metges humanistes – El blog del teu col·legi professional\nEtiqueta: metges humanistes\n17/10/2012 Deixa un comentari\nCicle Metges Humanistes? Medicina en societat per al segle XXI\nEl cicle de metges humanistes que se celebra cada dilluns fins al 17 de desembre a la residència d’estudiants del CSIC va convidar al Dr. Alber J. Jovell per parlar, des de la perspectiva del pacient, com s’entén la relació del metge-pacient amb un pacient actiu i va fer una anàlisi de la professió des d’una perspectiva més humanista.\nJovell és metge i al mateix temps pacient. Així comparteix les dues visions i sensibilitats. Ha endegat i participat en diferents iniciatives, com el Foro Español de Pacientes i la Universitat de Pacients. Actualment forma part de la Junta de Govern de l’Institut Global de Salut Pública i Política Sanitària, de la Universitat Internacional de Catalunya (UIC).\nJovell va explicar la seva visió sobre com hauria de plantejar-se l’acte mèdic, més humanista, que tingui en compte un símptoma comú en tots els pacients i que no s’explica com tractar: la por.\nSegons Jovell s’ha de distingir entre la visió de la malaltia vertical, la que veuen els professionals amb la simptomatologia, i la visió transversal, que també es fixa en els sentiments dels pacients, les seves inseguretats i incerteses, i les dificultats d’adaptació a una nova vida, que tant la malaltia com el tractament poden comportar.\nEl metge va apel·lar al tracte humà que el professional ha de conferir al pacient, com per exemple, assegurar-se de que aquest ha entès tot el que li ha explicat a la consulta. “El metge no pot oblidar que el malalt és una persona molt vulnerable, que en malalties greus té un sentiment de finiquitat de la seva vida”, va insistir.\nA més, va criticar els estudis de medicina, on troba a faltar formació en la pressa de decisions i empatia. Va proposar que s’avaluï en l’examen MIR i la introducció de malalts com a professors perquè expliquin la seva experiència mentre s’estudia una malaltia. De fet, va afegir: “No entenc que no es pali d’ètica a la facultat”.\nEl pacient actiu\nEl pacient actiu és aquell que és co-responsable de la seva salut, que pren decisions amb coneixement i que degut a aquest és més autònom. Segons Jovell aquest és majoritàriament un cuidador: el pare d’un nen malalt o el fill d’una persona gran depenent. És un tipus de pacient que està arribant i al que cal ensenyar com navegar per la seva malaltia i pel sistema sanitari.\nPer abastar aquesta figura cal resoldre un element immediat, una bona representació dels malalts en els òrgans de pressa de decisions, així com preparar una nova generació de malalts, com el que fa la Universitat dels Pacients, una universitat específica dedicada als pacients, familiars, cuidadors, voluntaris i ciutadans.\nJovell va deixar un missatge final: “El pacient vol un bon sistema sanitari, de qualitat i eficaç. En això, el nostre sistema és capdavanter. El malalt vol que el cuidin i cal tenir en compte que l’autonomia del pacient passa per que aquest tingui la claredat d’avaluar les conseqüències de la seva malaltia”.\nDegut a problemes de salut la xerrada es va haver de realitzar per teleconferència, sense ocasionar més incidències. La propera cita del cicle de conferències sobre medicina humanista es realitzarà el proper 22 d’octubre: “La delimitació de la pràctica mèdica: ètica i assistència mèdica”, per Màrius Morlans, de la Comissió de Deontologia del COMB.\nLa sessió “Què volen els pacients” es podrà veure íntegra al canal col·legial COMBtv.


Jornada de portes obertes al jaciment arqueològic del Turó de l’Olivar\nL’arqueòleg Antoni Puig Palerm oferirà les explicacions als serverins i visitants que s’acostin durant tot el matí (10-13h). dissabte dia 18 d’abril\nEn motiu de la primera campanya de intervenció arqueològica al Turó de l’Olivar, el proper dissabte dia 18 d’abril volem celebrar la Primera jornada de portes obertes al jaciment*. L’objectiu és, en primer lloc, donar a conèixer al públic en general la feina feta aquest dies i que ha donat com a resultat poder fer accessible el jaciment un altre pic. En segon lloc, la jornada de portes obertes vol donar a conèixer la riquesa arqueològica del terme de Son Servera posant l’accent en el talaiot que es troba al cim del Turó i la seva més que probable relació amb els jaciments propers. L’arqueòleg Antoni Puig Palerm oferirà les explicacions als serverins i visitants que s’acostin durant tot el matí (10-13h).\n*COM ARRIBAR AL TURÓ DE L’OLIVAR:\nDes de Son Servera s’ha d’agafar el camí de la Font dels Molins fins a al pont del torrent. Allà s’ha de voltar a l’esquerra per agafar tot d’una la carretera PM.V.403.3 cap a Artà. A uns centenars de metres s’ha de voltar cap a la dreta per entrar al Cami de les Rumies de Pula. Dins aquest camí asfaltat s’ha de voltar a la dreta al quart camí (sense asfaltar) i anar fins al final d’aquest camí fins a l’entrada de “Son Talaiot”. Deixant el cotxe allà, s’ha de pujar al turó que queda ben davant.\nArxivat com a: Patrimoni Etiquetat com a: Patrimoni


Com Executar Apps Android des del Navegador del teu PC - L'Android Feliç\nLa fusió perfecta, oi? L'estabilitat i la potència d'un equip de sobretaula combinades amb l'infinit ventall d'aplicacions mòbils que aporta Android. Això és el que ofereix ARC Welder, una utilíssima extensió per al navegador Google Chrome.\nEl primer que hem de fer és descarregar i instal·lar ARC Welder. És una extensió gratuïta per a Chrome, que podem descarregar directament des de la Web Store de Google.\nUn cop instal·lada l'extensió ens saltarà un missatge d'advertència indicant que el nostre sistema operatiu no és Chrome OS (llevat que siguis usuari d'aquest sistema operatiu, és clar). A continuació haurem de prémer sobre “Choose” i triar la ubicació on volem desar els fitxers generats per l'ús de l'aplicació (et recomano crear una carpeta específica per a aquest ús).\nNomés hem de prémer sobre “Afegir a Chrome” per instal·lar ARC Welder a Chrome\nUn cop realitzada aquesta simple configuració només hem de triar el fitxer .apk de l'app que volem executar al nostre equip de sobretaula.\nEls fitxers .apk són els paquets d'instal·lació de les aplicacions Android, i normalment es poden descarregar des de la pròpia web del desenvolupador de l'aplicació. Si no localitzes el fitxer .apk de l'app que necessites sempre la pots descarregar des de webs com Uptodown.com, Apkmirror.com o fent una petita cerca a Google.\nQuan tinguem descarregat el fitxer d'instal·lació premem sobre “Add your APK” i seleccionem l'arxiu corresponent a l'app que volem instal·lar. Si instal·laràs diverses apps et recomano que creïs una carpeta expressa per a aquests arxius i els magatzems tots a la mateixa ubicació (creu-me, comences amb una app, després et dóna per provar una altra, després una altra més i al final et trobes amb un enrenou força maco).\nTria l'app que vols executar i com vols que es mostri a la pantalla\nPer acabar, haurem de triar si volem mostrar l'app en format apaïsat i el tipus de dispositiu que volem emular (escollir entre tauleta, telèfon, maximitzat o pantalla completa). Fent clic sobre “TEST” llançarem l'aplicació.\nAixí es veuen Twitter i Angry Birds des de l'escriptori del meu equip de taula amb Windows 10\nCal destacar que algunes apps no s'executen correctament a ARC Welder. En el meu cas no he aconseguit llançar l'app de Spotify ni Shazam, però la resta (i n'han estat unes quantes) funcionen perfectament i amb total fluïdesa.\nSi alguna vegada vas somiar poder utilitzar alguna de les teves apps favorites des del teu equip de sobretaula, no ho dubtis i fes-te amb ARC Welder. Tot un descobriment.


Radiacions: ÒRRIUS, L'ARCÀDIA FELIÇ\nÒRRIUS, L'ARCÀDIA FELIÇ\n(PREGÓ DE LA FESTA MAJOR D’ÒRRIUS 2015. Dit a la sala parroquial el divendres 31 de juliol, a dos quarts i mig de deu del vespre)\nBenvolgut Ajuntament d’Òrrius, comissió de festes, veïns d’Òrrius, gràcies per haver-me convidat a fer aquest pregó. I gràcies a tothom per acompanyar-me avui en aquesta sala. En aquest poble que sempre ha estat un a mig camí perfecte entre el Maresme i el Vallès.\nEn els recitals de poesia, en alguns dels articles que faig, sovint apareix Òrrius. D’una manera o altra, sempre hi surt. Surt la meva àvia Amàlia, algunes frases que deia, històries que m’havia explicat, personatges curiosos de qui m’havia parlat. Avui puc compartir amb vosaltres per què van ser importants els meus estius a Òrrius, per què van ser estius d’aprendre moltes coses, per què van ser estius que −ara ho sé− m’han fet periodista, escriptora i al capdavall, una doneta.\nJo solia arribar al poble per aquests dies, quan la festa major era a punt de començar. La meva mare, la Nila Puig, em deixava a casa als avis per un parell de setmanes. Jo sempre en volia una mica més i cada estiu marxava d’Òrrius ploriquejant. El motiu és ben senzill, encara que aleshores no el sabés formular: Òrrius s’estava convertint en l’arcàdia feliç de la meva infantesa. M’estava amb els avis, en Pere Puig, en Pere de Ca n’Altafulla, que va morir quan jo tenia deu anys, i l’Amàlia Vila, l’Amàlia, que era filla de Cal Garvat i que va morir fa tres anys i mig.\nPer mi, Òrrius són les llarguíssimes converses i les passejades amb l’àvia Amàlia. L’àvia tenia el gust pel relat, per la descripció acurada, per dir les paraules justes, per explicar les coses tal com eren. Jo sempre li feia preguntes, i ella, sense perdre el fil, amb un dels caps més ordenats que he conegut mai, les anava responent totes. O responia totes les que podia respondre per l’edat que jo tenia. L’àvia Amàlia tenia una memòria prodigiosa, espectacular, que li feia reconstruir un món que ja aleshores era en bona part desaparegut. I doncs, si ho pensem bé, que no és justament això, la literatura?\nL’àvia posava en dansa una tirallonga d’històries, de la família, del poble, de personatges singulars. I jo quedava embadalida. Feia servir una llengua precisa, efectiva, que venia directament de la terra, d’un tremp popular i incisiu, també festiu. Perquè la llengua és festa i també joc. La llengua de l’àvia venia de la saviesa del pagès que quan tu hi vas, ell ja en torna, del pagès que ha sabut clissar què li deien les rengleres de la terra...\nTot allò van ser els contes de la meva infantesa. Sovint em semblaven històries fantàstiques, i els seus noms, els seus girs eren les fites d’un món imaginari. A la nena que jo era, aquells noms de cases li semblaven d’una sonoritat màgica, que evocava un món fabulós. Encara m’ho semblen ara. Els tinc al cap. Sé que algunes cases ja no són conegudes per aquest nom, però m’agrada dir-los. Només per com sonen. Fem l’exercici, el divertiment. Tanquem els ulls i gairebé que en podem fer un poema:\nCan Deri, Can Meuxa i Can Triadó,\nCan Vinyamata i Can Barangó.\nCa la Xica i Cal Garvat,\nCan Riudemeia i Can Prat.\nCan Cunill i Can Massot,\nCan Femades i Can Cot.\nCan Munné, Can Jordi i Can Badoret,\nCa la Mort i Cal Putxet.\nCan Planes, Cal Fum i Can Clic,\nCa l’Inglés i Can Vaderics.\nCan Campins i Can Blanc,\nCan Jofre i L’Estanc.\nCan Francisco i Can Guineu,\nCal Sant i Ca l’Andreu.\nCan Botey, Cal Truch i Cal Frare,\nCan Feliu i Cal Sant Pare.\nHi havia els noms de les cases i hi havia els mal noms de les persones, una cosa molt habitual en els pobles d’abans. Em feia molta gràcia perquè, de petita, recordo de demanar-li a l’àvia: àvia, a aquesta senyora que li dieu, posem per cas, Catherine Hepburn, li dic Catherine Hepburn o li dic pel seu nom? I l’àvia contestava, esparverada: “No, pel seu nom, pel seu nom”.\nÉs a Òrrius, i només a Òrrius, on he sentit dites fulgurants. Com ara: “Això sembla el carrer de mitja galta”. La trobo tan divertida que sempre que puc l'escampo. O bé: “Quanta roba i quant poc sabó i que neta que la volen els senyors de Mataró”. I que no se’ns enfadin els mataronins...\nSempre m’ha acompanyat la impressió que en el pot petit hi ha la història universal. Ho vaig comprovar la tardor passada, quan vaig ser a una residència d’escriptors a Nova York. A gent vinguda de tot arreu, els vaig parlar de l’àvia i les seves històries. I allà, a milers de quilòmetres d’Òrrius, aquelles històries seguien tenint un poder captivador.\nA través de l’àvia vaig conèixer moltes dones de la seva generació. Per això em fa l’efecte que de molts de vosaltres, us en sé la història. Em sembla que una mica us conec a tots. Que tots formeu part de la meva novel·la.\nUn dels moments estel·lars de l’estada a Òrrius era quan anàvem a can Prat, a visitar la Maria de can Prat. Ens hi passàvem la tarda, xerra que xerraràs, a l’entrada de la masia, on s’estava més fresquet, mentre el sol anava baixant. Són tardes inoblidables en què dues dones grans, lúcides, miraven enrere i repassaven la seva vida. I jo allà, d’espectadora.\nAixí com diuen que som un 70% d’aigua, som també un 70% de memòria, com a mínim. L’àvia Amàlia, les tardes a Can Prat són la sorpresa per la descoberta, per la conversa, per escoltar noves històries, per imaginar, per entendre. Al capdavall, som memòria per poder transformar. I per això alguns li tenen tanta por a la memòria i per això és tan perillós i buit viure sense context ni marc. Som text i som context.\nCom que som memòria, com que som festa, com que som agraïts, vull congregar aquí els ancestres. Els dius, i hi són. En Pere, la Rita i la Teresa de Ca n’Altafulla; la Maria i en Quico de Cal Garvat, i els fills, la Dolors, en Pepet, en Francisquet i és clar, l’Amàlia.\nÒrrius també són les primeres sensacions que mai s’esborren. Per dir-ho literàriament, a Òrrius hi tinc moltes magdalenes de Proust, és a dir, molts mites fundacionals. Panarra com sóc, ara ja sé que mai tastaré un pa tan bo com el d’Òrrius. Les llesques de pa amb tomàquet amb pernil dolç de Cal Truch, un altre mite, no han pogut ser igualats per res ni per ningú. Però és que a més, des de casa l’àvia, a la nit, se sentia la flaire de com feien el pa i això era com un regal dels Déus.\nMés coses que se sentien des de casa l’àvia: la remor dels ciclistes que venien a esmorzar a la Fonda, i els dinars de diumenge, amb la gent de la Fonda aqueferada. A Òrrius també vaig descobrir la primera gran biblioteca. Era la del meu tiet Jaume. Gràcies a ell, i la seva paciència en subministrar-me llibres, vaig llegir Borges, Jaume Fuster, Agatha Christie, Quim Monzó, Graham Greene, Pedrolo o Dario Fo. Potser alguns no els vaig acabar d'entendre perquè era massa aviat, però vaig fer l’intent de llegir-los.\nI a Òrrius també vaig descobrir els versos satírics d’en Sagarra. Tornem-hi, la paraula és festa i és joc. Una nit que no podíem dormir, l’àvia em va ensenyar un paper rebregat amb uns versets que hi devia haver anotat el meu avi, que havia fet teatre. Són uns versets d’un poema que es diu “Nudisme i Constitució”, un títol que, ben mirat, és de plena vigència, veient com algunes lleis ens deixen en pilotes.\nEls versos en qüestió fan així: “Entren els ministres nets, / com nimfes fent saltirons / i pengen els calçotets / a l’orella dels lleons”.\nI nosaltres, vinga riure que riuràs. L’endemà vam trobar el llibre d’en Sagarra per casa i encara vam riure més. Hi vam trobar més versos estripats, com aquests que parlen del Viagra de l’època. Diu Sagarra que passa això quan tasten el Viagra en aquella època:\n“Tantost el tasta el porter,\nEl del principal primera,\nEl del principal segona,\nse’n va de cap a la xona.\nA en Pellicena i Camatxo\nli branda com la d’un matxo.\nse la passa per l’espatlla.”\nI així va fent en Sagarra.\nI des de casa l’àvia també se sentia el campanar del poble i la remor de l’orquestra per festa major. A casa els pares, a Montmeló, vivíem als afores, i l’única remor que ens arribava era la del Circuit. Per això, a Òrrius jo sentia com un luxe viure al centre del poble. Per això, d’ençà d’aquells estius, de tenir la fleca i Cal Truch a cinc minuts, sempre vaig pensar que, de gran, viuria en un poble on pogués sentir el campanar i tingués una fleca a prop. I ha estat així: visc a la Garriga i de casa estant, sento el campanar i la remor de festa major, que allà també acaba de començar.\nLa festa major d’Òrrius. Jo veia de petita la cursa de festa major i li deia a l’àvia: “que la podré fer l’any que ve?” “Home, encara ets massa petita”, em contestava ella. Vaig pensar que quan fos gran la faria. I certament, ara fa uns quants anys que la faig. L’últim cop, la setmana passada. Aprofitant l’avinentesa, vull donar l’enhorabona pel nou recorregut. Només hi trobo un què: la pujada de després de Can Triadó l’haurien d’aplanar una mica... És només un suggeriment. Fora bromes, aquell paisatge, els camins de Céllecs, són un bàlsam i són un encís.\nMolt a prop dels verals per on vam córrer l’altre dia, van viure els meus avis, la meva mare i els meus tiets. Van ser masovers, a Cal Fum. M’hi vull aturar.\nVinc, venim d’aquest món de pagès, d’aquell feinejar, d’aquella llengua. Dels besavis nòmades que, baixant, baixant de les muntanyes, van venir a parar a Òrrius. Vinc, venim d’aquells pagesos resistents que treballaven de sol a sol, que van guardar una llengua... L’avi explicava contes al fills, l’àvia guardava a la calaixera les històries, les seves i les dels altres. De vegades la Història no se’n recorda, però ells van fer una revolució, potser silenciosa, però una revolució al capdavall. És el que ens ha permès avui arribar fins aquí. I tenir la voluntat de no aturar-nos i seguir endavant.\nDe gran, ha resultat que m’he guanyat la vida fent de periodista, anant a preguntar coses a la gent, intentant entendre el que passa, el que expliquen... I això em sembla que ho vaig començar a fer en els estius a Òrrius. Després he intentat explicar històries, treure enfora impressions, alguns versos, fils de pensament, i això em sembla que també va començar a Òrrius. L’encanteri per la descoberta d’històries m’ha perseguit des d’aleshores. I espero que l’encanteri mai s’acabi perquè és el motor que engega il·lusions, relats, nous horitzons.\nÒrrius va alimentar les meves primeres fantasies i ficcions. És, per tant, un poble fantàstic, viu. La festa major mateixa és temps de fantasies. Alimenteu-les... Alimenteu-les molt. Que no pari l’encanteri. I que tingueu una gran festa major.\nVisca Òrrius, visca la bona gent d’Òrrius, visca l’àvia Amàlia i visca Catalunya lliure!\nPublicat per Anna Ballbona a 10:08\nEtiquetes de comentaris: Àvia Amàlia, Òrrius, Pregó de la festa major 2015


molins de rei – whatever\nConstrucció de la xarxa guifi.net a Molins de Rei: el primer enllaç (MdrAvdaBcn123 amb MdrLaMola)\nJa fa unes setmanes vam fer un primer intent que no va ser reeixit perquè les antenes no s’enllaçaven, no vam saber trobar-hi el què.\nAhir vam tornar-hi i per assegurar-nos el tret vam quedar a casa l’Oriol per comprovar que l’enllaç funcionés.\nPer desgràcia se’ns va fer tard i no vam poder penjar l’antena a La Mola, però avui en Joan i l’Oriol sí que hi aniran i a veure si a la tercera va a la vençuda.\nAra sí, per fi, sembla que comencem a arrencar la xarxa de guifi a Molins de Rei!\nPublicat el 24 agost 2011 24 agost 2011 Categories GeneralEtiquetes guifi, molins de reiDeixa un comentari a 2n intent\nFa temps que no escric i aquí intentaré fer un resum del perquè no gaire acurat degut a la mala memòria:\nvaig estar ajudant a traduir el GNOME3\ni en vam fer la festa de presentació!\nla setmana passada vam fer una reunió del patronat de la fundació\nguifi.net ha canviat la seva pàgina d’inici!\nel cap de setmana passat vam fer la via verda de Ripoll a Girona (90km!)\nencara em queden unes setmanes de molta feina a la feina\nmoltes reunions/trobades entre setmana\nja tenim, per fi, les antenes i routers pels primers nodes de Molins!\ni mooolt més que ja ni recordo :S\nA veure si aconsegueixo sobreviure a la muntanya de correus que se m’acumulen dia sí dia també :D\nPublicat el 22 abril 2011 Categories GeneralEtiquetes fundació guifi, GNOME traduccions, GNOME3, guifi, molins de reiDeixa un comentari a coses de la vida\nAquest cap de setmana passat hi va haver la Fira de la Candelera de Molins de Rei. Enguany es celebrava la 160a edició, poca broma!\nEl cas és que des de l’entitat local1 de guifi.net a Molins de Rei vam demanar un estand a la fira d’entitats i associacions.\nEl resultat: un èxit!\nNo només de persones que s’aturaven a preguntar, sinó de moltes persones que ja venien tenint una vaga idea de què era això de guifi.net, o ho havien sentit al debat de banda ampla del dijous passat.\nFins i tot vaig tenir l’oportunitat de parlar 2 minuts amb el president de la Generalitat!\nAmb en Joan vam fer un tríptic (versió en PDF) i en vam imprimir 200 còpies, ens en van sobrar unes 30 o 40 però només en donàvem a qui realment mostrava un mínim interès.\nA Molins de Rei ens espera molta feina ben aviat! Amb tota la difusió que hem fet, els dos concursos que hem guanyat2 i totes les entitats que hi estan mostrant interès (encapçalades per la Mola i el Mulei), esperem tenir ben aviat els primers enllaços ja funcionant.\nTothom en pot fer una al seu poble, només ha d’anar a l’ajuntament, demanar quins són els formularis a emplenar i enviar-ho a la fundació de guifi.net perquè ho facin [↩]\nUn de l’ajuntament i un altre de la CUP de Molins de Rei [↩]\nPublicat el 10 febrer 2011 Categories GeneralEtiquetes fira de la candelera, fundació guifi, guifi, molins de rei, president generalitatDeixa un comentari a Fira de la Candelera 2010\nAvui però, després de mig any ja he pogut fer la meva petita contribució :D\nPublicat el 18 desembre 2010 Categories GeneralEtiquetes donar sang, molins de rei, participació ciutadana1 comentari a amb una vegada no n’hi ha prou!\n2a trobada pel redisseny de la web\nAvui he enviat un correu a la llista webdev de guifi.net per posar data i lloc a la segona trobada pel redisseny de la portada de guifi.net.\nLa trobada és farà el dia 26 de novembre i segurament a Molins de Rei (falta tancar-ho del tot).\nEncara falta tancar alguns cerrells (el lloc exacte, on anar a dinar, els horaris que podrem fer…) que s’aniran anunciant per la llista webdev i en aquest bloc, així que estigueu atents a les llistes de correu i al planeta guifi.net per saber-ne les últimes novetats!\nPublicat el 7 novembre 2010 Categories GeneralEtiquetes guifi, molins de rei, planeta guifi, xerradesDeixa un comentari a 2a trobada pel redisseny de la web\nXerrada al Mulei\nAquest dimarts farem una xerrada al local del Mulei (Molins de Rei) hi esteu tots convidats!!\nPublicat el 16 octubre 2010 Categories GeneralEtiquetes guifi, molins de rei, xerradesDeixa un comentari a Xerrada al Mulei\nFinalment ahir vaig tenir temps per acabar de configurar el servidor que hostatja tots els subdominis badall.net (tret d’un parell que se’n van a altres màquines) i en principi tot hauria d’estar funcionant.\nPer fi ja tenim el servidor a casa (a Molins de Rei) i menys coses que em queden per treure del pis de Girona on, espero, no haver-hi de tornar més per motius acadèmics en dues setmanes (ja s’acaben les classes i la carrera!!!)\nAl final he muntat un servidor de DNS dintre de la pròpia xarxa (amb el marevallós DNSmasq) tot i que a Girona no m’havia calgut, aquí però com que no em deixen entrar al router ADSL he hagut de fer una redirecció de tots els ports a un altre router (el wi-fi) i des d’allà fer la redirecció com toca :)\nA veure si torno a escriure més sovint sobre tot plegat una mica.\nPublicat el 3 maig 2009 Categories GeneralEtiquetes molins de rei, servidor badallDeixa un comentari a trasllat complet\nPlat o recipient per a tenir-hi fruita i servir-la a taula.\nAhir vam comprar una fruitera molt guai, és un ferro en espiral que a més a més no és del tot rígid de manera que es semi-deformable (si poses més fruit a un costat que a l’altre es decanta una mica :D\nA més es de color verd clar, que fa joc amb les parets i tot :)\nA veure si en faig una foto i la penjo.\nPublicat el 18 octubre 2008 23 febrer 2009 Categories GeneralEtiquetes fruitera, molins de reiDeixa un comentari a fruitera\nBitllet de Girona a Barcelona: ~5€\nT-10 de 2 zones: ~14€\nArribar al pis i veure que en el forn s’està acabant un pastís: :D\nPublicat el 16 octubre 2008 Categories GeneralEtiquetes molins de rei, pastísDeixa un comentari a mmmh!


TL; DR: Com a un dels primers llocs web del món, el predecessor d’ibiblio va encetar l’etapa de la “col·lecció de col·leccions”. Una biblioteca pública en línia recolzada per la Universitat de Carolina del Nord, ibiblio proporciona una gamma d’informació i programes públics disponibles sobre música, art, història, ciències, polítiques i programes de codi obert. L’arxiu digital està compromès amb la informació pública i les comunitats de codi obert i l’equip que hi ha al darrere col·labora amb algunes de les empreses de maquinari i programari més potents del país. Dirigit pel director Paul Jones, ibiblio continua preservant la història i s’adapta als nous estàndards i innovacions tecnològiques.\nPaul Jones és la definició d’un adoptant precoç. El professor de la Universitat de Carolina del Nord va escriure programes de correu electrònic a la dècada de 1980, abans d’abandonar el correu electrònic el 2011. Va començar a utilitzar Java el 1995, any en què es va publicar. Va allotjar un lloc FTP abans que existís la World Wide Web i va ser un dels primers del món a crear un lloc web.\nAquest lloc web va combinar les seves tres passions i llars acadèmiques (informàtica, periodisme i biblioteques) i des de llavors ha esdevingut a ibiblio, un dipòsit digital massiu i divers d’informació pública i programari de codi obert..\nAllotjant tot, des de les distribucions de Linux i l’arxiu de text gratuït més gran del món Project Gutenberg per a la comunitat de compartir música en directe i una base de dades d’esclaus a Louisiana, ibiblio posa a disposició del món més de 1.500 recursos..\n“El costat del periodisme creu que hauríeu de ser capaç d’assabentar-vos de qualsevol cosa i les biblioteques creuen que hauríeu de poder accedir-hi per a la millora de si mateix”, va dir Paul. “No és difícil dir que si teniu alguna cosa en el vostre fons i teniu els mitjans per actualitzar maneres de fer-ho, això és una oportunitat i un regal que haureu de fer”.\n1 Historial d’arxivatge: 3 grans moments i primers compliments ibiblio\n1.1 1. Compte de primera mà de la Unió Soviètica Collapse\n1.2 2. Documentar discursos i materials presidencials de la Casa Blanca de Clinton\n1.3 3. WXYC envia emissions de ràdio a tot el món amb el primer simulcast d’Internet\n2 Preservar i protegir els recursos: ibiblio pensa a llarg termini\n3 Innovant amb programari i patrocinadors de codi obert durant els primers dies del web\n3.1 Començant per Sun Microsystems: Grant obté ibiblio Predecessor Going\n3.2 Lloc central per arxivar, documentar i distribuir Linux\n3.3 Fomentar les comunitats de desenvolupadors i créixer amb Red Hat\n4 Quan la nova tecnologia es converteix en mundana: ibiblio evoluciona per quedar-se endavant\nHistorial d’arxivatge: 3 grans moments i primers compliments ibiblio\nPaul va dirigir el lloc FTP d’accés internacional durant cinc anys i va veure que les eines de descobriment i recuperació d’informació de xarxa guanyen popularitat. Li interessava “ajudar a connectar astrònoms amb imatges compartides, humanistes amb textos compartits, tot tipus de coses”, així que Paul va escriure una proposta de subvenció a Sun Microsystems el 1992 per crear allotjament web per obtenir informació gratuïta..\nA més d’ibiblio, Paul Jones va crear una de les primeres webs del món.\n“Una part del tracte amb Sun consistia en cercar i reclutar contingut interessant, i ho vam fer trobant persones que eren llançades francament a la seva universitat o servidors de recerca perquè les coses eren massa interessants per a molta gent i no podien tractar-ho. amb els problemes de capacitat. “\nLa versió original d’ibiblio, anomenada SunSITE, contenia l’accés a catàlegs de biblioteques mundials, documents dels Instituts Nacionals de Salut i, fins i tot, receptes d’usenet..\n1. Compte de primera mà de la Unió Soviètica Collapse\nQuan se li demana que posi en perspectiva els 24 anys més d’ibiblio, Paul apunta a la multitud d’esdeveniments importants que han tingut lloc al lloc. Quan la Unió Soviètica va començar a caure a principis dels anys 90, SunSITE es va convertir en una font poc probable d’informació sobre un intent fallit de cop d’estat.\n“No ho podríeu veure a la televisió, però hi havia un hacker rus assegut al carrer escrivint anglès sobre tot el que estava passant”, va dir Paul. “Va ser bastant increïble.”\n2. Documentar discursos i materials presidencials de la Casa Blanca de Clinton\nL’equip de SunSITE va reunir i arxivar els discursos del president Bill Clinton abans de ser escollit per ajudar a la Casa Blanca amb les seves primeres iniciatives web per documentar els seus discursos, comunicats de premsa i materials relacionats durant la presidència – ibiblio fins i tot va arxivar les comunicacions entre Paul i el president electe. despatx.\n3. WXYC envia emissions de ràdio a tot el món amb el primer simulcast d’Internet\nPaul i SunSITE també van ajudar a l’estació de ràdio estudiantil de la Universitat de Carolina del Nord, WXYC, a convertir-se en la primera emissora de ràdio tradicional que es va emetre a Internet.\n“Érem prou famosos que fins i tot ens vam convertir en una perillositat! respon “, va dir Paul. “Vam inventar la ràdio a principis dels anys 90 i encara ho estan fent. Tothom ho fa ara, però, és una mica diferent. “\nPreservar i protegir els recursos: ibiblio pensa a llarg termini\nAl llarg de les dècades, Paul va dir que ibiblio s’ha transformat d’una biblioteca en més d’un arxiu històric. “A l’origen es tractava de tenir moltes coses noves i ara es tracta de mantenir les coses útils de manera productiva amb la que la gent pugui interactuar en context”, va dir.\nSegons les pàgines web, les pàgines web anteriors al 1999 no són cap problema perquè són pàgines planes i estàtiques. El repte consisteix en preservar llocs interactius basats en bases de dades construïts després de 1999, com ara una base de dades que es pot cercar amb informació sobre persones esclavitzades a Louisiana.\nLa base de dades d’esclaus de Louisiana és un dels recursos que Paul i l’equip ibiblio estan intentant preservar.\n“Aquesta base de dades probablement no s’actualitzarà ni canviarà, sinó que utilitza una versió personalitzada de MySQL”, va dir Paul. “Voleu que la tecnologia millori cada vegada que avança, però cada vegada que ho feu, les bases de dades i els llocs web complexos es posen en perill.”\nPreservar la funcionalitat de les tecnologies més antigues és un problema al qual Paul va dir que “no se’ns ha prestat l’atenció adequada”. Alguns dels recursos d’ibiblio es queden estancats quan s’esgoten diners de desenvolupament o la gent que manté els llocs s’abandona, es jubila o es mor.\n“Voleu aturar el desenvolupament i aturar tots els entorns i presets de programari, però voleu mantenir-lo accessible i segur”, va dir, i va afegir que la virtualització i els contenidors podrien conduir a una possible solució..\n“El nostre repte més important actualment és pensar a llarg termini sobre com mantenir les col·leccions disponibles en context, no només com les pàgines web aplanades”, va dir. “Volem mantenir-los vius, accessibles i segurs, però no necessàriament actualitzats. Aquest és el repte filosòfic que reflecteix un problema tècnic. “\nInnovant amb programari i patrocinadors de codi obert durant els primers dies del web\nEls recursos ibiblio constitueixen la col·lecció de dades més gran que surt de la xarxa universitària. Tot i que els servidors ibiblio reben diàriament entre 12 i 16 milions de sol·licituds d’informació, la gran amplada de banda de la universitat significa que ibiblio no ha de preocupar-se de reduir-se a les exigències del trànsit..\n“Mentre els estudiants vegin Netflix, tindré molt ample de banda”, va dir Paul amb una rialla. “Els agrada que l’amplada de banda entri, però m’agrada que surti”.\nAbans de la fama d’ibiblio, la col·lecció era coneguda com SunSITE gràcies a una subvenció de Sun Microsystems.\nPaul i els seus equips han virtualitzat totes les màquines d’ibiblio i confien en l’assistència universitària per al suport d’infraestructures. Per aquesta assistència, Paul dirigeix ibiblio amb un personal molt reduït, ell mateix, un empleat a temps complet i dos estudiants que treballen.\n“Podeu fer una cosa així sense massa si comenceu d’hora”, va dir. “Fins i tot quan treballàvem en coses de la Casa Blanca, crec que només teníem 12 persones”.\nComençant per Sun Microsystems: Grant obté ibiblio Predecessor Going\nSegons Paul, un component clau de la subvenció de Sun Microsystems, que va establir SunSITE i ibiblio, va ser distribuir programari lliure i obert. Els catàlegs de controladors i dispositius de SunOS, el precursor del sistema operatiu Solaris, es van convertir entre els primers programes de codi obert disponibles a SunSITE. Sun, que va patrocinar la col·lecció durant vuit anys, va acabar replicant SunSITE a través de 40 països.\nLloc central per arxivar, documentar i distribuir Linux\nProp del mateix temps, ibiblio va començar a acceptar i redistribuir paquets de codi per als seus arxius Linux. Les distribucions populars, com Damn Small Linux i Puppy Linux, van trobar una casa primerenca a ibiblio abans que el lloc deixés d’acceptar nous enviaments a mitjans dels anys 2000. Aleshores, la col·lecció Linux comprenia més de 5.000 fitxers i havia passat a 12 GB.\n“Hem estat un dels llocs centrals des d’on es pot descarregar Linux”, va dir Paul. “Vam ser un defensor del Linux primerenc i primerenc.”\nFomentar les comunitats de desenvolupadors i créixer amb Red Hat\nAfortunadament, Paul es va connectar amb una altra companyia de programari de codi obert a principis dels anys 90, quan només tenien quatre empleats. Ara, Red Hat és una empresa multinacional de programari de codi obert amb més de 9.000 empleats valorats en més de 14.2 milions de dòlars.\n“Red Hat va passar de ser revolucionari a ser revolucionari, a ser provat, confiat i provat”, va dir Paul, que encara manté relacions personals amb els quatre empleats originals. “Són les úniques persones que han monetitzat Linux amb èxit a aquest nivell. Aconsegueixen la propietat d’una distro, la marquen fortament, la mantenen oberta i, tot i així, obtenen beneficis i proporcionen els tipus i serveis adequats. Molta gent ho ha intentat ”.\nQuan la nova tecnologia es converteix en mundana: ibiblio evoluciona per quedar-se endavant\nDesprés de 25 anys de veure la World Wide Web sortir, evolucionar i explotar, Paul encara es meravella amb totes les novetats que ha vist, i la rapidesa amb què es fan habituals..\n“Al principi, la web era estàtica, i de seguida teníeu imatges en moviment, després reproduïu àudio i streaming de vídeo”, va dir. “La part fantàstica és la part que era genial ara sembla tan mundana.”\nPer exemple, ha vist com un ordinador es va encongir des d’alguna cosa que tot just entra dins del seu escriptori fins a una màquina que encaixa a la mà i va allà on fa.\nPaul veu una transició similar amb la virtualització i la tecnologia de contenidors, que espera que afecti considerablement la preservació d’ibiblio.\n“Vaig començar a treballar amb això fa uns quatre anys, així que sento que això va cap a la direcció correcta”, va dir. “Crec que tindrem una solució mundana que tothom pensarà que és normal. La tecnologia amb èxit és normal, però no molt cridanera. “\nPaul compara l’evolució de la tecnologia amb els cotxes, les ràdios i els televisors primerencs. Quan van sortir, tothom volia aprendre a treballar-hi. Al final, però, només vol que funcioni. “No li importen les especificacions del teu televisor una vegada que es faci mundà”, va dir. “Hauria de funcionar i caure en un segon pla. El nostre objectiu en tecnologia és ser mundà. “\nEl creador Michael Curran explica la història de l’accés de NV: la manera com l’enfocament de codi obert al programari de lectura de pantalla fa que la web sigui accessible per a tots\nDe fan a president: Logan Abbott discuteix com BizX aporta marques icòniques SourceForge i Slashdot de nou a arrels de codi obert\nEl senzill i potent programari de codi obert de DokuWiki, permet a persones, equips i empreses crear, documentar i col·laborar\nCNCF: una fundació de programari de codi obert que capacita les organitzacions per construir i executar aplicacions escalables en núvols públics, privats i híbrids


Avui dijous, s'ha celebrat la sessió plenària ordinària de l'Ajuntament de Calafell corresponent al mes de febrer. Entre els punts de l'ordre del dia, destaca la liquidació del pressupost 2013 del Consistori, que ha estat positiva en més de cinc milions d'euros, i l'ampliació de la concessió a l'empresa Tàndem Wellness per a l'explotació de quatre pistes de Pàdel, al costat de la piscina municipal, Vilarencaqua.\nTambé destaca l'acord plenari que han pres tots els grups municipals, excepte el PP, per a provocar que el Tribunal Constitucional hagi de decidir sobre la inconstitucionalitat de l'ARSAL, la nova llei aprovada pel Govern Central que deixa sense moltes de les competències als ajuntaments, especialment en els petits municipis.\nEn un altre punt, s'ha aprovat mantenir el sou de l'alcalde d'acord amb l'excepció que preveu la llei 27/2013 de Racionalització i Sostenibilitat de l'Administració Local, ARSAL. Aquesta llei regula els topalls màxims dels sous dels alcaldes, en funció de la població. Però, en el seu articulat, preveu excepcions en el seu compliment per a aquells municipis que estiguin pagant els seus proveïdors per sota dels seixanta dies, com és el cas de Calafell.\nEn el ple, s'ha aprovat una ordenança general de subvencions de l'ajuntament per a les entitats del municipi, la derogació d'una ordenança fiscal que regulava l'aprofitament especial de les empreses de subministraments d'interès general i s'ha donat compte de l'estat d'execució trimestral del pressupost municipal referent al darrer trimestre del 2013 i l'informe del seguiment del Pla d'ajust de l'exercici 2013.\nEn el torn de Precs i Preguntes dels regidors, el PSC només ha criticat el mal ambient que ha generat l'alcalde al citar a alcaldia dos regidors del grup municipal per a amenaçar-los amb una querella si no li deien el nom de l'alt càrrec de CiU que havia dit que existia un informe de la Diputació que recomanava iniciar, novament, el procés de licitació del nou tanatori i aturar el què hi havia engegat per les irregularitats manifestes durant el procés obert. Des del PSC denunciem que ens han amagat que hi ha un escrit de la Diputació que recomana que es paralitzi el procés obert en el seu dia i s'obri un de nou.\nEn el torn de Precs i Preguntes del públic, el Joan Carles ha denunciat la manca de planificació i la improvisació amb què s'ha fet el Pla de Mobilitat a Segur, deixant trams de carrers amb senyalitzacions il·lògiques que impedeixen accedir els veïns als seus habitatges sense fer infraccions de trànsit.\nEl Manel ha demanat explicacions de perquè no es fan les pistes de Pàdel en un lloc municipal, com el Casal de Calafell Parc. Ha donat les gràcies a la regidora d'esports (PP) per parlar en català. Ha preguntat si les pistes de Pàdel es cediran a un tercer, proper al PP. També ha dit que no es repeteixin usos en el Mercat Vell fent un espai esportiu polivalent al costat de les pistes noves. I, finalment, ha demanat explicacions de per què en el butlletí municipal es posa un títol dient que el pressupost pel 2014 és de contenció, quan és superior al de l'any passat i els anteriors.\nL'Òscar ha dit que, al nucli de Segur, no s'escolta la ràdio. Ha manifestat que, a la cantonada del carrer Paraguai, hi ha tres contenidors que impedeixen el pas dels autobusos urbans. També ha dit que entre Antilles de Xile i l'Avinguda Espanya hi ha problemes i perills per als vehicles que circulen.\nFinalment, la Cristina ha demanat explicacions del per què es dóna feina a familiars de gent que treballa a l'ajuntament abans que a les persones necessitades del municipi.\nEtiquetas: Ajuntament, ARSAL, Calafell, economia, Ple Municipal


QUI SOM? | Pàdel amb tu\nAl mes d’abril del 2013 neix el projecte i a finals del mes d’abril del 2014 s’aconsegueix la creació de l’Associació d’Esport Adaptat de Pàdel “Pàdel Amb Tu” i esport multilateral de Tarragona. Aquesta associació que dirigeix Albert Coscollola pretén ser un referent a la província de Tarragona. Dirigit al col·lectiu de persones amb discapacitat pretén fer arribar l’esport del pàdel com a motor integrador, i social. Amb un eix “integrador esportiu” molt marcat, pretén establir un segell molt clar de fomentar la integració esportiva en les persones amb aquesta necessitat. Volem fomentar la seva integració mitjançant la pràctica del pàdel (i altres activitats) amb la finalitat única de viure l’esport com a guia de les seves vides i de les seves famílies.\n“PÀDEL AMB TU” inclou una sèrie de professionals (entrenadors, monitors, mestres, animadors, terapeutes, traumatòleg, nutricionista…) que treballem de forma interdisciplinar per la millora i l’aplicació del programa esportiu, recreatiu i educatiu. “PÀDEL AMB TU” ha creat un projecte global a la província de Tarragona.\nL’Associació vol crear una sèrie d’Escoles de Pàdel Adaptat i que totes elles girin sobre l’eix transversal de l‘Associació.\n• Els nostres alumnes tindran l’oportunitat de practicar i millorar del pàdel per nivells de coordinació i motricitat. Podran comprovar les innumerables millores que produeix aquest esport i la millora de la seva qualitat de vida\n• Programa Paràlisi Cerebral (Col·laboració “Entitat la Muntanyeta”).\n• El programa també inclou la creació de tallers, les tècniques inclusives de nens de primària-secundària i el programa pares i mares (veure enllaç)\n• Realització de jornades i tallers demostratius de cloenda (PRÒXIM DIA 6 DE JULIOL 18:00h).\nA través dels esdeveniments i la posada en marxa de la nostra escola Pàdel Amb Tu pretenem aconseguir:\n• Fomentar els hàbits psicomotrius, psicosocials i aplicar els beneficis de l’activitat esportiva.\n• Atendre les necessitats reals d’aquest col·lectiu facilitant la seva integració en les millors condicions d’ensenyament, cooperació i afecte.\n• Millorar la seva autonomia pròpia tan individualment com col·lectivament per a la presa de decisions diàries i una millora de la satisfacció personal.\n• Aplicar les metodologies d’ensenyament necessàries per a la millora del seu aprenentatge individual, en parella, grupal, familiar i terapèutic.\nDirector/President de l’Escola:


Els fiscals podran fer proves d'ADN o exhumacions en casos de nens robats\nAixí consta en una circular que la Fiscalia General de l'Estat ha enviat a totes les fiscalies per unificar els criteris d'actuació, on especifica que el delicte de detenció il·legal és un delicte permanent.\nRedacció 26/12/2012 - 18.35 Actualitzat 27/12/2012 - 08.36\nEl fiscal general de l'estat, Eduardo Torres-Dulce. (Foto: EFE)\nA partir d'ara, els fiscals podran fer proves d'ADN o exhumacions en casos de nens robats. La intenció de la Fiscalia és donar una resposta comuna que permeti investigar el màxim nombre de casos i donar la màxima protecció a les víctimes d'aquestes pràctiques que van tenir lloc en diferents hospitals espanyols entre el 1950 i el 1990.\nEn una circular, el fiscal general, Eduardo Torres Dulce, remarca que els fiscals estan autoritzats per ordenar l'exhumació de restes de nounats morts i practicar proves d'ADN, sense necessitat de tenir l'autorització judicial. I amb l'objectiu de permetre la investigació de conductes tan greus, també sosté que els fiscals "poden qualificar la subtracció de nounats com un delicte de detenció il·legal". Alhora considera que aquest delicte és permanent, de manera que el termini de prescripció no comença a comptar mentre la víctima desconegui els seus orígens, fins i tot, encara que sigui major d'edat.\nAssociacions de nadons robats aplaudeixen la circular de la Fiscalia de l'Estat\nLes víctimes del robatori de nadons i d'adopcions irregulars han celebrat la mesura per unificar els criteris de treball davant de denúncies de nadons robats, segons ha assegurat l'advocat Enrique Vila, representant de SOS Arrels i SOS Nadons Robats. En un comunicat, Vila diu que les víctimes estan satisfetes que Torres Dulce "hagi complert un compromís adquirit fa temps i reclamat per tots els col·lectius d'afectats" perquè el tractament de les denúncies fos similar en tot el territori.\nSegons Vila, la novetat més positiva és que el Fiscal General de l'Estat qualifiqui els robatoris de nadons com a delictes de detenció il·legal. "Es tracta d'un important recolzament a la causa dels nens robats, ja que el termini de prescripció del delicte no començaria a explicar-se fins que les persones que van ser robades siguin conscients de la seva filiació falsa, amb independència de la seva majoria d'edat", ha ressaltat.\nA més, ha indicat que Torres Dulce fa un reconeixement exprés, fins i tot en els casos dels delictes que poguessin haver prescrit, del dret dels afectats a conèixer el seu origen biològic i a percebre indemnitzacions econòmiques pel dany moral.


Solsona manté activada la fase d'emergència 1 del Pla d'actuació per nevades - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nSolsona manté activada la fase d'emergència 1 del Pla d'actuació per nevades\nLa brigada municipal, el servei de neteja viària i dues màquines netegen de neu i glaç calçades i voreres\nredacció solsona 24.01.2019 | 11:45\nSolsona manté activada la fase d'emergència 1 del Pla d'actuació per nevades Aj Solsona\nLa segona nevada d'anit a Solsona i les temperatures negatives han convertit en pistes de gel bona part de la via pública. L'Ajuntament manté activat el Pla municipal d'actuació per a nevades en la fase d'emergència 1, des que van tornar a posar-se a nevar ahir a tres quarts d'onze de la nit. Si bé la brigada municipal, el servei de neteja viària i dues màquines netegen de neu i glaç calçades i voreres, es demana la màxima precaució tant a vehicles com a vianants per evitar relliscades.\nFins a les quatre del matí, una màquina ha estat llençant potassa per la calçada de vies principals i secundàries solsonines. A partir de les set s'ha reprès el dispositiu i s'hi han afegit la brigada municipal i el servei de neteja viària de la ciutat per garantir els accessos a equipaments sociosanitaris i educatius, primer, i escampar sal en voreres i passejos. En aquests moments, són dues les màquines que escampen sal a les calçades per tot el municipi.


68 interns del CIE de la Zona Franca comencen una vaga de fam (Enric Borràs)\n2 min. Barcelona 24/10/2016 00:00\n651x366 68 interns del CIE de la Zona Franca comencen una vaga de fam / F. MELCION 68 interns del CIE de la Zona Franca comencen una vaga de fam / F. MELCION\nEl 40% secunda la protesta\nUn total de 68 interns del centre d’internament per a estrangers (CIE) de la Zona Franca de Barcelona van començar una vaga de fam ahir al migdia, segons han confirmat fonts de la Policia Nacional. Al principi eren 69, però un ja va desistir de continuar-la ahir mateix. El CIE té uns 160 interns, o sigui que la protesta la secundaven ahir aproximadament un 40% del total. Segons fonts policials, no hi ha hagut cap mena d’aldarull, però s’han posat d’acord per negar-se a menjar fins que no els alliberin.\nTots els que secunden la protesta són d’origen algerià, segons la Policia Nacional, i tenen ordre judicial de deportació. Ahir es van saltar els dos àpats principals -el dinar i el sopar- i, per tant, la seva salut per ara no corre perill. Aquesta setmana passada hi va haver alguns avalots al centre, segons les mateixes fonts, quan alguns dels interns en van intentar animar d’altres a amotinar-se per escapar-se del CIE. Segons fonts policials, alguns d’ells serien els mateixos que ara fan la vaga de fam. La policia va reforçar la seguretat del centre, però assegura que no hi va haver aldarulls violents.\nMotí i polèmica\nLa vaga de fam arriba just després del motí al CIE d’Aluche, a Madrid, en què una trentena d’interns es van passar 11 hores al terrat del centre amb pancartes on es podia llegir “llibertat”. Segons la policia, també s’ha fet una vaga de fam al CIE de Madrid, però els implicats van desistir ahir mateix de continuar-la. Una portaveu de l’àrea de Salut, Seguretat i Emergències de l’Ajuntament de Madrid va denunciar l’“opacitat absoluta” de la Delegació del govern espanyol en relació al conflicte. A principis d’octubre 67 persones van fugir del CIE de Sangonera, a Múrcia, després d’un motí amb cinc policies ferits.\nEl CIE de Barcelona, rebutjat pel Parlament i l’Ajuntament de la ciutat, té un conflicte judicial obert amb el consistori arran de la reobertura, després d’unes obres, al juliol. El govern espanyol el va reobrir tot just l’endemà que l’equip d’Ada Colau ordenés al CIE el cessament de l’activitat. El consistori va donar aquesta ordre argumentant que no té la llicència d’activitat ni s’adequa als requeriments essencials de seguretat per a aquesta mena d’instal·lacions, segons les ordenances municipals. Però, segons el govern espanyol, no els cal cap llicència municipal d’activitat.


Hauria blanquejat diners en un negoci corrupte en què també venia “serveis especialitzats d’intel·ligència”\nBarcelonaLa unitat d’Afers Interns de la Policia Nacional espanyola va arrestar ahir el comissari jubilat José Manuel Villarejo, una de les peces clau de la trama encoberta contra l’independentisme polític anomenada operació Catalunya. El van arrestar en un cas aparentment aliè a la trama contra polítics catalans: està acusat de ser el presumpte autor dels delictes de pertinença a organització criminal, suborn, blanqueig de diners i contra els drets dels ciutadans estrangers. En la mateixa operació, segons l’agència Efe, els policies també van arrestar la seva dona, el comissari Carlos Salamanca -exresponsable de la comissaria de l’aeroport de Barajas, a Madrid- i tres persones més la identitat de les quals no s’ha fet pública.\nSegons una nota de premsa de la Fiscalia Anticorrupció, l’anomenada operació Tàndem s’ha dirigit contra una organització criminal que introduïa a Espanya i altres estats de la Unió Europea “fons d’activitats il·lícites vinculades a la corrupció internacional en els negocis”. Els dos comissaris, valent-se “de les funcions pròpies dels seus respectius càrrecs policials, especialment sensibles per a la seguretat nacional”, haurien rebut grans quantitats de diners i regals “a canvi de la prestació de serveis especialitzats d’intel·ligència i de facilitar l’entrada il·legal de ciutadans no comunitaris al territori espanyol”.\nAfers Interns s’ha passat mesos investigant la trama empresarial de Villarejo i la seva dona, Gemma Isabel Alcalá. Segons l’agència Efe, la trama criminal es dedicava, entre altres negocis, a introduir guineans a Espanya i després regularitzar-ne la situació legal a través de les mateixes empreses de Villarejo. Els agents -arran de la investigació feta conjuntament amb la Fiscalia Anticorrupció i dirigida pel jutjat número 6 de l’Audiència Nacional- també van escorcollar ahir una dotzena d’immobles de València, Màlaga i Madrid. En aquesta última ciutat els agents van escorcollar l’oficina del comissari Villarejo, a la Torre Picasso, i casa seva, a Boadilla del Monte.\nVillarejo va arribar a reconèixer el juliol de l’any passat davant un jutge de Madrid l’existència de l’operació Catalunya -sense anomenar-la així-. Va afirmar que hi havia treballat, quan el ministre de l’Interior era Jorge Fernández Díaz, a través de les seves empreses privades, que combinava amb el càrrec a la policia. Està enfrontat amb el comissari Martín Blas, que també va participar en l’operació Catalunya, des que aquest el va voler implicar en el cas Emperador. De fet, el comissari Salamanca va arribar a constar com a investigat en aquest cas, en què es van jutjar i absoldre diversos policies per donar informació a una xarxa xinesa de blanqueig de diners encapçalada per Gao Ping. Villarejo també hauria pressionat Victoria Álvarez perquè denunciés els Pujol.\nVillarejo, com també Blas, va executar l’operació Catalunya sota les ordres del llavors director adjunt operatiu de la Policia Nacional, Eugenio Pino. El Congrés mateix va concloure que la policia havia utilitzat l’estructura policial de manera “fraudulenta” per “obstaculitzar” la investigació d’escàndols de corrupció del PP i perseguir “adversaris polítics”.\nEls tentacles del complex entramat empresarial del comissari jubilat, un veterà lampista policial, havien arribat fins a l’Oficina Antifrau de Catalunya (OAC). L’octubre del 2013, quan la dirigia Daniel de Alfonso, l’OAC va pagar 6.497 euros a Servicios de Investigación y Detección SL, una empresa vinculada a Villarejo, perquè busqués micròfons, càmeres i sistemes d’espionatge a la seu de l’entitat i al domicili i al cotxe del director, segons va avançar aquest diari. Aproximadament un any més tard, De Alfonso es va reunir amb el llavors ministre de l’Interior, Jorge Fernández Díaz, per conspirar sobre la manera de combatre l’independentisme polític. El digital Público va acabar publicant una gravació filtrada d’aquella conversa que va causar un escàndol sense conseqüències jurídiques ni l’assumpció de cap mena de responsabilitat política.\nA Villarejo ja se l’investigava judicialment per la presumpta relació amb una gravació d’una conversa entre policies nacionals i agents del CNI en el cas del Petit Nicolás. També se’l vincula amb l’apunyalament de la doctora Elisa Pinto i va haver de declarar arran d’un informe policial que introduïa al sumari del cas Pujol dades que no s’ha aclarit d’on han sortit. Tot i l’acumulació de casos, la primera detenció li va arribar ahir.


Hawaii - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nestat dels Estats Units d'Amèrica, arxipèlag de l'oceà Pacífic\n(S'ha redirigit des de: Hawai)\nCoord.: 21° 18′ 41″ N, 157° 47′ 47″ O / 21.31139°N,157.79639°O / 21.31139; -157.79639\n«Ua Mau ke Ea o ka 'Āina i ka Pono (en) »\nOca de Hawaii i Hibiscus brackenridgei (en)\nRegne de Hawaii, Hawaiki i Hawaiʻiloa\n21° 18′ 41″ N, 157° 47′ 47″ O / 21.311388888889°N,157.79638888889°O / 21.311388888889; -157.79638888889\nMauna Kea (4.207,3 m)\nTerritori de Hawaii\n21 agost 1959\nGovern de Hawaii\nLegislatura de l'Estat de Hawaii\nDavid Ige (1r desembre 2014)\nSupreme Court of Hawaii (en)\nArticle principal: illes Hawaii\nL'arxipèlag polinesi de les Hawaii és format per dinou illes i atols al llarg de 2.400 km alineats de nord-oest a sud-est al Pacífic nord. Les illes principals són les vuit illes de l'extrem sud-est de l'arxipèlag: Hawaii, Maui, Kahoolawe, Lanai, Molokai, Oahu, Kauai i Niihau. La resta són illots i atols al nord-oest que formen les illes de Sotavent.\nLes illes són d'origen volcànic formades per un punt calent geològic. Un punt calent és una zona de la litosfera travessada per una columna de magma. Les erupcions de lava formen un con volcànic i una illa, però com que la placa tectònica es va desplaçant cap al nord-oest i el punt calent es manté fix, es van formant nous volcans. Això explica per què els volcans actius són a l'extrem sud-est, a l'illa de Hawaii. L'última erupció fora de l'illa de Hawaii va ser a l'Haleakala de Maui al segle XVIII. El més jove és el volcà submarí Loʻihi davant de la costa sud de l'illa de Hawaii.\nL'aïllament de les illes Hawaii al mig del Pacífic, i les condicions ambientals que es donen a les illes altes als tròpics, ha donat com a resultat un ample ventall de flora i fauna endèmica. L'activitat volcànica i la subsegüent erosió han creat unes característiques geològiques peculiars. Per exemple, el mont Waiʻaleʻale de Kauai és el lloc més humit del món, amb una mitjana d'11.700 mm de precipitació anual.\nEl trasllat de la família reial hawaiana de l'illa de Hawaii a Maui i després a Oahu explica la formació de les ciutats. La ciutat principal és Honolulu, a Oahu. Va ser escollida pel rei Kamehameha III com la capital del regne de Hawaii per la seva situació en un port natural. Les altres ciutats principals són Hilo, a Hawaii, Kahului, a Maui, i Lihuʻe, a Kauai.\nAdministrativament, l'estat es divideix en 5 comtats.\nArticle principal: Hawaià\nPoblació de Hawaii\nGrups ètnics originaris\nL'estat de Hawaii té dues llengües oficials: el hawaià i l'anglès. La Constitució de Hawaii del 1978 permet l'ús legal del hawaià en tota mena de documents i en promou l'ús oficial. La tercera i quarta llengües més parlades són, respectivament, el tagàlog i el japonès.\nAbans de l'arribada dels europeus, el hawaià era una llengua col·loquial. El primer alfabet va ser creat pels missioners durant el segle xix. Dos caràcters típics del hawaià són la pausa glotal,ʻokina, i el màcron per les vocals llargues, kahakō. Per exemple, l'illa de Lanai, en hawaià, porta els dos caràcters: Lānaʻi.\nAvui el hawaià és una llengua minoritària, el nombre de parlants als anys setanta havia caigut fins als 200 solament. En efecte, l'anglès fou declarat única llengua d'instrucció en totes les escoles el 1896 i es castigava l'ús del hawaià. La llei de prohibició o bandejament de la llengua hawaiana fou la Llei 57, sec. 30 de les lleis de la República de Hawaii del 1896.\nLa substitució lingüística passà per una fase de diglòssia fonamentada en l'autoodi i la il·lusió que la coneixença i l'ús únic de l'anglès aportaria progrés econòmic.\nLa major part de parlants nadius són a l'illa Niihau, on s'ha preservat la cultura tradicional. De tota manera, hi ha un creixent interès en la seva recuperació social i s'han engegat programes escolars d'immersió lingüística.\nL'anglès hawaià és l'estàndard anglès utilitzat oficialment a l'estat de Hawaii. Es basa en l'anglès americà, excepte en els topònims i les paraules d'origen hawaià, que s'escriuen i es pronuncien en hawaià, incloent-hi laʻokina i el kahakō. Un exemple paradigmàtic és el mateix nom de l'estat. Les illes, que eren conegudes com a illes Sandwich, van ser admeses com a estat dels Estats Units amb el nom de Hawaii, pronunciat a l'anglesa com en català. Aquest és el nom utilitzat en relacions federals i internacionals. A les illes s'utilitza oficialment, i també de forma habitual entre angloparlants residents, la forma Hawaiʻi, amb pronunciació de «ve» labiodental i una pausa glotal semblant a una «g» sorda. Com a estàndard escrit, l'anglès hawaià és utilitzat en totes les publicacions estatals i àmpliament en els mitjans de comunicació escrits. La llengua hawaiana fou prohibida del 1896 fins al 1976, any en el qual un vot popular permeté assolir-ne la cooficialitat amb l'anglès.\nEl pidgin, o crioll hawaià, és una llengua que va sorgir entre els treballadors immigrants de les plantacions durant el segle xix. És una barreja de hawaià i d'anglès amb aportacions de les seves llengües d'origen: xinès, japonès, coreà, tagàlog i portuguès. Avui és una llengua que es parla per tot l'estat i és un mitjà d'integració social de diferents ètnies i grups socioeconòmics.\nParc Nacional de Haleakalā\nParc Nacional dels Volcans de Hawaii\nCabells de Pelé\n↑ American FactFinder, United States Census Bureau. «Hawaii – ACS Demographic and Housing Estimates: 2008». Factfinder.census.gov. [Consulta: 15 maig 2010].\nHawaii - Lloc web oficial\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Hawaii&oldid=24453712»\nDarrera modificació: 8 ago 2020 a les 23:20\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 8 ago 2020 a les 23:20.


Catalunya suma 9.186 morts amb coronavirus, 136 l'últim dia\nPublicat 23/4/2020 23:06:15 +02:00CET\nLes funeràries han registrat fins a aquest dijous 9.186 morts a Catalunya amb coronavirus (136 més que el dia anterior): 2.621 en residència, 105 en centres sociosanitaris, 543 a casa, i la resta en hospitals o són casos no clasificables per falta d'informació.\nFins ara hi ha hagut 46.629 casos positius de coronavirus SARS-CoV-2 confirmats per prova diagnòstica (test ràpid o PCR); i hi ha 87.232 casos possibles (persones amb símptomes i que un facultatiu classifica així).\nDel total de casos, han mort en un centre hospitalari per coronavirus (o com a sospitós de tenir-ho) 5.396 persones; 3.413 persones han estat ingressades greus (actualment 944) i les altes hospitalàries són ara 25.984.\nDe tots els casos positius, 7.597 són professionals sanitaris, mentre que 5.551 professionals en residències estan aïllats, per sospita o confirmats.\nEn geriàtrics hi ha fins ara 9.104 persones que han donat positiu i 17.099 són casos sospitosos.


La meua manera de perdre el temps: Font Quintana\nHui volia eixir amb la moto, però anit no em vaig posar el despertador. Hui quan m'he alçat ja eren les 9'00.... massa tard per fer la ruta que tenia pensada amb la moto, així que agarre la bici i vaig a pegar una volta. La Font Quintana, tot un clàssic a l'Olleria.\nVaig cap al Port i una vegada baix pel Camí de la Palla cap a la Senda de les Hoyes per arribar a Bolvens. Puge cap a la Lloma de Goçalvo i una vegada baix, per dins del Barranc de Caturla cap a la Font Quintana.\nPare per a pegar un mos i menjar-me un parell de barretes i beure. Reprenc la marxa cap a la Casa Quadrado i pel Merendero Pedro cap a la senda de la Cova Negra. M'he endut una sorpresa, han desbrossat la senda i ara pareix un camí, crec que m'agradava mes abans. Abans no veies ni un parell de metres de senda per la malesa i ara pots anar quasi recte.\nUna vegada a la Senda de la Cova Negra i com tinc temps de sobra, vaig a menjar-me una llepolia.... la trialera del Pou de Sant Fèlix.\nVeient el mapa pareix que hi han un parell de camins que acurtarien un poc per arribar al Pou. Baixe la trialera i intente fer la revolta de 180º.... res... que no hi ha manera.... hauré d'anar un dia i fins que no m'ixca no baixe.\nUna vegada a la Senda de la Cova Negra novament, torne per on he vingut cap a l'Assut de Bellús. En totes les vegades que he passat per esta, no he vist mai tanta gent com hui..... gent a peu i en bici, era un constant "bon dia"\nPujant per l'Assut pareix que s'han picat uns ciclistes de Benigànim amb mi... en fi... pareix que soc un bon ganxo jajajajajaja.\nContinue cap El Salido per dins del Barranc de la Ponta, pare a la font però no cau ni gota així reprenc la marxa per eixir a l'Assagador de Bellús i arribar al poble amb quasi 40 km.... nostamal!!! Andreu.... hui si que he escrit un poc mes, no???\nPublicat per Rafel Vidal a 20:03


Bad Muskau - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nBad Muskau (alt sòrab: Mužakow) és una ciutat alemanya que pertany a l'estat de Saxònia. Es troba als marges del Neisse que forma la frontera entre Alemanya i Polònia. És coneguda pel Parc de Muskau que ha estat designat patrimoni de la humanitat per la Unesco. Limita al sud amb Krauschwitz, al sud-eost amb Gablenz, a l'oest amb Jämlitz-Klein Düben, al nord amb Neiße-Malxetal, i a l'est amb les ciutats poloneses de Łęknica i Trzebiel.\nBad Muskau (de)\n51° 32′ 59″ N, 14° 43′ 12″ E / 51.5497°N,14.72°E / 51.5497; 14.72Coord.: 51° 32′ 59″ N, 14° 43′ 12″ E / 51.5497°N,14.72°E / 51.5497; 14.72\nEstat federat Saxònia\nDistricte rural Districte de Görlitz\nSorbian settlement area (en)\n2 Composició de l'ajuntament\nLa ciutat va ser fundada en el segle xiii en un assentament dels wends. El 1259 és esmentada per primer cop i el 1452 va obtenir el títol de ciutat. El comtat de Muskau era el més gran del Sacre Imperi Romanogermànic. Fins a 1815 va pertànyer als margraves de l'Alta Lusàcia, i aleshores fou cedida a Prússia com a part de la província de Silesia. Les tropes napoleóniques, en retirada des de Rússia, hi van portar una epidèmia de febre tifoide que va matar a la cinquena part de la població de Muskau. El 1811 va ser heretada pel comte i després príncep (Fürst) Hermann von Pückler-Muskau, que va crear el famós parc del lloc. En 1845 va ser venuda al príncep Wilhelm Friedrich Karl von Oranien-Nassau i finalment, fins a 1945, va ser governada pels comtes von Arnim.\nDurant la Segona Guerra Mundial la ciutat va ser fortament danyada per l'artilleria soviètica. Amb la creació de la nova frontera germà-polonesa, seguint la línia Oder-Neisse, el poble de Lugknitz, que estava incorporat a Muskau, quedà en el costat polonès i va ser reanomenat Łęknica.\nComposició de l'ajuntamentModifica\nCDU 5 28,9% 36,5%\nSPD 2 11,8% 10,1%\nDie Linke 3 19,9% 25,9%\nVDG 2 13,7% 14,9%\nFreie Wähler 4 23,3% 12,9%\nMuskau té un brollador d'aigua salmorra i una deu única d'aigua sulfatada. Amb la construcció d'un balneari en 1962 se li agregà la classificació de Bad al nom de la ciutat. El percentatge dels ciutadans sòrabs ha anat a la baixa, tendència que s'ha anat accentuat més en els últims anys. L'alt sòrab segueix sent una llengua oficial de la regió, però en la pràctica gairebé no s'usa. La principal atracció de la ciutat és el Parc de Muskau i els edificis que conté. El Neue Schloss (Castell Nou), un edifici en estil renaixentista que data de 1520 i que va ser cremat en 1945, ha estat reconstruït.\n(alemany) Página oficial de Bad Muskau\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Bad_Muskau&oldid=28281617»\nDarrera modificació: 20 set 2021 a les 22:47\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 20 set 2021 a les 22:47.


2 Març 2015 – No cal que en facis gaire cas\nUn fenomen que ja fa dies que patim és l’intent desesperat de crear conflictes allà on no n’hi havia, per justificar una intervenció manipuladora en la societat. És allò de crear un Úlster, que apuntava l’exdiputat Cañas.\nDurant anys, a Catalunya, va ser la llengua l’instrument que es va fer servir. I no ha acabat de funcionar com es pensaven, perquè no hi ha hagut cap clam massiu, ni de bon tros, de famílies en favor de l’ensenyament en castellà, molt a pesar de PP i Ciutadans.\nPerò ara arriba l’inefable ministre Wert, amb el seu temari de religió catòlica, d’obligada oferta a tots els centres educatius, també als catalans. No han pogut segregar la comunitat escolar per raó de llengua i ara ho proven amb la religió, i ho fan a tota la monolingüe Espanya, de propina. Ara, la cosa és separar nens catòlics i nens “infidels” (i tant li fans si són musulmans, jueus, o el que sigui). L’important és tenir sempre un enemic contra qui actuar i davant del qual poder-se reafirmar, i tant li fa si som els catalans com si són els creients d’altres religions, tots com enemics potencials.\nÉs profundament pervers el segregacionisme religiós a les aules. I això és, justament, el que promou el govern espanyol amb els continguts dictats per la Conferència Episcopal per a la nova assignatura de religió catòlica. En versió segle XXI, avancem cap a un nou (o molt vell) integrisme religiós que promou la separació social en autèntics guetos (d’entrada escolars) per raó de les creences. El pas següent? Millor ni pensar-hi, i menys si repassem la història.


Augmenta gairebé un 20% la violència masclista a l'Alt Pirineu i Aran en el darrer any - Societat - AndorraDirecte\nDijous, 2 d'abril de 2020 04:54 h\nAugmenta gairebé un 20% la violència masclista a l'Alt Pirineu i Aran en el darrer any\nDurant el 2011 s'han atès 673 casos per diversos tipus de violència contra la dona, 73 dels quals per violència masclista\nPirineus » Dijous, 24.11.2011. 07:26 h\nLa violència masclista ha pujat gairebé un 20% l'últim any a l'Alt Pirineu i Aran, segons dades del Departament de Benestar Social i Família. Si el 2010 es van atendre 61 dones per haver estat víctimes d'aquest tipus de maltractament, el 2011 la xifra ha pujat fins a 73 casos.\nEn total, el 2011 hi ha hagut 673 casos en els diferents àmbits de la violència cap a les dones. L'any passat se'n van atendre 688. El conseller Josep Lluís Cleries ha facilitat les xifres durant la inauguració aquest dimecres del Centre d'Intervenció Especialitzada (CIE) de la Seu d'Urgell, un servei de la Xarxa d'Atenció i Recuperació per a totes les dones que es troben en una situació de violència masclista.\nDes del CIE s'atenen tots els àmbits de manifestació de la violència contra la dona, tant el de la parella, com el familiar, el laboral o el comunitari. En el Centre es desenvolupen diferents programes com ara acollida, atenció psicològica per a les dones, per als seus fills i filles, atenció jurídica i social i inserció laboral. A més es crea un espai d'assessorament a professionals i es duen a terme accions específiques d'informació i sensibilització juntament amb els agents socials i les entitats.\nCleríes ha manifestat que durant el 2011 han mort vuit dones a causa de la violència masclista i ha ratificat el ‘compromís del Govern per eradicar aquesta xacra social’. Pel conseller ‘és important que hi hagi un centre com aquest per poder treballar molt en la prevenció’.\nL'alcalde de La Seu, Albert Batalla, s'ha mostrat satisfet per poder donar aquest servei des del municipi que comana i ha dit que ‘és la mostra clara de la Generalitat de descentralitzar serveis que siguin reals i útils per a la gent del territori’. Segons l'alcalde, l'objectiu del CIE ‘és ajudar les persones, però també conscienciar que és una xacra que cal eradicar’.\nAquest nou equipament el gestionarà el Consorci d'Atenció a les Persones de l'Alt Urgell, en ell treballaran cinc professionals dels àmbits de la psicologia, el dret, el treball social i l'administració.\nAquest és el sisè CIE de Catalunya. A banda de la Seu d'Urgell, la xarxa de centres d'intervenció especialitzada disposa d'equipaments a Salt, Tarragona, Amposta, Sant Feliu de Llobregat i Igualada.


Esdeveniments Virtuals i Formats Híbrids de Comunicació - V3RTICE\nEsdeveniments Virtuals i Formats Híbrids de Comunicació\nA causa de la situació actual, moltes marques han hagut d’ajustar dràsticament els seus plans de comunicació i networking. Tal com vam poder veure amb la cancel·lació d’un dels esdeveniments digitals amb més renom a nivell mundial: El Mobile World Congress. Aquest esdeveniment programat per a celebrar-se a la fi de febrer a Barcelona, no va tenir una altra opció que ser cancel·lat malgrat les diferents mesures de seguretat i protocols, marcant així la pauta per a la resta d’esdeveniments programats en molts sectors i per la resta de l’any.\nLa majoria de les empreses reconeix que una de les principals raons per les quals han optat per cancel·lar els seus esdeveniments, és per la incertesa de les normes que les administracions estableixen i que canvien constantment. A més de sentir responsabilitat a fer front a la pandèmia actual i de com aquesta podria afectar els seus assistents. És per això que les empreses han optat per oferir serveis virtuals portant els seus serveis a la xarxa.\nA l’ésser els esdeveniments una de les eines més efectives del màrqueting per a arribar i conèixer cara a cara els seus consumidors, les empreses han començat a realitzar sessions virtuals, així com webinars o directes en streaming en els quals els participants poden interactuar en temps real. Aquests són coneguts com esdeveniments híbrids i es duen a terme en un lloc físic, en els quals l’audiència participa de manera virtual.\nExisteixen diversos elements que poden ajudar al teu esdeveniment -ja sigui híbrid o virtual, a portar-lo al següent nivell. Un d’ells és impartir un taller sobre el camp d’especialització en el qual podries entrevistar algun influencer o referent de la indústria, incloent preguntes i respostes per a fer la dinàmica interactiva. Alguns exemples d’esdeveniments virtuals amb èxit són els següents: HR Virtual Summit, 3% Conference i Coursera.\nEn aquest sentit, de les principals solucions que brinda aquest tipus d’esdeveniments a més d’ajustar-se a les mesures de sanitat preventives pel COVID-19, és evitar problemes relacionats amb horaris o inversió de viatges per a assistir a ells. A més, pel fet que el contingut de l’esdeveniment és digitalitzat, aquest pot ser difós amb major facilitat per a tenir un major abast i un impacte més durador.\nEl packaging és un element de gran importància per a totes les empreses ja que ha d’anar d’acord amb els valors, estil, imatge i filosofia de la companyia però


Amb gairebé vint-i-cinc anys, la Minícia pateix el rebuig del seu pare, Luci Minici Natal Quadroni Ver. El motiu: quan era molt jove, la Minícia havia estat amant d?en Teseu, l?home que va mortificar la vida del noble Minici i que, precisament, va morir lluitant contra ell. A l?afront s?hi suma un gran secret que la marcarà per sempre. Desco...\nAmb gairebé vint-i-cinc anys, la Minícia pateix el rebuig del seu pare, Luci Minici Natal Quadroni Ver. El motiu: quan era molt jove, la Minícia havia estat amant d?en Teseu, l?home que va mortificar la vida del noble Minici i que, precisament, va morir lluitant contra ell. A l?afront s?hi suma un gran secret que la marcarà per sempre. Desconcertada i dolguda, seguirà, però, amb la seva vida: la passió per les curses de quadrigues i l?escriptura, l?amistat amb l?emperador Marc Aureli i l?emperadriu Faustina, la curiosa relació amb el seu marit Cneu, la complicitat amb el seu esclau Erasmius, l?entesa passional amb el centurió Luci Cecili Optat. Alhora, la Minícia intentarà recuperar l?estima del seu pare i trobar la persona que s?encarrega de complir una venjança, que no l?afecta només a ella i a la seva família, sinó a tot l?imperi.\nRoma, 140 dC. De petita no havia fet dolenteries, no perquè fos bona, sinó perquè no n?havia tingut cap necessitat. Que jo en sigui conscient, la primera vegada que en vaig fer una ja tenia dotze anys. I era relativa, la trapelleria, perquè va ser amb el consentiment de l?àvia Quadrònia. Ella s?havia desplaçat a Roma des de Bàrcino quan va morir la meva mare per fer-nos costat al meu pare i a mi.


Caminades saludables de la Sagrada Família amb recomanacions - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nCaminades saludables de la Sagrada Família amb recomanacions\nCaminades saludables de la Sagrada Família amb recomanacions Regió7\nTorna a estar activa la programació de Caminades Saludables organitzades conjuntament per l'Associació de Veïns de la Sagrada Família i l'ambulatori d'aquest barri manresà per promoure l'envelliment actiu i saludable.\nTindran lloc aquest mes de juny els dies 8, 10, 15, 17, 22, i 29, amb sortida de davant el CAP a 2/4 de 8 del matí.\nPer a la represa de l'activitat, el doctor Carles Pardo, coordinador del Grup d'activitat física del CAP Sagrada Família, recomana, que si fa temps que no s'ha sortit a caminar cal fer-ho de forma progressiva i cada 2 o 3 dies fer un quilòmetre de més fins a arribar a fer el que s'estava acostumat.\nCal fer estiraments abans de caminar i sortir amb mascareta si no es pateix una malaltia respiratòria que la contraindiqui. És important mantenir la distància de seguretat i intentar no tocar-se amb les mans els ulls, boca o nas. «Camineu evitant tocar qualsevol cosa no necessària», aconsella el doctor. En finalitzar, més estiraments i si l'endemà es té malestar muscular millor deixar passar uns 2 dies i la propera vegada fer menys quantitat de quilòmetres.\nEn tornar a casa s'aconsella deixar les sabatilles i la roba de caminar a l'entrada i rentar-se les mans amb aigua i sabó.\nLa caminada de dilluns serà al mirador del Cardener (2 hores i 58 minuts); el dia 10 a l'ermita de Sant Iscle (2 hores i 55 minuts); el 15 a la Tina del Polvorí (3 hores); el 17 a la serralada de Montlleó (3 hores i 45 minuts); el 22 al gorg de les Escaletes (3 hores i 5 minuts), i el 29 al barri del Xup (3 hores).\nJa se n'han fet a l'Oller del Mas i al Parc de la Rosaleda.


3544_Explotació conjunta de diferents establiments (hotel, hotel-apartament i apartament turístic)\nObjecte del Tràmit: Explotació conjunta de diferents establiments d’hotel, hotel-apartament i apartaments turístics.\nLa facultat d’inici de les activitats queda condicionada i només és possible si en el mateix moment de presentació de la declaració responsable l’interessat ja compleix tots els requisits normativament exigibles, tant si corresponen a l’àmbit material turístic com a altres.\nRequisits a complir: Les empreses explotadores que vulguin explotar conjuntament diferents establiments, d’igual o similar categoria, hauran de sol·licitar-ho mitjançant formulari (veure documents relacionats).\nAquesta explotació és compatible en un o diversos immobles vinculats per la seva activitat l’existència d’hotels i hotels apartaments, sempre que siguin de la mateixa categoria. També és compatible en un o diversos immobles l’existència d’hotels i hotels apartaments amb establiments d’apartaments turístics pertanyents a un grup d’edificis o complexos, sempre que siguin de categoria similar.\na) Si els establiments que sol·liciten l’explotació conjunta pertanyen a un mateix grup, hauran de tenir la mateixa categoria.\nb) Si els establiments d’allotjament pertanyen a grups diferents, es podran explotar conjuntament sempre que tinguin una categoria similar (veure art. 89.5 Decret 20/2015).\nc) L’explotació de tots els establiments que es dugui a terme conjuntament ha de ser desenvolupada per una única empresa explotadora.\nd) La distància màxima entre els establiments no pot ser superior a 200 m i ha de ser practicable per a persones amb minusvalidesa.\ne) S’han de complir les condicions reglamentàries de menjadors i sales per als establiments que s’explotin conjuntament.\nDocumentació a presentar: Per tal que l’Administració turística competent dugui a terme la inscripció de l’explotació conjunta, les persones interessades han d’aportar la documentació següent:\nA) Instància (veure documents relacionats).\nB) Certificat, emès per tècnic competent, on es certifiqui que l’itinerari, entre els establiments objecte de la petició, es practicable. El tècnic també ha d’adjuntar un plànol o croquis de l’itinerari.\nC) Qüestionari d'autoavaluació per a la totalitat del complex resultant.\nD) Es pot incloure tota la informació de l’empresa, l’activitat o l’establiment que es consideri rellevant.\nUn cop presentada la sol·licitud, el departament de turisme efectuarà comprovació de les dades declarades i la inspecció corresponent.\nSi amb les comprovacions efectuades es desprèn la falsedat o la inexactitud essencial de les dades declarades, s’ha de suspendre l’activitat, amb l’audiència prèvia a la persona interessada, sens perjudici que, si correspon, es pugui incoar un expedient d’esmena de defectes o, si escau, sancionador. Si hi ha risc per a les persones o coses, la suspensió es pot adoptar de forma cautelar i immediata, mitjançant una resolució motivada.\nTarifes aplicables: 71,40 euros\nObservacions: Un cop que acabi l’explotació conjunta per qualsevol motiu, s’ha de presentar un nou qüestionari d’autoavaluació per cadascun dels establiments, i s’han de complir tots els mínims que la norma exigeix segons la categoria que pertoqui i també s’ha d’assolir la puntuació mínima exigida.\nLa presentació de la declaració responsable d’inici d’activitat, acompanyada amb la documentació exigida, habilita, excepte en els casos en què es requereixi normativament una autorització administrativa específica prèvia, des del dia en què es presenta, per al desenvolupament de l’activitat de què es tracti amb una durada indefinida, sens perjudici del compliment de les altres obligacions exigides en altres normes que hi siguin aplicables i de les facultats de comprovació posterior que tenguin atribuïdes les administracions competents.\nLa inexactitud, la falsedat o l’omissió en qualsevol dada, manifestació o document de caràcter essencial que s’adjunti o incorpori a una declaració responsable d’inici d’activitat impliquen la cancel·lació de la inscripció i, per tant, la impossibilitat de continuar amb l’exercici de l’activitat afectada, sens perjudici de la responsabilitat legal en què es pugui haver incorregut, amb instrucció prèvia del procediment corresponent, en el qual s’ha de donar audiència a la persona\nAixí mateix l’administració turística competent que hagi detectat la inexactitud o la falsedat a què es refereix el paràgraf anterior incoarà la instrucció del procediment sancionador i imposarà l’obligació al responsable de restituir la situació jurídica al moment previ al desenvolupament o exercici de l’activitat.\nModel de sol·licitud per a explotació conjunta de diferents establiments (hotel, hotel-apartament i apartament turístic)


recomana.cat - Crítica de l'obra: Legítimo / Rezo | La tonyina combina amb tot per Clàudia Brufau\nWilliam Forsythe, Manolo Alcántara\nFinalista a solo. Premis de la Crítica 2019\nCrítica: Legítimo / Rezo\nAquesta nit t'abraçaré Inspirador Íntim\nAcollidora. Ens rep en el que podria ser una sala d’estar en una de les sales de La Caldera. Mentre el públic seu, ella escriu notes en una llibreta. Com si ens convidés en el seu espai íntim per compartir les reflexions que posa en negre sobre blanc. Es tracta de Legítimo/Rezo, una conferència/solo de la ballarina i coreògrafa Jone San Martín (Sant Sebastià, 1966), qui durant més de vint anys va ballar sota la direcció de William Forsythe, un dels coreògrafs clau de la història de la dansa –d’aquells artistes que haurien de formar part del coneixement general com ho són Picasso o Warhol. Legítimo/Rezo és una peça imprescindible, per conèixer el treball d’un gran coreògraf a través del prisma d’una intèrpret i creadora excepcional.\nEs diu que Forsythe ha estat el primer desconstruccionista postmodern del ballet, també hi ha qui li diu «Sr. Postclàssic». El cas és que durant les dues dècades que va dirigir el Ballet de Frankfurt i més endavant amb la Forsythe Dance Company va desenvolupar mil i un mètodes per generar coreografies a través de tècniques complexes d’improvisació, que es qüestionaven i repensaven diàriament, prenent de base per desconstruir la dansa clàssica. Vet aquí, la gran contribució dels ballarins d’aquesta companyia, que havien de processar les premisses, prendre decisions i acabar d’escriure les coreografies en directe mentre actuaven davant del públic. Quanta informació valuosa han anat acumulant els músculs d’aquests ballarins i ballarines? Què ens poden revelar per comprendre millor aquest univers coreogràfic?\n«Em feia pànic parlar, però a la que vaig començar no he pogut parar», diu amb un somriure murri San Martín. A l’inici de la conferència/masterclass/solo, la ballarina ens posa en situació tot explicant al públic la gènesi d’aquesta peça; com Legítimo/Rezo gràcies a diverses circumstàncies ha anat prenent forma des de fa anys. Entre altres situacions, una que va ser clau va ser quan la van convidar a unes jornades de debat sobre la notació de la dansa al Theâtre de la Ville de París. Gairebé mai havia verbalitzat i/o raonat en veu alta el què cuinaven al Ballet de Frankfurt, aquesta va ser una oportunitat per mirar enrere, reflexionar i adonar-se de tota la documentació coreogràfica que s’havia acumulat en el seu cos.\nEn castellà, amanint les seves explicacions amb les seves expressions catalanes preferides com «a llavorens» i il·lustrant alguns conceptes en alemany o anglès i si fa falta passant-se al francès –com a deferència a un membre del públic–, Jone San Martín desgrana les múltiples capes del plànol d’una coreografia. Ho explica mentre ho balla. La primera frase que ens desxifra és la «tuna phrase» de Die Befragung des Robert Scott (L’interrogatori de Robert Scott, 1986). Nota: Al llarg de la seva trajectòria, Forsythe va recórrer sovint a la història de l’explorador Robert Scott i les seves expedicions al Pol Sud. Per què la va anomenar tonyina a aquesta seqüència de moviments? Doncs, perquè segons Forsythe la tonyina combina bé amb tot i això és el que és aquesta frase: una base des de la qual es poden construir múltiples capes.\nAmb absoluta generositat i sense caure en la nostàlgia, Legítimo/Rezo es converteix en una vetllada de transmissió –amb un guió excel·lent– d’un univers artístic en la que el to distès i encantador s’entrellacen amb la reflexió analítica i poètica amb participació del públic inclosa, que de retruc vam aprendre a comptar en basc. Espero amb candeletes que aquesta presentació a La Caldera (dins de Grec 2019) no sigui l’única a Barcelona. Per què com la tonyina, Legítimo/Rezo és una magnífica base que combina amb tot.


Coses de la vida sota corona.-\nJoan el 25/09/10, 05:15 pm\nUn periodista estava entrevistant a una persona de 70 anys i aquesta s'expressava així :\n- Soc fill d'exiliats. Fins els 27 anys i poc abans de la transició no vaig poder entrar a Espanya per culpa den Franco. Al meu pare, pobret, n'hi sabiam on enterrar-lo, la meva mare va estar molts anys en una cadira de rodes.\n- Ara tinc 70 anys. Fa pocs mesos em varen treure un 30% d'un pulmó. La meva dona és emigrant. Tinc tres fills amb ella, dels tres, només treballa la del mig però es pot dir que cobra una misèria. Tots, incluits els néts viuen de la meva pobre nòmina.\nLa major s'acaba de divorciar. El meu gendre estaba en mans de les drogues i l'alcohol i l'ha deixat amb dos criatures. El petit dels meus fills a més de no marxar de casa, es va casar amb una divorciada i la va portar a viure amb nosaltres. Aquesta senyora abans treballava i tenia un bon sou però des de que està a casa meva, no fa ni brot.\nAra tenen dues nenes que també viuen amb nosaltres. El colmo d'aquest any, amb aixó de la crisi, es pot dir que qüasi no em anat de vacançes, i si molt m'apreta li diré que........ ni vaig poder celebrar el que Espanya guanyés el mundial de futbol.....\nEl periodista mirant-se'l de reull, va comentar :\n- Majestad, no crec que la seva situació sigui tant dolenta.... .


Propietat:Presentació - Viquilletra\nPàgines que fan servir la propietat "Presentació"\n07045.casp + Som dos estudiants del col·legi Casp que estem cursant el primer any de batxillerat de l'àmbit social, i ens agradaria participar en el vostre concurs. El llibre triat és males influències de Marc Cerdó. +\n17185.casp + Som en Lluis i en Pau de l'escola Casp de primer de batxillerat i hem escollit el llibre "La memòria de l'arbre" de Tina Vallès creiem que pot ser un llibre molt interessant per a nosaltres. +\n2(JX) + Bones, som el Xavier Sánchez, el Xavier Farré, el Jordi Baiget i el Jorge Arenas, alumnes de 4t d'ESO B del col·legi Lestonnac L'ensenyança, i treballarem en la viquilletra el llibre del Temps del oblit. +\n2.139.194.27 + Som la Tejitu i l'Helena, cursem el batxillerat científic a l'escola Casp i hem escollit el llibre Vulcano de Max Besora perquè l'argument sembla molt interessant i ens ha cridat l'atenció el fet de que estigui escrit en forma de monòleg interior. +\n2Aps + Amb la lletra A, ens trobem a l'Àlex i l'Anouar, dos fans dels animes i dels mangas. Amb la P, trobem en Pau,molt interesat, en la Història i la Mitología. Amb la S, amb la Sofia et trobaràs, amb qui mai t'aborriràs. Nosaltres som els 2Aps, un grup de 2n de batxillerat de l'institut Illa de Rodes i ens esforçarem al màxim per portar a terme les nostres magnifiques idees. +\n3 en línia + Hola!! Som uns alumnes de l'institut Carles Vallbona de 3er d'ESO. Ens diem Erik, Ricard i Jordi. Els tres fem esport. L'Erik fa Handbol, el Ricard fa futbol i jo en Jordi faig natació. Som uns apasionats dels videojocs. Aquest any treballarem el llibre de Connexions que ens hem de llegir aquest segon trimestre. +\n4estacions + Hola, som la Patricia, l'Esther, l'Aida i la Clara. Hem llegit la novel·la de Paraules Emmetzinades de Maite Carranza. I participem en aquest projecte de la Viquilletra. +\n5privilegiats + Hola, som uns alumnes de l'Institut Tarragona. El nom del nostre grup és "Els 5 privilegiats" que està format per: Marc Villalobos, Marc Espinosa, Jordi Verdejo, Daniel Castillo i Albert Arias. A la nostra classe hem llegit la novel·la ''Mecanoscrit del segon origen''. Aquesta novel·la la va escriure Manuel de Pedrolo l'any 1974. +\n6Glamdream + Hola!!! Som la Maria, la Lissette, la Valèria, la Raquel i l'Adalquiry. Fem 4t d'ESO A i estem llegint "La plaça del diamant", l'obra que treballarem a la Viquilletra. Esperem passar-nos-ho bé, fer molt bé les activitats, treure bona nota i per què no? Guanyar algun premi. Aquí està la nostra presentació. +\nA Pa Natural + Hola a tots! Som el grup "Els M Literaris". Som de l'escola Sant Miquel Arcàngel de Molins de Rei. +\nA&C'10 + Hola, som el grup A&C'10 i ens diem Ángel i Claudia, tenim 13 anys i anem al col•legi Sil. Fem el treball sobre el llibre "Crispetes per la Norma Schweizer" de Pere Pons i Clar. +\nA.P.M.P + Som un grup escolar format per 5 persones; vivim a Lleida i estudiem a 3r de l' ESO al col·legi Lestonnac l'Ensenyança. +\nA2pml + Hola, viquilletres! Som cinc noies de 4t A d'ESO que formem el grup A2pml. Farem activitats sobre la Plaça del diamant, però encara no sabem què farem... De moment, la nostra presentació. Esperem que us agradi. +\nAAA030517 + Hola, som l'Alex l'Alba i l'Albert, alumnes de 2n a l'INS Doctor Puigvert. Tenim moltes ganes de fer el nostre booktrailer i de guanyar l'edició de booktrailers. +\nAE + Hola som dos nois del Ies Carles Vallbona que els hi agrada fer esport. Ens ho volem passar bé al mateix temps que aprendre. +\nAGAtxu + Som un grup d'estudiants de setze anys de l'institut Illa de Rodes, de Roses. Estem cursant primer de Batxillerat. Ens agrada molt la matèria de català i estem molt motivats per dur a terme les activitats que es proposaran en aquest portal web apostoflant. +\nALADE2 + Som 4 al·lotes del centre Pasqual Calbó i Caldés (Ana, Àfrica, Araceli i Lara), ens hem fet un Viquilletra per realitzar un treball sobre el llibre: ''Mecanoscrit del segon origen''. Esperem que treballar amb Viquilletra sigui diferent i divertit i també poder veure com treballen les persones dels altres centres que no són de Menorca. +\nALMIGHT + Som un grup d'estudiants que volem participa al Viquilletra +\nALPAMAJU + Som la Marta López, la Paula Sànchez, la Júlia Boix i l'Aleix Martín, estem fent 3r d'ESO a l'IES Montsoriu d'Arbúcies, la nostra idea és realitzar un Booktrailer sobre el llibre "Una mare d'ultratomba" +\nAMA + Hola, som estudiants dels IES Carles Vallbona, ens diem Adrià Lloreda, Adrià López i Marc Perulero. Estem estudiant quart d'ESO i treballarem el llibre anomenat Antologia poètica Miquel Martí i Pol A cura d'Àlex Broch. +\nAMC + Som unes alumnes de l'institut la Sedeta. +\nATI + http://prezi.com/biwxrfwcukbf/?utm_campaign=share&utm_medium=copy +\nATM'S GAH + Bon dia, matí, nit o tarda. Som els ATM'S GAH. Aquest grup està format per 3 alumnes de l'institut Fonts del Glorieta: l'Albert, el Marc i en Roger. Hem creat aquest grup per explicar el llibre que hem llegit el primer trimestre Juls JUliette. +\nAaylmino + Hola, Som el grup de l'Aaylmino i som el Àaron, la Mireia, el Noah i la Ylenia, I venim de l'institut SIParets2. PD: Com alguns del meu grup son uns sosos, no sel's hi ha acudit cap nom més cutre. (Yo soc el noah i m'hi vaig negar) +\nAdaNúria + Som dues alumnes de primer de batxillerat. L'Ada i la Núria. L'Ada fa la modalitat de l'artístic i la Núria el social. Hem triat la novel·la de "Germà de gel" de l'Alicia Kopf. Hem triat aquesta novel·la perquè creiem que serà interessant i entretinguda. +\nObtingut de «https://www.viquilletra.cat/index.php?title=Propietat:Presentació&oldid=6124#SMWResults»\nDarrera modificació de la pàgina: 20 gen 2012 a les 11:29.


Flamenc a raig | Barcelona Cultura\nSocis d’El Dorado, gratuït\nFlamenc a raig\nEl Centre Cívic Sandaru acull un programa trimestral de música i dansa impulsat per la Societat Flamenca El Dorado.\nAquest trimestre, el Centre Cívic Sandaru s’omplirà de música i dansa flamenca. El cicle Dorado presenta portarà a escena artistes com Morenito Hijo, María Moreno o Pablo Martín Caminero.\nPer anar obrint boca, el 27 de gener l’antropòleg Rafael Cáceres pronunciarà la conferència Història cultural del flamenco. El barbero y la guitarra en què analitzarà les vinculacions d’aquest art a certs oficis –com el de barber–, formes de vida, tipus socials i subcultures populars. Cáceres posarà en relleu la continuïtat del món dels jaques i rufians de l’hampa andalús del segle XVII –amb mescladissa de moriscos, negres i gitanos–, el majismo dieciochesco i l’estètica flamenca que quallarà en el XIX. La xerrada també parlarà dels gèneres de ball i música anteriors al flamenc, de la interrelació d’elements populars i cultes com l'òpera, i de la pèrdua de centralitat del ball en detriment del cante. L'entrada és gratuïta i oberta a tothom.\nEl 10 de febrer hi actuaran les cantaoras Anna Colom i Ana Brenes i la guitarrista Isabelle Laudenbach. Colom va acompanyar Rosalía a la gira d’El mal querer i té el seu propi espectacle, Cayana. Brenes també prepara un projecte personal, Camino, amb el guitarrista Toni Abellán. La cantaora va ser nomenada Flamenca de l’any el 2019 i va ser becada el 2020 per la fundació Christina Heeren de Sevilla. Per la seva part, Laudenbach acaba de presentar el seu segon treball amb Isabel Vinardell, Dïeresis, i segueix col·laborant amb Maria Rodés.\nEl 24 de febrer, recolliran el testimoni Morenito Hijo (cante) i José del Tomate (guitarra). El primer és fill de Morenito de Illora i nét de Juan Montoya. Després de passar pel Tablao Flamenco Cordobés de Barcelona, acompanya als balladors David Morales i El Pipa. José del Tomate és fill de Tomatito i besnet de Miguel Fernández Cortés. El 2018 va publicar Plaza Vieja, on es reconeix la influència del seu oncle el Niño Miguel, de Sabicas i de Paco de Lucía.\nEl cicle s’allargarà durant el mes de març amb les actuacions del guitarrista barceloní José Luis Montón (el dia 3); de la bailaora gaditana María Moreno, el guitarrista Juan Requena i el percussionista Manu Masaedo (el dia 22), i del contrabaixista basc Pablo Martín Caminero, el pianista Moisés P. Sánchez i el percussionista Paquito González (el dia 31). El trio hi presentarà el disc Al Toque, una selecció de nou grans obres escrites per a guitarra flamenca.\n'Ciutat Flamenco': més que un festival\nActuacions de grans artistes del gènere formen part del programa de l'edició número 29 de la cita, que...


Notícia: Blanes celebra el Correllengua 2012.\nBlanes celebra el Correllengua 2012.\nNoticia publicada a la web el 11/07/2012 09:47:40 AM\nOrganitzat per Acció Cultural Es Viver, hi ha hagut activitats per a la mainada, una cercavila reivindicativa i la lectura d’un manifest elaborat per Màrius Serra.\nUn dels actes més destacats que, com és habitual, s’ha inclòs a la celebració del Correllengua 2012 que es va fer a Blanes dissabte passat va ser la cercavila reivindicativa que va recórrer diversos carrers del centre del municipi. En l’àmbit dels Països Catalans, aquest moviment festiu vol demostrar la vitalitat del català i fomentar-ne el seu ús.\nSota el lema Un poble, una llengua, la cercavila va sortir des de la cruïlla del carrer Ample amb la plaça de la Gent Gran -o, si ho prefereixen, la plaça d’Espanya-, va seguir pels carrers de Raval i Muralla i des d’allà va tombar al passeig de Dintre, per on va continuar fins arribar al punt de partida. Organitzat per Acció Cultural Es Viver, enguany el Correllengua potser ha estat més intens que mai, donats els darrers esdeveniments que s’estan produint al país.\nLa jornada del Correllengua 2012 es va encetar a primera hora de la tarda, amb un altre dels ingredients que mai no falten en aquest esdeveniment. Es tractava de participar en diversos jocs que estaven a l’abast de la mainada i els seus acompanyants perquè passessin una estona entretinguda, mentre no començava la cercavila. D’altra banda, la canalla també va ser la protagonista de la xocolatada que es va oferir en acabada la cercavila.\nEl Correllengua es presentava sota el lema genèric de Llengua, Cultura i Llibertat i un altre dels moments culminants va ser la lectura del manifest de la CAL, la Coordinadora d’Associacions per la Llengua Catalana. El manifest, elaborat per Màrius Serra, va ser llegit per Joan Bertrana, de la Colla Gegantera, i Marc Coll, de l’Esbart Dansaire Joaquim Ruyra.\nAquest any la celebració del Correllengua s’ha viscut a Blanes potser amb més intensitat que mai, tal i com ho evidencia la major presència d’estelades i senyeres que encara hi ha penjades a molts balcons i finestres d’ençà de la celebració de l’11 de setembre.\nPer tancar la celebració del Correllengua, hi va haver un ball de plaça amb les entitats participants: l’Esbart Dansaire Joaquim Ruyra, la Colla Gegantera de Blanes i la Colla Sardanista Sa Palomera.\nEl Correllengua recorrerà diferents comarques dels Països Catalans realitzant diverses accions festives fins culminar el 10 de novembre amb una acció conjunta que es farà a Figueres i Perpinyà. El seu inici es va fer el 30 de juny, amb l’acte inaugural que es va fer a Ripoll, una vila i una comarca molt vinculades a la figura homenatjada enguany al Correllengua.\nCada any aquest moviment festiu i reivindicatiu es dedica a un personatge i aquesta edició s’ha volgut retre homenatge a Lluís Maria Xirinacs en commemoració del cinquè aniversari de la seva mort. Xirinacs es considera un exemple de fidelitat envers el país, la seva gent i la seva llengua, perquè durant tota la seva vida va lluitar, des de la paraula i la no violència, per assolir les llibertats del poble català i per la seva dignitat.\nData de realització: 11/07/2012 | Data de la darrera actualització: 11/07/2012