20 anys del menjador social “El Pa de Sant Oleguer”\nAquesta iniciativa de la parròquia de Santa Maria Reina assisteix actualment prop de 200 persones gràcies a la cooperació i el treball en equip\nFotografies: Borràs Camps\nAquest cap de setmana el Cardenal arquebisbe de Barcelona Joan Josep Omella va presidir la celebració amb motiu del XX Aniversari del menjador social “El Pa de Sant Oleguer” a la Parròquia de Santa Maria Reina. L’acte va tenir lloc el Diumenge III de Quaresma. Entre els principals concelebrants, hi havia el rector de la parròquia, Mons. Jaume González Agapito, principal impulsor de la iniciativa.\nEl temple va quedar ple. Gent asseguda als bancs, a les escales, de peu al fons i al lateral de la nau. Acudien per donar les gràcies a Déu, per aquest servei que la parròquia va iniciar fa vint anys.\nLa iniciativa va començar un 1 d’octubre de 1997. El rector va acollir els pobres a casa, des d’on es van cuinar i servir els primers àpats. Uns mesos després, el menjador obria les seves primeres instal·lacions, amb l’ajut dels feligresos i voluntaris.\n“Des d’aquests inicis – explica l’impulsor del menjador i el rector, Mons. Jaume González Agápito – la resposta dels col·laboradors, dels amics, dels simpatitzants i dels mateixos necessitats ha estat estupenda, pel nombre, pel tarannà de la col·laboració i per l’ambient que s’ha creat“.\nAl llarg d’aquests 20 anys de recorregut, el menjador ha anat evolucionant. Tot i trobar-se amb dificultats, com l’incendi que va patir el juliol del 2006, el qual va afectar totes les instal·lacions, l’empenta parroquial l’ha tirat endavant. Després de l’incident, el servei va reobrir més gran i més bonic. Des de llavors el projecte ha continuat creixent adaptant-se a les necessitats socials. La cooperació i el servei del voluntariat fa que cada dia sigui possible que els més necessitats d’aquest arxiprestat (Sarrià-Sant Gervasi, Vall Hebrón i Gràcia) puguin tenir un plat a taula amb condicions.\nCooperació i organització\nAvui dia, segons explica el director del menjador social, Paco Luque, s’acull entre 150 o 200 comensals diaris. “Tots els que assisteixen al menjador són rebuts personalment i amb un gran somriure pels voluntaris que col·laboren amb la iniciativa”, explica el Paco. Aquest assegura que “si s’ha arribat fins on estem ara, és gràcies a l’Esperit Sant”. “Tenim entre 8 i 10 voluntaris diaris que ens permeten obrir el servei d’àpats cada dia de la setmana, menjars que es cuinen i es serveixen al moment”, afegeix.\nEl cardenal Omella va agrair la tasca que durant els vint anys han dut a terme els voluntaris i responsables del menjador. “Una acció encaminada a testimoniar el missatge de Jesús. A donar exemple d’allò que demana l’Evangeli. Això és sortir a les perifèries i l’ajut als més necessitats”.\nOmella va destacar que de vegades l’acció del voluntariat pot semblar desapercebuda al dia a dia, però els fruits que dóna i el resultat de cooperació no.\nVa aprofundir en la figura de Sant Oleguer (s. XII), un dels primers bisbes de la diòcesi, fill de Barcelona, el cos del qual reposa a la Catedral. Una persona pietosa i humil, que va destacar pel seu arrelament al poble i als estaments eclesiàstic.\nDesprés de la celebració el cardenal va saludar les responsables i a una gran part de la feligresia de tu a tu. Tot seguit, tots van continuar la celebració amb un àpat de germanor al mateix menjador social del Pa de Sant Oleguer, on es va dibuixar ambient d’alegria, fraternitat i orgull per aquests anys viscuts i pels que vindran.


Ateneu Cultural – alforja.cat\nL’Ateneu Cultural Josep Taverna\nÉs una de les més importants entitats culturals del nostre poble, El 25 de setembre de 1991 apareix com a data en la seva Acta fundacional i signatura d’estatuts. El seu primer president va ser Miquel Salvadó Jassans. Aquesta entitat és l’hereva de la ja extinta societat Amics d’Alforja de la que en conserva la mateixa seu social que des del començament ha sigut; cal Senyor Sebastià (molt més antigament cal Tost) la casa de la plaça de Dalt número 10, reconeixible per les antigues arcades del seu porxo medieval.\nActualment està conformat per persones físiques i grups o “seccions singularitzades com: Societat Gastronòmica Ramon de Gana i Got (els Ganagòtics), el Centre d’Estudis Alforgenc Ramon de Ganagot o el grup de puntaires Teresa Pallissa. A més a més, com una categoria diferent cal mencionar un seguit d’”entitats adherides” com és el cas d’Els Passerells, Els Excursionistes, els Diables d’Alforja, els quals a més a més d’existir sota el paraigua de la institució es desenvolupen amb total independència.\nCom una de les seves activitats més significatives podem destacar les jornades culturals entorn la diada de Sant Jordi on a més a més de la venda de llibres s’organitza un Certamen Literari i d’Assaig de la Vila d’Alforja (un dels més antics de Catalunya, que va iniciar Josep Fusté pels joves a qui els hi donava classes de català desinteressadament) en les seves modalitats, poesía i assaig…\nAlgunes altres de les seves activitats més importants són l’estiu Garbí, aquest té lloc durant tot l’estiu i inclou diverses propostes com cursets, sessions de cinema i debat, i on destaca l’Àgora de les Arts la qual reuneix durant uns dies als artistes plàstics locals i alguns forans a l’Arcada de l’Ateneu i fa la seva cloenda amb una exposició dels treballs. Una altra exposició anual és la d’artistes locals que se celebra cada Festa Major i porta el nom del nostre artista més internacional l’escultor Josep Salvador Jassans.


Oltra: ‘La Comunitat Valenciana afavoreix un acord de mínims per a la distribució del 0,7% de l’IRPF a les entitats del tercer sector’ – Noticies en Valencià de València Castelló i Alacant\n26 abril, 2017 vlcseo 194 Views 0 Comments\nLa vicepresidenta i consellera d’Igualtat i Polítiques Inclusives, Mónica Oltra, ha destacat que des de la Comunitat Valenciana s’ha afavorit un acord de mínims que permeta complir la sentència del Tribunal Constitucional sobre els programes del 0,7 per cent de l’IRPF destinats a acció social, i que estableix que el repartiment d’aquests fons és competència de les autonomies.\nOltra ha participat en el Consell Territorial de Serveis Socials i del Sistema per a l’Autonomia i l’Atenció a la Dependència, on el representant del Govern central havia portat una proposta única de reial decret per a regular aquesta qüestió, i que segons el parer de la vicepresidenta mancava de concreció i que no garantia la “seguretat jurídica” de les entitats del tercer sector.\nDesprés d’afirmar que els representants de les diferents autonomies s’han sentit “insultats” a l’inici de la reunió pel text presentat pel Ministeri de Sanitat, Serveis Socials i Igualtat, ha explicat que s’ha treballat per arribar a un “acord de mínims” que permeta començar a treballar i aconseguir una proposta més concreta en el mes de maig.\nLa vicepresidenta del Govern valencià, que ha llegit l’acord manuscrit que ella mateixa i el secretari d’Estat de Serveis Socials i Igualtat, Mario Garcés, han redactat en el *trascurso de la reunió, ha incidit que aquest és un “acord de mínims”, pel qual s’estableix que, en compliment de la sentència del Tribunal Constitucional, el model de gestió del 0,7 per cent de l’IRPF serà un model mixt, amb l’Estat i les comunitats autònomes.\nLa concreció d’aquest model, ha explicat, s’elaborarà en la comissió delegada que es convocarà en un màxim de 8 dies i al maig es reunirà de nou el consell territorial per a aprovar el text normatiu que la comissió delegada haja elaborat, i finalment es crearà un grup de treball per a perfilar el model a partir de l’any 18, que tindrà un caràcter “més definitiu”.\nOltra ha assenyalat que la reunió d’aquest dimecres, a més d’afavorir un acord que permeta el compliment d’una sentència judicial, també ha servit perquè el Govern d’Espanya haja après “una gran lliçó, i és que, en democràcia, més val un acord unànime de mínims, que una votació amb la majoria de les comunitats autònomes en contra”.\nAquest principi, ha indicat, és encara més important si es té en compte que les autonomies tenen “competència exclusiva en serveis socials” i que hi ha una sentència judicial que estableix que per aqueix motiu la gestió de l’IRPF destinat a entitats del tercer sector també és tasca de les comunitats, i ha afegit que el Govern no pot oblidar que aquestes també “són Estat”.\nLa vicepresidenta ha incidit que la proposta de reial decret que han presentat des del Ministeri mancava de concreció i no s’havia consensuat prèviament amb les comunitats autònomes, i ha acusat al Govern de voler imposar “a sang i foc un model” que mancava d’acord.\n“Crec que és una lliçó important la que ha après avui el Govern d’Espanya, i és que en un escenari polièdric, de diferents governs i sensibilitats convé arribar a acords i no imposar un criteri des de la centralitat”, ha manifestat i ha celebrat que finalment s’haja aconseguit que triomfara “el diàleg, i que s’aprenga que les coses ja no funcionen imposant a la resta un criteri únic”.\nOltra ha advertit que en les comissions que es van a constituir per a treballar en l’elaboració d’un model mixt de gestió, el Govern valencià, a través de la Conselleria d’Hisenda, estudiarà les xifres referents als diferents trams de l’IRPF, i no s’acceptarà “gens que faça de menys a les comunitats autònomes, perquè les competències socials en aquest àmbit són exclusives d’elles”.\n← El 22% dels automobilistes de la Comunitat reconeix haver comès delictes contra la seguretat vial\nVicente Gandia triomfa de costa a costa als Estats Units. →\nGrespania venç en la VII Regata Jubilata’s Cup 2017 del Club Nàutic Borriana\nEl 22% dels automobilistes de la Comunitat reconeix haver comès delictes contra la seguretat vial, tals com conduir sota la


Propòsit: Veure el Museu amb els ulls dels altres. A partir dels resultats, iniciar un diàleg intern per definir com el Museu voldria ser en el futur i què hauria de fer per arribar-hi. Una avaluació orientada a generar canvi.\nA l’inici del procés de planificació estratègica del Museu de Ciències Naturals de Barcelona es va realitzar un primer exercici d’avaluació per conèixer quina era la percepció i expectatives que tenien del Museu els seus grups d’interès. I per comprendre millor, alhora, com el Museu podria ser més rellevant i útil als reptes i necessitats d’aquests grups, amb la intenció de poder servir-los millor en el futur.\nPer recollir un ampli ventall de perspectives i d’opinions, es van entrevistar 61 persones: científics, conservacionistes, educadors, comunicadors científics, responsables de museus i de col·leccions d’història natural de Catalunya, de les societats científiques amb seu al Museu, museòlegs, museògrafs i gestors culturals, artistes, activistes i professionals diversos. Persones amb una bona comprensió del paper del Museu o que hi tenen un interès, bones coneixedores de l’entorn local i nacional, amb els seus reptes particulars i oportunitats.\nLes preguntes que es van formular als entrevistats van ser tres:\n-Quina és la teva percepció del Museu?\n-Quins diries que són els reptes principals que afronta?\n-Quines necessitats o reptes esteu afrontant vosaltres (organització, grup o sector), i com el Museu podria ser rellevant o útil en relació a aquests reptes?\nLa confidencialitat va permetre recollir opinions sinceres i franques. Els resultats van posar al descobert percepcions poc afalagadores en alguns aspectes importants, ajudant a identificar temes crítics i reptes claus, ajudant a perfilar allò que el Museu podria ser en un futur. També Es van recollir grans expectatives envers el Museu i també moltes oportunitats de col·laboració amb organitzacions i sectors per avançar objectius compartits.\nEls resultats van ser debatuts en el marc del procés de planificació estratègica. Les reflexions van produir una definició de com el Museu voldria ser percebut en el futur, i van esbossar el camí a recórrer per fer possible el canvi. El canvi cap a un Museu que esdevingui una part vital i indispensable de la societat catalana; un referent en el camp de les ciències naturals i en la vida cultural i científica del país; un equipament modern, obert, ben connectat, i compromès socialment.\nEls membres de l’Equip de treball del Pla estratègic, tots ells personal del Museu, van participar en la selecció de les persones i les organitzacions a entrevistar, en alguns casos també en la recollida d’opinions, i també en les reflexions i el diàleg sobre els resultats.\nAvaluació de la percepció externa del Museu de Ciències Naturals de Barcelona entre els seus grups d’interès.


Etiquetes per estalviar aigua | El Culturista\nEtiquetes per estalviar aigua\nSom molts els qui encara hem d’aprendre a fer un consum una mica més responsable de l’aigua. Sabem que no és un recurs infinit i que per desgràcia no arriba a tothom per igual. Hi ha moltes maneres d’estalviar aigua i segur que podem utilitzar-la d’una manera més eficient i sostenible.\nVolem compartir amb vosaltres alguns trucs per estalviar aigua, ben fàcils i divertits:\n-No et banyis, dutxa’t! I fes-ho en el temps que escoltaries 3 cançons.\n-Quan et raspallis les dents tanca sempre l’aixeta i, per esbandir-te, tingues preparat un got ben bonic (pots decorar-lo tu) i ja veuràs que no et farà falta més aigua.\n-Quan plou, si tens balcó o terrasseta, treu les teves plantes a fora, segur que elles estaran molt contentes! I és que, a qui no li agrada jugar sota la pluja de tant en tant?\n-Fes un experiment matemàtic que et deixarà amb la boca ben oberta. Posa una galleda o un recipient sota l’aixeta i deixa-la oberta durant 1 minut. Després calcula quanta aigua surt per minut i fes els càlculs de quant trigues a rentar-te les mans, les dents, els plats, la dutxa… Pots calcular el teu consum per dia, el de la família, el del mes i, si t’hi animes, fins i tot l’anual! Al·lucinaràs segur! Ah! I l’aigua que recullis, guarda-la per regar les plantes o bé per fregar el terra: reaprofita-la!\nI ara només cal passar a l’acció i com més aviat millor, així que et proposem fer unes petites etiquetes que podràs penjar a les aixetes de casa per tal d’ajudar a fer memòria a petits i grans i així deixar de malgastar aigua de manera inconscient.\n-Gúbia o cúter\n-Pintura i pinzell\n-Goma d'esborrar o material per fer segells\n-Cartolina o cartró blanc (pots reciclar l'interior d'una caixa de pasta o de cereals, per exemple)\nFes un esbós de la gota i després dibuixa-la sobre la goma d’esborrar. Amb la gúbia o el cúter, treu tot el que sobri i fes el teu segell.\nEstampa unes quantes gotes sobre la cartolina, però deixant espai entre si per poder escriure després el missatge.\nAl voltant de l’estampat escriu un missatge curt i directe, que recordi que cal estalviar aigua. Després pots retalla-ho tot, en forma de gota, de rodona o la que més t’agradi.\nFolra-ho amb cinta adhesiva transparent per evitar que es faci malbé si hi cau una mica d’aigua i després posa-hi un cordill per penjar o bé enganxa-ho amb cinta directament sobre una rajola o al mirall del lavabo. Busca un lloc ben visible perquè ho vegis sempre que obris l’aixeta del lavabo, quan vagis al vàter, quan rentis els plats…\nPots fer un munt d’etiquetes i regalar-les als amics, avis, oncles… i fins i tot potser podries deixar-ne algunes a les aixetes de l’escola o a l’estiu posar-ne alguna a les dutxes de la piscina o de la platja. Pensa que hi ha molts llocs on, amb una mica d’esforç, es podria deixar de malgastar molta aigua. Amb l’ajuda de tothom, segur que aviat aconseguirem estalviar-ne un munt!


Dues recerques de la UAB sobre l'ELA i el Parkinson, presentades al 20è Simposi de La Marató - Universitat Autònoma de Barcelona - UAB Barcelona\nDues recerques de la UAB sobre l'ELA i el Parkinson, presentades al 20è Simposi de La Marató\nEls investigadors Xavier Navarro i Salvador Ventura, que lideren sengles estudis sobre l’Esclerosi Lateral Amiotròfica (ELA) i la malaltia de Parkinson, han partcipat al 20è Simposi de La Marató de TV3 i Catalunya Ràdio, que ha tingut lloc el 12 de juny a l’Institut d’Estudis Catalans.\nL’esdeveniment ha reunit 44 investigadors capdavanters en l’estudi de noves eines per al tractament i l’evolució de malalties neurodegeneratives que van rebre finançament de l’edició de 2013. Al llarg de la jornada s'han fet diverses sessions de treball i taules rodones en què s’hi han presentat les recerques realitzades. Entre aquestes, hi ha dues liderades per investigadors de la UAB:\nXavier Navarro Acebes, catedràtic del Departament de Biologia Cel·lular, de Fisiologia i d’Immunologia, ha presentat una nova teràpia gènica per al tractament de l’Esclerosi Lateral Amiotròfica (ELA) que augmenta la capacitat de supervivència de les motoneurones. El tractament consisteix a injectar un factor viral que estimula la producció d’una proteïna protectora, anomenada neuregulina, que alenteix la degeneració de les neurones i la pèrdua de les connexions amb els músculs. Amb una sola injecció es pot aconseguir que les cèl·lules continuïn augmentant aquesta producció durant anys, fet que es tradueix en una progressió més lenta de la malaltia en models experimentals.\nSalvador Ventura Zamora, investigador de l’Institut de Biotecnologia i Biomedicina (IBB) i del Departament de Bioquímica i de Biologia Molecular, ha parlat de la investigació que li ha permès identificar una molècula que atura i reverteix la neurodegeneració que provoca la malaltia de Parkinson. La molècula identificada interromp la formació de fibres amiloides d'alfa-sinucleïna, el procés que desencadena el Parkinson, i reverteix la neurodegeneració que se'n deriva, per la qual cosa pot tractar-se d’una candidat capdavanter per al tractament d’aquesta malaltia.\nLa trobada ha comptat també amb altres investigadors vinculats a la Universitat, com Alberto Lleó (Hospital de Santa Creu i Sant Pau-Institut de Recerca HSCiSP) i Mar Hernández-Guillamon (Institut de Recerca Hospital Universitari Vall d'Hebron), amb sengles recerques sobre la malaltia d’Alzheimer.


Optimisme però sense triomfalisme | Opinio | L'Econòmic\nOptimisme però sense triomfalisme Optimisme però sense triomfalisme Optimisme però sense triomfalisme Optimisme però sense triomfalisme + Optimisme però sense triomfalisme E-mail\nOptimisme però sense triomfalisme\nOptimisme però sense triomfalisme Optimisme però sense triomfalisme Optimisme però sense triomfalisme Optimisme però sense triomfalisme Optimisme però sense triomfalisme E-mail\nAcabada la reconversió del sector financer, és d'esperar una millora del crèdit en el sector privat; la debilitació de l'euro davant el dòlar afavoreix les exportacions; la baixa inflació anima a aplicar polítiques d'estímul a la UE; l'abaratiment del petroli redueix els costos de les empreses i deixa més diners en mans dels consumidors, en un any en què el consum comença a refer-se i estira de l'economia més que el sector exterior. Tots aquests factors fan que els pronòstics dels analistes per l'any 2015 donin per bona la previsió de creixement del PIB del 2,2% feta pel govern català i trobin curta la del 2% que per al conjunt de l'Estat fa el govern espanyol. Una situació insòlita, perquè és tradició que la realitat constati que les previsions del pressupost eren massa optimistes.\nL'optimisme dels analistes els porta a minimitzar l'efecte negatiu que pot tenir la dèbil situació econòmica a mercats com ara França, Itàlia i Alemanya. I Rússia, on la caiguda del ruble accentuarà la disminució del turisme que aquest estiu s'ha notat a Catalunya. L'abaratiment del petroli és un senyal que fa baixar la demanda a les economies emergents, i això pot afectar les empreses exportadores.\nL'escenari és més optimista que fa un any, però les dades macroeconòmiques no han de fer oblidar que hi ha una gran bossa d'atur i que els mateixos analistes tenen clar que és molt difícil que abans de deu anys es recuperin els nivells d'ocupació que hi havia quan la crisi va esclatar. Que govern, patronal i sindicats hagin acordat la recuperació dels ajuts als aturats que fa un any que no reben cap prestació és el senyal més clar que no hi ha lloc per als missatges triomfalistes.\nConseqüències de la baixada del cru\nÉs una evidència que la globalització comporta contagi, en positiu o en negatiu, de molts sectors econòmics als mercats internacionals. Un d'aquests exemples es pot observar en la caiguda del preu del petroli, que comporta moltes conseqüències per als estats -recaptació de menys impostos-, les empreses -menys costos energètics- i també per a les persones -amb preus més baixos de la benzina i el gasoil–. Per això, parlar de la caiguda de preus del cru equival a un trastocament en cadena per a moltes corporacions i empreses. Un dels primers efectes és que els últims dies es pot adquirir un litre de carburant per a camions per sota de l'euro, i la benzina, entorn d'1,10 euros. Això comporta un relaxament per a molts conductors, als quals els serà més fàcil decidir si el cap de setmana agafen el cotxe sense filar tan prim en la despesa. També és cert que, si hi ha més famílies que van de viatge, el sector turisme s'accelera. Una altra conseqüència de la baixada de l'or negre és que moltes indústries es veuran afavorides per una disminució dels costos energètics per produir els seus productes. Aquesta mesura ja és molt ben rebuda per al teixit empresarial del país, ja que aquests costos, sobretot els elèctrics, s'han disparat els últims mesos. Però com que amb la globalització tot va lligat, el baix preu del petroli malmet l'economia russa i fa caure el valor de la seva moneda. I si Rússia es refreda, Alemanya hi pot perdre diners, perquè suporta un pessic del seu deute. I si el país de la Merkel s'entrebanca, l'exportació catalana cap a Europa també se'n ressentirà.\nL'econòmic 20-12-2014, Pàgina 14


L'Ajuntament de les Preses dona llenya a les famílies necessitades - Diari de Girona\nL'Ajuntament de les Preses dona llenya a les famílies necessitades\nHan realitzat una aclarida silvícola i una estassada del sotabosc a la muntanya de Xenacs\nL'Ajuntament de les Preses dona llenya a les famílies necessitades Diari de Girona\nVeïns de les Preses amb edat o necessitats podran recollir llenya gratuïta el pròxim dissabte, dia 7 de març, al polígon industrial. Fa pocs dies, l'Ajuntament de les Preses va comunicar als veïns que tenia llenya per repartir provinent dels treballs forestals fets a la forest de Múrria, també coneguda com la muntanya de Xenacs. Seixanta-quatre veïns van demanar llenya i no n'hi ha hagut per tothom.\nL'Ajuntament ha hagut d'escollir i ha escollit les famílies amb necessitat i la gent gran com a benificiaris del repartiment de llenya. Durant els darrers mesos, s'han anat realitzant treballs forestals a la muntanya de Xenacs. Han consistit en una aclarida silvícola de millora i una estassada del sotabosc en les zones pròximes al restaurant i a l'extrem nord del camí dels bous.\nA més a més d'aquests treballs de millora també s'està realitzant un aprofitament forestal de la pineda de pi roig. Motiu pel qual s'ha obert una pista de desembosc de la fusta.\nLa pista ha permès que també s'hagin pogut extreure les llenyes d'alzina i poder-la oferir als veïns del poble.\nL'objectiu dels treballs silvícoles és la millora de l'entorn forestal de l'àrea recreativa sobre la base de disminuir la quantitat de sotabosc present i reduir la competència entre els arbres. D'aquesta manera, han millorat l'estructura general del bosc i la vitalitat dels arbres que queden. Els han fet més resistents a les ventades, les nevades i els focs. Els treballs han tingut ajuts de la Generalitat.


La Assemblea General de Caixa Ontinyent aprova els comptes de 2018\nDinamitzar l'economia de la zona, serveis digitals i obra social centren les actuacions per a 2019.\nCaixa Ontinyent ha celebrat esta vesprada Assemblea General ordinària, amb assistència de 33 dels 46 membres que la conformen, és a dir, el 71,74% dels seus consellers generals.\nEls resultats mostren un benefici, abans de sanejaments i dotacions, de 10,0 milions d'euros, que queda en 8,4 milions d'euros després de les provisions pertinents. Després del pagament d'impostos, als quals es destina 1,9 milions d'euros, el benefici net se situa en 6,5 milions d'euros, un 5,40% superior al del 2017.\nLa distribució dels beneficis eleva el nivell de capitalització de l'entitat (en destinar-se 5,3 milions d'euros a reserves) i potència les accions de la seua obra social (a les quals es destinen 1,2 milions d'euros).\nLa morositat baixa al 5,96% amb una cobertura de 98,17%, i el capital CET1 se situa en el 16,42%, molt per damunt del mínim exigit pel Banc d'Espanya.\nEntre les línies d'actuació per a 2019, es pretén continuar impulsant l'activitat econòmica de les comarques centrals valencianes possibilitant un finançament adequat que permeta a les empreses i famílies complir els seus projectes i millorar el seu benestar.\nAixí, en 2018 els préstecs, crèdits, descompte comercial i finançament d'importacions i d'exportacions han suposat més de 874.000 operacions per import de 1.755 milions d'euros.\nUn dels objectius per a l'exercici 2018 era ampliar els canals de relació amb el client, mantenint al mateix temps el tracte directe a través de les oficines. En eixe sentit, s'han ampliat les prestacions automatitzades en les pròpies oficines, s'ha impulsat l'oficina digital, s'ha renovat la banca electrònica, s'ha posat en marxa un nou portal de valors, s'han activat les transferències immediates i s'ha reforçat la seguretat en les transaccions.\n2019 s'ha estrenat amb una nova APP per a clients i l'ampliació de mitjans de pagament digitals amb la incorporació d'Apple Pay, a més de la previsible incorporació a l'estiu de nous productes similars.\nEls resultats de 2018, juntament amb altres romanents, recuperacions i ingressos permeten un pressupost d'obra social, per al 2019, de 1,8 milions d'euros.\nEnguany es donarà preferència a la recentment constituïda Fundació Caixa Ontinyent, amb dos objectius bàsics: augmentar l'abast del programa d'educació financera i recuperar les activitats del Mont de Pietat.\n- Es mantindran els programes establerts: centres implantats, programa de publicacions, col·laboració amb els col·lectius, presència als Campus i gestió de les fundacions participades.\n- Es reestructurarà la Responsabilitat Social Corporativa, amb la col·laboració de la Universitat de València, per a adaptar a les circumstancials actuals el compromís de l'entitat amb els drets humans i amb el medi ambient, així com amb el seu personal, clients, proveïdors, administració pública, col·lectius i societat en general.\nMarxa de l'exercici 2019\nEl President de l'entitat, Antonio Carbonell, també ha comentat la situació del sector financer i els canvis que ha d'assumir per la nova legislació, l'adaptació del govern corporatiu i de l'atenció al client, i la irrupció de nous agents tecnològics.\nQuant al balanç de gestió, a 31-05-2019 el benefici net se situa en 3,4 milions d'euros, amb increment del 17,83% sobre el mateix període de l'any anterior.


S’inicia la renovació d’enllumenat al Puig Rom — Ajuntament de Roses\nS’inicia la renovació d’enllumenat al Puig Rom\nS’inicia la renovació d’enllumenat al Puig Rom S'han iniciat les obres de renovació de la xarxa d’enllumenat públic de l’àrea del Puig Rom. Es tracta de la primera fase d’un ampli projecte que preveu l’adequació de la xarxa a la totalitat de la urbanització, atès l’estat de precarietat en què es trobava aquest servei. http://www.roses.cat/noticies/historic/sainicia-la-renovacia3-daenllumenat-al-puig-rom http://www.roses.cat/@@site-logo/escut.png\nS'han iniciat les obres de renovació de la xarxa d’enllumenat públic de l’àrea del Puig Rom. Es tracta de la primera fase d’un ampli projecte que preveu l’adequació de la xarxa a la totalitat de la urbanització, atès l’estat de precarietat en què es trobava aquest servei.\nInici obres enllumenat Puig Rom\n21/11/2007 00:00 - Departament de Comunicació i Premsa\nEls primers espais que renovaran el seu enllumenat públic seran els carrers Cant dels Ocells, Tordera, Francesc Alegre, Llobregat, Foix, i una secció de la Pujada al Puig Rom (fins al Carrer Marià Aguiló). Aquesta primera fase d’obres que ja ha començat té assignat un import de 154.000 euros, i un termini d’execució d’un mes.\nLa renovació total de la urbanització, pressupostada en 1,7 milions d’euros, comprendrà la instal·lació de prop de 700 nous punts de llum (100 d’ells en aquesta primera fase), així com la renovació dels quadres de comandament i instal·lacions necessàries. El projecte té en compte l’adopció de criteris d’optimització que permetran l’estalvi d’energia i l’eliminació de la contaminació lumínica.\nFins ara, el sistema d’enllumenat presentava al Puig Rom unes instal·lacions deficitàries, amb fanals obsolets i de molt diversa tipologia, ja que durant anys la promotora propietària de la urbanització no havia realitzat cap millora ni manteniment dels serveis. Amb les noves actuacions impulsades per l’Ajuntament, es posarà punt i final a aquest estat de precarietat, i es donarà resposta a una de les peticions històriques dels veïns de la zona.


Cursos de nivell C2 (superior) a Osona\n· Aprofundir en l'estudi de la llengua escrita i oral per tal que l'aprenent sigui capaç de desenvolupar-se satisfactòriament en qualsevol situació comunicativa referida a tots els àmbits (personal, públic, acadèmic i professional), especialment les que requereixen un ús de formalitat elevada de la llengua.\n· Conèixer la disposició de la informació i les característiques dels diversos tipus de textos, especialment els d'àmbit acadèmic, científic i professional (descriptius, argumentatius, explicatius i narratius).\n· Reflexionar sobre el procés en la producció de textos escrits i orals.\n· Conèixer i desenvolupar les propietats del text: adequació, coherència, cohesió i estil.\n· Produir textos escrits i orals de formalitat elevada propis del món acadèmic i professional (ressenya, resum, abstractes, text de presentació, articles d'opinió argumentatius).\nL'assoliment d'aquest nivell equival al Certificat de nivell superior de català de la Direcció General de Política Lingüística, que es correspon amb les competències lingüístiques del nivell C2 del MECR (Marc europeu comú de referència).\nINICI CURSOS: 27 de setembre i 1 d'octubre\nMATRÍCULES: del 3 al 28 de setembre de 2018. Horari: de dilluns a divendres de 9 a 14 h. Dilluns tarda de 17 a 19 h\nTel. 93 850 66 22\nNivell Horari del curs Preu Lloc on es fa\nde les 18.00 a les 20.00 h\n(de setembre 2018 a abril 2019)\nEspai de formació de la Biblioteca\nC/ del Pont, 16-18. 2n pis\nMATRÍCULES: del 12 al 24 de setembre de 2018. de dilluns a divendres de 9.30 a 13.30 h i també, a partir del 17 de setembre, tardes de dilluns a dijous de 16.30 a 19.30 h\nC2 a distància\nde setembre 2018 a abril de 2019 242,82 €


Un Baxi sòlid i intens en defensa trenca la imbatibilitat del líder del grup (80-75) - Regió7\nUn Baxi sòlid i intens en defensa trenca la imbatibilitat del líder del grup (80-75)\nEls manresans es basen en els punts de Toolson i Ferrari i el control sobre el rival per sumar el tercer triomf a Europa\n06·11·19 | 18:30\nBaxi Manresa - Türk Telekom\nEl Baxi Manresa ha aconseguit la tercera victòria com a local de la Lliga de Campions i ha trencat la imbatibilitat del Türk Telekom. Tot i que els otomans han dut la davantera durant tres quarts, la defensa i els punts de Toolson i Ferrari han estat decisius.\nAvantatge turc i molta imprecisió (13-18, final del primer quart)\nMalgrat les errades inicials de Toolson en el tir i els bàsquets de Baygül, el Baxi ha aconseguit posar-se a davant després d'un triple del nord-americà i l'esforç en el rebot ofensiu de Vaulet. Ferrari intentava dominar la situació i ha aconseguit anotar dos tirs lliures i un triple per situar el 10-8, però el Türk Telekom ha trobat primer els centímetres de Fall i, sobretot, el canell de Safak Edge, que amb dos llançaments de tres consecutius ha posat un preocupant 13-18, a tres minuts per al primer descans. Els 180 segons han estat un recital d'imprecisions per part de totes dues bandes i el marcador ja no s'ha mogut més.\nEstira-i-arronsa amb iniciativa forastera (34-39, final del segon quart)\nEl segon quart ha començat millor per als locals, dos bàsquets de Báez, una esmaixada de Magarity i una entrada de Davis han obligat el tècnic otomà a demanar temps mort (21-20). Però el Türk Telekom ha trobat un altre tirador, aquest cop Turen, qui amb dos triples ha capgirat la situació (23-28). Tot i un triple de Toolson, l'encert de Campbell ha fet agafar més avantatge el Türk Telekom (28-35). Magarity i Ferrari, aquest en una gran safata, han posat el 32-35, però els turcs han trobat Fall i dos tirs lliures per arribar guanyant de quatre a la mitja part (34-39).\nRemuntada amb defensa, Jou i Toolson (55-54, final del tercer quart)\nL'inici del tercer quart ha tingut un gran protagonista, un Guilem Jou que ha anotat dos triples, el segon amb addicional, per posar el 42-43. El Baxi havia de seguir lluitant amb el joc del gegant Fall a la pintura i amb les errades de Davis en atac. Tot i que l'equip d'Ankara s'ha escapat (42-48), Ferrari ha tornat a posar el llaç amb un triple (45-48) abans d'una antiesportiva de Davis. La gran defensa de Sima sobre Fall i un bon bàsquet del reaparegut pivot gironí han igualat el partit a 49 punts a 3.14 per al final. Eren els millors minuts dels manresans. Toolson eixamplava el resultat fins al 55-51, màxim avantatge, amb un triple, però Baygül deixava la diferència en un sol punt (55-54).\nToolson impulsa i Ferrari controla (80-75, final)\nEl bon moment del Baxi s'ha mantingut a l'inici del darrer període. Entre Báez i Magarity han obligat, de nou, al tècnic turc, Bürak Goren,a demanar temps mort amb 64-58. Els turcs no trobaven la manera de trencar la defensa local i Ferrari donava el màxim avantatge (67-60) amb un triple. Hunter reduïa la diferència amb un altre tir de tres amb falta d'atac per obrir la cama (67-63) i Davis no completava un 2+1 a 4.52 (69-63).\nEl Türk Telekom tornava a buscar Fall a dins i, aquest fet, acompanyat d'un triple i de tres tirs lliures de Hunter atorgava de nou avantatge als visitants (69-71). En els minuts posteriors s'han encongit els canells, però Ferrari ha trobat dos tirs lliures i ha tornat a avançar el Baxi (73-71). Fall ha empatat amb un bàsquet, però ha errat l'addicional. Tot seguit, Ferrari ha eliminat Campbell i ha situat el 75-73 igualat per Baygül (75-75, a 1.12). Ha estat quan ha arribat un triple de Toolson (78-75) i una falta en atac de Baygül sobre Sakho. A més, una falta de Safak ha donat dos tirs lliures a Ferrari (80-75). En el tram final, Hunter ha pogut reduir distàncies amb un triple i, després, amb un contraatac, però ha fallat i Davis i Ferrari ja s'han quedat la pilota fins al final del partit.


Puzzle d'un ornament de Nadal\nEn aquest joc, vostè ha de fer el puzle d\_'un ornament de Nadal. Per a això, vostè, feu clic al botó esquerre del ratolí per seleccionar la peça i moure el ratolí per moure la peça. Quan ajust dues peces, l\_'ajust serà automàtic.\nRegals de pare noel\n5 de 10 - 420 vots\nPer Nadal heu d'utilitzar les tecles de direcció per la seva captura de tots els diferents regals i posar-los en el trineu. El que presenta més captures i posar en el trineu, més punts obtindràs. Competir per una puntuació elevada en aquest ... [Llegir més]\nCanó de pare noel\n4 de 10 - 268 vots\nAquesta vegada ets Pare Noel i has de repartir els regals que han demanat els nens, els óssos de peluix, nines i molt més. Vostè serà seleccionar el regal adequat, i llançar amb el llançador, ja sigui apuntant a la casa que vostè està de ... [Llegir més]\nBatalla pels regals\n6 de 10 - 650 vots\nSanta Claus s'ha gairebé acabat viatge, però quan veu les seves notes, que ell considera que hi ha un lloc que ha d'anar, un orfenat anomenat "SELA Coria". El problema és que, ell es va oblidar d'aquest lloc (beure massa ahir a la nit), i ell ... [Llegir més]\nLaberint de pare noel\n5 de 10 - 286 vots\nVostè és el Pare Noel i que està en el seu taller amb les dones, a través del seu enginy haurà de reunir tots els regals, que, com per art de màgia, s'han cobrat vides i passar pel laberint del taller de Santa Claus. La seva missió és re ... [Llegir més]\n5 de 10 - 78 vots\nFlash Empires està de tornada i millor que mai. Defensar el taller de Santa amb el seu exèrcit d'elfs de la Santa per aturar el mal germà sequaços! He intentat utilitzar everyones suggeriments per fer d'aquest un millor, així que espero que ... [Llegir més]\n7 de 10 - 726 vots\nAlgú va intentar sabotejar nadal apagant la brillant estrella a la part superior de l'arbre de Nadal. Merlín ha d'engegar, l'ajuda! Per fer-ho, ha de saltar de branca en branca de l'arbre chrstmas fent gimnàstica esportiva. Vostè ha de calcu ... [Llegir més]\n6 de 10 - 388 vots\nCrear el seu propi paisatge de Nadal. Vostè pot posar els arbres, que la neu, una nina que surt a caminar, i crear un gran arbre de Nadal. Molt valent per als nens.\nL'atac dels brots\n6 de 10 - 326 vots\nUtilitzeu la vostra esquerra i dreta tecles de cursor per defensar el seu sopar de Nadal de la atacar les cols de Brussel les. Joc amb humor simple joc.\n5 de 10 - 1604 vots\nLes botigues estan obertes i tots els clients estan pressionant a través del seu camí per obtenir l'últim minut abans de nadal especials. Juegas com el duende de Santa i el seu treball és recollir els regals escampats per tot el centre comer ... [Llegir més]\n5 de 10 - 782 vots\nAjuda Santa lliurar el major nombre possible de regals seu trineu volant. Resultats es basen en el percentatge de lliurament i precisió. No deixeu que els nens avall ....


Infogrup by Xavier Verges - issuu\nwww.cag.esEl Grup Alimentari Guissona implanta una xarxa de desfibril·ladors\nautomàtics (DEA), situats a diferents centres de treball de l’empresainfogrup@bonarea.com4rt Trimestre 2011Revista trimestral dels recursos humans del Grup Alimentari GuissonaL’objectiu és poder intervenir ràpidament en el cas que una persona pateixi una aturada cardíaca\nA Catalunya, cada any perden la vida entre 3.000 i 4.000 persones\nper mort sobtada cardíaca, és a dir, després que el cor, per un problema elèctric, deixi de bombejar sang. Afecta persones de totes les\nedats i sexes i és imprevisible. L’única manera de salvar qui la pateix\nés intervenint, ràpidament, amb un desfibril·lador. Fins ara, però,\naquests aparells només estaven disponibles en espais molt concrets\ni el seu ús era molt restringit.\nAquests aparells, per la seva simplicitat i característiques, poden\nser utilitzats per personal no mèdic, però adequadament format per al seu ús, i permeten una primera actuació.\nEn aquest sentit, i amb l’objectiu de poder intervenir ràpidament, el Grup Alimentari Guissona ha ubicat desfibril·ladors en\ndiversos centres de treball per poder-los fer servir en cas d’urgència.\nAdjuntem quadre amb la ubicació dels desfibril·ladors (DEA)\ninstal·lats actualment a l’empresa:Núm. Desfib.\nLa Closa: Passadís nau 2 Elaborats\nLa Closa: Passadís Serveis darrere oficines\nSúper i Bufet Àrea Promocional\nCamp de pitch & putt - golf\nOficines Centrals / CaixaGuissona\nCaçadors de bolets a “la Closa”\nL’afició per la natura i la muntanya fa que un grup de companys de feina de diferents departaments es trobin els caps\nde setmana de tardor pels boscos de les nostres contrades.\nAquests “professionals” del bolet, cistella i ganivet en mà, cerquen amb passió aquests preuats fongs. Ceps, Rovellons, Llenegues, Fredolics, Camagrocs, Agulletes, etc. formen part de l’ampli ventall de bolets que cerquen aquests caçadors. Aquest any,\nperò, la collita no es preveu bona com anys enrere perquè per\naquestes dates ja tenien els cistells plens. Tanmateix, amb il·lusió\ncontinuaran exercint la seva gran passió encara que s’hagin de\nconformar amb un bon dinar.\nEn Joan Vall, en Ramon Ramon, en Bernat Loomans, en Jaume Prat i en Carles Seró (entre d’altres), són treballadors de\nl’Escorxador General Frigorífic i de RRHH que comparteixen\nafició. Sobretot no els pregunteu on van a buscar-los, ja que no\nse’n recorden mai...El model de desfibril·lador seleccionat pel Grup Alimentari Guissona és el ZOLL AED Plus. És\nun aparell automàtic i,\nper tant, d’ús ben senzill. Destaca per la seva\nràpida posada en marxa i compta amb una\nlocució que va explicant cadascun dels passos a\nseguir. Aquest DEA duu preconnectats els elèctrodes per tal que\nnomés calgui desenganxar-los i col·locar-los al tòrax de l’afectat/\nda. Aquests equips analitzen el ritme cardíac de la víctima i, tots\nsols, determinen si és convenient donar-li una descàrrega elèctrica\nper poder recuperar el ritme normal del cor i permetre que torni a\nbombar la sang. Mai no fan la descàrrega si no és necessària,\nés a dir, no hi ha possibilitat d’error.\nImportant saber que dins de cada armari metàl·lic on s’ha ubicat un DEA també hi ha el llistat actualitzat de personal format en el curs de “formació en suport vital bàsic i ús del desfibril·lador” i el seu telèfon de contacte per poder-lo localitzar\nràpidament.infogrup#7Grup Alimentari Guissona, una gran organització alimentària\nMés de 50 anys d’experiència en el sector i un creixement constantUna mica d’històriaDades d’interès i curiositats· El 1958 a Guissona un grup de pioners de l’avicultura i ramaderia de la Segarra es van unir formant una cooperativa\nque els proporcionés els serveis i matèries primeres necessàries\nper a les seves granges. Així va néixer la Cooperativa Agropecuària de Guissona.• 3.500 treballadors directes i 500 d’empreses subcontractades.· El 1964 s’inicia la comercialització d’ous, porcs i pollastres\n· El 1967 es posa en marxa l’escorxador d’aus.\n· El 1971 s’inicien les obres del complex carni “La Closa” que\nacaben el 1974 amb la posada en marxa de l’escorxador i\nsala d’especejament de porcs.\n· El 1975 s’inicia la producció d’elaborats carnis.\n· El 1986 es realitza l’ampliació de “la Closa” amb la nova\n· El 1994 s’inicia la producció i comercialització de PLS.\n· El 1995 vam obrir les primeres botigues Àrea de Guissona\nper vendre els nostres productes directament al consumidor.\n· El 1996 vam inaugurar el Centre Promocional, a Guissona,\nque conjumina el Bufet lliure i el supermercat.\n· El 1999 es constitueix la Corporació Alimentària Guissona\nS.A., societat mercantil a la qual la Cooperativa Agropecuària\nde Guissona va aportar les seves activitats productives i de comercialització.\n· El 2003 es produeix el canvi de nom de les botigues Àrea\nde Guissona que passen a anomenar-se “bonÀrea”.\n· El 2004 s’inicia l’obertura dels primers 4 supermercats\n“bonÀrea”. Actualment 125.\n· El 2010 s’inaugura el segon Centre promocional a Torrefarrera\ni entren en funcionament la planta d’envasat de llet i de congelats, pelegrí, magatzem dinàmic al tram nou del Complex\nAlimentari de “la Closa”.\n· En l’actualitat disposem de 400 botigues “bonÀrea”, distribuïdes entre Aragó, Castella la Manxa, Catalunya, Madrid, València, i Andorra, que venen el 80% de la nostra producció càrnia.• 200 camions frigorífics.\n• 400 botigues “bonÀrea”.\n• Més de 1.200 grangers i les seves famílies treballen per subministrar bestiar, aus i ous que comercialitzem a les botigues\n• Una canal de vedella pesa entre 240 i 300 kg.\n• Especegem 6.500 pollastres l’hora.\n• Un pollastre a l’ast necessita 1 h. de cocció. Un pernil assecat un any de curació i un ibèric dos.\n• Assecadors amb 2.000.000 de pernils en curació.\n• Produïm 18.000 mandonguilles l’hora.\n• Magatzem intel·ligent amb capacitat per a 24.000 palets, i\nsortida de 26.000 caixes l’hora (Pelegrí).\n• 180.000 m2 d’instal·lacions en el complex “la Closa” de Guissona.Escorxador de bestiar:\n(unitats/dia)• Porcs 5.500\n• Corders 500\n• Vedelles 150Escorxador d’aus:\n• Pollastres 100.000\n• Guatlles 30.000\n• Picantons 15.000\n• Galls dindi 6.000infogrupBreus\nVisita dels responsables\nL’equip directiu de Mercabarna\nens va visitar durant el passat juliol. La jornada va constar d’una\npetita reunió de treball conjunta amb diversos directius del\nGrup Alimentari Guissona, on\ns’intercanviaren parers i opinions.\nSeguidament es varen visitar algunes instal·lacions de La Closa,\nespecialment les ubicades a la\nnova ampliació (envasat de llet i\nsucs, sistema logístic, bodegues,\npernils, etc.).El pitch & putt bonÀrea “B” de Massoteres campió de\nCatalunya per equipsbonÀrea Telecom, servei d’internet\nper a usuaris domèstics i empresesEl segon equip de pitch & putt del club esportiu “bonÀrea” s’ha proclamat campió de Catalunya de la seva categoria, la 4ª divisió Sud.És un operador independent que competeix\namb solvència i agilitat en el complex mercat\nde les telecomunicacions.Aquesta categoria en la qual prenen part 17 equips, consta de sis proves que es juguen a diferents camps de Catalunya durant els mesos\nde febrer a juliol. L’equip de Massoteres n’ha guanyat dos, ha fet dos\nsegons llocs i dos tercers llocs. Amb aquests resultats ha aconseguit el\nprimer lloc i el dret de jugar el proper any a la tercera divisió.\nEl club també té un primer equip que juga a la 2ª divisió i que ha\nfinalitzat la competició a mitja taula. Molt meritòria ha estat també\nla participació dels equips sènior i femení en aquest campionat de\nCatalunya.Com a dada interessant, podem\ndestacar que durant el 2010 esServeis que oferim: Internet per a usuaris domèstics i empreses. Amb un ample de\nbanda de 0’5, 1, 3 i 6 Mb, amb preus molt\najustats i un servei de màxima qualitat.\nEls preus mensuals del servei són:\n0,5 Mb: 4,24€, 1 Mb: 8,47€, 3 Mb: 14,41€,\n6 Mb: 21,19€ (preus sense IVA).\nActualment comptem amb més de 100\nusuaris donats d’alta. Cobrim Guissona i no\ndescartem, més endavant, ampliar el servei a\npoblacions properes.24 convenis de pràctiques a l’estiu\nEnguany, durant el període d’estiu,\nl’empresa ha realitzat vint-i-quatre convenis de pràctiques amb\nestudiants del nostre entorn més\npròxim.Inscrits a la CMT (comissió mercat telecomunicacions) des de l’any 2010.van contractar set estudiants\nque anteriorment havien realitzat\nl’estada a la nostra empresa. Per\naixò creiem que aquest és un molt\nbon mitjà per tal de conèixer futurs\ntreballadors.Directius de la CAG donen suport als\nL’Associació Alba de Tàrrega, dedicada a la inserció laboral de persones amb discapacitat intel·lectual des de fa 35 anys, va presentar\nal juliol el seu projecte a 50 empresaris de les\ncomarques de la Segarra i l’Urgell, entre ells\ndirectius del Grup Alimentari Guissona, amb\nl’objectiu d’aconseguir un nombre més elevat\nde contractacions. En aquesta línia la Fundació\nPrivada Guissona va incorporar una persona\nd’aquestes característiques.Un estiu multiculturalGuissona acull el partit de futbol sala\nCatalunya - Romania\nEl 15 de setembre es va celebrar, al pavelló poliesportiu de Guissona, el partit de futbol sala entre les seleccions de Catalunya i\nRomania. “bonÀrea” i CaixaGuissona van col·laborar en aquest\nLes dues seleccions, que van oferir un gran nivell, van estar recolzades per nombrosos/es seguidors/res de Catalunya i de Romania.\nEl partit, que va comptar amb moltes ocasions de gol per part dels\ndos combinats i emoció fins al final, va acabar amb empat (2-2) i\ndonant un bon espectacle al públic assistent.Quan la calor es fa notar, Guissona es\ntorna a vestir de gala per celebrar les ja\ntradicionals festes de les comunitats\nde Senegal, Ucraïna i Bulgària. Un\nany més cada un d’aquests col·lectius,\nque viuen i treballen majoritàriamenta Guissona, han organitzat una diada\namb l’objectiu d’apropar-nos la cultura dels seus països d’origen i fer-ne\npartícips als vilatans/es del poble i comarca.La bona convivència, el menjar, els vestits tradicionals, les danses i la música\nhan tornat a omplir i fer vibrar els carrers de Guissona.infogrupBreus\nhan tornat a omplir i fer vibrar els carrers de Guissona.www.cag.esEl Grup Alimentari Guissona implanta una xarxa de desfibril·ladors\n• Galls dindi 6.000All pages:1234InfoSaveLikeShareDownloadMoreInfogrup Published on Oct 26, 2011 Infogrup 7 4art. trimestre 2011bonareaFollowRead moreRead moreSimilar toPopular nowJust for youGo explore


Literatura catalana, memòria històrica i compromís polític: cinc articles de Quim Gibert\nUna matinada de l'agost de 1936, entre Porto Cristo i Punta Amer, llogarets dels rodals de Manacor, les columnes republicanes del capità Bayo desembarquen a Mallorca per a alliberar-la del feixisme, que ha aconseguit el control insular des dels primers moments del cop d'estat franquista.\nL'intent d'en Bayo, però, no reixirà. I, el 4 de setembre, els facciosos aconseguiran foragitar de l'illa les milícies d'Estat Català, POUM, Esquerra Republicana, PSUC, CNT-FAI... És precisament durant aquesta retirada cames ajudeu-me cap als vaixells que cinc infermeres republicanes vingudes de Barcelona no arribaran mai a pujar a bord. I immediatament seran detingudes per escamots falangistes que de primer les violaran i després les afusellaran.\nL'assassinat de les esmentades infermeres serà descobert per en Miquel López Crespí (Sa Pobla, 1946) a partir d'una foto feta abans de ser executades i reproduïda a Mallorca contra los rojos, un llibre que va comprar per un duro a inicis dels seixanta quan cursava el batxillerat. "La imatge d'aquelles dones que tengueren la mala sort de no poder reembarcar em quedà per sempre enregistrada en la memòria", explica el narrador i poeta illenc. La brutalitat dels insurrectes mallorquins contra les susdites voluntàries republicanes ha esdevingut font d'inspiració d'en López Crespí per bastir Núria i la glòria dels vençuts (col× lecció Lo Marraco d'editorial Pagès). Aquesta darrera aportació, una més entre les moltes que ha escrit "en homenatge als antifeixistes que volgueren alliberar les illes", és una novel× la juvenil molt recomanable per a l'alumnat de secundària arran del seu alt contingut didàctic. És, però, per sobre tot, un reconeixement a les dones milicianes que, en temps roig, van donar la seva vida per la llibertat.\nNúria, una anarquista del grup "Dones Lliures", serà al peu del canó en la pugna pel control de la Barcelona revolucionària del 36. Tant, que contemplarà impotent la mort del dirigent obrer Francisco Ascaso lluitant el 19 de juliol a les Drassanes contra els militars revoltats. Dies més tard, mentre el seu company Joan marxarà camí del front d'Aragó comandat pel sindicalista Buenaventura Durruti, ella s'enrolarà per anar a combatre els colpistes espanyols en terra mallorquina conscient de la importància estratègica de les Balears.\nAl llarg de la travessia naval, coneixerà brigadistes internacionals, Maria Teresa León -companya aleshores del poeta Rafael Alberti-, la severitat del capità Bayo, les discussions entre milícies trotsquistes i anarquistes, la crueltat dels sediciosos: "Els feixistes no fan presoners. Cremen vius els nostres, quan els agafen! Ho hem vist en la foscor. Quin espectacle més dantesc! Fan flamarades els milicians ruixats amb benzina!".\nNúria i la glòria dels vençuts s'emmarca en una labor que s'ha fixat en López Crespí de reconstrucció històrica contra la imposició d'una desmemòria deliberada amb motiu de la transició espanyola. En aquest sentit, en Miquel Ferrà Martorell, escriptor de Sòller, assevera que l'actual és "la vida d'una societat oblidada cada dia més per l'amnèsia pactada (...) Els pactes entre els darrers gestors del règim i els nous aspirants al poder significaven enterrar el passat". Amb l'edició, el proppassat febrer, de Núria i la glòria dels vençuts, l'autor -un enamorat de la valentia dels antifeixistes engrosseix la seva obra sobre un temps de revoltes que inicià amb Estiu de foc [Columna Edicions] i L'Amagatall [Col× lecció Tià de sa Real]. (Publicat en El Punt, 8-IX-2000).\n"L'únic que volíem fer era ajudar, ser l'avantguarda, els guardians de la memòria col× lectiva del moviment obrer, els transmisors a les noves generacions de les experiències històriques de la classe obrera que eren sistemàticament silenciades pels epígons del carrillisme, la burgesia i la socialdemocràcia". D'aquesta manera recorda Miquel López Crespí els anys 70 a No era això: memòria política de la transició (Edicions El Jonc).\nNo és la primera vegada ni serà la darrera que López Crespí fa immersions en l'antifranquisme des de l'OEC, un dels partits comunistes de l'esquerra revolucionària d'aquells anys en el qual militava. Miquel López és avui un escriptor emprenyat. Un escriptor que duu clavada una espina d'un temps de detencions i tortures, d'assalts feixistes, de pactes i renúncies de l'esquerra oficial, de vivències intensíssimes: "Xiulàrem amb totes les nostres forces els representants del franquisme reformat -i servils- que hipotecaven la lluita per l'autogovern... 1978 va ser un any d'un activisme frenètic".\nAquest assagista de sa Pobla dedica els primers capítols a homanetjar la memòria de Jaume Compte, de Joaquim Maurín, dels maquis i de tants d'altres dones i homes anònims que lluitaren a favor dels valors republicans, revolucionaris i d'alliberament nacional: 'Fins i tot hi hagué antifeixistes catalans i espanyols fent costat als nord-americans a les Illes del Pacífic! (...). A la regió de Barcelona era important, entre d'altres, la unitat de guerrillers comandada per Massana (cap al 1947), que feien fins i tot 'controls' a les carreteres de Castelldefels i del Garraf". En paral× l, en Miquel López Crespí no dubta a denunciar tant la desactivació, en temps roig, de les experiències col× lectivistes i llibertàries de l'Aragó com els sicaris de Santiago Carrillo en el seu intent per executar Joan Comorera (PSUC) els anys 40 a l'exili.\nEn aquest sentit, López Crespí no s'està de fer comparacions: "Vet aquí la 'clarividència' de la direcció carrillista illenca en considerar la CNT de Frederica Montseny, Durruti, Ascaso, la LCR i l'OEC, continuadores de moltes idees i tradicions revolucionàries de les internacionals obreres, del disset soviètic, del POUM o del BOC... com a 'feixistes'! Qui es pot estranyar que l'any 1937, amb les mateixes 'argumentacions' assassinessin el gran dirigent català Andreu Nin, i en els Fets de Maig més de cinc-cents poumistes i anarquistes, tan sols a Barcelona?".\nNo era això: memòria política de la transició també és un repàs crític dels darrers assassinats de Franco, del procés reformista dels hereus de la dictadura de comú acord amb la burgesia, de la implantació de la monarquia borbònica sense cap tipus de referèndum, de les lluites sindicals a favor d'una democràcia autèntica amb la creació de consells de fàbrica, barri o facultat: "...a nivell pràctic el Consell de Fàbrica seria l'òrgan de democràcia directa de tots els treballadors, estiguessin sindicats o no". Així com subratlla el paper formatiu de l'Editorial Ruedo Ibérico com a difusora d'unes lectures que van marcar època entre els joves d'aleshores, un dels quals era Miquel López Crespí.\nA voltes les pàgines de No era això són tan autobiogràfiques com descriptives de com el PSOE i PCE i d'altres signants dels Pactes de la Moncloa faran la feina bruta de dividir la classe obrera, desmobilitzar el proletariat combatiu, convidar a la participació passiva en les conteses electorals: "Era demencial comprovar, en la pràctica de cada dia, aquesta venda dels estalinistes espanyols de les més grans tradicions democràtiques del poble treballador al franquisme pel plat de llenties d'uns seients al Parlament, per poder trepitjar les catifes dels salons de la burgesia, prendre café amb els botxins de la guerra civil i de la llarga postguerra".\nNo era això: memòria política de la transició (Edicions El Jonc) és el darrer llibre d'un escriptor i poeta mallorquí que no es resigna ni a l'oblit ni a la manipulació. Perquè, en aquest cas, conservar una ràbia sana és símptoma d'una autoestima equilibrada.\nTot i que havia tombat la seixantena, moment en el qual ens el situa el seu biògraf, la fe cristiana de Miquel Costa i Llobera l'impulsa a dur la paraula de Déu pels llogarets més inhòspits de l'illa. Tant és així, que va deixar anar el seu darrer alè sobtadament mentre predicava a Palma. I és que el poeta sentia una preocupació per la incertesa d'un temps socialment convuls: "els treballadors bastien una cultura feta de groller naturalisme, apedaçada amb retalls d'anticlericalisme i de forassenyada utopia", li fa dir López Crespí amb motiu de la Setmana Tràgica. No oblidem que el protagonista és un pollencí que lluita fins al darrer instant per transformar una societat que percep decadent, fet que l'angoixa tant com les seves febleses personals. Probablement per això, Cecili Buele, exconseller de cultura del Consell Insular de Mallorca, assenyala que amb l'edat augmenten en la vida de Costa i Llobera tant els defalliments interiors i els dubtes en l'ànim "com les preguntes que no el deixen dormir tranquil". És la soledat del savi que predica en el desert. (Gibert, Quim. "Defalliment". Revista Llengua Nacional, núm. 52 (tercer trimestre 2005). p. 45.).\nAmb El darrer hivern de Chopin i George Sand (Edicions Proa) i Corambé. El dietari de George Sand (Pagès editors), López Crespí ens submergeix en un anar i venir de capítols que transcorren a cavall de la Mallorca rural i del París de la Comuna (1871) i d'altres episodis revolucionaris. En ambdós escenaris tan contraposats, Sand passa de la il·lusió a la desil·lusió: "Aquelles primeres setmanes varen ser de somni. Fou posteriorment quan ensopegàrem amb la dura realitat del clima mallorquí, amb l'evidència d'unes cases que no estaven construïdes per resistir les inclemències hivernals" (El darrer hivern de Chopin i George Sand). I és que aquell va ser un hivern especialment cru, que no va fer cap bé a la delicada salut de Chopin i al reumatisme de Maurice, un dels fills de Sand. A més, la recerca romàntica d'un entorn verge mai va ser compatible amb la comoditat i els serveis urbans que reclamaven. Igualment se sent decebuda del seu París natal: "El segle que volíem net i resplendent, obert a les llums, amb l'art i la ciència elevats a suprems i màxims guies de la humanitat, és aquí, curull d'impetuoses tempestes de sang que omplen tots els racons i passadissos de la nostra existència" (Corambé...).\nPer això és tan interessant i recomanable conèixer la trajectòria de personatges que han qüestionat el despotisme i altres realitats encarnades del seu temps: "Mai no he estat diplomàtica i molt manco he cedit en res a les forces o idees que considerava filles de les tenebres i de la ignorància", assenyala George Sand (Corambé. El dietari de George Sand). (Revista El Triangle, núm. 709 (13-XII-05). p. 30.).\n"Amb el somriure, la revolta". No perdem el compàs de la melodia. (Revista L'Estel (1-I-03). p. 20.).


DIMARTS 6 DE MAIG DEL 2008\nEls PODCAST, avui els protagonistes gràcies a EMEPETRESES.COM. Es tracta d'una pàgina web creada per Manolo Guerrero i Juanjo Sanchez (que ha estat als estudis). Ens ha explicat que la web té com a objectiu oferir Podcast professionals de diverses temàtiques però de qualitat.\nPolèmica Massiel "La, la, la", IÑIGO, el NODO i un reportatge que emetrà La Sexta dijous que ve per fer bullir l'olla d'Eurovisió.\nTothom parla d'Eurovisió. Massiel ja ha respost "a la seva manera".\nLa directora del documental de La Sexta és Montse Fernández Villa que explica diverses coses en una entrevista que li fan a la web Formula TV. Pots llegir-la clicant AQUÍ.\nEl 3 de maig del 1978 un il·luminat va voler enviar un missatge publicitari d'uns ordinadors a un grup de gent de l'altre punta de Califòrnia. Es considera el primer correu brossa de la història. Hi va haver tanta polèmica que no va proliferar fins que els anys noranta va tornar a renèixer. El nom d'Spam ve d'aquest sketch dels Monty Pyton.\nPublicat per Mariola a 6.5.08


El Parlament rebutja per segona vegada investir Mas amb un nou «no» de la CUP - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl Parlament rebutja per segona vegada investir Mas amb un nou «no» de la CUP\nÉs la primera vegada que el candidat a la presidència no aconsegueix la majoria en segona votació\nEl Parlament rebutja per segona vegada investir Mas amb un nou «no» de la CUP ACN\nAmb 73 vots en contra i 62 a favor el Parlament ha rebutjat en segona votació la investidura d'Artur Mas com a president de la Generalitat. És exactament el mateix resultat que Mas va obtenir dimarts passat, amb l'únic suport del grup parlamentari de Junts Pel Sí. La CUP no s'ha mogut tot i la darrera oferta de presidència coral que els hi ha fet arribar Mas, i els 10 diputats de l'esquerra anticapitalista han votat 'no'. És la primera vegada a la història recent catalana que el candidat a la presidència del Govern no aconsegueix la majoria dels vots en segona votació. S'obre ara un període inèdit amb un president i un govern en funcions i un Parlament amb els grups constituïts, però sense comissions legislatives ni capacitat de debatre i aprovar lleis. Si el 10 de gener no hi ha president investit, el president en funcions, Mas, convocarà noves eleccions.\nDurant aquests dos mesos, la presidenta del Parlament, Carme Forcadell, tindrà la responsabilitat de proposar un o diversos candidats a la presidència de la Generalitat. En les properes setmanes iniciarà una roda de consultes amb els grups parlamentaris per determinar si hi ha algun candidat que tingui opcions de ser investit. Fins que no hi hagi un president electe i un nou govern, l'activitat de la cambra quedarà reduïda a les reunions de la Mesa i de la Junta de Portaveus i a possibles declaracions o propostes de resolució –sense nivell de llei- que els grups acordin elevar al Ple del Parlament, que podrà ser convocat per la presidenta.


Un viatge necessari - Empordà\nUn viatge necessari\nL'autor de l'article és professor d'Història de l'Institut El Pedró de l'Escala i membre del Grup de Treball Exili, Deportació i Holocaust\nJORDI ROIG 04.05.2017 | 21:19\nL´autor de l´article, el professor d´Història Jordi Roig. CONXI MOLONS\nAquest abril, 153 alumnes de primer de Batxillerat i onze professors de vuit instituts altempordanesos, Alexandre Deulofeu, Castelló d'Empúries, Cendrassos, El Pedró de l'Escala, Narcís Monturiol, Olivar Gran, Ramon Muntaner i Vilafant, vàrem realitzar conjuntament una segona edició del viatge de memòria històrica als camps de concentració de Dachau, Mauthausen i Güsen, i al castell de Hartheim.\nEn aquells esfereïdors recintes controlats per les SS hi van ser deportats una quarantena d'empordanesos i milers de catalans republicans després de ser detinguts per l'Exèrcit alemany, durant la Segona Guerra Mundial. Entre aquests hi havia fills d'Agullana, Castelló d'Empúries, Figueres, l'Escala, Maçanet de Cabrenys, Portbou o Viladamat, entre altres pobles.\nLes condicions de vida en aquells camps foren d'una cruesa inimaginable. Com explicava l'exdeportat i escriptor Joaquim Amat-Piniella en una entrevista a Montserrat Roig el 1973: "La primera cosa desagradable de debò va ser trobar-se amb altres espanyols que eren allà al camp des de feia un quant temps: eren veritables esquelets. Estaven molt prims, completament desnodrits i amb les cares plenes de barrancs i de crostes, i de cops, i de blaus, i tots coixejant. Llavors sí que vaig veure que no en sortíriem."\nCom a professors d'Història i, alhora, com a membres del Grup de Treball Exili, Deportació i Holocaust dels instituts de la comarca de l'Alt Empordà, volem que aquests aspectes tan vergonyants de la nostra història recent siguin coneguts i viscuts profundament pels nostres alumnes. I tant parlem dels horrorosos fets històrics fruit de la barbàrie dels nazis, com de l'oblit injustificat en què la nostra societat, ja democràtica, els ha sotmès.\nEn aquest sentit, i per tal de mostrar el nostre record i admiració cap a les víctimes, vàrem organitzar a Mauthausen un emotiu homenatge davant el monument de les víctimes republicanes espanyoles. Acompanyats d'autoritats locals i del delegat de la Generalitat a Viena, tots els alumnes rere una bandera republicana varen participar-hi amb un colpidor silenci, mentre alguns joves llegien el nom dels empordanesos deportats, recitaven poemes de Miguel Hernández i de la poetessa jueva Gertrude Kolmar, i entonaven cançons republicanes. L'acte es va tancar amb el cant col·lectiu de L'Estaca, himne de l'esperança que enderroca dictadures.\nTota una lliçó de memòria compromesa amb els valors de la democràcia i els drets humans. Com a grup, creiem que compartir amb joves de setze i disset anys (el nostre futur) aquesta cerimònia va ser un exercici molt constructiu i necessari. I més tenint en compte la desmemòria històrica que ha patit aquest país en tot allò referent a la repressió franquista.\nNo en va, Espanya és el segon país del món després de Cambodja amb més fosses comunes per obrir. Tanmateix, cal recordar la generosa tasca de les associacions de memòria històrica com l'Amical de Mauthausen o El Triangle Blau, alguns importants estudis com el de Montserrat Roig Nit i boira, o testimonis en primera persona com el de Joaquim Amat-Piniella o Neus Català, que d'ençà els temps més dífícils han donat a conèixer a fons el drama dels deportats i deportades.\nTambé, cal esmentar les primeres experiències innovadores d'alguns educadors, com les del figuerenc Fernando Aisa, que, des de l'institut Narcís Monturiol, va iniciar ja fa molts anys col·laboracions amb l'Amical de Mauthausen i promovent amb aquesta finalitat intercanvis d'alumnes amb diversos països europeus, entre els quals Alemanya o Polònia.\nImpressions d´uns joves de l´Alt Empordà que han viatjat a camps de concentració nazis . Comarca


El turisme de proximitat que la pandèmia ha descobert es queda aquí | Federació Hostaleria de Girona\nDiari de Girona. Cadaqués i Begur es troben entre les destinacions espanyoles que més turistes nacionals han atret, i la tendència continuarà així.\nConforme ens acostem al 2021, comencen a sortir prediccions sobre com canviarà el món dels viatges l’any que ve, i més enllà. Un estudi en què han participat més de 20.000 persones de 28 països diferents, realitzat per Booking.com -que també ha aportat les seves dades- ha identificat nou tendències que definiran el futur dels viatges, d’entre les quals destaca que els viatges de proximitat que ha propiciat la pandèmia aquest any es quedaran aquí. És a dir, la pandèmia ha servit perquè descobrim que ben a prop nostre també hi ha atractius interessants, i els seguirem valorant encara que el món torni a la normalitat. Un exemple són les localitats gironines de Cadaqués i Begur, que estan entre les espanyoles més demandades aquest 2020 pel turisme interior. La resta de tendències són: l’oficina deixarà d’existir, l’ús de la tecnologia per viatjar millor, priorització de la relació qualitat-preu, importància de la seguretat i la neteja del destí, preeminència de les formes sostenibles de viatjar, augment del consum de continguts de viatges, no decaurà el desig de conèixer món, i descobriment del món des de noves perspectives.\nSegons posa de manifest l’estudi, en la nova realitat, que segurament encara estarà subjecte a restriccions, la gent continuarà optant pels viatges nacionals, ja que són una manera de viatjar més fàcil, més segura i, normalment, més sostenible. La gent se sent cada vegada més a gust amb la idea de triar destinacions més pròximes, per la qual cosa les escapades locals continuen guanyant importància.\nPer exemple, en el cas d’Espanya, Booking ha detectat un increment de fins al 84% en cerques sobre la serra de Cazorla, a Jaén. Així com del 61% a Ribadesella (Astúries) i del 58%% al Cap de Gata (Almeria). Entre les sis destinacions nacionals més buscades pels viatgers, en destaquen dues de gironines: Cadaqués i Begur, amb un creixement en la demanda respecte 2019, del 41% i el 38%, respectivament\nAquesta tendència, tanmateix, no serà flor d’estiu. Segons l’estudi, en el futur, la decisió de quedar-se a prop de casa continuarà sent una de les opcions preferides a l’hora de viatjar. El 47% de les persones planeja continuar viatjant pel seu propi país a mitjà termini (en els pròxims 7-12 mesos) i el 38% pensa continuar fent-ho a llarg termini (dins de més d’un any).\nNo anar-se’n massa lluny -expliquen els enquestats- suposa un estalvi de temps i diners, i és probable que les destinacions i allotjaments responguin a aquesta tendència oferint més serveis addicionals, com a tours històrics i culturals amb els quals educar i entretenir als qui els visitin. També podrien incloure altres experiències més originals i noves, com a xefs convidats i còctels personalitzats, per captar l’atenció dels turistes locals.\nSi bé els viatges nacionals continuaran ocupant un lloc important en 2021, la fascinació per les destinacions més llunyanes seguirà present en les ments dels viatgers. Aquest afecte per allò més familiar conviurà amb l’amor i l’anticipació que provoquen els viatges internacionals i les destinacions exòtiques.\nEl 21% de les persones enquestades pretén viatjar a l’altra punta del món en 2021, en comparació amb el reduït 6% que volia fer-ho abans d’acabar el 2020. Segons les dades de les llistes de desitjos de Booking.com, que mostren on volen viatjar els usuaris, les cinc destinacions més cercades aquest 2020 han estat Londres, París, Sant Petersburg, Dubái i Barcelona.


e-Commerce, ara també de proximitat | Fènix Transport\nLa nostra manera de comprar ha anat canviant durant els últims anys, l’e-commerce porta ja un temps entre nosaltres (Qui no coneix Amazon avui dia?) i, des del Març passat, no ha fet més que establir-se com el primer canal de compra per a cada vegada més persones.\nLes grans empreses fa temps que observaven aquesta tendència de creixement, però ningú podia haver previst que el major catalitzador per a les compres a través d’Internet anava a ser una pandèmia mundial. La majoria d’empreses grans ja estaven preparades i simplement el gruix de les seves vendes ha passat d’un canal a un altre, no obstant això moltes empreses mitjanes i petites han hagut de digitalitzar-se corrent i sense saber molt bé on es ficaven.\nAmb el transport de mercaderies ha passat una cosa similar, els camions que abans s’encarregaven d’omplir les botigues ara omplen magatzems. Magatzems i sistemes de logística que han hagut d’adaptar-se a un model de repartiment enfocat al client B2C, és a dir, al domicili.\nAfortunadament al nostre país hi ha nombroses empreses especialitzades en el repartiment domiciliari, perquè porten anys col·laborant amb els més grans del sector. No obstant això, uns altres dels canvis experimentats aquest 2020 és que ara també comprem en e-commerce de proximitat i que hem passat de realitzar petites compres a comprar-ho tot, productes frescos, com a fruita i verdura; objectes delicats, com a televisions i ordinadors; i productes grans i pesats, com a material de gimnàs o de bricolatge.\nAquest tipus de productes, que fins ara no es venien de manera habitual a través d’Internet, se surt dels models habituals dels grans actors del sector.\nAixò ha permès l’especialització d’empreses petites i mitjanes, com Fènix Transport, que gràcies a la seva gran experiència treballant amb els líders en repartiment de paqueteria i la seva cartera de serveis dedicats, utilitzats en nombrosos i diferents sectors com l’alimentació, farmàcia, automoció, servei d’àpats o indústria; té el coneixement i els mitjans necessaris per a ajudar a totes aquestes empreses la tipologia de producte de les quals requereix d’un servei de transport personalitzat, que no poden oferir els més grans per la seva dificultat d’adaptació.\nPer a ajudar a aquestes empreses, aquests e-commerce de proximitat, Fènix Transport ofereix els seus dos serveis de transport personalitzat:\nProporcionar repartidors amb vehicle per a empreses que tinguin flota de repartiment, o pretenguin crear-la.\nRealitzar enviaments de manera directa i immediata, sense manipulacions intermèdies, per a solucionar urgències de transport.\nA més, al marge d’aquests dos serveis, Fènix Transport també ofereix la possibilitat d’adaptar-se, creant de manera conjunta solucions a mesura per a les empreses que, per la seva tipologia o volum de negoci, necessitin un projecte de transport fet a mida.\nDisposes de més informació sobre aquest tema en la nostra pàgina dedicada a l’e-commerce.\n< Tornar al Blog


La Festa Major de Sant Mateu està de dol i anul·la els actes de divendres — Portal de la Ciutat d'Esplugues de Llobregat\nA causa de l’assassinat ahir a la nit d’una veïna de la ciutat, Flori M., de 33 anys, en un episodi de violència masclista, un Ple extraordinari de l'Ajuntament ha decretat un dia de dol per a divendres 16 i l'anul·lació de tots els actes festius del primer dia de Festa Major. La festa gran, la de Sant Mateu (21 de setembre) s'ha tenyit de dol.\nPer aquest motiu, les activitats començaran, enlloc de divendres, el dissabte 17. El 21, que serà festa local, hi haurà el Piromusical tradicional de tancament. És possible que algun acte se celebri en una altra data, els canvis s'anunciaran al twitter de l'Ajuntament.\nLa Festa Major, amb un pressupost d'uns 110.000 euros, similar al dels últims anys, tindrà diferents punts neuràlgics repartits per tota la ciutat. Un dels més destacats, com és habitual, serà el que conformen la rambla del Carme i l'aparcament del carrer Sant Antoni Maria Claret, on s'instal·larà l'escenari per a les actuacions musicals més multitudinàries: el grup Fundación Tony Manero (dissabte 17) i La Banda del Coche Rojo (diumenge 18). La nit de dissabte acabarà amb una actuació de discjòquei, amb el músic Miqui Puig, ex de Los Sencillos.\nEn el mateix escenari tindrà lloc el migdia del diumenge 18 la Festa Holi, una festa de música i colors d'inspiració índia que va tenir una gran acollida l'any passat, quan es va celebrar per primer cop.\nEl parc dels Torrents i els carrers Església i Montserrat és un altre dels eixos que bullirà d'activitat els dies de festa, sobretot del 17 al 18. Aquests dies tindrà lloc al Mercat Esplugues City, amb les seves habituals parades i espectacles relacionats amb el Far West, en homenatge a l'antic plató a l'aire lliure a la ciutat on es van rodar westerns.\nAl parc dels Torrents repetirà també una altra de les reeixides novetats introduïdes l'any passat: l'espai Jocs i Tallers al Parc, amb activitats eminentment de caràcter familiar.\nAquí podeu veure el programa complet de la Festa Major d'Esplugues. La festa es podrà seguir a twitter amb el hashtag #fmesplugues.


Tots | Miquel Buch - Part 20\nEl castell d’en Marcel\n19 febrer 2009 | Miquel Buch\nPermeteu que utilitzi aquest primer article per fer quelcom que segurament no espereu de mi. Us explicaré una història.\nEn Marcel era un noi jove que una tarda d’estiu va decidir que construiria el castell de sorra més gran que mai ningú hagués fet. Per aquest gran repte, el nostre heroi només disposava d’un cubell i una pala, però tenia tota la determinació i energia del mon. Un cop arribat a la platja va senyalitzar l’espai que utilitzaria, va fer un repàs a les prediccions meteorològiques, va estudiar fil per randa tots i cadascun dels dibuixos que havia fet per tal de dur a terme el seu somni. Un cop fet tot això, en Marcel va començar a construir el seu castell, palada darrera palada, cubell darrera cubell. Tot d’un plegat va poder veure com un gran nombre de persones el miraven i miraven la seva obra. Ell aliè als que pensaven seguia amuntegant sorra, dibuixant portes, obrint ponts…. Era la seva obra, amb ella seria l’enveja de tothom. Al cap d’unes hores la gent que s’ho mirava anava marxant i en venia una altre, tots s’ho miraven sorpresos.\nEl castell d’en Marcel prenia forma, era de grans dimensions, es pot dir que harmoniós i amb una dosi important d’elegància. A l’acabar l’artista mirar la seva obra i no va quedar satisfet, li semblava freda, sense vida.\nTothom aviat marxat només un nen s’havia quedat a mirar-se l’obra. En Marcel li va preguntar “que et sembla aquest castell?”. “Home – li va dir aquell noi – aquest castell és obra teva, l’has dissenyat tu, l’has construït tu i finalment el destruiràs tu. A m no m’agrada, però ara ja esta fet, ja és igual el que pensi jo o tots els que t’han mirat”.\nEm dic Miquel, tinc 34 anys estic casat i tinc dos fills. Des de fa dos anys sóc alcalde del meu poble, Premià de Mar. No us enganyaré he obert aquest web amb la voluntat de fer arribar les meves idees i propostes al nombre més gran de persones que pugui, però sobretot no vull ser en Marcel, vull construir el nou Premià de la mà de tots.\nEl perquè de “Junts Fem Premià”\n20 maig 0201 | Miquel Buch\nFa força mesos, en el moment de decidir quin lema o eslògan faríem servir per la campanya electoral, després de debatre i dialogar entre l’equip, tots vam tenir clar que la paraula que més bé definia la nostra acció en els darrers anys, i l’acció que volem dur a terme en el futur, és JUNTS.\nLa col•lectivitat enfront de la individualitat. Tenim claríssim que el futur d’una vila es construeix amb implicació, amb valentia, amb l’assumpció de responsabilitats, cadascú la seva, sense dimissions, tenint clar que l’aportació de cadascú, per petita que sigui, serà una contribució decisiva per aixecar el llistó de l’autoexigència col•lectiva i per vèncer obstacles. Per això, junts hem de treballar, junts hem d’esforçar-nos, junts hem de debatre, junts hem de proposar, junts hem de decidir, junts hem d’il•lusionar-nos, junts hem d’imaginar, junts hem d’enorgullir-nos, i junts hem de sumar idees, empenta, talent i creativitat. JUNTS hem de fer Premià.\nPerò en aquest JUNTS, probablement hi hagi també una certa inspiració en un poema que potser m’heu sentit dir molts cops. Diu en Martí i Pol “el poble és el conjunt del nostre esforç i de la nostra petita veu i de la nostra petita mort. El poble és tu i tu i tu i tot d’altra gent que no coneixes, i els teus secrets i els secrets dels altres”.\nEl meu secret és que estic convençut que amb els compromisos que al llarg d’aquests dies hem anat presentant, amb el projecte de ciutat que entre tots hem anat dibuixant, amb la força que ens donarà treballar tots JUNTS, podrem continuar transformant i millorant la nostra vila i podrem continuar servint aquesta col•lectivitat que entre tots conformem. Tant de bo que aquest sigui un secret compartit, motor de força i voluntats comunes al servei de la nostra ciutat, PREMIÀ DE MAR.\npremià ciutat catalunya estat futur persones ajuntaments país ajuntament ciutadans gent voluntat situació projecte govern poble junts premianencs serveis volem sumar moment catalans temps després locals millor alcalde canvi vull\nDerrers articles del blog\nUna llei per al petit municipi\nSant Jordi: una rosa, un llibre i un sol ben radiant\nEdifici de vidre amb portes i finestres obertes\nLes revolucions comencen des de les bases\nCal atacar-nos amb les banderes?\nÉs moment de fer política en majúscula\nWarning: file_exists(): open_basedir restriction in effect. File(/tmp/twitter-cache-sidebar-totspage20.txt) is not within the allowed path(s): (/usr/home/miquelbuch.cat/:/home/miquelbuch.cat/:/usr/home/services/:/usr/share/php56/) in /usr/home/miquelbuch.cat/web/wp-content/themes/twentytwelve-child/phpmods/tweet-php/TweetPHP.php on line 84 Warning: fopen(): open_basedir restriction in effect. File(/tmp/twitter-cache-sidebar-totspage20.txt) is not within the allowed path(s): (/usr/home/miquelbuch.cat/:/home/miquelbuch.cat/:/usr/home/services/:/usr/share/php56/) in /usr/home/miquelbuch.cat/web/wp-content/themes/twentytwelve-child/phpmods/tweet-php/TweetPHP.php on line 156 Warning: fopen(/tmp/twitter-cache-sidebar-totspage20.txt): failed to open stream: Operaci�n no permitida in /usr/home/miquelbuch.cat/web/wp-content/themes/twentytwelve-child/phpmods/tweet-php/TweetPHP.php on line 156 Warning: fwrite() expects parameter 1 to be resource, boolean given in /usr/home/miquelbuch.cat/web/wp-content/themes/twentytwelve-child/phpmods/tweet-php/TweetPHP.php on line 157 Warning: fclose() expects parameter 1 to be resource, boolean given in /usr/home/miquelbuch.cat/web/wp-content/themes/twentytwelve-child/phpmods/tweet-php/TweetPHP.php on line 158 Warning: fopen(): open_basedir restriction in effect. File(/tmp/twitter-cache-sidebar-totspage20-array.txt) is not within the allowed path(s): (/usr/home/miquelbuch.cat/:/home/miquelbuch.cat/:/usr/home/services/:/usr/share/php56/) in /usr/home/miquelbuch.cat/web/wp-content/themes/twentytwelve-child/phpmods/tweet-php/TweetPHP.php on line 161 Warning: fopen(/tmp/twitter-cache-sidebar-totspage20-array.txt): failed to open stream: Operaci�n no permitida in /usr/home/miquelbuch.cat/web/wp-content/themes/twentytwelve-child/phpmods/tweet-php/TweetPHP.php on line 161 Warning: fwrite() expects parameter 1 to be resource, boolean given in /usr/home/miquelbuch.cat/web/wp-content/themes/twentytwelve-child/phpmods/tweet-php/TweetPHP.php on line 162 Warning: fclose() expects parameter 1 to be resource, boolean given in /usr/home/miquelbuch.cat/web/wp-content/themes/twentytwelve-child/phpmods/tweet-php/TweetPHP.php on line 163


A la taula d’en Bernat | Actualidad | EL PAÍS Catalunya\n25 JUN 2021 - 10:29\tCEST\nFira del llibre únic celebrada a la fàbrica Lehmann de Barcelona. ALBERT GARCIA\nL’any 1704 es publica La batalla entre llibres antics i moderns. Jonathan Swift hi satiritza un debat acadèmic de l’època, que ha començat a França i a Itàlia i aviat s’ha escampat per tot Europa. Els moderns encastellaven la novetat artística, aplaudien els avenços científics i el llenguatge il·lustrat contra els altres, els que argüien la superioritat i homenatjaven la grandesa, l’herència dels clàssics. La querella acabaria convertint-se en un tòpic que repica al segle XXI i que es reedita, com la darrera fogonada, durant la postmodernitat. En la sàtira de Swift, els llibres s’embranquen en una batalla campal en què els patracols d’Homer li obren el cap a Charles Perrault, Aristòtil fereix Descartes amb un dard, i tot acaba en taules.\nEs tracta d’una disputa connatural al món de la cultura. Parlant de llibres, no és cap secret que la novetat se celebra repetidament pel simple fet de ser això, nova, i sovint amb una unanimitat gregària que fa riure. De vegades es victoreja l’autor, a més, enllà de la temperatura literària de l’obra: es valora que sigui jove, o estrambòtic, el representant d’una casella social poc visibilitzada o un mediàtic, o s’enalteix que hagi postermejat una obra allunyada del cànon, immune a la tradició, sense demanar-li si coneix el llegat que diu esbotzar. Aquests motius són recurrents, la novetat estira, el glamur nia en l’insòlit, els llibres fan part de la indústria i en això no són diferents de begudes, cotxes i identitats mercantilitzades. Dit d’una altra manera, als fòrums més à la page no s’hi solen convidar carrosses.\nTambé es parla de la tirania de l’actualitat. Es publiquen llibres que amb prou feines aguanten dos mesos a les taules de novetats. Passat aquest període de gràcia, si no han suscitat prou claca, desapareixen. El llibre de fons la balla magra, no hi ha lloc als magatzems, no se’n parla als mitjans, la seva sort depèn de lectors entusiastes i de llibreters ad hoc. No és ben bé el cas de la guerra entre antics i moderns, però en representa una derivada.\nEl món editorial català té vigor. Tan aviat es tornen a traduir els clàssics (estrangers o locals) com es publiquen novetats rutilants. Ara bé, el llibre de fons hi sol sortir perdent, surant en les aigües moixes que queden entre el prestigi d’un clàssic i el soroll d’un acabat de desembalar. Per això l’editorial Comanegra es va empescar la Fira del Llibre Únic, celebrada el passat 12 de juny al pati de la fàbrica Lehmann de Barcelona. Va ser un dia memorable. Amb la premissa que tingués més de dos anys, onze editorials (L’Altra, Adesiara, 1984, Anagrama, Minúscula, Arcàdia, Males Herbes, Ela Geminada, Comanegra, Blackie Books i Libros del Zorro Rojo) van triar cadascuna un llibre del fons i el van presentar de maneres força originals. Entre els llibres triats hi ha de tot, obres mestres, rareses, petites joies que no han tingut el ressò que mereixen. Els visitants van xalar i conèixer.\nL’any que som, la distribuïdora Les Punxes mourà els onze títols amb el segell Soc un llibre únic i a hores d’ara ja els han demanat més de 120 llibreries. L’any que ve es repetiran la fira i l’esperit. Es pot parlar d’una segona vida, d’una segona oportunitat per al llibre de fons, ans el valor de la iniciativa va més lluny, té un punt pedagògic, fressa el camí d’un sistema cultural menys pendent de l’últim crit. D’un sistema que podria, alhora, revisar i reeditar La batalla entre llibres antics i moderns, perquè la traducció catalana de Lluís Deztany és remota (publicada per Josep Porter el 1946), però en cap cas no és morta.


Un dur examen per guanyar-se les finals de la Copa del Món 2019 - El Periòdic d'Andorra\nUn dur examen per guanyar-se les finals de la Copa del Món 2019\nL’organització per a les vuit cites del circuit europeu de la setmana vinent serà clau pel sí a Grandvalira d’aquí a quatre anys\nPublicat el Dijous, 12 de març de 2015 | 01:45 h\nMas, Cerqueda, Coma, Mandicó, Blanch, Tarré i Budzaku, ahir a la zona d’arribada de la pista l’Àliga. | GRANDVALIRA\nGrandvalira i la Federació Andorrana d’Esquí (FAE), amb Andorra Turisme i Crèdit Andorrà com a patrocinadors principals, van fer ahir l’acte de presentació de les finals de la Copa d’Europa d’esquí alpí que hi ha previstes per a la setmana vinent, del 18 al 22 de març. Una cita per a la qual s’ha estat treballant a nivell organitzatiu des de principis de la temporada d’hivern perquè tot surti perfecte, exactament com li agrada a la Federació Internacional d’Esquí (FIS).\nAmb la Copa del Món femenina del 2016 ja concedides a Soldeu, està a caure un duríssim examen que servirà perquè Grandvalira guanyi punts en la lluita per ser la seu també de les finals del circuit mundialista del 2019 en una demanda que va fer l’any passat en un congrés a Barcelona. La rendibilitat que està donant Andorra a la FIS és excel·lent però cada any que passa hi ha una prova de foc a superar a nivell organitzatiu que fins ara s’ha aprovat amb nota. «Després de com van anar les cites de l’any passat, gairebé ens han obligat a fer les finals de Copa d’Europa d’aquest any. Estan encantats. Això ja ens va bé i hem d’aprofitar-ho per omplir la bossa en el futur», va apuntar el president de la FAE, Albert Coma.\nVUIT PROVES EN LLOC DE CINC / Si cinc proves ja eren moltes, vuit encara fa que aquest any l’examen apunti a ser extremadament complicat. Les contínues cancel·lacions en diferents seus del calendari europeu degut a la climatologia han fet que la FIS pensés en Andorra com a solució als seus problemes. Així doncs Grandvalira assumirà cinc finals i tres afegides d’altres estacions: un descens i dos súper gegants en categoria masculina i tres descensos, un eslàlom (combinada) i un súper gegant en categoria femenina.\nPISTA «PERFECTA» / Quant a la pista, està «perfecta, ben compactada», tal i com va afirmar ahir Ton Naudi, encarregat dels serveis tècnics de l’organització. L’Àliga aguanta després de treballar «des del primer dia de nevades» i l’Écureuil d’Or –que es disputa en el mateix escenari, l’Àliga– així ho està confirmant. Està apta per acollir la Champions de l’esquí alpí, els millors especialistes la velocitat al Vell Continent.\nEQUIPS SENSE DEFINIR / En l’aspecte competitiu hi haurà 20 països i unes 250 persones entre tècnics i corredors; no està clar, però, de quins noms es tracta. Andorra té l’equip a mig fer. En noies ja se sap que vista la baixa de Carmina Pallàs i Noemí Mora, Sara Raméntol i Sissi Hinterreitner tenen plaça assegurada per participar-hi, a l’espera de saber si la primera espasa andorrana, il·lusionada amb córrer a casa però amb dubtes perquè està centrada en eslàlom i no en la velocitat, també s’afegeix.\nEn la categoria masculina hi ha garantida la presència de Marc Oliveras i l’interrogant del lesionat Joan Verdú. Hi ha tres o quatre places més en joc –per una desena de corredors– que s’acabaran de definir als Nacionals de descens i supergegant que es faran demà i demà passat, respectivament.\n¿COM QUEDA EL CALENDARI? / LA FIS elabora els calendaris de les grans cites a cinc anys vista i, actualment, Grandvalira té garantida la Copa del Món femenina del 2016. Per al 2017 s’havia interessat en acollir les finals de la Copa del Món però van ser concedides a Aspen, al 2018 no hi havia cap forat en el calendari i de cara al 2019 torna a aspirar a les finals del circuit mundialista. La resposta la sabrà en el pròxim congrés, que es farà a Varna (Bulgària) l’any vinent. Amb tot, també s’ha ofert «cobrir el primer forat que hi hagi» amb alguna seu que renunciï per acollir una Copa del Món masculina en els pròxims tres anys.\nMAEVA ESTÉVEZ AFRONTA LES 'QUALIS' DELS MUNDIALS JÚNIORS\nAvui hi ha dos fronts oberts per a la FAE a nivell competitiu. D’una banda, en surf de neu, Maeva Estévez afronta les qualificacions dels Campionats del Món júniors que es disputen a Yabuli (Xina) i demà seran les finals. De l’altra, en esquí alpí, avui també comencen els Campionats d’Andorra de velocitat –que serviran per definir quin serà l’equip masculí de la FAE a la Copa d’Europa de la pròxima setmana– a Soldeu amb els dos entrenament de descens; demà es faran les curses d’aquesta modalitat i dissabte serà el torn del supergegant.\nL’organització per a les vuit cites del circuit europeu serà clau pel sí a Grandvalira d’aquí a quatre anys\nAhir no va competir cap andorrà però sí dilluns i dimarts, als Campionats d’Itàlia júniors en eslàlom a Valgrisenche. En el primer, el més destacat va ser Xavi Salvadores, amb una 8a posició, Mati Vargas va ser 13è, Albert Pérez 17è i Àlex Rius, Jan Sasplugas i Ariàs Missé no van acabar. Ahir Salvadores va superar-se amb una fantàstica segona plaça a 51 centèsimes del primer, Àlex Rius va ser el 21è i Sasplugas, Vargas, Missé i Pérez no van acabar.\nesquí Grandvalira Andorra el tarter hotel nordic ski esquí nieve neu snow Copa Mundo Europa FIS FAE Mas Cerqueda Coma Mandicó Blanch Tarré Budzaku Àliga Soldeu Andorre


El debat, per anomenar-lo d’alguna manera | Opinió | EL PAÍS Catalunya\nEl debat, per anomenar-lo d’alguna manera\nEntre l'exabrupte i la vergonya aliena va transcórrer el debat més inoperant i groller de la història dels debats a Espanya\n16 DES 2015 - 00:01\tCET\nEn el debat a dos (cosa bastant increïble, tenint en compte que les enquestes relativitzen el paper del bipartidisme en les eleccions del diumenge proper) del dilluns passat, els dos contendents van fer gala de les característiques que se li sospitaven. Pedro Sánchez és un líder provisional (i si no ho és, s'hi assembla bastant) i Mariano Rajoy és un faixador. Pedro Sánchez intenta una elegància una mica kennediana però al final el traeix l'Alfonso Guerra que té amagat. Mariano Rajoy mostra el seu taló d'Aquiles (o la seva virtut, vés a saber) i el dilluns passat el va exposar més que mai. Sempre és el mateix. No té res que el desmenteixi o el desemmascari, senzillament perquè no té màscara. O té cara i no màscara. Si és un indecent, com el va acusar el líder de l'oposició, no ho sembla. I si no ho és, tampoc. Sánchez és de plàstic amb tocs de bronze (que no és un metall pur, sinó un aliatge) i Rajoy és el marbre. Quan va envermellir davant l'insult a boca de canó del seu oponent, no va semblar tant perquè se sorprenia de l'exabrupte com per vergonya aliena. Aquí sembla que va guanyar punts, tots el que va perdre Sánchez. En aquest to i estil va transcórrer el debat més inoperant i groller de la història dels debats a Espanya.\nAnem als continguts (per anomenar-los d'alguna manera). En la qüestió de l'atur i la situació econòmica a Espanya, res de nou sota el pont. Un intercanvi de xifres (per part del president del Govern espanyol) i acusacions (per part del cap de l'oposició). O viceversa. Tant li feia. Com a ciutadà de Catalunya jo esperava que s'abordés la qüestió. Començava a importar-me un rave si la raó la tenia un o l'altre. No necessito que vingui Pedro Sánchez a explicar-me a corre-cuita la desigualtat que s'ha instal·lat a Espanya amb marxamo d'estructural, o “natural” com diuen els deixebles de l'escola de Chicago.\nEls candidats feien com que no l'escoltaven, tan immersos estaven a etzibar-se, tretze són tretze durant tot el debat, els seus respectius monòlegs\nRespecte a Rajoy tampoc el necessito perquè m'expliqui el que ja percebem. Que a Espanya la gent gasta una mica més perquè la baxíssima inflació dissimula els sous estancats des de 2008. No va estar a l'aguait aquí qui aspira a mudar-se a la Moncloa, esmentant a Rajoy les pernicioses conseqüències d'una llarga deflació en potència. Així que la nostra mirada es posava en el moderador (que més que això, semblava un jutge en un partit de tennis), pregant-li que per favor fes alguna cosa per millorar el que vèiem. Per fi sembla que ens va sentir i va posar sobre el tapet la crisi territorial. Els candidats feien com que no l'escoltaven, tan immersos estaven a etzibar-se, tretze són tretze durant tot el debat, els seus respectius monòlegs. Quan se suposava que el tema territorial sortiria a debatre's, Pedro Sánchez sortia amb la corrupció. El moderador els traslladava la pregunta del director de La Vanguardia: Què pensen fer vostès amb els gairebé dos milions de catalans que van votar independència? Sánchez va considerar, amb una absoluta falta de respecte, no només els dos milions que voten independència, sinó els altres milions que no van votar el mateix, que calia seguir donant la tabarra amb la corrupció i amb el sou de Rajoy. No és que a mi la corrupció no m'interessi, és clar que m'interessa. El que ja m'interessa menys és que qui ho denunciï pertanyi a un partit que ha col·laborat a convertir la Junta d'Andalusia en una de les grans borses de corrupció i clientelisme d'Espanya.\nEn realitat, tota la representació de debat al qual tot Espanya va assistir el dilluns, feia bastant riure. I no poc rubor. Va resultar que Rajoy va ser qui va mostrar més disposició per parlar de la reforma de la Constitució. I fins i tot de Catalunya (amb l'objectiu, evidentment, que no es parlés de la corrupció).\nEls socialistes, amb el seu candidat al capdavant, van perdre una oportunitat d'or per definir-se per una Espanya plurinacional i plurilingüe. De Rajoy no n'esperàvem res més que el seu inamovible amor a la unitat d'Espanya. De Pedro Sánchez esperàvem un amor semblant, però redefinint-lo en vista del que passa a Catalunya. El candidat socialista va parlar, al final, del que ell creu que li donarà vots. I no del que sap que n'hi restarà. I va demostrar lamentablement que Catalunya és un tema tabú fora de Catalunya. Quan es debat en un plató de televisió pública espanyola, hi ha temes que és millor no tocar.