Santa Coloma de Gramenet aposta pel tramvia per connectar-se amb el litoral i amb Barcelona: Ajuntament de Santa Coloma de Gramenet\nSanta Coloma de Gramenet aposta pel tramvia per connectar-se amb el litoral i amb Barcelona\nL'alcalde de Santa Coloma de Gramenet, Bartomeu Muñoz, ha assenyalat com una preocupació prioritària del seu equip de govern l'ampliació de la xarxa de transports de la ciutat. Més enllà de les sis estacions de metro en construcció de la nova línia 9, el consistori aposta fermament pel reforç del transport en superfície, més d' acord amb l'orografia de la ciutat i que evita noves i complicades perforacions de túnels en zones de gran densitat urbanística. En aquest context, el tramvia apareix com una de les solucions més adequades.\nL'Ajuntament de Santa Coloma i l'organisme Barcelona Regional estan treballant en un projecte per a la implantació d'una nova línia de tramvia que, enllaçant amb el Trambesós a Sant Adrià, realitzaria el trajecte mar-muntanya fins al recinte colomenc de La Torribera.\nSanta Coloma presenta uns alts índexs de mobilitat i d'utilització del servei públic. Aquest, no obstant això, permet bàsicament desplaçaments en paral·lel al litoral i prima la connexió amb Barcelona. El tramvia ara en estudi donaria una solució d'enllaç amb el litoral i crearia, amb les noves estacions de metro en construcció de la que serà la Línia 9, una xarxa de transport equiparable a altres punts de l'àrea metropolitana de Barcelona.\nUn dels aspectes sensibles que fan més necessària aquesta infraestructura és la futura posada en marxa del Campus de la Universitat de Barcelona al recinte de La Torribera, especialitzat en estudis de dietètica i nutrició. Sis mil estudiants es desplaçaran diàriament a Santa Coloma des d'altres punts de Catalunya, especialment del Barcelonès, incrementant notablement el ja per si mateix molt elevat nombre de viatgers que tenen a Santa Coloma com inici o final dels seus desplaçaments.\nEl projecte actualment en estudi preveu enllaçar amb el Trambesós a Sant Adrià i, a Santa Coloma, circular en paral·lel al riu Besòs, recórrer l'avinguda de la Pallaresa i finalitzar el recorregut en La Torribera.\nL'opció d'una nova línia de tramvia implica l'aposta per un sistema de transport públic que s'adequa a les necessitats i que aporta importants avantatges respecte a altres sistemes de transport. En el que es refereix al respecte pel medi ambient, el tramvia destaca per ser silenciós, no contaminant i per incorporar sistemes d'estalvi energètic. Per als usuaris suposa un sistema fàcilment accessible, ràpid i segur.\nL'objectiu de l'Ajuntament amb aquesta infraestructura és, a més, el poder reduir la demanda de transport motoritzat, millorar l'accessibilitat i potenciar la creació d'un entorn d'alta qualitat.\nEls treballs se centren en aquest moment en l'estudi de la viabilitat de diferents itineraris.\nSanta Coloma de Gramenet, 1 de febrer de 2007


Racons de Tramuntana: Enrevoltant la Mola de s'Esclop\nEn aquesta ocasió el grup de raconers es va desplaçar al l’extrem de ponent de la Serra de Tramuntana. Partint de la Caseta de l’Amo en Biel, a l’inici de la Finca Publica de Galatzó\nEn arribar al camí de les Cases de Galatzó ens desviarem a l’esquerra per iniciar la pujada cap a l’extrem sud de la carena que s’exten cap a la Mola de s’Esclop, el punt culminant de l’itinerari. Breu aturada a la Font de s’Obi per recuperar un poc l’alé i en arribar a la casa de roter restaurada moment per berenar i gaudir d’unes quantes “històries de la mili”.\nComençant el recorregut.\nFont de s'Obi.\nSense temps per perdre ja que encara quedava molt per recorrer iniciarem la pujada per la carena, amb en Coyote i en Follow_me marcant el ritme. Aquí va començar a acompanyar-nos el fort vent de llebeig que no ens abandonaría fins a final del dia.\nDesprés de passar per la Penya des Migdia, iniciarem la dura pujada sense cap tipus de camí que ens havia de dur al cim del Puig Batiat on cadascú va començar a pujar al seu ritme i ràpidament hi va haver una bona escampadissa de raconers. El señor de sa Torre que “estava fet mistos” remugava als que anaven davant que esperassin.\nEl vent cada cop era més fort i incòmode i tot i que la temperatura realment no era molt freda si que contribuia a refredar bastant l’ambient. Tot i que el dia estava tapat la visibilitat era bona i es podía veure perfectament la silueta de l’illa d’Eivissa, sorgint entre la mar amb aspecte “brumós”.\nCap el Puig Batiat.\nCim del Puig Batiat.\nDes del Puig Batiat iniciarem el descens cap el Coll ds Vent que feia honor al seu nom. Els “tres mosqueters” agosarats (Coyote, Pmmp i Sinever) per una canal vertical fàcil però delicada per la roca humida, i els més prudents davallant netament a l’esquerra.\nNovament el terreny es tornava a posar costa amunt tot i que amb un pendent una mica més “humà”, sempre al costat de la reixa que delimita la finca pública de Galatzó de la de s’Alqueria. Així arribarem fins el següent cim del dia, la Cadira des Bisbe on al vessant de llevant i a raser del fort vent aprofitarem per fer una nova aturada.\nCanal de desgrimpada del Puig Batiat.\nCap a la Cadira des Bisbe.\nArribant a la Cadira des Bisbe.\nCim de la Cadira des Bisbe.\nA partir d’aquí el llom es tornava més estret i rocós i agafava un aire més “esportiu” però a la vegada obligava a extremar les precaucions amb el vent cada cop més fort i fred que obligava a fer algún tram “ a quatre potes”.\nNovament els “mascles alfa” es destacaren de la resta del grup que es va tornar a estirar. El tram final de pujada fins el “Moletó” novament va obligar a utilizar les mans en més d’un punt. El sol volia començar a il·luminar-nos tímidament mentre esperavem al cim a l’arribada de tots els membres del grup.\nLa carena s'estrenyia camí del Moletó.\nArribant al Moletó.\nCim del Moletó.\nDavallada novament cap el Coll Ciuronar on els més veterans del grup decidiren anar directament a mitjan coster fins l'Era de s’Esclop mentre la resta desafiava el vent amb ràfegues huracanades i seguia pujant pel llom nuu que ens havia de portar al cim de la Mola de s’Esclop.\nLa Caseta de n’Aragó ens oferia un poc de cobertura d’aquest fort vent tot i que no completa i aprofitavem per fer una nova aturada, abans d’arribar al vértex geodèsic de la Mola i treure la fotografía de cim “d’aquella manera” per no trobar la càmera devers Formentor.\nRàpid descens pe la pujada normal fins les proximitats del Castellet i la Caseta de s’Esclop, on els companys que no haviem pujat ja ens esperaven ben raser del vent pel dinar i gaudir de tot tipus de luxes gastronòmics.\nObservant el panorama al Coll Ciuronar.\nPujada final a s'Esclop.\nRaconers al cim de la Mola de s'Esclop.\nDavallada cap a l'era de s'Esclop.\nS’havia fet més tard del que haviem calculat i encara quedava la part més esportiva. Així el grup es va dividir i els més agosarats ens encaminarem cap el Castellet a la recercar d’un punt “feble” per enfilar-nos-hi, situat al costat que dona a la Font des Quer just davora una gran mata.\nMentre preparavem material en Toni Sinever ja s'havia enfilat a mitja pujada fins arribar al pas clau on el seny recomanava asseguar-se amb corda. Ja assegurat puja en Coyote que aconsegueix arribar fins el final de la pujada, equipada amb alguns claus vells.\nEl vent continua molestant i escalant el temps s’ens dispara. Decidim deixar per un altre dia el muntatge per pujar a tot el grup. Toni Sinever i Pmmp s’enfilen assegurats per Coyote i ràpidament monten el rapel per tornar a la base. Queden poques hores de llum i encara falta davallar pel Torrent de s’Esclop.\nEscalant al Castellet.\nAmb els rajos de sol de l’horabaixa i amb l’equipament per fer el torrent tornam sobre les nostres passes i passant pel lloc on haviem dinat i ens endinsarem per una marcada canal que comença en aquell punt en direcció sud.\nPoc a poc la canal va oferint una serie de resalts desgrimpables i bastant bruts de vegetació que anarem sortejant de la millor manera posible. Al fons la canal ja “intuia” la primera vertical important de les dues que ofereix.\nCap el principi del torrent.\nPrimera part del torrent.\nEn arribar-hi, Follow-me que anava al capdavant ja ens esperaba assegut a la capçalera. Un passamans ens permetia arribar al primer ancoratge de rapel. Toni Sinever que juga a una altra divisió desgrimpa aquest primer salt que anam superant tots els membres del grup sense gaire complicació.\nTot seguit el següent resalt d’una quarantena de metres, que vaig equipar mentre la resta encara davallaven l’anterior per guanyar temps ja que la llum començava a minvar. Al peu d’aquest resalt venia un nou tram sense cap dificultat insalvable.\nToni Sinever davallant sense corda.\nEls tons rogencs sobre el Galatzó delataven la proximitat de la posta de sol i encara ens quedaba la darrera gran vertical, aquesta la més estètica i a millors vistes de tot el torrent, que es salva amb dos rapels de 35 i 20 metres més verticals i amb la sortida un poc més complicada que dona alguns problemes als manco avesats, sobretot el darrer, però que amb l'ajuda de Toni Sinever ho superen amb nota.\nTram intermig desgrimpable.\nEncara amb llum però ja amb penombra arribarem a la Font de ses Sinies i ens treguerem tot el material. Queda encara un bon tram per pista fins el punt d’inici, però aquí el terreny ja es fácil. Arribada amb fosca negra a l’aparcament després d’una llarga i molt completa jornada.\nPublicado por pmmp en 21:34


Com aprofitar les rutines diàries per realitzar tasques cognitives? | Siidon | Guttmann\nCom aprofitar les rutines diàries per realitzar tasques cognitives?\nGuia: Com aprofitar les rutines diàries per realitzar tasques cognitives?\nDurant l'esmorzar llegeix i tria un parell de notícies.\nIntenta que siguin variades i, sempre que sigui possible, és preferible buscar notícies positives i que s'escapin una mica de la situació actual. Apunta les dades més importants i intenta memoritzar-les. Fes un primer intent als 5 minuts. Has estat capaç de recordar-ho tot? Si és que no, repassa la informació i torna't a posar a prova en una estona (20-30 minuts).\nAquests dies que estem a casa, podem dedicar-nos a posar les coses en ordre.\nQui no té un munt de factures o informes mèdics per organitzar o una caixa amb medicaments per triar? Pensa en què et convindria organitzar i posa't-hi. Organitza segons la data, segons la especialitat mèdica o, en cas de les medicines, és un bon moment per tirar totes les que estiguin caducades (recorda reciclar!).\nLlegeix un llibre o escolta un audio-llibre.\nSi tens dificultats en la lectura i t'està costant trobar un material apropiat per a tu, pots accedir a plataformes com www.lecturafacil.net on proporcionen materials per a tota classe de lectors. Un cop triat el llibre pots intentar fer un resum de cada capítol o millor, sigues creatiu i fes un esquema! Això amenitzarà la teva lectura i serà la millor estratègia per poder seguir el fil de la història sense perdre’l. Explica el contingut del llibre a la teva família i amics, i debat amb ells.\nSi no t'agrada llegir i ets amant de la televisió, pots fer el mateix descrit anteriorment amb una pel·lícula o una sèrie que més t'agradi.\nTens tauleta electrònica o ordinador?\nHi ha molts recursos online per a mantenir la ment activa. ¡Trasllada't als 80 i fes unes partides al Tetris, al Pacman, al parxís, etc. Comparteix les teves anècdotes d'aquella època amb els que tens al costat. Segur que us feu unes bones rialles!\nFes un menú setmanal amb l’ajuda de la teva família.\nFes una previsió del que aneu a menjar i assignat algun plat que t’impliqui un cert repte però que sigui realista. A partir d'avui, aquests plats els cuinaràs tu.\nFes la llista de la compra cada setmana.\nEn aquest moment és difícil fer una previsió realista dels recursos alimentaris i del dia a dia que necessitem. Hi ha molta gent que tendeix a plantejar-se escenaris futurs catastrofistes i fa compres compulsives. No caiguis en aquest error i controla la situació!\nMira bé els aliments i productes de primera necessitat dels que disposes. Després agafa paper i llapis i anota quin són els que realment necessites. Si ja tens el menú setmanal fet et serà molt més fàcil.\nAmb els rebuts de la compra pots crear infinitat d'exercicis.\nEt donem alguna idea: Ets capaç de dividir la compra en categories (pastes i arrossos, fruites i verdures, llegums, carns, peixos, lactis, etc.)? Quant us heu gastat en lactis? Ets capaç de memoritzar totes les fruites i verdures? Amb els ingredients comprats, quants plats diferents podries preparar?\nSi tens fills o nens a casa, una bona forma per exercitar la teva ment i per apropar-te a ells és explicar-los-hi un conte. La dificultat cognitiva del conte pots modular-la tu. Vols explicar un conte conegut? Vols provar d’ inventar un de nou? Demana al teu públic que et diguin 3-4 paraules i intenta crear un conte amb elles. Si no tens nens pots escriure el conte en una llibreta o pots gravar-te explicant-ho per després poder revisar com t'ha sortit.\nEl més important per l’Institut Guttmann són les persones amb una discapacitat d’origen neurològic. En aquests moments d’excepcional dificultat volem posar a la disposició de totes aquestes persones...\nCom gestionar les emocions davant de situacions de crisis?\nEn qualsevol situació estressant, com ara un brot de malaltia infecciosa que requereix distanciament social, quarantena o aïllament, és freqüent que les persones ens puguem sentir estressades,...\nEn aquests moments de confinament i aïllament, és especialment important tenir cura d’un mateix, mantenir uns bons hàbits saludables tant pel que fa a l’exercici físic, com l’alimentació, dedicar...\nCom gestionar les alteracions conductuals? Guia per a familiars.\nAlteracions conductuals. Com evitar-les? Identifica la conducta i les seves característiques : és important tenir clara quina és la conducta problemàtica, en quina intensitat i freqüència es produeix...\nAquí podeu trobar diferents exercicis per fer a casa proposats pels professionals de rehabilitació de l'Institut Guttmann. Hi ha exercicis de respiració, d'equilibri, de estiraments, de manipulació...


TEMPS PASQUAL – TERCER DIUMENGE | Església de Manacor\n← PREGÀRIA EN TEMPS DE CRISI\nPREGÀRIA A MIGDIA EN TEMPS PASQUAL (3ª SETMANA ) →\nPublicada el 24 abril, 2020 por Joan\nCELEBRACIÓ 3º DIUMENGE PASQUA\nRECORDAR A JESÚS (clicar)\n3º diumenge de Pasqua (A)\nEl reconegueren quan partia el pa.\n+ Lectura del sant evangeli segons sant Lluc 24, 13-35\n13Aquell mateix dia, dos dels deixebles feien camí cap a un poble anomenat Emmaús, que es trobava a onze quilòmetres de Jerusalem, 14 i conversaven entre ells de tot el que havia passat.15 Mentre conversaven i discutien, Jesús mateix se'ls va acostar i es posà a caminar amb ells,16però els seus ulls eren incapaços de reconèixer-lo.\n–De què parleu entre vosaltres tot caminant?\nElls es van aturar amb un posat de decepció,18 i un dels dos, que es deia Cleofàs, li respongué:\n–¿Tu ets l'únic foraster dels que hi havia a Jerusalem que no saps el que hi ha passat aquests dies?\n–Què hi ha passat?\n–El cas de Jesús de Natzaret, un profeta poderós en obres i en paraules davant de Déu i de tot el poble: 20 els nostres grans sacerdots i els altres dirigents el van entregar perquè el condemnessin a mort, i el van crucificar 21Nosaltres esperàvem que ell seria el qui hauria alliberat Israel. Però ara ja som al tercer dia des que han passat aquestes coses! 22 És cert que algunes dones del nostre grup ens han esverat: han anat de bon matí al sepulcre, 23 no hi han trobat el seu cos i han tornat dient que fins havien tingut una visió d'àngels, els quals asseguraven que ell viu.24Alguns dels qui són amb nosaltres han anat també al sepulcre i ho han trobat tot tal com les dones havien dit, però a ell no l'han vist pas.\n–Feixucs d'enteniment i de cor per a creure tot el que havien anunciat els profetes!26 ¿No calia que el Messies patís tot això abans d'entrar a la seva glòria?\n–Queda't amb nosaltres, que es fa tard i el dia ja ha començat a declinar.\nI va entrar per quedar-se amb ells. 30 Quan s'hagué posat amb ells a taula, prengué el pa, digué la benedicció, el partí i els el donava. 31Llavors se'ls obriren els ulls i el van reconèixer, però ell desaparegué del seu davant. 32 I es van dir l'un a l'altre:\n–¿No és veritat que el nostre cor s'abrusava dins nostre mentre ens parlava pel camí i ens obria el sentit de les Escriptures?\n33 Llavors mateix es van aixecar de taula i se'n tornaren a Jerusalem. Allí van trobar reunits els Onze i els qui eren amb ells, 3 4 que els van dir:\n–Realment el Senyor ha ressuscitat i s'ha aparegut a Simó!\nCADA DIUMENGE (clicar)\nEs posà a caminar amb ells.\nAl pas dels anys, en les comunitats cristianes se plantejà un problema molt real. Pere, María Magdalena i els altres deixebles havien viscut experiències «especials» d'encontre amb Jesús viu després de la seva mort. Unes experiències que els dugueren a «creure» en Jesús ressuscitat. Per els que s'acostaren més tard al grup de seguidors, ¿com podien desvetllar i alimentar aquesta mateixa fe?\nAquest és també avui el problema. Nosatres no hem viscut l'encontre amb el ressuscitat que visqueren els primers deixebles. ¿Amb quines experiències podem comptar nosaltres? Això és el que planteja el relat dels deixebles de Emaús.\nElls dos caminen cap a casa, trists i desolats. La fe en Jesús s'ha apagat. Ja no esperen res d'ell. Tot ha estat una il·lusió. Jesús que els segueix sense fer-se notar, els abasta i camina amb ells. Lluc exposa així la situació: «Jesús se posà a caminar amb ells, però els seus ulls no eren capaços de reconèixer-lo». ¿Què poden fer per a poder reconèixer la seva preséncia viva devor ells?\nL'important és que aquests deixebles no obliden a Jesús; «conversen i discuteixen» sobre ell; recorden les seves «paraules» i els seus «fets» de gran profeta; deixen que aquell desconegut els expliqui tot el que ha passat . Els seus ulls no s'obren de seguida, però «el seu cor comença a abrusar-se».\nÉs el primer que necessitem en nostres comunitats: recordar a Jesús, aprofundir en son missatge i en la seva actuació, meditar en sa crucifixió… Si, en qualque moment, Jesús ens commou, les seves paraules ens entren molt endins i nostre cor se comença a abrusar, és senyal de que nostra fe se desvetlla.\nNo basta. Segons Lluc és necessària l'experiència de la cena eucarística. Encara no saben qui és, els dos vianants senten necessitat de Jesús. Els fa bé la seva su companyia. No volen que els deixi: «Queda't amb nosaltres». Lluc ho subratlla amb goig: «Jesús entrà per a quedar-se amb ells». A la cena s'ls obren els ulls.\nEXPERIÈNCIA DE FE (clica)


100104 - Search Results - UAB Digital Repository of Documents\nHome > Search Results: 100104\n3 p, 73.7 KB Probabilitat i modelització estocàstica  / Alabert, Aureli (Universitat Autònoma de Barcelona. Departament de Matemàtiques) ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències\n4 p, 28.4 KB Probabilitat i modelització estocàstica  / Alabert, Aureli (Universitat Autònoma de Barcelona. Departament de Matemàtiques) ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències\n4 p, 105.2 KB Probabilitat i modelització estocàstica  / Jolis Giménez, Maria (Universitat Autònoma de Barcelona. Departament de Matemàtiques) ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències\n4 p, 104.1 KB Probabilitat i modelització estocàstica  / Jolis Giménez, Maria (Universitat Autònoma de Barcelona. Departament de Matemàtiques) ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències


Els preus cauen un 0,7% a l’abril pels carburants, tot i la pujada dels aliments - À Punt\nEls preus cauen un 0,7% a l’abril pels carburants, tot i la pujada dels aliments\nL’estat d’alarma deixa una situació inèdita en l’elaboració de l’indicador, que ha hagut de recollir dades telemàticament.\nEl descens dels carburants ha fet caure els preus\n30 d'abril 2020 - 09:24\nL’índex de preus de consum (IPC) ha entrat en terreny negatiu a l’abril en caure set dècimes a tot Espanya i situar-se en el -0,7% respecte del mateix mes de 2019. Són nivells que no es veien de de l’estiu de 2016, i la caiguda s’explica pel descens dels carburants, que no compensa el fort repunt que han experimentat els preus dels aliments enmig de la crisi per la pandèmia de Covid-19. Si es comparen amb el mes de març, els preus han pujat a l’abril un 0,3%.\nSegons l’indicador avançat publicat aquest dijous per l’Institut Nacional d’Estadística (INE), a més del descens dels carburants, que deixa en negatiu l’evolució de l’IPC, destaca el comportament dels preus dels aliments. La taxa anual ha passat del 2,5% al març al 4% a l’abril.\nL’INE explica que la declaració de l’estat d’alarma decretat per a frenar l’expansió del coronavirus ha causat una situació inèdita en la producció de l’IPC del mes d’abril. És la primera vegada que una part considerable dels béns i serveis no estan disponibles per a l’adquisició, o només ho estan a través d’Internet, i la recollida dels preus s’ha hagut de fer íntegrament per mitjà de mètodes telemàtics.


Joan Miró i Ferrà. Artista internacional d’arrels prioratines. – Cornudellaweb / PrioratDigital / Segle21.cat\nJoan Miró i Ferrà va néixer a Barcelona el dia 20 d’abril de 1893. Pintor, escultor, gravador i ceramista català, és considerat un dels màxims representants del surrealisme. Va estar vinculat a les comarques tarragonines del Priorat i del Baix Camp. Al Priorat el va unir la seva procedència familiar. El pare, Miquel Miró i Adzerias, orfebre i rellotger, era fill d’un ferrer de Cornudella de Montsant.\nJoan Miró va estudiar a l’Acadèmia d’Art dirigida per Francesc Dalí, on va conèixer les últimes tendències artístiques que es desenvolupaven a començaments de segle XX. Com també li va passar a Morató Aragonés, els seus viatges París el van ajudar a configurar i a perfilar més decididament la seva característica manera d’entendre, realitzar i plasmar l’art. És més, cap a 1920 a París es va desenvolupar un intens fluid de pintors i poetes surrealistes amb els quals Miró va entaular relació i que, conseqüentment, va desembocar en un intercanvi d’idees.\nQuant a reconeixements rebuts, una llarga llista configura el seu currículum artístic. Destaquem a tall d’exemple només tres d’ells. L’any 1954 Miró va guanyar el Gran Premi de Gravat de la Biennal de Venècia i, entre altres premis, el 1980 va rebre la Medalla d’Or de les Belles Arts. El 1978 va rebre la Medalla d’Or de la Generalitat de Catalunya, sent el primer català en rebre tal distinció.\nEntre les obres més conegudes de l’artista destaquem les més característiques: La masia, Terra llaurada, Carnaval d’Arlequí, El naixement del món, Interior holandès, Dona i ocells a trenc d’alba, Dona i ocell a la llum de la lluna, Bodegó de la sabata vella, Blau, La cel·la del condemnat a mort, etc.\nDes de 1956 fins a la seva mort, el 1983, Miró va viure a Palma de Mallorca, d’on era la seva mare i la seva esposa, en una espècie d’exili interior, mentre el reconeixement internacional de la seva obra anava guanyant altura i valor. És el 1956 quan veu complert el seu somni de treballar en un gran taller; l’arquitecte Josep Lluís Sert el va construir per a ell. El 1975 obre les seves portes a Barcelona la Fundació Joan Miró que, per expressa voluntat de l’artista, es va convertir en centre d’activa promoció de l’art contemporani.\nMalgrat la valoració i reconeixement internacional, Miró va continuar buscant, durant tota la seva vida, nous territoris artístics, raó per la qual va intentar obrir-se portes en tots els confins del globus, exportant el seu art i fent país.\nCornudella, 1909, de Joan Miró.\nInformació facilitada per: Glòria Espasa, Patronat Municipal de Turisme de Cornudella de Montsant. Publicat a Cornudellaweb.com: 2008. Publicat a Cornudella Blog: 08/01/2014.\nCarles X. Cabós 8 de gener de 2014 16 de Juny de 2017 + Cornudella, Glòria Espasa / Montse Martinez, Joan Miró Ferrà\nUna resposta a “Joan Miró i Ferrà. Artista internacional d’arrels prioratines.”\nAnterior Entrada anterior: Els capellans del terme detinguts a l'inici de la revolució de 1936. Miquel Martorell Garau.\nSegüent Entrada següent: Cornudella estrena diumenge el nou pavelló esportiu municipal.


Deixa empremta | Jesuïtes Lleida - Col·legi Claver Raimat\nJesuïtes Lleida - Col·legi Claver Raimat és una escola catalana fundada el 1970, inspirada en els valors de l’evangeli i oberta a tothom, especialment a les famílies que desitgin per als seus fills una formació impartida d’acord amb aquest ideari. La nostra missió és brindar un servei de qualitat amb excel·lència, assumint el compromís en la base de quatre dimensions: cristiana, personal, social i acadèmica.\nTreballem pel desenvolupament integral dels alumnes i propiciem la convivència en la comunitat educativa que reforci els serveis als altres, l’educació en valors i la cultura de la inclusió. Tot això s’explica sota l’esperit de la pedagogia ignasiana de Jesuïtes Educació i l’orientació dels nostres professionals de l’educació: propers, creatius, innovadors i emprenedors, i oberts als canvis com a eina per a la millora de la qualitat educativa.\nL’educació és un procés d’acompanyament en el creixement com a persona. És amb aquesta màxima que donem la mà a cadascun dels nostres alumnes perquè esdevinguin persones, s’obrin als altres i al sentit de la vida que proposa la fe cristiana.\nJesuïtes Lleida – Col·legi Claver Raimat dóna formació reglada dels 3 als 18 anys: Educació Infantil, Primària, ESO i batxillerat. Formem persones en la infància i en la joventut amb valors humans i morals, amb coneixements i actituds, potenciant la seva autonomia, per ser competents per desenvolupar-se en el dia a dia i relacionar-se amb els altres i amb esperit crític, compromeses i compassives amb el seu entorn.\nEl col·legi es troba situat en un entorn natural d’aprenentatge inigualable que permet una relació directa dels nens i joves amb el medi, a més de crear un ambient acollidor i agradable molt propici a establir fortes relaciones personals. Des de la seva fundació, fa més de 40 anys, l’escola ha procurat estar sempre a l’avantguarda de la innovació pedagògica, emprant les eines tecnològiques més pioneres. A més, potenciem l’aprenentatge de l’anglès i en anglès, per tal que els nostres alumnes estiguin preparats per comunicar-se, aprendre i treballar en aquesta llengua.\nLa nostra escola, com diuen molts antics alumnes, deixa empremta:\nEn el creixement personal\nPensem que educar és formar persones, no només ensenyar-los matèries acadèmiques. Atenem la diversitat, eduquem hàbits saludables... Vetllem pel creixement personal i emocional del nostres alumnes fent que siguin:\nAmb valors ètics i cristians.\nAmb coneixements i aptituds per potenciar la seva autonomia.\nCompetents per desenvolupar-se en el dia a dia.\nConscients del seu entorn.\nEnsenyem els nostres alumnes a aprendre i a pensar:\nDomini de les tecnologies\nAlt rigor acadèmic.\nEn la forma de comprendre el món\nLa situació del Col·legi Claver permet treballar de manera molt propera l’entorn natural i fomentar les relacions personals i la col·laboració. Ensenyem als nostres alumnes a:\nEntendre el món i les seves realitats, la diversitat i la seva riquesa.\nConèixer l’entorn natural i el planeta que habitem.\nEstar disposats a col·laborar i ser solidaris amb els altres.\nConstruir un esperit obert, crític, compassiu i compromès.\nEn la manera de viure des de la fe cristiana\nCom a escola de la Companyia de Jesús tenim la voluntat de comunicar l’estil i la vida de Jesús. Promovem:\nLa reflexió sobre la fe, la seva celebració i la seva vivència.\nEl respecte i la llibertat envers l’opció religiosa.\nEl creixement en la interioritat.


Cultura impulsa una traducció de Kirkup - FÒRUM.ad\nEl 05/12/19 13:49\nLa ministra de Cultura i Esports, Sílvia Riva, ha participat aquest dimecres en la presentació de la traducció al català del llibre ‘Una illa en el cel. Poemes per a Andorra’, del resident encampadà James Kirkup que ha acollit les noves instal·lacions de l’Hotel Rosaleda. L’escriptor va tenir una estreta relació amb el Principat tan bon punt va finalitzar la seva etapa com a professor a l’Universitat de Kyoto. L’autor va cultivar de forma destacable el gènere poètic, donant forma a més de trenta obres publicades en editorials tant prestigioses com l’Universitat d’Oxford i la de Salzburg.\nEl llibre, la traducció ha estat impulsat pel Ministeri, és un reflex de la seva relació amb Andorra, amb l’entorn del país i la seva gent, i també amb la llengua. Una relació sovint difícil, fruit del seu exacerbat esperit crític, però que restà perenne fins al seu traspàs, el 10 de maig del 2009 a l’edat de 91 anys. El llibre ha estat traduït per Txema Díaz-Torrent, de l’original titulat ‘An island in the sky’, i és una edició bilingüe amb un estudi introductori de Manel Gibert i publicat per l’editorial Anem editors.\nRiva s’ha congratulat de l’edició del llibre en català perquè és la primera traducció a l’idioma que es fa de l’autor. “Esperem que a partir d’avui James Kirkup deixi de ser un anònim ciutadà encampadà per convertir-se en una part del nostre panorama literari”, ha ressaltat. La titular de Cultura i Esports ha emfatitzat que la presentació també ha servit per tancar el cicle dedicat a aquest autor, iniciat ara fa un any amb la celebració del centenari del seu naixement, amb una exposició al Consell General.\nKirkup va néixer l’any 1918 i la seva formació en lletres li va permetre viatjar per tot el món, i ensenyar en països tan diversos, com el Regne Unit, Suècia, Espanya, o el Japó. Aquest darrer, sense cap mena de dubte fou el que més el va marcar tant a nivell personal com professional. Kirkup va trobar al país nipó el seu propi espai, un lloc on passar desapercebut, on perfeccionar els seus coneixements en llengua japonesa, cosa que el va portar a convertir-se en un dels traductors a l’anglès de poesia japonesa més importants de la literatura, i a aprendre de forma magistral la composició dels tanques i els haikus. Quan es va traslladar al país, el 1997, ho va fer a Encamp, al poblet de les Bons.\nNotícia Anterior: Andorra la Vella acull aquest dissabte 7 de desembre una nova edició de la Lliga de videojocs d’Andorra\nSegüent Notícia: La droga, una de les lluites principals de la policia


COMPRENSIÓ BÀSICA » clips\nA continuació teniu diverses propostes de treball per a la intercomprensió en llengües romàniques. Per a cada clip musical es tracta de realitzar el procediment següent:\n5: anoteu els aspectes apresos (nou lèxic i noves regles).\n(aquest darrer aspecte el podeu fer constar a l’entrada “aprenc sense mestre” d’aquest bloc).\nClip 1 En Méditerranée (Georges Moustaki i Maria del Mar Bonet)\nLa cançó En Méditerranée parla de la riquesa històrica i cultural que trobem al llarg del Mediterrani. Va ser interpretada per Georges Moustaki i Maria del Mar Bonet durant la celebració institucional del dia d’Europa al Govern de les Illes Balears, el 8 de maig del 2002, a l’Auditorium de Palma de Mallorca.\nClip 2 Ràdio (Ix)\nLa cançó del grup musical Ix parla de les diverses facetes de la nostra personalitat més complexa. De tot allò que podem ser a la vegada segons el moment o l’entorn. D’aquella màxima que diu que les coses que veiem en les altres persones són -en definitiva-, també un reflex de nosaltres mateixos.\nClip 3 Corren (Gossos)\nLa cançó del grup musical Gossos parla també de la recerca de la identitat individual… o potser no!\nClip 4 Camins (Sopa de Cabra)\nCamins és una cançó de Sopa de Cabra que ens parla dels camins que hem de fer a la vida i de les oportunitats per arribar allà on volem.\nClip 5 El vol de l’home ocell (Sangtraït)\nEl vol de l’home ocell és una cançó emblemàtica del grup Sangtraït que parla de la necessitat que tenim tots de sentir-nos lliures.\nClip 6 Viatge a Ítaca (Lluís Llach)\nAquesta cançó, basada en el poema de Kavafis, parla de la riquesa de l’equipatge de la vida, del viatge desitjat, del viatge acomplert… És una bona manera d’acabar el curs: bona sort!\nClip 7 Llença’t (Lax’n’Busto)\nLlença’t ens convida a viure el moment i ser tal com som.\nClip 8 A vegades (Els Amics de les Arts)\nUna cançó d’amor particular…\nClip 9 La flama (Obrint Pas)\nUna cançó que ha servit per a fer el lipdub més gran de la història. Més de 5.000 persones van participar en el seu enregistrament, el 24 d’octubre passat a Vic. Un cop penjat a Youtube, el primer cap de setmana es van registrar més de 300.000 baixades del clip. La premsa internacional en parlava: la Repubblica, Rue89, Tribune de Genève, Le Télégramme…\nClip 10 Somnis (Albert Pla)\nUna companya ens fa arribar aquesta cançó com si fos una nadala. Ens agrada molt i la volem compartir amb vosaltres, perquè també us desitgem que tingueu els somnis més guapíssims que es puguin tenir!


Glacier Bay Lodge Gustavus (AK) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 7 allotjaments a Gustavus (AK).\n199 Bartlett Cove, Gustavus , Gustavus (AK), Estats Units - Veure al mapa\n"The location and staff were excellent. It was a grand tradit..."\nHabitació per a 2 persones amb vista a la badia (Double Room with Bay View)\nHabitació Estàndard amb 1 Llit Doble i 1 Llitera (Standard Room with 1 Double Bed and 1 bunk bed )\nIdeal tant per a la diversió com per al relax, Glacier Bay Lodge es troba a la zona de Gustavus de la ciutat de Gustavus (AK). Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Glacier Bay Lodge asseguren una estada plaentera als seus clients. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, aparcament de cotxes, centre de negocis.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de pesca. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Glacier Bay Lodge.\nTots els tipus de viatgers (59) Parelles (34) Viatgers en solitari (3) Famílies amb infants petits (10) Famílies amb infants grans (4) Grups (8)\nHabitació Estàndard amb 1 Llit Doble i 1 Llitera\nGlacier Bayクルーズ船の乗り場に近く、便利です。 空港/港へは、到着便にあわせ送迎があります。 WiFiはロビーでのみ使えます。\nAllotjaments a Gustavus (AK)


C.F. Calella, cent anys d'història i en plena forma | Esportiu Maresme\nC.F. Calella, cent anys d’història i en plena forma\nLa Fàbrica Llobet de Calella va acollir l’acte de presentació d’una efemèride histórica. La festa va reunir en el mateix acte a expresidents, exjugadors i extrenadors que al llarg d’aquests anys han format part de l’entitat. L’alcaldessa de la VIla, Monserrat Candini, va presidir l’acte\nEl passat 6 d’octubre va tenir lloc en la Fàbrica Llobet de Calella l’acte de presentació d’una efemèride històrica: el Centenari del C.F. Calella. Al president de l’entitat, Jordi Tubert, així com a tota la seva junta directiva, el van acompanyar el vicepresident de la Federació Catalana de Futbol, Pere Guardiola, el responsable de la delegació de la FCF en el Maresme, Antoni Jiménez i l’alcaldessa de la Vila, Monserrat Candini, així com altres regidors de l’Ajuntament.\nLa festa també va servir per reunir en el mateix acte a expresidents, exentrenadors i exjugadors que al llarg d’aquests anys van formar part del club. Igualment es va aprofitar l’efemèride per presentar els dotze equips del C.F. Calella que ja estan competint aquesta temporada sota el paraigua de la FCF, des de prebenjamins fins a Tercera Catalana.\nUn dels moments més emotius de la nit va ser quan l’alcaldessa Candini va fer lliurament d’una placa de reconeixement als socis més antics del club, com Pere Comas Subirons, soci número 1. La gala va estar acompanyada en l’exterior d’una exposició històrica de l’entitat amb imatges, documents i material de tot tipus, com samarretes, botes, pilotes, pòsters i llibres.\nJordi Tubert i la seva junta directiva s’han bolcat en l’organització d’aquest centenari. Abans de l’inici de la temporada oficial, el CF Calella va disputar un partit amistós davant el CF Palamós al Camp de Futbol de Mar, que va finalitzar amb victòria visitant per 1-2. El Palamós és el club més antic de Catalunya i el segon d’Espanya i va voler, amb la seva presència, reconèixer la fita històrica aconseguida pel CF Calella. El club està treballant, com a colofó a l’efemèride, perquè la selecció catalana juvenil i també l’amateur, disputin un partit contra equips d’aquesta categoria del Calella.\nLes primeres dades oficials del CF Calella daten de 1917 i ja en aquesta època el Calella era un club reconegut com ho demostra que a vegades juguessin en les seves files, de forma puntual, dos mites com van ser Ricardo Zamora i Pep Samitier. El club es va proclamar campió de Catalunya d’Aficionats en la temporada 44-45 i anys més tard va ascendir a Primera Regional. Ja en 1956, amb la reestructuració de la FCF, l’equip va passar a participar en la Tercera Divisió Nacional Grup VII.\nA la fi dels anys 60, el primer equip es va classificar per disputar la promoció d’ascens a Segona Divisió, quedant eliminat pel Salamanca. Són anys de bonança i prestigi, arribant a disputar la llavors nomenada ‘Copa del Generalísimo’. El Calella va perdre enfront d’Osasuna.\nUn dels moments més destacats en la història de l’entitat va ser l’1 de maig de 1970, quan el FC Barcelona de veterans es va enfrontar al CF Calella en ocasió de la inauguració del nou Camp de Futbol. Aquell any l’equip va tornar a jugar la Copa i va arribar a derrotar al Còrdova per 2-0.\nAltres grans records viscuts per la gent més gran del lloc va ser la visita del mític Kubala amb la selecció hongaresa per realitzar un entrenament a Calella. Sens dubte, el millor de tots, per la seva rellevància, va ser el que es va viure el 19 de desembre de 1974, quan l’històric Athlètic de Bilbao, vigent campió de la competició, va perdre 1-0 en la seva visita a Calella en ocasió d’una eliminatòria de Copa.\nGrans records a preservar. I la celebració del centenari del CF Calella és la millor manera de fer-ho. •\nVisita del degà del futbol català\nAbans de l’inici de la temporada oficial, el CF Calella va disputar un partit amistós davant el CF Palamós, que va finalitzar amb victòria visitant per 1-2. El Palamós és el club més antic de Catalunya i el segon d’Espanya i va voler reconèixer la fita històrica aconseguida pel CF Calella.\n“La meva gran obsessió ha estat i és dignificar la figura de l’àrbitre”\nGarcía Bragado: el marxador incombustible


Més de 5.500 alumnes d'infantil a batxillerat han iniciat el curs 2021-2022 marcat per les normes de seguretat i higiene\nMés de 5.500 alumnes d'Infantil, Primària, Secundària, i Batxillerat han començat hui de manera escalonada i sense incidències el curs escolar 2021-2022 en els centres educatius de Borriana, en els quals en les últimes setmanes s'han intensificat els preparatius, i en un curs que encara estarà marcat per l'aplicació de les mesures higièniques i de seguretat, les màscares, les distàncies, els protocols i els plans de contingència, d'acord amb la normativa actual, segons ha manifestat el regidor d'Educació, J. Ramon Monferrer.\n“La normalitat i la seguretat”, així com l'ús preceptiu de màscara per al professorat i l'alumnat, han sigut la “tònica generalitzada” en aquest inici del nou curs i en la reobertura de tots els centres escolars burrianeneses, ha indicat el regidor d'Educació.\nPer a evitar aglomeracions, ha precisat el responsable municipal d'Educació, les entrades d'escolars als centres educatius s'han realitzat de manera gradual i per diferents accessos, igual que les eixides, tal com estava previst. Així mateix, l'usos dels patis i zones esportives, s'ha realitzat en horaris escalonats, amb les mesures necessàries i la seguretat que reforça la Policia Local de Borriana a la porta dels col·legis.\nMonferrer ha reiterat la seua plena confiança en “el treball i la capacitat dels equips directius dels centres educatius de Borriana”, i també en “la implicació i responsabilitat de tota la comunitat educativa”, que han preparat i adaptat els seus centres per a fer front a la nova situació sanitària, d'acord amb els protocols d'actuació remesos des de la Conselleria d'Educació i la Conselleria de Sanitat.\nEl regidor d'Educació ha aprofitat aquest inici del curs escolar per a agrair a tots els membres dels diferents sectors educatius “l'esforç i la dedicació que ha significat per part de la comunitat escolar mantindre la normalitat durant tot el curs passat en els col·legis i instituts de Borriana”.\nRespecte a les xifres del curs escolar, ha concretat que en els 10 Centres d'Ensenyament d'Infantil i Primària del municipi, els alumnes que han iniciat el seu període escolar han sigut prop de 3.000, dels quals prop de 1.000 són d'Infantil i al voltant de 2.000 de Primària. En els sis centres en els quals s'imparteix Secundària han sigut 1.945 joves l'alumnat que ha començat el curs, mentre que en els tres centres on s'imparteix Batxillerat, han començat les classes 452 estudiants.\nL'alumnat de Cicles Formatius, d'Escola d'Adults, d'FP Bàsica i Educació Infantil de primer cicle que inicien el curs en altres dates, sumen al voltant de 250 persones, i a la secció de Borriana de l'EOI Plana Baixa acudiran 250 persones més i, així, s'aconseguiran els prop de 5.600 alumnes i alumnes en el municipi.\nCal recordar que en la reunió telemàtica del Consell Escolar Municipal (CEM) celebrat al juliol es va acordar sol·licitar a la Conselleria d'Educació que el dia 11 d'octubre d'enguany siga no lectiu a la ciutat de manera extraordinària per la celebració de les Falles 2021 del 8 al 12 d'octubre.\nTambé es va acordar establir els tres dies no lectius de caràcter local que conformen el calendari escolar de tots els centres educatius situats en el municipi durant el pròxim curs acadèmic. Així, les dates no lectives de lliure disposició municipal a Borriana seran les habituals, els tres dies previs a la festivitat de San José, 16, 17 i 18 de març de 2021”, a més dels festius locals els dies 8 de setembre, festivitat de la Misericòrdia, i 3 de febrer, Sant Blai.\nHui dijous 9 de setembre s'inicia el curs escolar 2021-2022 a Borriana per a l'alumnat d'Educació Infantil, Primària, ESO, Batxillerat, Formació Professional Bàsica i cicles de grau mitjà i superior d'FP, i les classes finalitzaran el divendres 17 de juny de 2022 en ESO, Batxillerat i FP, i el dimarts 21 de juny en el cas d'Infantil i Primària.\nQuant al calendari de la resta d'ensenyaments, tant l'alumnat dels programes formatius de qualificació bàsica com també el de Formació Professional Bàsica de segona oportunitat començaran les classes el dimecres 15 de setembre. En el primer cas, acabaran el curs el 17 de juny i en el segon cas, el dimecres 22 de juny.


La colla dolçainers 'Estrela Roja' celebra els 25 anys amb la publicació d'un llibre\nEls Minyons de Terrassa aixequen castells per primer cop al sud-est asiàtic\tEls Minyons de Terrassa aixequen castells per primer cop al sud-est asiàtic\nLa colla dolçainers ‘Estrela Roja’ celebra els 25 anys amb la publicació d’un llibre\nEl llibre és un homenatge a l'activitat reivindicativa i la història de la colla\nLa Colla dolçainers ‘Estrela Roja‘ publica un llibre en homenatge per celebrar els 25 anys de vida, de formació i de reivindicació. La colla ha treballat per a reivindicar i recuperar el foment dels instruments valencians més tradicionals, per això han organitzat diferents activitats relacionades amb la música del tabal i la dolçaina.\nEnguany, pels seus 25 anys han presentat un llibre on s’explica la seva història, a través del que pensen els seus membres, les colles companyes i les organitzacions obreres i polítiques. El llibre també compte una part gràfica on es poden veure els cartells de les poques ocasions on s’ha anunciat la participació d’Estrela Roja, i un àlbum de fotos, a més d’un recull de retalls de premsa per il·lustrar les activitats en les quals ha participat. Al final hi ha un llistat de totes les partitures de les peces originals de la colla i de les seves actuacions.\nAquest projecte, que ha comptat amb la col·laboració d’unes 300 persones, té l’objectiu de donar a conèixer el treball que ha realitzat la colla, i destacar el paper de la dolçaina i el tabal com a instruments de lluita per a la defensa dels drets socials, nacionals, de les persones i dels pobles més desfavorits.\nLa presentació del llibre es farà avui, a les 17.00, a Assemblea de Veïns de Benimaclet. Per acompanyar la celebració, s’han organitzat diferents activitats relacionades amb la música de tabal i la dolçaina, com a balls, cançons, teatre, fotografia, muixerangues, entre altres activitats culturals.


SORT-TEL-AVIV, LA HISTÒRIA DE 2 BESSONES SEPARADES PEL NAZISME – Pirineus TV\nSORT-TEL-AVIV, LA HISTÒRIA DE 2 BESSONES SEPARADES PEL NAZISME\nL’historiador i escriptor pallarès, Josep Calvet, treu a la llum la història de 2 bessones jueves a partir d’una carta que una d’elles, fugida del nazisme a través dels Pirineus va escriure a l’altra que vivia a Tel-Aviv. Una carta escrita l’any 1944 que va ser localitzada a un hostal de Sort l’any 2017, ja que no va arribar mai al seu destí. Al llibre Sort-Tel-Aviv, Calvet explica com estira del fil per treure l’entrellat de tot plegat.\nLa Fanny va fer una estada de 3 dies a Sort. Les dos germanes es van separar l’any 1939, quan la Raquel va poder marxar amb un visat cap a Palestina, mentre que la Fanny va quedar amagada. Per retrobar-se, la Fanny s’embranca en la travessa dels Pirineus amb 60 persones més.\nL’any 2018, la Raquel rep a Israel la carta que la seva germana li havia escrit al 1944, de manera que 74 anys després la carta arriba al seu destinatari. Una recerca que Josep Calvet narra al llibre Sort-Tel-Aviv.\nParlen al vídeo: JOSEP CALVET, HISTORIADOR I ESCRIPTOR


abertis inicia la sortida d'schemaventotto - abertis\nCotització abertis: 25/11/2015 17:38h.\n0.20% 20.10 Notícies\n· 29 de gener de 2008 , Barcelona abertis inicia la sortida d'schemaventotto\nLa Comissió Executiva d'abertis ha pres, avui, la decisió d'iniciar els tràmits que calgui per tal de sortir de la societat Schemaventotto (S28). Actualment, abertis té una participació del 13,33% d'S28 que, alhora, controla el 50,01% del capital d'Atlantia (abans Autostrade). El proppassat mes de juny, els socis d'S28 van acordar signar un pacte d'accionistes nou que tenia una vigència fins al 31 de desembre de 2008. Aquest pacte donava, a abertis, la facultat de poder prounciar-se, al gener de 2008, en relació amb la seva escisió d'S28. abertis ha comunicat, avui mateix a tots els socis d'S28 (Sintonia, Fondazione Cassa di Risparmio di Torino, Assicurazioni Generali i Unicredit), la seva sol·licitud per tal que S28 endegui el procediment que li permeti separar-se d'aquesta societat. Un cop s'hagi acabat aquest procés, abertis disposarà d'una participació directa del 6,67% d'Atlantia S.p.A.\nTal com ja es va informar en el moment oportú, el pacte que es va signar el juny de 2007 va sorgir com a voluntat dels socis d'S28 de disposar d'un termini més ampli per tal de verificar si es donaven les condicions necessàries per a la integració entre Atlantia i abertis en el marc d'un projecte comú. La decisió que ha adoptat abertis respon a la constatació que, tot i les relacions excel·lents entre les dues societats i els seus socis de referència, actualment no es donen les condicions per tal de culminar el projecte que va començar l'abril de 2006.\nabertis manté la seva sol·licitud de demanar, a la Comissió Europea, que dicti una resolució definitiva sobre les actuacions del Govern italià que, al seu dia, van impedir l'operació societària d'àmbit europeu que comptava amb l'acord unànime dels accionistes i amb l'autorització, sense cap mena de restricció, de les autoritats europees competents. Arxiu/s amb més informació:\n29122008_decisions28cat.pdf (pdf, 0,04 Mb.) Compartir aquesta notícia:


Nou Alumnat | Eoibd Nou Alumnat – Eoibd\nMatrícula de cursos extensius i primer període dels cursos intensius\n(excepte C2.1 d’anglès)\nAbans de matricular-vos tingueu en compte que, malgrat que el curs 2021-2022 començarà amb el 100% de presencialitat, si les condicions sanitàries així ho requereixen, es podrà variar la modalitat i el percentatge d’aquesta presencialitat, seguint instruccions oficials. Pot ser necessari tenir accés a INTERNET i a algun dispositiu electrònic (ordinador, tauleta…).\nalemany, anglès, àrab, català, coreà, espanyol per a estrangers, èuscar, francès, grec, italià, japonès, neerlandès, portuguès, rus i xinès\nInformació i procediment:\nEspanyol per a estrangers versión español >>\nPer a la resta d’idiomes cliqueu aquí >>\nAccés a l’aplicatiu de preinscripció i matrícula des del 31 d’agost (a les 9 h) fins al 3 de setembre (a les 14 h)\nPer a informació general, cliqueu aquí.\nCal que consulteu l’estat de la vostra preinscripció en les diferents fases del procediment al web o a través de l’aplicatiu de preinscripció. No informem personalment de l’estat per SMS ni correu electrònic.\nL’alumnat oficial es pot matricular a cada nivell un màxim de dues vegades. Per a una tercera convocatòria haureu de demanar una autorització prèvia a la secretària del centre, a través d’aquest formulari\nTrasllats de matrícula viva al juliol


L'evolució no és lineal. Apareix com un conjunt d'intents (provatures) que fa la natura a l’atzar, algunes de les quals permeten una millor adaptació dels éssers vius a l'ambient. Entre aquestes provatures algunes tenen èxit, però moltes –segurament la majoria– no són viables i fracassen (perquè són excessivament complicades, perquè només un petit nombre d'elements fan l'adaptació...). En alguns casos hi ha espècies que no han patit canvis durant milions d'anys, però d'altres es modifiquen molt de pressa (per exemple, les mosques fan mutacions per adaptar-se als matamosques, DDT...). Al mateix temps que hi ha evolució, lenta i imperceptible al llarg de moltes generacions, hi ha també mutacions: canvis sobtats i sovint imprevisibles. En el cas dels humans hi ha una sèrie de factors que han ajudat a convertir-lo en l'únic representant de l'estadi evolutiu psicosocial. Aquestes característiques són fonamentalment set:\n6.- L'existència de la mà. La mà és un mecanisme no especialitzat. Hi ha un eix mà-cervell per a la informació, de manera que s’ha pogut dir que “la mà és el cervell en acte”.\na.- Estratègia quantitativa (o d’esforç reproductiu –estratègia r): Multiplicar la quantitat i disminuir la qualitat (ser molts, però al mateix temps ser poc sofisticats). És l'opció evolutiva dels insectes i va associada a una dinàmica de població de fortes oscil·lacions, de manera que en acabar-se les condicions favorables es produeix un col·lapse (un any de molta calor hi ha moltes mosques i un any de fred i pluja n’hi ha poques) .\nb.- Estratègia qualitativa (o d’esforç somàtic –estratègia K): Disminuir la quantitat i augmentar la qualitat (ser "pocs, però bons"). L’adopten espècies d’ambients estables, en què tenir molts fills no és una garantia d’èxit perquè per sobreviure cal competir avantatjosament amb els membres, sempre abundant, de la pròpia generació (cal “estar més preparat”). És l'opció pròpia dels mamífers i més especialment de l'home (parts llargs, d'una sola cria generalment).\nCom a principi ecològic general, els éssers més complexos tenen menys possibilitats de reproduir-se (perquè gasten més energia: piràmide ecològica). Però, també com a principi ecològic general, quan la vida se sent amenaçada tendeix a augmentar la reproducció. Aquesta circumstància té clares conseqüències polítiques (permet explicar guerres, emigracions, etc.). L’avortament i l’infanticidi serien també exemples de la lluita entre quantitat i qualitat especialment en entorns en què els recursos són naturals.\nEl fet que els mamífers optin per una “estratègia K” pot produir també l’evolució dels caràcters sexuals secundaris que fan més atractius per a l’altre sexe els seus portadors. Darwin va suggerir que hi ha un cert instint estètic en les femelles d’algunes espècies que els porta a triar mascles amb caràcters socials secundaris més desenvolupats perquè són una mostra de salut i capacitat reproductiva. Aquesta hipòtesi es va ridiculitzar durant anys però ha estat represa i demostrada darrerament de forma estadística: sembla que l’ideal de bellesa s’identifica amb l’ideal del salut i que els individus més simètrics són preferits com a reproductors –perquè la simetria és un índex de “bones” hormones i de fertilitat. La “teoria dels gens bons” (Dawkins i Welch) diu que es trien els individus de l’altre sexe en funció que esperem que poden engendrar fills amb més possibilitats de sobreviure.\nEn les espècies en què les femelles són les que fan la major part de la despesa parental, són elles les que trien els mascles. Si els mascles ajuden a la inversió parental, les femelles tenen en compte que els mascles siguin col·laboradors (facin regals, ajudin a construir el niu...) i rebutgen la còpula amb els qui no ho són. Els caràcters sexuals secundaris més extravagants es donen, en canvi, en els mascles no col·laboradors (que no fan inversió parental). En aquest cas sembla que les femelles es conformen a triar mascles molt saludables.\nA nivell descriptiu són aquests principis evolutius generals els que ens han portat a la nostra situació actual. Però actualment hi ha oberta una altra via d’investigació: la que aprofundeix en l’especificitat humana a través de l’anàlisi de la clau genètica.\nAls darrers temps s’està aprofundint en l’estudi dels canvis en la genètica humana, a la recerca de les petites mutacions que ens han convertit en uns éssers específics diferents. Dos gens, FOXP2 (vinculat al llenguatge) i V-MAT2 (vinculat a les experiències de caire místic) poden servir com a exemples d’aquesta recerca avui encara als inicis.\nUn tema fonamental en l’àmbit evolutiu és de la capacitat lingüística dels humans. Sempre havia estat motiu de sorpresa que la laringe dels ximpanzés fos molt similar a la dels humans i, en canvi, no tinguessin la capacitat de parlar. Gràcies a un descobriment genètic, producte d’una investigació conjunta de l’Institut Max Planck (Leipzig) i del Welcome Trust Center for Human Genetics (Oxford), publicat a la revista “Nature” del 15 d’agost de 2002 se sap que el gen humà FOXP2 localitzat al cromosoma 7, i està associat al llenguatge i presenta una lleugera mutació respecte al dels ximpanzés, bonobos, goril·les, micos-titi i macacos rhesus. Sembla que aquesta petita mutació és la que va donar als humans el llenguatge articulat. Aquesta forma mutant de FOXP2 va aparèixer fa cap a sis milions d'anys i es va generalitzar al conjunt de les poblacions humanes fa uns 200.000 anys.\nLa variant humana del gen FOXP2 codifica una proteïna de 715 aminoàcids que intervé en el funcionament de les diverses àrees del llenguatge. Quan l’home té malmesa aquesta proteïna no pot separar els mots, ni domina la sintaxi. Persones que no poden controlar el moviment de la llengua, o dels llavis, en la formació dels mots tenen deficiències en FOXP2.\nUn cas més complex és el d’una variant del gen V-MAT2 del cromosoma 10. Aquest gen ha estat anomenat “el gen de Déu” per Dean Hamer (Centre de Genètica de l’Institut Nacional d’Investigacions sobre el Càncer dels Estats Units). Sembla que les persones que el posseeixen manifesten un grau més alt d’espiritualitat. Hamer va passar a una sèrie d’individus un test –ideat pel psiquiatre Robert Cloninger– en què es mesurava la sensibilitat per fenòmens de tipus espiritual (incloent temes que van de l’ecologisme a la màgia) i va observar que les persones amb més alta puntuació tenien la mateixa característica genètica. El significat que això pugui tenir per a una crítica a la religió és, però, força discutible, atès que l’espiritualitat és un comportament molt complex, amb elements simbòlics (culturals) molt pautats que són determinants més enllà del biològic.\nUna altra via oberta per tal de determinar l’especificitat de l’humà és comparar-lo amb la genètica dels nostres parents evolutivament més propers. A l’agost del 2005, “Nature” va publicar també el mapa comparatiu dels gens del ximpanzé i dels humans que segurament podrà explicar el sentit de les diverses respostes evolutives en les dues espècies. El fet que, per exemple, en els ximpanzés no hi hagi malalties com l’Alzheimer s’explicaria molt possiblement per diferències genètiques.


Mor aixafat pel seu camió i tanquen els túnels de Vallvidrera per un accident\nREDACCIÓNNOTICIA06.03.2007 - 02:30h\nCol·lapse a la C-17 per un camió bolcat. Jordi M. P. va morir ahir en un accident a Sant Boi de Llobregat, quan, segons sembla, va baixar del seu camió per realitzar una maniobra a peu i el vehicle es va desplaçar i va atropellar-lo.\nTreballs per treure de la via el camió que va bolcar ahir i va causar retencions a la C-17. (Anna Molas / Acn)\nEl camioner va quedar atrapat amb la caixa d’un altre camió, segons els Bombers de la Generalitat, que van enviar tres dotacions al lloc del sinistre per alliberar el cos atrapat de la víctima.Pràcticament a la mateixa hora, cap a les 7.30 del matí, un jove de 30 anys va perdre la vida a Cornellà de Terri, a Girona, en xocar frontalment amb el seu cotxe contra un altre vehicle a la C-66. El cos del conductor va quedar calcinat. Segons els Mossos, hauria envaït el carril contrari.\nTambé ahir al matí, un accident amb dos vehicles implicats va obligar a tallar la circulació als túnels de Vallvidrera i a desviar el trànsit per les rondes i la carretera de Vallvidrera. I, a la C-17, a Malla, un camió cisterna va bolcar i va originar importants retencions. A la Zona Franca, en va bolcar un altre, amb talls de trànsit.


Vila-seca en Comú denuncia l’estat de deixadesa de la zona del Skatepark del municipi | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\nVila-seca en Comú denuncia l’estat de deixadesa de la zona del Skatepark del municipi\nVila-seca en Comú ha posat en coneixement de l’Administració que, a la zona on s’ubica l’Skatepark, es realitzen carreres de cotxes clandestines i botellons. Afirmen que molts usuaris es senten insegurs i traicionats per part del Govern. Reclamen un canvi d’ubicació\nEl Grup Municipal de Vila-seca en Comú ha notificat aquest matí que han presentat una reclamación al registre d’entrada municipal per aconseguir millores en la seguretat de la zona del Skatepark de Vila-seca, ubicat a les acaballes del polígon Alba, a tocar de Reus.\nDesprés de mantenir una reunió amb representants del col·lectiu d’usuaris, l’agrupació local expresa que, segons els han manifestat, les persones que fan servir la pista es senten molt insatisfetes amb l’equip de govern, degut al reiterat incompliment de les promeses que van fer abans i després que rebutgessin una moció presentada pels comuns on es demanaven un canvi d’ubicació.\nSegons han explicat els usuaris als comuns, els caps de setmana és habitual trobar-se amb gent fent botellons i fins i tot carreres de cotxes clandestines. A més, denuncien que la font d’aigua sovint no funciona i l’enllumenat fa anys que està fos. Davant aquesta situació, els usuaris es senten insegurs, traïts i reclamen un canvi d’ubicació a una zona més segura.\nDes de Vila-seca en Comú consideren que aquesta situació és insostenible. Reclamen més dotació policial a tots els nuclis residencials i al polígon. Així mateix, informen que al programa electoral inclourà la reubicació i ampliació del skatepark a una zona més pròxima al municipi com, per exemple, la futura ciutat esportiva.


La venda de vehicles elèctrics creix un 63% i el dièsel ja no és l’opció més escollida | Iniciativa Actua - Invest in Andorra\nLa venda de vehicles elèctrics creix un 63% i el dièsel ja no és l’opció més escollida\n10 - agost / 2017\nEl ministre d’Economia, Competitivitat i Innovació, Gilbert Saboya, ha presentat, aquest dijous, 10 d’agost, el balanç de les dades de matriculacions de vehicles i del programa Engega de foment del vehicle elèctric. Durant els primers set mesos del 2017 s’han incrementat en un 63% les vendes els anomenats vehicles elèctrics purs, arribant a 70 vehicles, i del 17% en els híbrids endollables, amb un total de 34 vehicles.\nLes matriculacions de turismes, motocicletes, camions i furgonetes, han augmentat de mitjana un 42%. A més els turismes dièsel, els més contaminants, han perdut el lideratge situant-se en el seu mínim de quota de mercat des de l’any 2000. En aquest sentit, Saboya considera que la major sensibilitat mediambiental és un dels factors que ha incidit en aquesta qüestió, i ha avançat que es valoraran noves iniciatives per continuar promocionant vehicles menys contaminants.\nMés ajuts per al Pla Engega\nEl Govern va optar al 2017 per potenciar molt més els vehicles elèctrics purs, amb una subvenció de fins a 8.000 euros per als turismes, el doble que els 4.000 euros de subvenció màxima per als híbrids. Així, Saboya ha considerat que l’efecte del programa ha estat positiu, ja que suposa una millora per al medi ambient.\nDe fet, dels 650.000 euros atorgats ja en ajuts del programa Engega 2017, 470.750 euros han estat per a la compra de vehicles elèctrics purs, 136.750 euros per a vehicles híbrids endollables, i 39.750 per al desballestament. Igualment, el ministre ha recordat que la partida prevista per a aquest any és de 850.000 euros, i per tant queden disponibles 200.000 euros per continuar atorgant ajuts a la mobilitat elèctrica.


El paisatge i la seva diversitat | Geografía | Xuletas, chuletas para exámenes, apuntes y trabajos\nEl paisatge i la seva diversitat\nEscrito el 16 de Octubre de 2019 en catalán con un tamaño de 9,5 KB\n1. Biodiversitat Espanya té una + biodiversitat\nAfavoreix la presència de vegetals atlàntics i medirreranis, a + de el macaronèsic.\nB. Efecte refugi\nDurant els períodes glacials, la península va servir com refugi d’espècies europees, i quan el animals africans travessen l’estret de Gibraltar.\nC. Presència de sistemes munta-nyosos\nReprodueixen en altitud la gradació vegetal que es dóna entre el N i S d’Europa.\n2. Acció antròpica\nL’ésser humà afecta a la biodiversitat, transformant el paisatge i substituint boscos per conreus. El 45% de la superfície d’Espanya per-tany a l’activitat agrària. I les àrees urbanes un 10%.\nFisonomia ex-terna d’un territori, i el resultat de interacció de factors naturals i humans. Es un producte social caractritzt per la combinació dinàmica d’elements abiòtics, biò-tics i antròpics.\n4. Gestió del paisatge\nImplica conèixer els elements que intervé-nen i condicionen cada paisatge. Si es preveu la evolució de cada paisatge es pot prendre mesures de protecció, i per això cal l’ordenació, la planificació i la gestió.\n5. Tipus de paisatges a. Predmini d’elements abiòtics Àrids i freds, amb vege-tació mínima. El clima i el relleu son els modeladors principals. (Alta muntanya i deserts)\nB. Predmini d’elements biòtics\nPoca vegetació i - fauna. (Paisatges natu-rals)\nC. Predmini d’elements antròpics\nResultat de l’activitat humana. Responsables dels paisatges culturals però l’activitat social, política i econòmica. Encara que els límits entre el paisatge urbà i rural (agrari) son cada vegada ments nítids.\n6. Paisatge natural\nResultat de la interacció d’elements abiòtics i biòtics (clima, sòl, vegetació i fauna) poc alterats.\n7. Paisatges vegetals d’Espanya a. Paisatge vegetal oc-eànic\nUbicat a altes zones muntanyoses d’influència de clima atlàntic.\nI. Tipus de vegetació\nBosc oceànic. Roure, faig, rouredes, fagedes i landa.\nB. Paisatge vegetal mediterrani. I. Tipus de vegetació\nGarrigues i estepes.\nC. Paisatge vegetal de les Canà-ries. I. Tipus de vegetació\nTabaiba i cardó (-400m), Boscos de savines, palmeres i dragos (+400m), Laurisilva (600-1200m), Pi canari (800-1500m)\nD. Paisatge vege-tal de muntanya i. Tipus devegetació\nPi negre i avet.\nNíquels i molses. També bosc caducifoli o perennifoli.\n8. Paisatge cultural\nLa cultura es el resultat dels esforços per resoldre problemes bàsics quotidians. És el procés de treball i els resultats al llarg del temps. Aquesta experiència es tran-smesa de gnració en gnració. El treball humà i les maneres d’obtenir i distribuir el rcurss constitueixen el gènere de vida.\nA. Elements de la cultura i. Medi natural\nDi-ferencien les cultures entre si, perquè cada medi proporciona facilitats o dificul-tats en el seu desenvolupament.\nIi. Estructura social\nConstrucció cultural que resol problemàtiques (de família, classes socials)\nFactor de construcció i cohesió cultural, que es resol per mitjans imaginaris col·lectius (tradicions, religions, grans interrogants)\nIv. Mitjans de comunicació i de transmissió col·lectiva\nContribueixen a la transmissió de la cultura (rituals, llengua art, folklore)\n9. Evolució del paisatge cultural a. Etpa preindustrial: agrícola i rural\nEren paisatges estables i les variacions trigaven molts anys a incorporar-se al paisatge.\nB. Etpa industrial: industrial i urbana\nTransformà radicalment els paisatges culturals perquè de l’economia agrària a l’industrial va significar també una societat rural a urbana.\nC. Etpa post industrial: postmodernitat i globalització\nDirigeix i elimina els paisatges anteriors. Cal un tipus de protecció o preservació per evitar la pèrdua d’identitat.\n10. Protecció dels paisatges culturals: Pla Nacional de Paisatge Cultural\nA causa de la diversitat i els valor culturals dels paisatges d’Espanya, de la demanda d’una millora de la qualitat d’aquests, el desenvolupament turístic, territorial, la vulnerabilitat i les amenaces a la qual està sotmès aquests paisatges, fan que aquest Pla sigui adient.El paisatge cultural és una realitat dinàmica, complexa que integra components naturals, socials, polítics, econòmics, materials, immaterials, tangibles i intangibles.\n11. Espais naturals: polítiques de protecció i conservació a. Espais naturals protegits\nPart del territori que es troba escassament modificada per l’acció humana.\ni. Parcs nacionals o regionals Àrees d’ecosistemes poc alterats que posseeixen grans valor ecològics, i que tenen una atenció preferent.\nIi. Parcs naturals\nCompatibles amb activitats humanes, però requereix una gestió estricta i un ús sostenible.\nA. Iii. Reserves naturals\nEspais de protecció d’ecosistemes. La seva protecció es absoluta, restringida al personal científic.\nB. Espais protegits a Espanya\nEspanya és un dels països amb major diversitat d’ecosistemes hàbitats i espècies naturals. (UNESCO)\nC. Protecció paisatgística\nEl Conveni Europeu del Paisatge insta a les societats europees a definir els seus objectius de qualitat paisatgística de manera que puguin tenir una millor planificació política i territorial.\nA instancies de la UE, es té que fer una avaluació de l’impacte ambiental abans de construir grans obres públiques. Certes empreses i activitats econòmiques son obligades a fer auditories ambientals.\n12. Catalunya a. Canvis en el paisatge\nEl creixement econòmic, la vida urbana i la integració de Catalunya als fluxos globals han provocat modificacions en el territori català. Aquets canvis han implicat una modificació el paisatge, tal i com ha succeït a altres països Europeus desenvolupats. Els paisatges tradicionals han donat una uniformització i banalització de molts paisatges. En veure’s en perill la diversitat dels paisatges Europeus, el Consell d’Europa va aprovar el Conveni Europeu del Paisatge.\nB. Objectius de qualitat paisatgística\nAquest Conveni insta a definir els objectius de qualitat paisatgística. L’Observatori del Paisatge s’ha encarregat de fer els catàlegs dels paisatge.\n12 c. Pla Estratègic dels Espais Naturals Protegits de Catalunya\nEl sistema d’espais naturals protegits a Catalunya depenen de la legislació catalana, espanyola i europea. Els parcs nacionals deriven de les normes estatals, i els parcs i reserves naturals depenen de la Generalitat i les diputacions.\n13. Repercussions ambientals de les activitats econòmiques a. Canvi climàtic\nEls éssers humans son un dels agents que poden influir en el canvi climàtic, a això se li diu canvi climàtic antropogènic.\ni. Efecte hivernacle nergia solar retinguda pels gasos superiors de l’atmosfera que provoca escalfament.\nIi. Escalfament global\nEn els últims anys els gasos que provoquen aquest efecte s’han elevat enormement. Com a conseqüència puja la temperatura de l’atmosfera i s’origina l’escalfament global.\nIii. Escalfament global i els oceans\nL’augment global de la temperatura té efecte directe als oceans. Això provoca el desglaç de grans plaques glaçadés a la zona àrtica i antàrtica. L’augment de la temperatura dels oceans pot transformar la influència als continents.\nIv. Abast del canvi climàtic\nLa causa ara és l’acció humana i el ritme accelerat impedeix a la natura la regeneració natural dels gasos i l’adaptació lenta i gradual a les nostres circumstàncies.\n12. B. Destrucció del paisatge i. Pluja àcida bsorció de la pluja d’elements contaminants en suspensió a l’atmosfera. Aquests elements es desplacen per l’atmosfera i es precipiten en forma de pluja àcida. Els problemes causat son l’acidificació del sòl, de les aigües superficials i dels aqüífers, i la corrosió de construccions.\nLa tala d’arbres dificulta la reducció de gasos CO2, repercutint directament sobre l’efecte hivernacle.\nC. Empremta ecològica\nIndicador de sostenibilitat que resumeix quina és l’àrea necessària per produir el recursos que s’utilitza i per assimilar els residus que genera. Estem sobreexplotat la biocapacitat del planeta.\nEl paisatge de Catalunya apunts 2.4 el paisatge i la seva diversitat la diversitat climatica i la vegetacio El paisatge de Catalunya apunts Paisatge i la seva diversitat Catalunya 4.2 diversitat paisatgística de Catalunya El paisatge és dinàmic


Espai per tu - eLena Crespi\nLa base de tot plegat és la pròpia persona i l’autocura és important per a poder gaudir de la resta de coses que alimenten la nostra vida. Si ens cuidem serà més senzill fer que rutli tot el que passa al nostre voltant: la parella, la família, la feina, les amistats… i tots els pilars que ens sustenten.\nPer a poder dedicar-se una mica d’espai vital, primer és necessari saber què es necessita i què es desitja. Per tant, et convido a reflexionar:\nquè necessites per estar millor? I em refereixo a allò bàsic que, sense això, no funciones bé, per tant, que has de fer si o si!\nquè desitges per estar millor? I vull dir allò extra i més especial que et farà guanyar benestar de qualitat\nI us convido a una nova reflexió: malgrat les obligacions que tenim (i que no sempre ens agraden)… podem trobar el punt positiu al que hem de fer? i, vaig una mica més enllà, les obligacions que tenim, són realment necessàries? les podem canviar o modificar d’alguna manera?\nPer tant, la meva recomanació (si la vols agafar) seria:\nBusca la part positiva a les teves obligacions\nReplanteja’t si pots millorar o canviar les obligacions que tens\nMira’t per dins i troba allò que t’ajudaria a cuidar-te una mica millor\nI de tot el que t’ajudaria, mira què seria completament necessari i tot allò que seria extra\nAquí a sota trobaràs un vídeo que et donarà pistes de coses que pots fer per dedicar-te temps i espai per a tu i convida a reflexionar una mica més!\nPerdre un bebè, un dol poc reconegut.\tCuidar la parella


2018 es tanca com un dels pitjors en retards aeris - Comunicatur\nInici | Transport | 2018 es tanca com un dels pitjors en retards aeris\nEurocontrol estima que els vols d’aquest 2018 hauran augmentat per sobre del 50% els retards respecte a l’any anterior. Es tracta d’un dels pitjors anys per a l’aviació en dècades.\nLes dificultats per exercir un control de trànsit aeri correcte amb les necessitats de personal i sobretot les vagues en el sector aeronàutic, amb pilots i controladors al capdavant, tanquen un any ‘horribilis’. Les companyies s’han vist obligades a cancel·lar més de 5.000 vols per les vagues afectant 800.000 passatgers.\nA més, els càlculs parlen d’un retard de 14,3 milions de minuts aquest any en comparació amb els 9,3 milions en 2017. Les aerolínies demanen als governs europeus que reformin el sistema actual de gestió del trànsit aeri perquè l’integrin en un continu per a tot el continent.\nUn exemple de la fragmentació nacional és l’impacte que té França sobre la navegabilitat global. En l’última dècada s’han produït 357 vagues de controladors, 254 a França. En 2018, els controladors gals han multiplicat per tres les vagues respecte a l’any passat. Els estats de la UE podrien mantenir la sobirania del seu espai aeri, però facilitant aquesta gestió integrada i cooperant perquè les operacions de vol es realitzin de forma més eficient i sense problemes.


signes en zona eclèctica // Rafael Gutiérrez Badia: 06/2010\nQuè és desplaçament lateral? 6/26/2010\nUn efecte col·lateral dels treballs que van encaixats, a cavall o cosits amb grapa és el anomenat desplaçament lateral. Aquest es produïx per la superposició de fulls de paper uns sobre altres, depenent del gramatge oscil·larà el desplaçament, el nombre de pàgines també afectarà accentuant més o menys aquest efecte.\nUna maqueta creada per l'impressor amb el nombre de pàgines corresponents i a poder ser tots els acabats encara quan sigui paper en blanc és la millor eina de treball en aquests casos.\nCom pot observar-se en el dibuix (fig.1) entre la primera pàgina i la central del document existeix una distància, un gruix (línia verda). Quan aquest treball sigui afinat per a donar-li els seus acabats, el guillotinista agafarà com marques de guia les de la primera pàgina ja que és la més petita òptimament (línia vermella). Tallant tot allò que sobresurti. Pot llavors succeir que si el nostre disseny conté text o informació quedi tallada.\nEls sistemes automàtics d'imposició reparteixen l'espai entre el nombre total de pàgines. I escalen el seu contingut, evitant així que documents amb imatges a doble pàgina sofreixin trobades extranyes o perduda d'informació. És a dir menja o entra les pàgines des de la seva part central o interior. Hem de tenir en compte deixar unes sangs abundants als documents, podria donar-se el cas que el gruix del treball requerirà que entressin les pàgines i ens quedéssim sense sangs, hauríem evitat l'efecte de desplaçament, però algunes pàgines tindrien uns marges laterals blancs produïts per la falta de sangs.\nEtiquetes de comentaris: bàsic, enquadernació, mecanitzar, tècnica\nSangs en un document per impremta 6/19/2010\nQuan es realitza la impressió aquesta sol constar de diverses peces iguals. Si és una publicació s'imprimeixen diverses pàgines alhora. Pel que el tamany de paper que s'utilitza és més gran que el teu original té en origen. Això motiva una posterior manipulació i acabats. És aquesta la raó per la qual hem de deixar un marge de cortesia o seguretat perquè les possibles irregularitats i imperfeccions que el procés pugui generar quedin cobertes.\nHas de sagnar-se tot aquell document que contingui qualsevol element ja sigui aquest una il·lustració, fotografia o fons que s'estengui fins al limiti de la pàgina. Recomano fins i tot el sagnat d'aquells documents que aparentment no ho necessitin, més endavant explicaré el motiu (desplaçament lateral). Utilitza les marques automàtiques que disposen els diferents programes, no perdis el temps generant unes manualment. Si et veus en l'obligació de realitzar les marques manualment utilitza sempre color registre.\nQuan lliuris els originals has d'assegurar-te d'haver aplicat a tots aquells elements que ho necessitin entre 3 i 5 mm de sagnat un marge suficient. Realitza aquesta operació només obrir un document nou, quan és encara una pàgina en blanc. La majoria de programes mostren aquest marge o espai d'una manera ressaltada, serà un advertiment que li ajudarà a no caure en un dels més incorreguts oblits. No és la primera vegada que trobo originals en els quals no s'ha previst aquesta necessitat i els elements del disseny s'han realitzat tan justos que l'única alternativa passa per realitzar els acabats uns mil·límetres més petits. Un efecte col·lateral dels treballs que van encaixats, a cavall o cosits amb grapa és l’anomenat desplaçament lateral. Aquest es produïx per la superposició de fulls de paper uns sobre els altres, depenent del gramaje oscil·larà el desplaçament, el nombre de pàgines també afectarà accentuant més o menys aquest efecte.\nDocument sense sangs aplicades. (fig. 1) No aplicar el sagnat, implica que una vegada imprès i acabat en el teu document es puguin trobar per exemple, filetes blancs en els marges. O en el cas del text superior, que aquest quedi tallat i il·legible.\nDocument amb sangs aplicades. (fig. 2 i fig. 3) No només evitarà qualsevol contratemps i imperfecció. Si té en compte a més el deixar un marge d'almenys 3 mm amb el limit de tall de la pàgina en tots aquells objectes que no hàgin d'anar a sang, assegurarà un document sense marge d'error.\nQuan donem les sangs hem de fer-lo d'una manera pràctica i raonada. Heus aquí tres opcions de realitzar el sagnat d'un document.\nOpció A (fig. 4): Paper: 210x297 mm Mida final: 210x297 mm Marques de tall: 0 mm (sense sagnat) La sang és un espai de cortesia per tant gens ha d'interferir en aquest espai. Si bé la grandària d'arxiu (tamany de pàgina) és correcte i el sagnat suficient el fet d'incloure dintre dels 5 mm les línies de tall implica que si es produïx algun desajustament aquest es veurà reflectit en el producte acabat, observarem les puntes de les línies de tall impreses. Aquest és també l'aspecte d'una pàgina a la qual no s'haguessin afegit sangs, d'aquí la recomanació d'afegir sangs a tots els documents encara quan en aparença no la necessitin.\nOpció B (fig. 5): Paper: 222x309 mm Mida final: 210x297 mm Marques de tall: 5 mm (integrades en la , mida de paper) Sent en aquest cas correcta l'aplicació del sagnat i línies de tall. El tamany de paper és excessiu. Hem inclòs en el disseny totes les marques i el que per exemple inicialment era un format estàndard Dín A4 (210x297 mm) s'ha convertit en un format (222x309 mm). Això obligarà en el millor dels casos al personal de preimpressió a realitzar càlculs innecessaris per a l'adequació de les pàgines a l'hora de realitzar la imposició. Si ho pensem detingudament un treball en va, per part del dissenyador. Que ha realitzat a mà totes i cadascuna de les marques, obviant que tots els programes les col·loquen automàticament. A més afegixen un codi que és interpretat per tots els programes d'imposició determinant les mesures de pàgina i sagnat.\nOpció C (fig. 6): Paper: 210x297 mm Tamany final: 210x297 mm Marques de tall: 5 mm (automàtiques) Aquesta opció és la més correcta, ràpida i pràctica. El tamany de pàgina en l'arxiu és aquell que tindrà l'imprès una vegada acabat, el sagnat disposa dels seus 5 mm i a partir d'aquí les marques de tall.\nEtiquetes de comentaris: bàsic, mecanitzar, rutines, sang\nQuanta sang necessita un document? 6/12/2010\nDepèn del document, de l'impressor, dels acabats, del manipulat. Per norma general per a la majoria de documents entre 3 i 5 mil·límetres seran suficients. (fig. 1). Documents amb més manipulació dintre de la simplicitat: cobertes de llibre, carpesans... entre 15 i 20 mil·límetres (fig. 2). Els sobres no necessiten sang, quan la impressió es realitza en sobres acabats (tiratges curts). Recorda que ajustar molt el teu disseny als marges pot ocasionar que aquests repinten, si pot ser deixa ente 10 i 15 mil·límetres fins a la vora del mateix (fig. 3a). Si realitzem una fabricació, llavors serà el fabricant del mateix qui indicarà les seves necessitats (fig. 3b). Encunyats o troquels, dependrà de l'impressor i el material, 5 mil·límetres han de garantir una correcta manipulació (fig. 4).\nEtiquetes de comentaris: bàsic, sang\nprova ozalid o prova de color? 6/04/2010\nExisteix una dita al món de les arts gràfiques: Els advocats tanquen els seus errors. Els metges els enterren i els impressors els publiquen.\nHem de distingir entre proves de baixa resolució (ferro o ozalid) i proves d'alta resolució (Matchprint, Cromalin, de contracte o certificades).\nLes primeres permeten verificar, posició, tamany, propircions, text. Comprovar la paginació i la correcta imposició. El nom de ferro i ozalid prové d'antigues tècniques avui extintes, en les quals es realitzaven proves pre impressió amb els fotolits C+K sobre paper de diazotipia. Avui aquests processos es realitzen amb ploters d'injecció de tinta, que permeten veure tots els colors, però en cap cas són proves de color.\nL'impressor garantirà que entre aquestes i l'imprès no haurà diferències, en aquest cas el responsable serà l'impressor. Però i molt important, la meticulosa revisió de les mateixes és responsabilitat del dissenyador. Qui amb la seva signatura aprova les mateixes, assumint els possibles errors no detectats.\nLes segones haurien de ser fiables en quant a color. Garantint al dissenyador, que el que té en les mans és una aproximació fidel del que més tard i per un sistema diferent d'impressió serà un treball acabat. Com passa sempre els noms d'aquest tipus de prova provenen de marques comercials punteres i pioneres. Que una prova de color no et dugui a engany, la lluentor, el tipus de paper utilitzat, dista molt del que probablement has triat per al teu treball.\nL'impressor garantirà que entre aquestes (ja siguin: "soft proof" o "hard proof". Tecnologia d'injecció de tinta, sublimació, transferència tèrmica-ceres...) i l'imprès no haurà diferències, més enllà de les generades pels diferents tipus de paper i impressió. I les desviacions assumides i tipifiques (per tant verificables per sistemes de control).\nSi de mi depengués cap treball passaria a la fase d'impressió sense proves d'ambdós tipus. Les primeres permeten verificar contingut, les segones són la garantia que l'impressor no fa el tiratge a cegues.\nRevisa les proves com si fos la primera vegada que veus aquest treball, no donis res per suposat. Han passat per altres mans, diferents màquines i processos. Si pot ser que algú de l'estudi, aliè al projecte repassi les proves, pot veure allò que per obvi i repetitiu, nosaltres no veurem.\nSi realitzes canvis o anotacions en les proves, assegura't que aquests es realitzen. Tingues en compte que els canvis generen canvis i per tant possibles errors, que abans no hi eren. Torna a repassar les proves. Ho sé, és tediós, però un error en una prova és un error. Un error en un imprès són 5.000, 10.000, 100.000... errors?.\nRepassa el text: faltes ortogràfiques, interlineat, interletrat, tipus, cos, caràcters especials... (si pot ser traça tipografia).\nMaquetació: verifica la paginació, plegat (d'existir), que les pàgines mestres que has utilitzat no continguin errors o diferències. Que totes i cadascuna de les pàgines són el que han de ser, que no hagin heretat errors.\nFotografies i gràfics: assegura't que aquestas són les correctes i no altres. Verifica el color, (veus com necessitaves les proves de color) que la nitidesa, el contrast, la posició i l'escala, són correctes. Verifica que els degradats no facin banding. Que els efectes afegits: ombres, retalls de traçat, surten correctament. Que no és solapen, que no trepitjant res. Les línies dels dibuixos, esquemes, surten totes o sembla que han desaparegut?\nVerifica les zones de sagnat: que res no es talla, desapareix o per contra queden zones en blanc.\nTambé has de repassar a nivell general: possibles sobreimpressions. Que aquestes no fan desaparèixer cap objecte, text. Ja sigui blanc, negre o de color. Repassa el trapping. Existeix? Positiu, negatiu. Està correctament aplicat?\nAquesta és una rutina desagradable i desagraïda, però tant necessària i vital com el respirar. Tots els impressors treballen amb programes de verificació d'arxius, hi ha de molts tipus. La majoria avisen i adverteixen dels errors tècnics més greus: resolució, espais de color inapropiats, tipografies perilloses... si treballàs amb algú de la teva confiança, farà per advertir-te de tot allò que a nivell tècnic pugui fer malbé el teu treball. Aquests programes tenen limitacions, per tant no donis per fet que només arreglant allò que tan dit la feina és correcta. Ni la part estètica, ni la creativa, tenen programes de verificació.\nQuè és desplaçament lateral?\nSangs en un document per impremta\nQuanta sang necessita un document?\nprova ozalid o prova de color?


Classe dels Cans: LLETRES\nLes lletres han fet acte de presència a la nostra classe i ens han fascinat. Cada dia ens visiten en diferents moments de la rutina de l'escola. De bon matí cercam les lletres que necessitam per escriure la data a la pissarra. Tenim un plafó on hi són totes, cadascuna d'un color diferent ja que així ens és més fàcil identificar-la i assimilar-la.\nFa poc temps hem començat el projete del meu nom, en el que aprenem a reconèixer i més envant escriure el nostre nom i també els dels nostres companys. El Rei de les Lletres ens ajuda en aquest projecte. Quan ens va dur la capsa amb les nostres fotos i els nostres noms en els que hi havia la nostra inicial en color, vam comenzar un joc que just podem el feim a classe: aparellar la foto amb el seu nom corresponent. Ens agrada molt aquest joc.\nTambé hem omplert de retalls de papers les nostres inicials, cadascú la seva, juntament amb les nostres fotos aferrades al damunt i les hem penjat a una paret de la classe per poder disfrutar d'aquesta feina tan xula.\nDimarts vam anar a visitar el veterinari. Vam anar a peu des de l'escola fins a la Clínica Veterinària Cardona&Von Hofe que hi ha al...\nDivendres vam celebrar el Dia de La Salle fent una celebració al pati amb tots els alumnes de l'escola i després berenant de coca amb xo...\nVISITA CA DE NA MIREIA\nDijous ens va venir a veure na Verónica, la mamà de na Mireia, amb en Curro, el seu ca. És molt simpàtic i li agraden molt els fillets. Desp...


Mollerussa ajudarà 120 joves a entrar al món laboral – Mollerussa Televisió\nMollerussa ajudarà 120 joves a entrar al món laboral\nLa iniciativa, en què participen 8 empreses locals, parteix de la Cambra de Comerç i té el suport de l’Ajuntament i del Consell Comarcal del Pla\nEl Teatre L’Amistat acull el pròxim 28 de novembre la primera edició de la iniciativa #Jovullser, impulsada per la Cambra de Comerç de Lleida amb el suport de l’Ajuntament de Mollerussa i del Consell Comarcal del Pla d’Urgell amb l’objectiu d’ajudar els 120 joves d’entre 16 i 29 anys de la comarca inscrits a trobar el seu lloc en el món laboral a través del contacte directe amb empreses de la zona.\nHo han explicat aquest matí l’alcalde de Mollerussa, Marc Solsona; el president del Consell Comarcal del Pla d’Urgell, Rafel Panadés, i el president de la Cambra de Comerç de Lleida, Jaume Saltó, acompanyat del delegat a Mollerussa de l’entitat, Josep Anton Gaya. Solsona, qui ha assegurat que “des de Mollerussa volem estar atents a les oportunitats que hi hagi al territori”, s’ha mostrat satisfet de la col·laboració, ja que posa en relació el món educatiu amb l’empresarial. Per la seva part, Rafel Panadés ha valorat l’atenció personalitzada que s’oferirà des de l’entitat que presideix als inscrits per orientar-los a les ofertes de treball més adequades en relació amb la formació de cada un. Saltó, per la seva banda, ha destacat que l’objectiu de la Cambra és apropar-se més al territori.


Un dirigent del PSC tracta Samaranch de nazi - Notícies Política - Notícies Política - e-notícies\nPolítica · 24 d'Abril de 2010. 10:58h.\nUn dirigent del PSC tracta Samaranch de "nazi"\n"Un funeral d’estat al Palau de la Generalitat a un nazi oportunista. Quin fàstic!"\nSamaranch saluda Franco, en una imatge d'arxiu\nEnric Llorens, primer secretari de l'agrupació de les Corts del PSC, ha titllat de "nazi" Juan Antonio Samaranch. "Resulta que el meu pare i el Samaranch van anar junts a escola, al col·legi alemany de Barcelona. Un bon dia al pare li va cridar l’atenció una insígnia que el Juan Antonio duia a la solapa, era una creu gamada! Al preguntar-li perquè la duia, el Samaranch li va dir que allò ( el nazisme) era el futur i que sempre s’havia d’estar amb els guanyadors...", ha indicat Llorens al seu bloc, segons recull El Punt.\nEl dirigent socialista ha afegit que "aquesta història la he sentit desenes de vegades, ara ja ningú me la pot explicar, però crec que és bo que la sàpiga tothom. Avui seria un dia trist pel meu pare: un funeral d’estat al Palau de la Generalitat a un nazi oportunista. Quin fàstic!" "Homenatge al meu pare: Samaranch nazi!" és el títol d'aquest article de Llorens.\n"Per dir la veritat, en aquest país no t'han de renyar", ha indicat el primer secretari del PSC a les Corts en declaracions a El Punt. "Només he explicat el que sé", ha afegit.\nEl PP surt en defensa de Samaranch\nUn dirigent del PSC compara Mas, Rajoy i Trias amb Hitler\nLes JERC troben Samaranch "indigne" de tant homenatge\nERC recorda el passat franquista de Samaranch\nMas venç Montilla\nAnglada, a Martorell\n#35 josepxicot, barcelona, 25/04/2010 - 12:54\nNo surto a defensar-lo,des de la UE,el po\nssen verd,els sabran,però aquest polític\nsocialista barceoní,no haguès dit el que ha\ndit amb Maragall manant a l´Ajuntament,el\nprimer que va anar ha donar el pèsam als\nfamiliars va ser en Maragall.\n#34 Avi Papet, Catalunya, 25/04/2010 - 12:09\nTots aquests que xerran tant.\nPer no ho deian quand era viu.\nJa que tindre molts \_\_\_"pebrots\_\_\_". per criticar a une persona que ara no es pot defensar.\n#33 damage, Reus, 25/04/2010 - 11:49\n?Vergonya hauria de tenir la seva família de continuar vivint a CATALUNYA. Aquest home és d'on bufava en vent.\n#32 Oriol, BCN, 25/04/2010 - 10:05\nD'altra banda, si el que diu el Sr. Llorens és cert, només seria una constatació més del caràcter pragmatic, sense cap ideologia definida, de Juan Antonio Samaranch, per tocar poder. Pragmatisme, d'altra banda, tant extès en partits com el seu.\n#31 Ferran López, Barcelona, 25/04/2010 - 10:02\nDoncs, tot el PSc i els capitostos d'ERc eren al gran funeral del Samaranch, llepant-li el cul als seus hereus i a tots els espanyolistes. I Carod n'estava ben content i somrient, i el Monti encara més....¡ Prou d'hipocresia i mentides...¡¡


Sílvia Soler guanya el premi Ramon Llull amb una novel·la 'on no passa res o hi passa tot' - VilaWeb\nDivendres 01.02.2013 06:00\nSílvia Soler guanya el premi Ramon Llull amb una novel·la 'on no passa res o hi passa tot'\nEnguany Planeta ha assumit tot el premi, després de sis anys vinculat a les institucions públiques\nSílvia Soler (Badalona, 1961), autora de '39+1' o bé 'Petons de diumenge' (premi Prudenci Bertrana), i col·laboradora de programes de ràdio i televisió, ha guanyat el XXXVIII premi Ramon Llull de les Lletres Catalanes, amb la novel·la 'L'estiu que comença'. Enguany, Planeta ha tornat a assumir el premi tot sol, després de sis anys vinculat a les institucions públiques: primer amb el govern d'Andorra, durant tres anys, i després tres anys més assumit per la Fundació Ramon Llull, que va ser itinerant.\nLa història de 'L'estiu que comença' se centra en dues famílies. El punt de partida són dues dones joves molt amigues, embarassades, que juguen a imaginar com seran els fills respectius i quina relació tindran entre ells. I Soler estira aquest fil i segueix aquests dos personatges, un noi i una noia, fins que arriben a la cinquantena. 'Una de les preguntes que es fa el llibre és si les amistats es poden heretar', diu.\nLa novel·la avança a batzegades, endavant i endarrere, i se situa en el temps a partir dels fets rellevants de cada moment (els Jocs Olímpics, l'atemptat d'Hipercor…). La història es desenvolupa en un petit poble costaner inventat, Sorrals, entre el Maresme i la Selva. 'Que sigui petit és important, perquè aquestes dues famílies protagonistes són observades per la resta de la població, arran d'un fet traumàtic del qual es parlarà durant molts anys al poble.'\nUna novel·la 'estiuenca'\nSílvia Soler defineix la novel·la de 'estiuenca', perquè 'totes dues famílies mantenen una relació que s'escenifica en la nit de Sant Joan: han establert com a tradició celebrar plegats la revetlla i fer un brindis, que es fa tradicional, per l'estiu que comença.' D'aquí ve el títol de l'obra.\nGemma Lienas, membre del jurat, considera 'L'estiu que comença' com una novel·la fresca, optimista, que es llegeix d'una tirada, i la situa en la línia de la novel·la psicològica. I Carles Casajuana, un altre membre del jurat, en destaca les peripècies humanes que descriu, el domini dels sentiments; 'una novel·la molt maca', diu, que li recorda el film ‘El ball’, d'Ettore Scola. I encara Emili Rosales, secretari del jurat, creu que molta gent se sentirà identificada amb la història, perquè té 'el punt d'emoció que prové de l'experiència compartida'.\nEl premi és dotat amb 60.000 euros, amb publicació i traducció a l'espanyol i al francès. El llibre sortirà el 7 de març.


Eticpèdia: Concentració multitudinària al Parlament per donar suport a Forcadell #JustíciadeVergonya\nConcentració multitudinària al Parlament per donar suport a Forcadell #JustíciadeVergonya\nL'esplanada del Parlament de Catalunya s'ha omplert de gent per donar suport a la presidenta de la institució, Carme Forcadell, que ahir va rebre la querella de la fiscalia superior de Catalunya per haver permès que el ple votés les conclusions de la comissió del procés constituent. Els manifestants han fent càntics de suport a Forcadell i han brandat estelades de tota mena i cartells en què es llegien lemes com ara: 'Forcadell, estem amb tu', 'El poble decideix, no els tribunals' i 'Desobediència'.\nDavant del Parlament hi havia diputats de Junts pel Sí, la CUP i CSQP, la batllessa de Barcelona, Ada Colau, els ex-presidents del parlament Joan Rigol i Núria de Gispert, i senadors com Santi Vidal o Gabriel Rufián. Tots ells han fet una cadena davant les portes de l'edifici en senyal de resistència i mentre la multitud cantava 'ni un pas enrere'.\nDesprés ha sortit Forcadell, seguida d'alguns membres de la mesa del parlament. Els manifestants han fet una ovació espectacular i han fet crits d'independència.\nLa presidenta ha rebut el suport de totes les figures institucionals i després s'ha acostat a la gent concentrada. No hi ha hagut discursos, però Forcadell ha dit als periodistes: 'No es tracta de mi, no es tracta d'una sola persona: es tracta de democràcia. I a Catalunya, per sort, de demòcrates n'hi ha molts.'


Bankia Escolta València, 4,4 milions per a les societats musicals valencianes\nBankia Escolta València, el projecte de l’entitat dirigit a promocionar i recolzar la música a la Comunitat Valenciana, ha recolzat amb 4,4 milions d’euros a les societats musicals de les tres províncies des del seu naixement l’any 2014.\nAixí ho ha destacat la directora general adjunta de Comunicació i Relacions Externes de Bankia, Amalia Blanco, en una roda de premsa, celebrada en el Centre Cultural La Nau, per a fer balanç dels cinc anys de Bankia Escolta València, segons ha informat l’entitat en un comunicat.\nEn la presentació han participat, també, el director general d’IVC, Abel Guarinos; el president de la FSMCV, Pedro Rodríguez; la directora corporativa de Marca de Bankia, Silvia Baix, i la coordinadora de la Direcció general de Comunicació a la Comunitat Valenciana, Isabel Rubio, que han exposat les principals línies del programa i que han sigut presentats pel vicerector de Cultura i Igualtat de la Universitat de València, Antonio Ariño.\n“La música influeix positivament en el procés educatiu i afavoreix la integració social, obri portes a l’ocupació com a part de les indústries creatives, enriqueix el panorama cultural i connecta la tradició amb el futur”, ha destacat Blanco per a subratllar que per a Bankia la música “professionalitat, integritat, compromís, proximitat i orientació a l’assoliment”.\nA més, la directora general adjunta de Comunicació i Relacions Externes de Bankia ha posat en valor que “les societats musicals a la Comunitat Valenciana representen un fenomen social i cultural d’enorme envergadura que vertebra el territori”, mentre el director general d’IVC ha apuntat que el programa Bankia Escolta València és “una mostra palesa de col·laboració entre diferents institucions que es consolida i amplia amb els anys per a benefici de tota la societat i, en particular, del moviment associatiu musical de tota la Comunitat”.\nPer la seua banda, el president de la FSMCV ha insistit que “el programa Bankia Escolta València ha sigut i és de gran importància per a la visibilitat, creixement i divulgació del gran treball realitzat per les nostres societats musicals”.\nBankia Escolta València té cinc grans línies d’actuació. Una d’elles és el programa de beques dirigides a estudiants de formació no reglada de la xarxa d’escoles de música de la FSMCV que té per objecte afavorir la formació musical de les noves generacions.\nEl passat mes de juny es va llançar la cinquena edició d’aquestes beques, corresponent al curs acadèmic 2018-2019, que té una dotació de 300.000 euros i a la fi de mes es coneixeran els resultats d’una convocatòria a la qual s’han presentat 1.881 estudiants de les escoles de música de la Comunitat Valenciana.\nDes que es va engegar la primera convocatòria, en el curs 2014-2015, més de 3.700 alumnes de 500 escoles de música de València, Alacant i Castelló s’han beneficiat d’aquestes ajudes.\nCONCURS BANKIA D’ORQUESTRES\nLa segona gran iniciativa contemplada pansa per la celebració del Concurs Bankia d’Orquestres de la Comunitat Valenciana que promou i recolza la difusió de les més de 170 orquestres que hi ha en la regió.\nLes orquestres participants rebran un diploma acreditatiu de la seua selecció per a participar en l’III Concurs Bankia d’Orquestres de la Comunitat Valenciana i hi haurà un únic premi per categoria, amb una dotació econòmica de 6.000 euros.\nAixí mateix, l’entitat celebra els Premis Bankia al talent musical en els quals es recolzen projectes d’excel·lència i de referència a nivell nacional i internacional en diferents àmbits de la música a través d’uns guardons que es convoquen cada dos anys i que estan dotats de 20.000 euros per categoria.\nLa pròxima edició d’aquests premis es convocarà en la primavera de 2019 i reconeixerà al músic valencià, a la formació musical valenciana de caràcter professional, a l’investigador musical, al projecte educatiu musical i a l’activitat empresarial o emprenedora relacionada amb la música.\nBankia Escolta València pretén, a més, posar en valor i difondre el patrimoni cultural custodiat pels arxius de les societats musicals de la Comunitat Valenciana, a través del seu programa Música a la Llum, la posada de la qual de llarg tindrà lloc en el primer Congrés Internacional Música a la Llum que se celebrarà al desembre a València.\nLa cinquena gran iniciativa contemplada en el projecte Bankia Escolta València és la reconstrucció de l’Alquería Julià, immoble del segle XVII situat en el barri de Nou Moles a València, propietat de l’entitat financera i declarat Bé d’Interés Cultural (BIC) per la Generalitat Valenciana en 2007, per a convertir-ho en la Casa de la Música.\nL’Alquería serà la seu de la FSMCV i comptarà amb espais destinats al desenvolupament d’activitats culturals i de formació, recerca i arxiu, així com amb un auditori i una sala d’assaig.