabte 26 de març de 2011 de 20:30 a 21:30h.\nL'hora del planeta és la campanya de mobilitzacions més important per lluitar contra el canvi climàtic.\nDes de www.transporterra.com ens afegim!\nPer què el projecte www.transporterra.com?\nEl projecte transporterra.com neix per cobrir les necessitats dels jardiners feliços. Un proverbi Xinés diu :“vols ser feliç tota la vida cuida un jardí.” Doncs, transporterra.com és l’eina ideal pels jardiners feliços de la nostra terra, els que es dissenyen, cuiden, adoben, reguen i viuen el seu jardí.\nOferim un servei de transport grua pels material que necessites i et deixem la saca al lloc on menys et molesti i més et faciliti la feina.\nA www.transporterra.com us posareu en contacta amb en Joan que us facilitarà el transport del material de jardí que necessiteu.\nEl proverbi xinès «Si vols ser feliç una hora, emborratxa't. Si vols ser feliç un dia, mata el porc. Si vols ser feliç una setmana, fes un viatge. Si vols ser feliç un any, casa't. Si vols ser feliç tota la vida, tingues un hort». I nosaltres hi afegim tingues un jardí!\nEtiquetes de comentaris: adob, graves, hort, Hort urbà, Notícies, productes, Serveis especials\nL'hort urbà tota una història!\nEtiquetes de comentaris: adob, hort, Hort urbà, Webs amigues\nTravesses de tren ja a transporterra.com\nFinalment podeu aconseguir travesses de tren reciclades a la nostra botiga virtual pel vostre jardí.\nSobretot llegiu abans la normativa vigent sobre l'us d'aquestes travesses tractades amb productes nocius per l'home i els animals.\nPotser us interessen les eco-travesses, són travesses de pi tractades amb productes innocus per a la salut.\nEtiquetes de comentaris: productes, Travesses\nAVIS SOBRE LA NORMATIVA DE TRAVESSES DE RECICLATGE FERROVIARI.\nLi informem que la ORDEN PRE/2666/2001 de 25/10, en vigor des del dia 30/06/03, estableix en el seu articulat determinades restriccions per les travesses de fusta procedents del reciclatge ferroviari, no podran fer-se servir:\n- L’interior d’edificis, sigui quina sigui la seva finalitat.\n- En joguets.\n- En terenys de joc.\n- Parcs, jardins i instal•lacions recreatives i d’oci en l’aire lliure on existeixi risc de contacte freqüent amb la pell.\n- En la fabricació de mobles de jardí.\n- Per la fabricació i us de:\n• Contenidors de cultius.\n• Envasos que puguin estar en contacte amb matèries primes, productes entremitjos o productes acabats destinats al consum humà o animal.\n• Altres materials que puguin contaminar els productes anteriorment anomenats.\n1 de Julio de 2003.\nEtiquetes de comentaris: Consells, Notícies, productes, Travesses\nLi dissenyem els Monolits i pedres del seu jardí a...\nAVIS SOBRE LA NORMATIVA DE TRAVESSES DE RECICLATGE...


Un projecte per ajudar les pimes a accedir als mercats internacionals, guanyador del 7è Programa Explorer a Tarragona | Actualitat | Indicador d'Economia\nL'autor viatjarà a la tardor a Silicon Valley per completar la seva formació\nEls guardonats, amb la consellera Laura Castel. FOTO: CEDIDA.\nLa consellera de Desenvolupament Econòmic de l'Ajuntament de Tarragona, Laura Castel, ha felicitat aquest dijous, 27 de juny, els guanyadors de la setena edició a Tarragona del Programa Explorer de desenvolupament de negocis tecnològics. Juan Pablo Muñoz Franco s'ha endut del primer premi del programa gràcies al projecte Aliconnector.\nMuñoz rebrà un premi en metàl·lic de 3.000 euros, gaudirà d'assessorament tècnic al llarg dels tres anys i tindrà l'oportunitat de viatjar a Silicon Valley (Estats Units) per conèixer de primera mà el funcionament d'algunes de les espreses innovadores i tecnològiques punteres. Aliconnector vol convertir-se en una agència d'ajuda a les petites i mitjanes empreses per accedir a les cadenes globals de valor i als mercats internacionals.\nEl tribunal del programa Explorer també ha decidit reconèixer Paula Bertomeu Sancho com a finalista del premi 'Woman Explorer Award, emprenedoria en femení', amb el projecte Keep In Touch. I com a finalista del Premi d'innovació Disruptive Technology Explorer Award s'ha reconegut Aitor Cortés González amb el projecte Revel. Keep in touch es basa en oferir solucions digitals al col·lectiu de persones grans, familiars i cuidadors per potenciar la millora en la seva qualitat de vida, mentre que Revel es presenta enfocada al desenvolupament de sistemes telemètrics per al control i anàlisi de l'estrès i ansietat dels jugadors professionals dels E-Sports.\n24 joves emprenedors de les comarques tarragonines han participat en aquesta setena edició del Programa Explorer a Tarragona\nBertomeu i Sancho competiran amb els altres 55 finalistes de la resta de ciutats de l'Estat on es desenvolupa el Programa Explorer per fer-se amb el guardó de les seves respectives categories.\nUn total de 24 joves emprenedors de les comarques tarragonines han participat en aquesta setena edició del Programa Explorer a Tarragona, que des del mes de gener ha ofert a les instal·lacions de Tarragona Impulsa a la Tabacalera formació i assessorament per elaborar plans de negoci basats en idees innovadores i de base tecnològica. Aquesta iniciativa està coordinada pel Centro Internacional Santander Emprendimiento (CISE) amb el suport del Banco Santander i la col·laboració de l'Ajuntament de Tarragona i la Universitat Rovira i Virgili. Els emprenedors han gaudit d'un espai per treballar, formació gratuïta i tutorització personalitzada.\nEl dimecres 17 de juliol a la tarda, al Teatret del Serrallo, tindrà lloc l'acte públic de lliurament de diplomes a tots els participants en què també es coneixeran els projectes guanaydors del primer i segon accèssit de les beques Explorer, cadascuna valorada en 1.500 €. També es coneixerà el nom dels guanyadors dels Premis Empresa Tarragona Impulsa atorgats per l'Ajuntament de Tarragona.


Dissabte, 25 de maig del 2013 CASTELLANO\nPortadaSeccionsAcuditL'entrevistaLlibres i revistesTribunaTVFotografiesButlletinsS'ha ditCartes al directorEnquestesDocumentsCroniquesPolíticaComunicacióEconomiaGeneralHistòriaInternacionalDesenvolupamentSeguretatSocietat civilAfers religiososBrunete mediàticaCol·lectiu Joan CreixellContrastantCulturaCultura i mitjans de comunicacióDebat nacionalEleccionsEsportEsport i CiutadaniaEuskal HerriaGalizaPla de lleidaTecnologia i paísUnió europeaMadridIlles BalearsPaís ValenciàTerritoriPolítica catalanaEleccionsIdeologia i pensament políticAnàlisi políticaCol·lectiu Joan SolàEleccionsLlenguaNotíciesPolíticaComunicacióEconomiaGeneralHistòriaInternacionalDesenvolupamentSeguretatSocietat civilAfers religiososBrunete mediàticaCol·lectiu Joan CreixellContrastantCulturaCultura i mitjans de comunicacióDebat nacionalEleccionsEsportEsport i CiutadaniaEuskal HerriaGalizaPla de lleidaTecnologia i paísUnió europeaMadridIlles BalearsPaís ValenciàTerritoriPolítica catalanaEleccionsIdeologia i pensament políticAnàlisi políticaCol·lectiu Joan SolàEleccionsLlenguaRecull de premsaPolíticaComunicacióEconomiaGeneralHistòriaInternacionalDesenvolupamentSeguretatSocietat civilAfers religiososBrunete mediàticaCol·lectiu Joan CreixellContrastantCulturaCultura i mitjans de comunicacióDebat nacionalEleccionsEsportEsport i CiutadaniaEuskal HerriaGalizaPla de lleidaTecnologia i paísUnió europeaMadridIlles BalearsPaís ValenciàTerritoriPolítica catalanaEleccionsIdeologia i pensament políticAnàlisi políticaCol·lectiu Joan SolàEleccionsLlenguaOpinióPolíticaComunicacióEconomiaGeneralHistòriaInternacionalDesenvolupamentSeguretatSocietat civilAfers religiososBrunete mediàticaCol·lectiu Joan CreixellContrastantCulturaCultura i mitjans de comunicacióDebat nacionalEleccionsEsportEsport i CiutadaniaEuskal HerriaGalizaPla de lleidaTecnologia i paísUnió europeaMadridIlles BalearsPaís ValenciàTerritoriPolítica catalanaEleccionsIdeologia i pensament políticAnàlisi políticaCol·lectiu Joan SolàEleccionsLlenguaEl més llegit17.05.2013Coses que passen a Brussel·les mentre mirem a Madrid13.05.2013Declaració de no-consentiment21.05.2013L'absurda patent de la catalanitat16.05.2013CatDem: de Colomines a Terradellas22.05.2013A Llanos de Luna li ha sortit el tret per la culata: enderroquem la comissaria de Via LaietanaButlletí Dijous, 19 de abril del 2012 | 17:11\nValència, Generalitat, Mariano Rajoy, Intervenció, PP, PSOE Corren rumors que apunten la més que probable intervenció, per part de l'estat, d'una o més autonomies. I la valenciana, endeutada fins les celles, té molts números de ser una de les escollides. Cal apaivagar els ànims dels mercats i Mariano Rajoy sembla decidit a fer un cop d'efecte.\nValència ï¿½ Les mesures preses fins ara no han servit per aturar la sagnia econòmica que pateix l'estat i factors com la prima de risc (novament per sobre dels 420 punts) i l'Ibex-25 (per sota dels 7.000 punts, com feia anys que no passava) animen a fer una passa enrere... Ni que aquesta implique acabar amb l'autogovern autonòmic previst a la Constitució. Fet i fet, si PP i PSOE ja van acordar la reforma de la carta magna per tal de fixar un sostre de dèficit, per què no se n'haurien de posar a l'hora de recentralitzar el poder de l'estat amb un cop d'impacte que acabe amb les tensions presents, o com a mínim que ho intente? Tot indica que el rumor, en aquest cas sí, és l'avantsala de la notícia, i que ben aviat tindrem notícies al respecte. Serà el País Valencià? Serà Castella – la Manxa? Sens dubte, són les dues més ben col·locades a la pista de la intervenció.El deute valencià supera els 22.400 milions d'euros, als quals caldrà afegir la despesa del tancament d'empreses de titularitat pública La situació del País Valencià és dramàtica. En part, per la caòtica gestió d'aquests darrers anys, però per damunt de tot, pel penós finançament de què ha estat objecte. Mentre unes altres nacionalitats històriques de l'estat (com ara Catalunya) l'han millorat una mica darrerament, en el cas valencià aquesta millora ha estat tan minsa que gairebé sembla imperceptible. Els valencians han perdut molts punts de renda per càpita, alhora que l'estat els finançava per sota de la mitjana. El model aprovat per José María Aznar el 2001 (amb la aquiescència, i participació, de l'aleshores president valencià, Eduardo Zaplana) ha menat a un crac absolut dels comptes públics. Els retocs introduïts a la darrera etapa de govern de José Luis Rodríguez Zapatero tampoc no han servit de gaire res. El deute valencià supera els 22.400 milions d'euros, als quals caldrà afegir la despesa derivada del tancament o reducció de les plantilles de les empreses de titularitat pública (RTVV, IVVSA, Ivex...) i, encara pitjor, la que implicarà el retorn a l'ICO del crèdit que aquest estendrà ara al govern valencià per tal que abone de seguida els 4.069 milions en factures impagades que s'acumulen als seus calaixos. Comptat i debatut, vora 27.000 milions de nombres vermells, una xifra que en pessetes encara escandalitza més i que fins i tot costa de llegir: 4.492.422.000.000 pessetes. En relació al PIB, els valencians fa anys que són els més endeutats, seguits de catalans, balears i madrilenys, el doble de la mitjana espanyola. Si l'estat es decideix a intervenir el País Valencià, el drama pot ser encara més gran. Sobretot per tots aquells funcionaris que avui ja són en peu de guerra a causa de les mesures adoptades per l'administració presidida per Alberto Fabra: en especial, els interins i els professors. Els primers, perquè se'ls han reduït de manera notable les condicions laborals, i els segons, perquè ja han perdut el plus que cobraven pels sexennis.Encara costa més d'imaginar que l'Estatut valencià es modifique al Congrés, tal com van acordar populars i socialistes I el públic en general també pagaria les conseqüències, és clar: les retallades a la despesa sanitària (llegiu farmacèutica) s'acompanyen al País Valencià de l'exempció de recepta pels mucolítics i laxants que abans sí que eren coberts per l'assegurança general. Precisament les farmàcies van ser les primeres a mobilitzar-se contra els impagaments de la Generalitat, que els collava de valent. Encara avui hi ha cartells penjats que expliquen la situació extrema a què les ha conduïdes la gestió del Consell. Amb tot plegat, encara costa més d'imaginar que l'Estatut valencià es modifique al Congrés, tal com van acordar populars i socialistes a les acaballes de la legislatura passada. Governava Zapatero i el PPCV va voler posar el PSPV entre l'espasa i la paret: els va comminar a retocar la carta magna autòctona per tal d'instar l'estat a fer unes inversions proporcionals a la demografia. Els socialistes, amb poca gana, van haver de sumar-s'hi, i avui, quan Zapatero ja no mana i ho fa Rajoy, la proposta enviada per les Corts valencianes passa desapercebuda a Madrid. El PP, que controla la mesa del parlament espanyol, va deixar que decaiguera el punt del dia d'ara fa una setmana que incloïa la presa en consideració de la reforma estatutària valenciana. Fabra no vol enfadar encara més un Rajoy que sospesa molt seriosament de treure-li el comandament financer del país. D'exigències, ben poques. Versió PDF\nRecull de premsa · Culla: "Que PP i C's no hagin cessat la delegada mostra que per sobre de les ínfules caçanazis, hi ha la unitat del moviment. Del Moviment Nacional"\nOpinió · Em fa mandra


El Delta es revolta contra l’”especulació urbanística” | El Prat Llibertari\nEl Delta es revolta contra l’”especulació urbanística”\njuliol 22, 2020 in Uncategorized\nx Pau Massip | Líneamar\nEl projecte Eixample Sud al Prat, el Pla de Ponent a Gavà i Castelldefels o el nou barri de Llevant a Viladecans. Aquests són només alguns dels projectes urbanístics que amenacen les últimes zones verdes al voltant de les ciutats del Delta, on els boscos i els camps no paren de perdre terreny a favor del ciment.\nCom que la situació és similar a tots els municipis del Delta, les plataformes i moviments que s’han creat per intentar frenar aquests projectes s’han unit per fer sentir més fort la seva veu. Jaume Grau, membre de la plataforma SOS Baix Llobregat, explica que cada vegada hi ha un “sentiment d’identitat pel territori que va més enllà de les fronteres administratives” i assegura que això “és molt important”. La gent s’ha adonat que “el que passa al poble del costat” també l’afecta i, per això, “cada cop hi ha més consciència de territori”.\nUn dels exemples més recents és el mig miler de persones que es van sumar a la marxa que va anar des de Can Sellarès, on l’Ajuntament de Viladecans vol construir diversos pisos que encaixonaran una masia històrica de la ciutat, fins a l’Ajuntament de Gavà. Aquesta protesta va unir diversos col·lectius que s’oposen a diferents projectes urbanístics, però bàsicament es va impulsar per denunciar la construcció de fins a quatre barris nous a la frontera que hi ha entre Gavà i Castelldefels.\nEs tracta del Pla de Ponent, que preveu construir més de 5.000 nous habitatges que multiplicaran la població de la ciutat. L’impacte ambiental més important és que el projecte es farà a l’únic pas natural que connecta la serralada del Garraf amb la plana del Delta.\nGrau considera que aquest projecte “és legal però no legítim, perquè estan trinxant el territori”. A més, denuncia que tots aquests plans urbanístics es fan a partir del Pla General Metropolità, un document aprovat el 1976, a les escorrialles de la dictadura franquista, quan “ni es parlava de canvi climàtic” i només s’apostava per “la lògica de construir i créixer sense parar”.\n“Que estigui en un document de fa 40 anys no vol dir que estigui bé”, afirma Grau, que demana que els governs locals actuïn davant d’aquests projectes perquè “els ajuntaments poden fer coses i impedir projectes caducats”.\nCanvi de prespectiva\n“Ara hi ha més gent que està conscienciada”, reconeix Grau, que afegeix que els valors de la societat estan “començant a canviar”. Per això diu als ajuntaments que “entenguin que és un problema ambiental i de salut pública” i reclama als diferents governs locals que defensin “la salut pública dels ciutadans”.\nTambé ho veuen així des de Ni un pam de terra, del Prat. L’Eva, una de les integrants de la plataforma, explica que “amb el confinament s’ha posat molt en valor tenir producció de proximitat”, però també el “valor paisatgístic” i els espais verds i a l’aire lliure a tocar de la ciutat on poder practicar esport o passejar.\nNi un pam de terra va participar en la protesta que es va fer el 2 de juliol a Viladecans i Gavà. Allà van mostrar el seu desacord amb el projecte impulsat pel govern del Prat Eixample Sud, que preveu construir més de 2.600 nous habitatges en camps del Parc Agrari.\nDes de l’entitat denuncien que el govern del Prat, format pels comuns i el PSC, “fa molta bandera del Parc Agrari i dels espais naturals del Delta però no tenen cap mena de mirament” a l’hora de construir en parcel·les del Parc Agrari que deixen de ser camps per cultivar.\nL’última protesta que va unir diferents col·lectius en defensa del territori del Delta és la que va convocar la plataforma Salvem l’Olla del Rei el 17 de juliol per denunciar els vessaments que pateix aquesta zona humida de Castelldefels.\nUnes 300 persones van participar en la manifestació, que marca un pas més en la mobilització del Delta per defensar els espais naturals del territori i que preveu noves protestes a la tardor.\nArticle publicat originalment a Línia Mar.\nComentaris tancats a El Delta es revolta contra l’”especulació urbanística”\n← Nissan proposa ajornar fins al juny del 2021 el tancament de la Zona Franca\nTal dia com avui de 2014 la jutge del Cas Mercuri va imputar Tejedor pels sobresous a la FMC →