Idea absurda II « Ko.A.C\nIdea absurda II\nlexcurso 14/04/2010 4\nLlavero CSCAE’s President →\n15/04/2010 en 19:55\nuna altra idea absurda: que ens deixin visar electronicament amb la signatura digital que ens doni la gana si legalment es vàlida, perquè no puc visar amb el meu dni electrònic?\n16/04/2010 en 7:56\nBuf!!, massa absurd, t’has passat!, si no ho han fet serà que és complicadíssim fer-ho, on vas a parar! Tenint en conte que la junta actual és accionista d’una empresa de firma digital…, no sé, tot és tant absurd que de vegades em supera.\n27/04/2010 en 9:29\nen el fil de l’última vinyeta proposo la creació d’un departament d’assistència psicològica per arquitectes… a preus populars i amb una visita gratuïta per concurs presentat…\n(es podrien fer interessantíssims estudis relacionats amb els arquitectes! proposo el primer: “egolatria vs. cuaderns de viatge plens de reflexions i croquis super trascendents: la culpa és de Hemingway?)”\n27/04/2010 en 10:02\nNo crec que cap gabinet psicològic estigués disposat a suportar les entelèquies i egocentrismes d’aquest nostre col•lectiu, i menys a preu reduït. En aquest cas, es clar, el Koac faria una inversió considerable, desmesurada i infructífera possiblement, comparable al debat de la diagonal. Agafo la proposta, tot i amb el dubte de que tinguem arreglo.


El perfil professional del mes: taxador immobiliari - Arquitectura técnica y edificación\nBlogPortada » El perfil professional del mes: taxador immobiliari\nUna taxació és la valoració d’un bé, seguint uns criteris prèviament establerts i metodologia. Les taxacions estan subjectes a una normativa legal. Les més habituals són: taxació de pisos, valoracions de cases, taxació de finques i taxacions judicials o hipotecàries.\nSegons l’objectiu per al que es vol obtenir el preu de l’immoble, es pot recórrer a una valoració o a una taxació. Normalment sol·liciten valoracions o taxacions clients particulars, societats i administradors. Les diferències entre aquestes dues modalitats són les següents:\nValoració: és l’obtenció del valor de béns immobles susceptibles de transferir la seva propietat per qualsevol dels mitjans legals establerts, seguint una metodologia concreta. Normalment es fan valoracions per fixar o estimar un preu de cara a llibres comptables, determinar un patrimoni, etc.\nTaxació: fixar oficialment el preu màxim o mínim d’un immoble. Es recorre a una taxació quan es desitja obtenir el valor real del mercat, bé per utilitzar l’immoble com a garantia hipotecària, per al repartiment d’una herència, etc.\nEs pot valorar o taxar qualsevol tipus de propietat immobiliària: habitatges (cases, pisos, xalets, etc), locals comercials, edificis, trasters, places d’aparcament, terrenys o solars (urbans o rústics). Al fer la valoració o taxació s’haurà de tenir en compte diferents aspectes que, encara que poden variar segons el tipus de propietat, vindrien a ser els següents:\nSuperfície: metres quadrats i distribució.\nEstat: conservació, reformes i qualitat de les reformes.\nUbicació: segons la ubicació el preu és diferent, encara que tingui les mateixes característiques. El taxador té en compte la situació geogràfica, la proximitat a zones d’oci o conflictives, la proximitat de serveis bàsics com escoles, centre de salut o supermercats, etc.\nEstat de l’edifici: si està rehabilitat, si té ascensor, estat de la façana, de les zones comunes i de les instal·lacions.\nOrientació, ventilació i finestres: orientació de l’habitatge en funció de el lloc en el qual es troba, llum natural i vistes. També es té en compte la qualitat de les finestres quant a si proporcionen un bon aïllament enfront de sorolls exteriors i també com a protector del fred i de la calor.\nTaxador immobiliari és una de les diferents sortides professionals a les que podràs accedir com a arquitecte tècnic. A Espanya pots cursar els estudis en 23 universitats, les quals ofereixen una oferta de fins a cinc graus diferents.\nLa versatilitat de la professió de l’arquitecte tècnic fa que pugui desenvolupar diverses tasques i…\nprevious post: El perfil professional del mes: Perit judicial\nnext post: El perfil professional del mes: Gestor d’Actius Immobiliaris


L'obra de Ramon Casas 'Interior del Moulin de la Galette' (vídeo 2/12 'Pintura catalana. El Modernisme') - Grup Enciclopèdia\n2 maig 2016 | Entrevistes, General, Modernisme, Vídeos | 0 comments\nFrancesc Fontbona, historiador de l’art i director de Pintura catalana. El Modernisme, d’Enciclopèdia Catalana, parla en aquest vídeo de l’obra de Ramon Casas, i, en concret, del quadre Interior del Moulin de la Galette. Si ho preferiu, en podeu llegir la transcripció.\n“Segurament el pintor més popular del Modernisme català és Ramon Casas. Va marcar una època, sobretot amb les seves representacions de figures femenines, però també amb moltes altres coses. Ja de petit va anar a París a aprendre un tipus d’art molt acadèmic, i allà es va adonar que hi havia tot un altre món: el de l’impressionisme.\nEll anava cap a una pintura més conservadora i es va convertir molt aviat, a mitjan anys vuitanta, en un pintor influït per l’impressionisme. Més tard va tornar a París diverses vegades, però la vegada que ho va fer amb més força va ser quan hi va anar amb Santiago Rusiñol; tots dos van conviure al Moulin de la Galette, en una època en què no era un lloc mític com després ha estat per als que s’han acostat al món del modernisme.\nQuan Casas va portar totes aquestes pintures a les exposicions de Barcelona, això va suposar un impacte extraordinari, perquè eren molt diferents del que s’estava fent aquí. Van començar a aplicar-li l’adjectiu de modernista, que, segons com, no era un elogi, sinó fins i tot una certa censura. Casas va passar a representar el Modernisme.\nContràriament a Rusiñol, que era un intel·lectual, Casas va ser un pintor pur. I això es veu molt clar en l’obra Interior del Moulin de la Galette, que és al Cau Ferrat de Sitges. És una obra feta des d’un pla alt, i en la qual es veu un interior del Moulin de la Galette que respira l’impressionisme de Degas, però també la veritat del naturalisme. Va ser una de les obres antològiques de la seva producció.”\nMira els altres vídeos sobre pintura modernista:\n1- Col·lecció de pintura modernista al Museu de Montserrat\n2 – L’obra de Ramon Casas ‘Interior del Moulin de la Galette’\n3 – La pintura d’Alexandre de Riquer\n4 – La pintura de Santiago Rusiñol\n5 – La pintura d’Adrià Gual\n6 – La pintura d’Arístides Maillol\n7 – La pintura d’Isidre Nonell\n8 – La pintura d’Hermen Anglada Camarasa\n9 – La pintura de Joaquim Mir\n10 – La influència del Modernisme català en la pintura de Pablo Picasso\n11 – ‘Pintura catalana. El Modernisme’, una obra d’Enciclopèdia Catalana\n12 – Uns quants consells per gaudir de la pintura modernista


El son, pedra angular per a la salut i el rendiment de l'esportista\nEl son té un paper essencial en la salut de les persones en general i, a més a més, és una variable biofisiològica fonamental per als esportistes, ja que el rendiment i els processos de recuperació es veuen influïts per la durada i la qualitat del son. Un descans adequat és vital per a la salut del cervell i la resta del cos, ajudant a millorar els processos reparadors necessaris després de l’activitat desenvolupada durant el dia. La seva importància és tal, que la falta de son afecta la consolidació de la memòria, la funció cognitiva, els processos d’aprenentatge, altera el metabolisme de la glucosa i redueix la resposta immunitària1. A més, en el context de pandèmia que vivim, la falta de son podria ser un factor de risc, ja que disminueix la resistència enfront de les infeccions respiratòries i l’eficàcia d’una possible vacuna. Per tant, el son és un factor que determina la recuperació física i la funció immunitària de l’esportista.\nEncara que històricament s’ha donat més importància en variables relacionades amb l’entrenament i en la capacitat per influir en el rendiment dels esportistes, la comprensió de la fisiologia del son ha fet que el nombre de publicacions que analitzen la seva incidència sobre la salut i el rendiment s’hagi disparat en els últims anys; més del 80% de les publicacions científiques sobre aquesta temàtica s’han publicat en l’última dècada. L’esport d’alt rendiment, on conflueixen l’estrès físic i psicològic derivat de l’elevada càrrega d’entrenament, els nombrosos viatges, la variabilitat en els horaris d’entrenament i partits, així com l’estrès psicosocial que genera la pressió per aconseguir bons resultats i la influència de les xarxes socials -el que deriva també en un ús excessiu de pantalles també en horaris nocturns- fa que els esportistes mostrin una elevada variabilitat inter i intraindividual de la qualitat del son. Per això, la prevalença de son insuficient (<7 hores) i de poca qualitat és alta entre els esportistes d’elit. Diversos estudis mostren com els propis esportistes expressen que tenen un son poc reparador, fatiga diürna o que triguen molt a conciliar-lo. Així, diversos estudis estimen que prop del 50-78% dels esportistes d’elit presenten alteracions del son i prop d’un 25% grans alteracions.\nInfluència del dèficit de son en el rendiment i el risc de lesions\nEl descens en la quantitat d’hores de son té impacte en el rendiment i la recuperació dels esportistes, podent afectar la realització d’habilitats específiques de la disciplina esportiva, a la funció cognitiva o paràmetres com la força submàxima o la potència anaeròbica. A més d’això, a causa de l’impacte que té en la funció immune i el sistema nerviós, diversos estudis associen la quantitat d’hores de son amb el risc de lesió. Per exemple, un estudi de Milewski i col·laboradors que va analitzar a 112 esportistes adolescents va mostrar que aquells que dormien de mitjana menys de 8 hores per nit van tenir 1,7 vegades més risc de patir lesions que aquells que dormien 8 o més hores per nit. Un altre estudi on es va analitzar la relació del son amb el risc de lesió en 340 esportistes d’elit adolescents, va trobar que els esportistes que dormien més de 8 hores durant la setmana van reduir les probabilitats de lesió prop d’un 60%. A més a més, recentment s’ha publicat un altre estudi que va analitzar a jugadors de bàsquet de l’NCAA (National Collegiate Athletic Association) que va mostrar que els jugadors van patir lesions amb una major freqüència després de les nits en què menys van dormir. Segons l’estudi, una hora addicional de son es va associar amb una disminució de fins al 43% en el risc de lesions a l’endemà.\nCom que la reducció de la quantitat i qualitat del son impacta en la recuperació dels esportistes i el seu rendiment físic i mental, com podria afectar estendre el temps de son? Encara que no hi ha massa evidència sobre això, un recent estudi en ciclistes i triatletes va mostrar una reducció en el temps d’una prova contra rellotge després de tres nits consecutives d’extensió del son (~ 8.4 hores de son cada nit) en comparació amb el son habitual dels esportistes (~ 6.8 hores de son cada nit). Per això, els investigadors van concloure l’estudi suggerint “que els esportistes de resistència haurien de dormir més de 8 hores per optimitzar el seu rendiment”.\nD’altra banda, hi ha una altra forma de complementar les possibles hores de son perdudes: la migdiada. Aquestes petites “píndoles de son” de 20 a 30 minuts, que a més de millorar l’estat d’alerta, la concentració i l’estat d’ànim, poden millorar també el rendiment. Per exemple, un estudi en jugadors d’elit de netbol va mostrar com una migdiada de menys de 20 minuts podria millorar la velocitat de salt. Un altre estudi en homes sans va trobar com la migdiada pot millorar aspectes fisiològics i cognitius després d’una pèrdua parcial de son, i millorar també paràmetres de rendiment com l’esprint.16 En aquest sentit, existeix un concepte denominat “coffee nap”, que consisteix en consumir una dosi de 150-200 mg de cafeïna just abans d’una migdiada de 15-20 minuts, podent ser una bona mesura per als esportistes per tal de reduir la somnolència a mitja tarda.\nPer tot plegat, el son s’erigeix com un factor determinant en la salut i el rendiment dels esportistes. A causa de l’elevada prevalença d’alteracions relacionades amb el son entre els esportistes d’elit, els responsables mèdics i tècnics haurien de monitorar la qualitat del son i anticipar-se a possibles situacions que el puguin pertorbar. Amb tot això, s’han de tenir en compte aquells grups amb una major probabilitat de patir alteracions del son. Un exemple és l’edat. Així, esportistes majors de 25 anys van mostrar pitjors puntuacions en qüestionaris de qualitat de son que els menors de 20 anys. El gènere també pot ser un factor de risc, on les dones podrien presentar una major prevalença de problemes relacionats amb el son.\nAmb tot plegat, i segons les recomanacions d’una recent revisió publicada per experts a la revista British Journal of Sports Medicine, la quantitat de son òptima oscil·laria de 8 a 10 hores per a adolescents, i de 7 a 9 hores per a adults sans.1 No obstant, els experts suggereixen que els esportistes necessitarien també un major nombre d’hores per recuperar-se de les demandes físiques i psicològiques associades a la pràctica esportiva. Per això, per aconseguir un son reparador, es podrien seguir diferents hàbits d’higiene del son: evitar estimulants com ara la cafeïna, l’alcohol i els menjars pesats pròxims a l’hora d’anar al llit, assegurar l’exposició a la llum natural durant el dia, tenir una rutina relaxant abans d’anar a dormir (p. ex., cicles de respiració o meditació), reduir l’ús de pantalles les hores prèvies a dormir, o tenir un ambient fresc, fosc i tranquil.\nEn resum, el son és peça clau per a la salut i el rendiment dels esportistes. Els responsables mèdics i tècnics han de ser conscients de les possibles alteracions vinculades a la pràctica esportiva en l’alt rendiment, i intentar anticipar-se a elles.


Es va dir que Marvel va tractar com a actor 'El mandalorià' per Moon Knight a la MCU - Entreteniment | Gener 2021\nEls rumors sobre possibles opcions de càsting per a Moon Knight han estat una mica diversos; Tanmateix, es manté una gran atenció en Daniel Radcliffe com a nou potencial Marvel Cinematic Universe (MCU). Tenim aquest tema cobert, Geek Tyrant, CBR, i més han informat que Marvel Studios està mirant l'ex estrella de Harry Potter per l'estimat personatge de còmics. Tanmateix, les notícies recents suggereixen que pot estar enfrontat a una competència ferotge El Mandalorian dirigir.\nPedro Pascal de 'El Mandalorian' | Jesse Grant / Getty Images per Disney\nEl Mandalorian és fàcilment un dels espectacles més parlats existents en aquest moment, i l’actor principal s’ha convertit pràcticament en un nom de casa durant la nit. Significant que Disney podria desitjar utilitzar les seves habilitats fora del programa Guerra de les galàxies franquícia conserva la seva presència Disney + a través d’un original i esperat Marvel.\nEstà mirant els estudis Marvel Studios a 'El Mandalorian', Pedro Pascal, per Moon Knight al MCU?\nMikey Sutton, secretari de DC i Marvel, van compartir recentment una producció MCU sobre el llançament potencial de Moon Knight i Pedro Pascal. Va declarar:\nSCUOP MCU - 1/1/20: El MandalorianL'estrella està realment començant a augmentar. Segons diverses fonts interiors de les quals parlo, el mateix mandalorià, Pedro Pascal, es troba a la llista d’actors que es considera que interpreten el cavaller de la Lluna per la MCU. Recalquen que encara no s’han iniciat converses ni cap negociació, però Pascal fa clic als botons adequats per al paper. (Que no té problemes per ocultar la cara durant llargs períodes de temps a la pantalla és també un benefici.) Com que els programes de televisió en streaming tenen uns horaris molt més flexibles, si Pascal és el protagonista de Moon Knight, no hi haurà conflictes de programació amb la de gran èxit Mandalorià.\nAbans que algú salti la pistola, ell es troba a la llista, però encara no ha estat seleccionat. Estigueu atents. I allà on vagis, hi ets.\njohn krasinski com a senyor fantàstic\nMikey Sutton, Geekosity: Totes les coses Pop Culture\nSi bé encara s'ha de confirmar Pedro Pascal, el seu lloc actual en el punt de mira l'incrementarà a la part superior de la llista. Per no dir, si Disney el vol prou, es poden evitar conflictes de programació. Qui és el cavaller de la Lluna? Per què Pedro Pascal és un bon ajustament per al personatge? Què busca Marvel?\nQuè necessiteu saber sobre Moon Knight\nMoon Knight va ser creat per Doug Moench i Don Perlin; el personatge va aparèixer per primera vegada Llop de nit el 1975. Amb el temps, s'ha unit amb molts dels nostres herois preferits que formen els Venjadors i els X-Men.\nTal com explica TV Guide, tret que Marvel Studios reescrigui la història (com solen fer-ho), la història girarà entorn de Marc Spector: un boxeador convertit en mercenari marí convertit en involucrat amb els déus egipcis.\nTenint la possibilitat de redimir-se a la Terra com a avatar de Déu, es converteix en un superheroi (de tipus) amb una tolerància al dolor superior a la mitjana, els poders depenen dels cicles lunars.\nEl personatge és una mica fosc i misteriós, decidit i resistent. En resum, seria estrany que Marvel fes un tipus d’ulls clars d’estructura òssia tova i panys arrissats rossos per saltar al paper. Per tant, la majoria dels rumors sobre el càsting s'han centrat en nois amb aparences fosques i aspectes penetrants.\npaul mccartney i martha\nquant val lala anthony\nsubstitut del radicchio


El sobiranisme reivindica els drets polítics dels diputats davant la suspensió del Suprem | NacióDigital\nEl sobiranisme reivindica els drets polítics dels diputats davant la suspensió del Suprem\nJunts per Catalunya i ERC decidiran en les pròximes hores com procedir després de l'ordre de Llarena\nper Sara González , Parlament de Catalunya, 10 de juliol de 2018 a les 18:19 |\nLa portaveu parlamentària d'ERC, Anna Caula, en roda de premsa | ACN\nLa interlocutòria del jutge del Tribunal Suprem Pablo Llarena anunciant la suspensió dels diputats processats per rebel·lió no ha estat cap sorpresa. Però si bé era una decisió àmpliament anunciada, sí ha generat desconcert la seva formulació, plantejant, fins i tot, la substitució temporal de diputats quan l'escó és personal i intransferible. "Creativitat", "inaudit", "impropi" o "no té ni cap ni peus" són alguns dels qualificatius que ha rebut una formulació certament inèdita. A l'espera de determinar com procedir, el sobiranisme sí ha deixat clar que el seu objectiu serà, com ha dit sempre el president del Parlament, Roger Torrent, "defensar els drets polítics" dels presos i dels exiliats.\nLa mesa acatarà la suspensió "immediata" ordenada per Llarena? S'ha de sotmetre la suspensió a votació del ple? Es poden substituir de forma temporal diputats com planteja el Suprem? A hores d'ara, el sobiranisme està revisant la interlocutòria per articular quina ha de ser la resposta. L'article 25 del reglament del Parlament fixa que es pot suspendre un diputat "si és ferm l’acte de processament o d’obertura de judici oral i el Ple del Parlament ho acorda per majoria absoluta, atesa la naturalesa dels fets imputats" o "per acord del ple, adoptat per majoria absoluta, si han estat condemnats per sentència ferma a una pena de privació de llibertat que n’impossibiliti l’assistència a les sessions plenàries". Amb tot no contempla que es pugui revocar la suspensió ordenada per un jutge en el cas de l'aplicació de l'article 384 bis de la llei d'enjudiciament criminal.\nJxCat: "No poden ser suspesos per uns delictes que no s'han produït"\nLa portaveu adjunta de Junts per Catalunya, Gemma Geis, ha denunciat que es pretengui suspendre els diputats "per una causa feta a mida que no s'aguanta per enlloc" i ha defensat que la suspensió dels drets l'haurà de decidir el Parlament de Catalunya "perquè és sobirà". Geis ha insistit que no es poden suspendre els diputats "per uns delictes que no s'han produït" i que en cap cas demanaran a Carles Puigdemont i la resta de diputats que renunciïn a l'acta.\nERC: "Ningú pot modificar la representació parlamentària escollida a les urnes"\n"Tornem a viure un atac a la nostra sobirania", ha lamentat la portaveu parlamentària d'ERC, Anna Caula, que ha subratllat que és "impropi que un tribunal suspengui un diputat". La dirigent republicana ha argumentat que ningú pot "modificar la representació parlamentària escollida a les urnes" i ha recordat que els diputats que el Suprem vol suspendre van ser ja escollits en unes eleccions anòmales i altament complexes perquè ja hi havia dirigents a la presó. ERC ha precisat que analitzarà la interlocutòria al detall per decidir com procedir.\nComuns: "La via Llarena ha de finalitzar si es vol un diàleg franc i honest"\nMentre hi hagi presos polítics i exiliats, difícilment podrà haver-hi una negociació entre el Govern de Quim Torra i el govern de Pedro Sánchez. Aquest és el posicionament de Catalunya en Comú Podem, que ha instat el president espanyol a demanar a la Fiscalia que actuï perquè es retiri els càrrecs sobre els dirigents independentistes. "La via Llarena ha de finalitzar si es vol un diàleg franc i honest", ha defensat la portaveu, Elisenda Alamany. Els comuns, ha dit, seran "coherents" en la defensa del drets polítics dels diputats un cop es determini si la suspensió es porta o no a votació al Parlament. Amb tot, ha precisat, aquesta "podria no tenir efectes".\nCUP: "La mesa ha de preservar els drets polítics dels càrrecs electes represaliats"\nLa CUP sosté que és decisió del ple del Parlament i no del jutge Llarena determinar si els diputats són o no suspesos. Per això, aposten perquè es faci una votació sobre aquesta qüestió a la cambra catalana. "La mesa ha d'actuar preservant els drets polítics dels càrrecs electes represaliats per motius injustos i sense cap tipus de fonamentació", ha defensat la diputada Maria Sirvent.\nEl Suprem demana al govern espanyol que defensi Llarena de la justícia belga\nPolítica, procés català, suspensió, Pablo Llarena, diputats, independentistes, Parlament


Li troba el missatge de preguntes - Bloc\nHi havia una cançó antiga de la dècada de 1990, anomenada 'Do You Miss Me' de Jocelyn Enriquez, que era una melodia de ball, però que encara tenia algunes lletres molt sorprenents. En lloc de citar-lo, només cal escoltar-lo en algun moment a Spotify o a YouTube. Les lletres afecten perquè diuen, en essència, de vegades tot el que ens queda d’una ex-relació és només una cançó, una cançó que el DJ pot reproduir a la ràdio. Tan aviat com escoltem aquesta cançó, tot l’amor, l’emoció i els records d’aquella relació ens tornen.\nÉs humà “faltar” a algú. Per pensar de manera aleatòria a vells records i sentir una forta sensació de nostàlgia. Però és aquest amor? Sentir realment el mateix moment de nostàlgia el mateix que la teva ex perduda i no desitjar res més que estar amb tu de nou?\nRecordeu que hi ha cura, hi ha nostàlgia ... però hi ha un lament. Et troba a faltar fins al punt de desitjar-te. Prenguem el nostre 'Em troba a faltar?' prova per esbrinar què està pensant realment ara mateix.\n1. Com va acabar la relació?\nR: Ho vaig acabar perquè vaig intuir que no funcionava.\nB: El va acabar i em van aixafar.\nC: Els dos vam coincidir mútuament que era hora de seguir endavant.\nD: No estic segur ... la situació era complicada.\n2. Hi va haver trampes?\nB: Sí, va enganyar.\nC: Sí, vaig enganyar.\nD: Sort ... però no realment perquè és complicat.\n3. Es penedeix de com van acabar les coses?\nR: Sí, voldria que encara estigués amb ell.\nB: Ja no sé com em sento.\nC: No, crec que han acabat bastant bé, tot considerat.\nD: M'agradaria tenir més tancament.\n4. Els dos us heu enamorat mai? Heu dit que us heu estimat?\nR: Tot el temps! Sempre ho dèiem i ho volíem dir\nB: Freqüentment. No cada dia, però ho dèiem.\nC: Tot just comencem a fer-ho, però tot seguit va acabar.\n5. Des que us heu desglossat, quant ha intentat contactar amb vosaltres?\nR: Els últims temps han estat donant-li molts cops de mà. Tocar la base cada dia.\nB: Unes quantes vegades per setmana.\nC: De tant en tant.\n6. Està sortint amb algú ara mateix?\nR: Res de greu. Només el sexe.\nB: Sí, i ho sap.\nC: He estat amb alguns nois, però no passa res.\nD: No, he quedat solter des del trencament.\n7. Ha sortit amb algú?\nR: Sí, moltes dones diferents del que escolto.\nB: Sent que té una núvia nova.\nC: Unes quantes dates però res de seriós.\nD: No en tinc ni idea, mai no en parla.\n8. Com van les converses amb els dos?\nR: Parlem de retrobar-nos de vegades, però no de debò.\nB: No parlem de maquillatge, sinó que ell sempre parla de la nostra vida passada junts.\nC: Mai no apareix en realitat ... tot i que hi penso.\nD: No parlem.\n9. Com és la vostra actual amistat amb l’ex?\nR: Parlem tot el temps!\nB: sempre fa una excusa per xerrar amb mi a través de text o telèfon.\nC: Hem intentat ser amics, però no ho hem pogut fer.\nD: No li he sentit mai.\n10. Què passa amb la resta de la teva vida?\nR: Sincerament, mai no he estat més feliç.\nB: Estic bé, avançant en la meva carrera i provant coses noves.\nC: Mai hi he pensat.\nD: Sóc miserable sense ell i no faig res de res.\nCom totalitzar la vostra puntuació\nAssigna un valor d'1 a la resposta A, 2 a B, 3 a C i 4 per a D. Com més s'apropi el nombre de 40, més probabilitat no et manqui greument. Tanmateix, a prop de 10 o 20, hi ha una bona possibilitat de trobar-li a faltar, però no està segur de com cridar l'atenció.\nQuè signifiquen les respostes?\nQuan sigueu el primer a acabar amb la relació, l’ex sempre sentirà certa pena i pèrdua. Vostè manté la seva independència i surt, primer, de forma natural, sent lament de què va passar perquè mai va decidir acabar-la!\nAmb una història de conducta ètica al seu costat, sense trampes, una ruptura madura sense atacs ni agressions personals, tot això reflecteix una personalitat agradable que finalment perdrà. Com més parlés d’amor, més amor existeix i més et trobarà a faltar. Si, però, us heu trencat abans de començar l’amor, és més difícil fer-li sentir aquesta atracció emocional.\nTot i així, si sovint es posa en contacte amb vosaltres, encara que sigui només com un 'amic', això indica que sent molt fort alguna emoció; potser culpabilitat, però potser també et falta per amor. No us prengueu massa seriosament el seu 'èxit' de cites. Quan els homes reboten amb una núvia nova o una sèrie de núvies, sovint s’estavellen i cremen. Es requereix molt de temps per crear una nova relació íntima i adaptar-se a la passió de l'ex. No pot recrear el que tenia amb tu amb una persona completament diferent, i sobretot no en uns mesos.\nPot parlar de retrobar-se o convertir-se en nostàlgia del passat. Mentre conversa amb vosaltres, és un bon signe. Només cal recordar que el que en última instància l’atraurà de nou NO és mantenir-se igual, sinó millorar millores i convertir-se en una dona més exitosa i segura.\nDesitjarà tornar-te a tenir, una vegada que s’adoni de quin valor tens ara, i de com ha intentat tant de temps perseguir-te i guanyar-te l’afecte. Ets molt diferent ara, sexy i misteriós, però el teu cor segueix sent el mateix: la persona amb qui es va enamorar. La teva ment encara té tots els records, tot l’amor, que vau compartir junts. Això és el que realment vol un home: l'oportunitat de tornar a guanyar el teu amor.


noebios | Els veÏns del C2\n9 Mai 2016 / noebios\t/ Deixa un comentari\nLA NOVA TECNOLOGIA PROVOCA MALALTIES?\n11 Abril 2016 6 Mai 2016 / noebios\t/ 1 comentari\nLa nostra societat està molt tecnificada. Hi ha una creixent addicció als dispositius sense fils i una manca d’informació sobre els efectes de les ones electromagnètiques. Aquest fet genera noves pors.\nLes línies elèctriques són molt imprescindibles avui en dia ja que ens faciliten molt la vida: cuinar en 1 minut (microones), estar connectat amb tot el món (mòbil, Wifi…)… i també han permès un avenç força important pel que fa a la medicina, com és el cas dels raigs X, però hem de saber que també generen camps electromagnètics. Uns camps misteriosos que no veiem ni escoltem però que sabem que existeixen al voltant de tot allò que funciona amb electricitat. Camps que tenen unes possibles conseqüències greus per a les persones.\nPer una banda, els camps electromagnètics produïts per antenes, sistemes de telefonia mòbil, ones infraroges, llum ultraviolada, raig X, raig gamma… ocasionen malalties sobretot a les persones amb una hipersensibilitat electromagnètica (hi ha casos d’infarts, leucèmies i càncers).\nPer altra banda, existeixen diversos estudis que demostren que els camps electromagnètics afecten els sers vius si es troben a prop d’ells, com per exemple, el fet que les abelles, rates o pardals evitin les radiacions electromagnètiques. A més a més, una universitat de França ha demostrat com els mòbils i antenes de telefonia poden ocasionar mals de cap, insomni i inclús impotència sexual. Certament, a les xarxes he trobat milers d’articles que consideren els camps electromagnètics nocius per a la salut i molt poques que opinin el contrari.\nEl geobiòleg Pere León, en el seu recent llibre La buena onda, ens dóna uns quants consells per tal de reduir els riscos sobre la nostra salut que provoquen els camps electromagnètics. Per exemple, a la nit, hem de posar en mode “avió” el mòbil quan dormim, hem de desconnectar el Wifi...\nLa Unió Europea ha fet unes recomanacions i ha generat unes normatives per a regular els camps electromagnètics al nostre país. L’OMS ha establert uns límits pel seu risc potencial. Així doncs, cal un principi de prudència davant d’aquestes dades ja que tot i que encara no han estat demostrades, en tenim prou evidencies.\nNoemí Biosca Puig.


Qui som | Marta Sardà\nExercint fa més de 20 anys com a entrenadora personal. Professora de Pilates de tots els nivells. Entrenadora de funcional i sistemes per suspensió. Trail runner entusiasta. Mare de tres i emprenedora. Actualment combino la meva professió amb l'entrenament pre i post part,mares amb nadons i preparació al part. Formada per l'escola Otrhos com a entrenadora personal, diplomada per l'escola de teràpies alternatives Aly-bey 25 en quiromassatge, osteopatia estructural i sacre-craneal, i certificada pel centre mèdic Marenostrum com a Doula, actualment curso els estudis universitaris de fisioteràpia en el Tecnocampus de Mataró.\nDes de que vaig acabar els meus estudis de Fisioteràpia a l’any 91 a l'escola de fisioterapia Gimbernat, he centrat tota la meva formació acadèmica i professional al món de la pediatria. Entén, que la terapia amb nens ha de ser un treball global i lúdic per treure el màxim de profit, és per això que em vaig formar com a Psicomotricista. Treballo, des de fa més de 20 anys, amb nens amb disminució motriu i/o dificultats psicomotrius. Fisioterapeuta col.legiada pel col.legi de fisioteràpia de Catalunya


Quim Bou: Llibres Personalitzats, Ed. Selva (2 de 2)\nLlibres Personalitzats, Ed. Selva (2 de 2)\nI vet aquí la segona part de la mostra de la meva feina a l'Editorial Selva.\nUna bona fórmula per enganxar la mainada a la lectura! Feu-hi una ullada, mireu les condicions, potser vosaltres, els vostres fills o nebots poden ser co-protagonistes d'una aventura fantàstica!\nUna il·lustració interior:\nSabeu el complicat que és dibuixar una casa de cap per avall? No parlo de que tècnicament sigui complicat, sinó que qualsevol dibuix es basa en identificar grans elements en base a petits esquemes ràpidament reconeixedors (això és una finestra, aixo una porta, això teules). Però al girar de cap per avall... aquest sistema es complica moltíssim!\nEl Bandoler de Corbera, tot lliga\nSerra Cavallera i Puig Sestela\nL'Ornis al Cavall Fort nº 1283\nConcert pels 40 anys de la Bressola (divendres 22 ...\nUn dibuix per Suburban West... o posi vostè un gos...\nL'Esquitx, el retorn de la revista\n“¡SOCORRO! Mi madre tiene Facebook”\nPer començar l'any, el Taga.\nOrn Història Universal nº7, pàgina 7


PREMIS AL RECONEIXEMENT ESPORTIU\nAhir al vespre va tenir lloc als jardins del Centre Cultural Can Castells l'entrega dels premis al Reconeixement Esportiu que entrega l'Ajuntament de Sant Boi en mans de l'Alcaldesa Lluïsa Moret i la Regidora d'Esports Maria Antonia Barragan al final de cada temporada. Un plaer formar part de les entitats esportives del nostre poble i participar en aquest esdeveniment.\nA les fotos l'equip Infantil pel campionat de Catalunya i el Seven's de rugbi, a l'equip Cadet per la participació al campionat d'Espanya, al sénior femení per la Copa Catalana, la permanència del Sènior B, la Copa del Rei del primer equip, a Afa Tauli , Nil Gabarró i Ana puig per haver jugat amb l'Espanyola, als jugadors de la selecció Catalana Sub 20, a Núria Jou, a la Català, a Edgar Serres, Lucas Pichot i Ronan Dalton també per haver jugat amb la Catalana i a Lewis Williams un premi especial per la fita aconseguida guanyant la Copa del Rei.\nEspecial menció al periodista Jordi Robirosa, presentador de l'acte, qui va rebre un premi honorífic pel seu suport a l'esport Santboià i en concret al rugbi. En les seves paraules d'agraïment va destacar que l'esport del rugbi te un encant especial i que va ser un immens plaer retransmetre la final de la Copa del Rei.\nMoltes gràcies a tots els guardonats i guardonades per la vostra assistència!


Avui m'he llevat i he vist que (oh, sorpresa!) no havia nevat. El primer dilluns que no neva des de fa un mes. Així que m'he afanyat a sortir (feia tard) per anar a classe (ja me n'he saltat dues sobretot pel temps i el quadrimestre acaba de començar, és una assignatura introductòria sobre lírica amorosa a la literatura medieval hispànica). He caminant per damunt de la neu, feixugament. No hi havia ningú pels carrers. Estàvem a -16 i la sensació tèrmica, segons el mòbil, era de -28 aproximadament. El transport públic diu que trigarà 30 dies a recuperar la normalitat si no neva més (i tots sabem que dimecres s'espera una altra gran tempesta -ara ja és l'hivern més nevat de la història de Boston, segons he llegit, tot i que ahir vaig llegir que era el segon-). He agafat el tren, doncs, i m'he plantat a Harvard. A la porta del departament de literatura comparada, on es fa aquesta assignatura, un cartellet que anem en compte que les estalactites aquestes de gel que s'han format a les teulades cauen. Miro al terra: forats. Provo d'entrar: tancat. Queden cinc minuts per a la classe, però fa tant de fred que decideixo entrar a l'edifici de davant per mirar si arriba algú i ens obre. RES. El campus, desert.\nEntra un altre noi i li demano si no hi ha classes avui. Em respon que no. Li explico que no m'han trucat per dir-me que s'hagi cancel·lat res i resulta que és festa, el President's Day! No és que no em sonés, però és una festa a la qual jo estigui avesada. No em veig en cor d'emprendre la tornada i decideixo aprofitar que ja sóc a Cambridge per visitar un museu al qual fa temps que volia tornar: el Peabody Museum, que connecta amb el Natural History Museum i al qual, com a membre de la universitat, tinc entrada gratuïta! Ja us havia dit que gairebé no havia tingut temps de veure aquest museu quan vaig anar a l'altre al novembre (em pensava que havia estat feina no res i mira...). Només hi he estat dues hores perquè ja havia visitat una part del tercer pis i perquè encara havia de passar pel supermercat abans de dinar, però us en recomano la visita, sobretot del pis inferior. El segon pis (en realitat el tercer) és més espectacular i és el que connecta amb el Natural History Museum, l'únic pis on hi he trobat gent (he estat sola tota l'estona als altres) i el darrer penso que mereix que algú es dediqui a endreçar-lo i, a part de les etiquetes, que hi expliquin per a què serveixen els objectes exposats: jo amb el nom de l'objecte, l'any i el lloc no en faig res. Aquest és el pis dedicat a objectes d'Oceania (i una part amb maquetes dels indis); l'inferior és sobre els nadius americans (potser també m'ha interessat més perquè sóc aquí) i el del mig correspon a la cultura llatinoamericana amb altars per als difunts del Dia de los mueros, en quèhi ha ofrenes de menjar, fotografies dels morts, decoració i calaveres en un altar amb colors lluminosos, altars maies, els vestits tradicionals i cabassets... També hi havia una exposició, no sé si permanent, sobre objectes de guerra de tot el món, com a tema... universal. Fa molta patxoca i fa de bon passejar. Ja us n'havia mostrat fotografies a l'altra entrada, em penso.\nEl pis de davall de tot al començament m'ha costat d'entendre. De cop i volta t'introdueixen conceptes sobre les creences dels indis americans amb paraules de les llengües autòctones i m'ha paregut una mica espés. Però els dibuixos m'han atrapat de seguida. Eren del XVIII, d'aparença senzilla i em recordaven les pel·lícules d'indis (els artistes) i vaquers. També hi havia fletxes (diferents segons qui n'era el propietari), les típiques plomes dels indis (t'expliquen què signifiquen i qui les poden dur), la relació de l'indi amb el cavall, el guerrer i la funció de l'exèrcit en aquestes cultures, el concepte de valentia. Ho he trobat molt interessat i deu ser la part de l'exposició on he estat més estona. El tipus d'exposició: tradicional; vitrines, un audiovisual, panells informatius i objectes classificats.\nDesprés hi ha una exposició cronològica des de que se sap sobre els primers poblats indis fins a l'actualitat, que m'ha cridat menys l'atenció. M'ha recordat un dels museus que vaig visitar a San Francisco. M'ha interessat molt la part en què expliquen com vivien els indis per àrees dins del territori que actualment correspon als EUA i com els va marcar l'intercanvi i la convivència amb els europeus (tot i que els pobles del nord ja feia anys que eren visitats per víquings i altres nòrdics). Especialment, perquè comencen amb els indis que vivien aquí dalt, al nord-est i normalment, tot i que sé que no és així, associo mentalment la història que sé dels indis amb el sud del país i amb la costa oest (molt relacionada amb l'arribada de persones de la península ibèrica, coloms, predicadors/missioners -recordeu la Misión Dolores de San Francisco?-). Així que ha estat tota una descoberta veure com aquells pobles pescadors passen a comerciar amb els francesos que arriben aquí, interessats sobretot per les pells dels animals; com els britànics, un cop han marxat els francesos, exploten aquest mercat, més pells per menys a canvi, i al final es converteix en un bé escàs que els indis acaben substituint per l'elaboració d'objectes manufacturats com (em penso que eren teixits i) cabassets de vímet. I passen de fabricar-ne per a ells mateixos (també t'ensenyen que tradicionalment els diferents pobles s'havien especialitzat en un determinat servei o producte que oferir a l'altre, de manera que hi havia un intercanvi ENTRE ELS NADIUS, abans del contacte amb els europeus) a dedicar-se exclusivament a la producció per vendre.\nHi havia altres apartats: un de dedicat a les canoes, per exemple; però això és el que més m'ha cridat l'atenció i també una sala on explicaven un dels misteris sense resoldre que tenia des que vaig arribar aquí: al Harvard Yard (la part principal del campus, on està el meu departament, el de clàssiques) hi ha una part que, si us hi fixeu a les fotografies de les cadiretes a partir de la tardor, està excavada. No entenia per què al setembre fan un clot i ho tanquen per a excavacions arqueològiques en el marc d'una de les assgnatures que s'hi imparteixen (i que per curiositat vaig plantejar-me seriosament de treure-hi el cap). No entenia què podien buscar-hi, en aquell tros tan menut del campus. Avui n'he obtingut la resposta. Cap al 2007 (o 2009?) es va decidir afegir aquesta part pràctica a una asignatura d'arqueologia perquè els estudiants (hi ha un programa dedicat als nadius americans, també) miressin què s'amagava davall de la part central del campus. Quan es va fundar Harvard allà hi havia un college per als americans nadius, de manera que assistien a la universitat anglesos i nadius, amb objectius diferents i era una forma més d'aprendre l'anglès escrit (es tracta també els problemes de l'ensenyament d'una llengua i, a més a més, escrita, per a la cultyra autòctona i els avantatges per als colonitzadors), a Harvard s'hi va imprimir una Bíblia (la primera Bíblia impresa als EUA i en la llengua nadiua de Massachusetts (la Eliot Bible). Els estudiants hi van trobar diverses restes que han permès aprofundir en la història del jaciment i ara cada any s'hi\nEstalactites al meu balcó, que ja no puc obrir.\nHarvard Yard aquest matí des de la Widener Library, que almenys estava oberta :) i he pogut tornar-hi un llibre.\nPeabody Museum, Harvard.\nM'ha agradat i sorprès molt que els indis tinguessin una mena de llibreteta, una recopilació de dibuixos de batalles i gestes personals (alguna d'amorosa també), que podia ser personal o feta en grup. No em digueu que no és un molt bon projecte d'expressió creativa. A mi aquests dibuixos m'inspiraven. M'han atret molt.\nAquesta part més vistosa és al segon pis.\nOceania al pis superior.\nExposició sobre armadures i armes.\ncontinuen les excavacions.\nP.S. La foto grossa a Harvard era un 'deute pendent', després d'haver fotografiat aquestes imatges de la universitat de Columbia a NY fa uns anys i que van agradar a més d'un. Res a veure, la quantitat de neu!\nBoston cultura EUA Massachusetts museus terrassa universitat\nAmelia C 17 de febrer de 2015 a les 17:02\nCuando yo estuve también le dediqué menos tiempo al Peabody y más al de Ciencias, por eso me gustaría volver. Además una de las salas estaba medio desmontada.... para los residentes de Cambridge también hay entrada gratis pero sólo algunos días ;)\nEutrapèlia 17 de febrer de 2015 a les 18:16\nYo diría que puedo traer siempre un invitado ;P quisiera volver cuando cambien las exposiciones, por lo que he visto en su web, no son fijas :) y quiero dedicar más parte a los dinos, porque la primera parte la encontré ya tan entretenida... :D\nAmelia C 17 de febrer de 2015 a les 18:23\nPues dímelo y te acompaño!! Y porfa, mira si te dejan pasar a alguien a la biblioteca de Harvard, que creo que sí y me encantaría verla :)\nEutrapèlia 17 de febrer de 2015 a les 19:47\nBien! Pues no lo sabía, entonces claro que vamos un día a la biblioteca!!! Y así también dejo pasar a mi familia cuando vengan a verme ^^\nAmelia C 17 de febrer de 2015 a les 19:50\nAl menos eso me contó una amiga pero supongo que podrás preguntar a alguien allí ;)\nEva 18 de febrer de 2015 a les 7:57\nSempre em fa molta gràcia això de la sensació tèrmica segons el mòbil, que llegeixo per tot arreu. I la sensació tèrmica segons els sentits? Hi ha mòbils més fredolics que altres? :D\nA mi també m'hagués agradat la part de les "first nations" (a Canadà ho diuen així). Has llegit el llibre d'Ishi de Theodora Kroeber? A R i a mi ens va encisar!\nEutrapèlia 18 de febrer de 2015 a les 8:27\nNo l'he llegit! Me n'apunto la referència!\nEva 18 de febrer de 2015 a les 8:33\nEl vam llegir en castellà, ja fa anys. De fet, el vam deixar i ja no l'hem vist més... :(\nEutrapèlia 18 de febrer de 2015 a les 11:17\nSegur que aquí serà fàcil de trobar. Espero que recordis a qui li vas deixar. Jo espero que algun dia O. aconsegueixi que end tornin la col·lecció de Tintíns que va deixar, ehem.\nAnònim 19 de febrer de 2015 a les 18:07\nja m'agradaria però hem perdut el contacte.\nPotser hi pensaré perquè passi.


Talladores 3D - i - Segmentadoras - Fruita i verdura - El portal de maquinaria para la industria alimentaria\nTALLADORES DE DAUS i BASTONS KRONEN\nTalladora: La cubicadora KUJ V de KRONEN talla bastonets o julianas de 2 a 20 mm i cubs de 3 fins a 20 mm de forma precisa i perfecta qualitat. Pot processar fins a 3.000 kg per hora (depèn del producte i tipus de tall).\nEls seus accessoris d’alta qualitat permeten un tall impecable, sense fer malbé el producte. El canvi de fulles pot realitzar-se en 3 minuts.\nProductes delicats com cebes, pebrots, bolets, tomàquets, carbassó o productes lleument congelats poden ser processats. Un variador de freqüència amb 7 velocitats ajustables permet el tall delicat de productes sensibles com ara maduixes o remolatxes, etc.\nAddicionalment als cubs grans de pomes, melons, pernil, carn cuita semicongelada i una varietat de vegetals, és també possible tallar cubs petits de 3 x 3 x 3 mm (brunoise).\nPot tallar bastonets o julianas de fins a tan sols 2 x 2 mm de costat, per a sopes, dips, amanides, salses i moltes aplicacions més.\nTALLADORES TROQUELADORES KRONEN\nTALLADORA / TROQUELADORA\nSERIE TONA RAPID / RAPID 3D\nTalladora de fabricació alemanya per a tot tipus d’hortalisses, verdures i fruites com ara tomàquets, cítrics, pomes, patates, pastanagues, etc,\nLa capacitat és de 1.800 a 3.600 peces / hora en dos carrils, depèn del producte.\nLes dimensions màximes de l’producte és de 75-85 a 100 mm de diàmetre depèn de el model de la talladora.\nEl tipus de tall és molt variat, segments, barretes, grills i rodanxes.\nPossibilitat d’acoblar cinta de sortida, separadors de rebuig, guies,…\nTALLADORA / TROQUELADORA PER A PRODUCTES GRANS\nSERIE TONA XL\nAquesta màquina procesa productes grans com piñas, pimientos, berenjenas y cebollas, per ejemplo.\nUn sistema d’alimentació continu, de velocitat variable, assegura alta capacitat i elevats resultats de qualitat.\nEl producte s’insereix manualment en els subjectes, els quals es ratifiquen que es mantinguen en la posició adequada per ser transportat cap a la secció de tall.\nDisponible una àmplia gamma d’accessoris, per a l’obtenció de molt variats tipus de tall:\nPer tallar segments (grills)\nPer elaborar des de 2 fins a 24 segments, amb o sense descorazonar\nDiverses graelles per bastons\nA més de diferents figures especials (prèvia consulta)\nCapacitat (depenent del producte): vegetals màx. 1100 kg / h; fruita màx. 1000 kg / h; bolets máx.130 kg / h\nAmple x llarg x alt: 1700 x 3300 x 2185 mm\nSEGMENTADORA DE SÍNDRIA I MELÓ ZTI\nSEGMENTADORA DE SÍNDRIA\nLa segmentadora de síndries talla en porcions uniformes meitats, quarts i segments de 6/10 o fins i tot 12 mitjançant unes fulles amb forma especial. La segmentadora de síndries està equipada amb una taula rotativa de tres posicions. La taula giratòria mou la síndria cap a la següent posició durant el procés. La síndria es col·loca manualment en la primera posició, després de rotar cap a la segona posició la síndria es tallarà en meitats, quarts o en segments de 6/10 o fins i tot 12.Después de el tall la taula trencada cap a la segona i última posició. Aquí la síndria és inclinada suaument cap a fora de la màquina i els segments cauen sobre un canaló d’acer inoxidable. Amb una eina especial també es pot treure els segments fora de la màquina. Totes les operacions es realitzen de forma simultània. L’operari està protegit en tot moment per una cortina de llum de seguretat, de manera que no es pot accedir accidentalment a la fulla de tall, quan la llum detecta un objecte o una mà pararà immediatament. A la part posterior de la màquina hi ha dues portes de seguretat que proporcionen un accés ampli i fàcil a l’interior per a la seva neteja i manteniment.\nFulla de falca amb forma especial per a reduir a el mínim les forces de tall.\nMotor d’acer inoxidable\nDimensions: 3000 x 1400 x 2550 (L x A x H) en mm.\nDiàmetre màxim el producte: 300 mm\nConsum energia: 1 kW


Disc de la setmana: Nanci Griffith “Other voices, Other rooms” | Bloc de toies.com\nDisc de la setmana: Nanci Griffith “Other voices, Other rooms”\ndissabte, 18 Juny 2011 by Joan-Carles\n“Les cançons necessiten de noves veus per poder-les cantar en llocs que mai han estat cantades amb la finalitat de continuar tenint vida”\nAixò és el que ha fet Nanci Griffith (1953) amb el seu àlbum “Other voices, other rooms” (1993) títol agafat de la primera novel.la de Truman Capote. És una recopilació de cançons dels seus compositors favorits des de Dylan, Van Zandt, John Prine, Arlo Guthrie, Pete Seeger, Gordon Lighfoot…\nCantautora de discos reflexius, d’estètica country, em recorda una mica a Emmylou Harris. Nanci Griffith amb aquest treball torna a les seves arrels, fa una antologia suau però força intel·ligent en el tractament de les versions, tot un risc ja que són cançons més que reconegudes del grans mestres de la música Americana.\nÀlbum Other voices, other rooms\nCançó que escoltes Across the great divide\nExcel·lents arranjament, petits girs d’inflexió o una nota persistent estan al servei de la seva seductora veu. Canta sense esforç, cosa que és d’agrair, la banda la porta a coll, els acompanyaments vocals de veterans companys ( Alison Kraus, John Prine, Arlo Guthrie, John Gorka..) li donen més volada al disc.\nUn disc ple de tons càlids i paisatges del seu país, música popular de la dècada dels 60 i 70. Arrels de Texas son les que Nanci Griffith ens regala en aquest disc.\nEtiquetes : americana, Bob Dylan, Country, John Prine, Nanci Griffith, Other voices Other rooms\nWilliam Claxton →\nOne thought on “Disc de la setmana: Nanci Griffith “Other voices, Other rooms””\nOlga on diumenge, 19 Juny 2011 a les 19:38 said:\nFa dies que no escric, però vaig estant al corrent del que vas publicant. És impressionant com setmana rere setmana ens vas sorprenent amb músiques realment fantàstiques com la d’avui.\nÉs agradable descobrir nous cantants i estils. Gràcies!


Els problemes dels Benetton els empenyen a vendre’s Autogrill a Espanya (Àlex Font Manté)\nEl competidor Áreas li compra el negoci per 12 milions d'euros\n2 min. Barcelona 24/11/2020 17:02\n651x366 Àrea de servei d'Autogrill en una autopista / AUTOGRILL Àrea de servei d'Autogrill en una autopista / AUTOGRILL\nAcord perquè el grup de restauració i d'estacions de servei Áreas compri el negoci de la seva competidora Autogrill a Espanya i Portugal. Amb l’adquisició, Áreas assumirà també el miler de treballadors que la companyia italiana té a la península Ibèrica, segons ha avançat El Confidencial i han confirmat les empreses implicades posteriorment. La compra s’ha fet per 12 milions d’euros.\nLa integració podria afegir uns 82 milions de facturació a Áreas, que a Espanya ingressa sis cops més i té 5.000 empleats (si s’inclouen els registres d’Áreas a tot el món, la facturació s’eleva fins als 1.900 milions d’euros i la seva plantilla s'acosta als 23.000 treballadors). De totes maneres, aquestes magnituds corresponen a l’any passat. És previsible que la pandèmia, i en especial el confinament generalitzat de més de tres mesos, tingui un impacte important als comptes d’aquesta companyia, perquè la mobilitat va caure en picat.\nAutogrill és una empresa italiana dominada per Edizione, el hòlding de la família Benetton. Aquesta família està vivint un calvari en una altra de les seves participades, Autostrade, la principal concessionària d’autopistes italiana, des que se li va ensorrar un pont a Gènova l’any 2018. El govern italià va forçar els Benetton a vendre la concessionària a una empresa pública, tot i que les negociacions encara no s’han acabat. Edizione també és el principal accionista de Cellnex (en controla el 13%) i, indirectament, també controla Abertis a través d’Atlantia.\nLa major part del negoci d’aquestes companyies funciona en règim de concessió, perquè normalment tenen els establiments en espais públics, com autopistes, aeroports i estacions de tren. Actualment Autogrill gestiona 60 concessions a Espanya. Totes vencen entre aquest any i el 2027, segons recull la memòria de la companyia.\nPer la seva banda, Áreas, que és una companyia nascuda a Barcelona el 1968, està controlada actualment pel fons luxemburguès PAI Partners, que la va comprar l’any passat a la francesa Elior per més de 1.500 milions d’euros. La divisió espanyola d’Áreas té la seu a Barcelona, però la seva matriu (Áreas Worldwide) té la seu social i fiscal a França, tal com detalla a la seva memòria. Tant la filial espanyola d’Áreas com la d’Autostrade van tenir pèrdues l’any passat: gairebé 900.000 euros de números vermells en el cas de la primera i més d’1,1 milions en el de la segona.\nAntifraude, la oficina de las “cosas pequeñas”


Articles Pilar Morey: Com ens repartim als nens?\nTots els pares i mares volen el millor per als seus fills, d'això ningú en dubta. Però quan ens separem, un dels grans maldecaps és com repartir els nens, per causar-los el mínim mal possible. Hi ha diverses possibilitats.\nD'uns anys ençà, han canviat les lleis i els jutges afavoreixen més la custòdia compartida. En principi, és la millor solució: els nens comptaran amb la presència del pare i la mare a parts iguals. Però no sempre surt bé. En primer lloc, aquesta solució requereix d'una bona comunicació entre els pares, que no sempre es dóna: la rancúnia, ressentiments acumulats, manca d'empatia, problemes de comunicació, etc. són freqüents quan una parella se separa. I això crearà un clima que no és gens propici per negociar les mil i una coses que envolten a una situació de custòdia compartida. Han de quedar molt clares les normes, i el que és més difícil, respectar l'espai i la manera d'actuar de l'altre amb els fills. Són molt freqüents, massa, les crítiques a com cuida l'altre dels nens, a què fa i com ho fa. Hauria de quedar clar, que cadascú té la seva manera de relacionar-se amb els fills, sempre i quan, les dos persones siguin prou madures i adultes. Molts dels problemes en aquestes situacions vénen de la manca de responsabilitat d'un dels dos, que prioritza altres aspectes de la seva vida abans que les necessitats dels fills. Tenir cura dels fills requereix dedicació, temps i sobre tot un grau de responsabilitat suficient.\nEl règim de visites és el sistema tradicional. Els fills viuen amb un dels dos progenitors (normalment acostuma a ser la mare) i passen part de les vacances i la meitat dels caps de setmana amb l'altre. Aquesta situació no requereix de tanta comunicació entre els pares, acostuma a estar tot per escrit i ben acordat, i només cal que cadascú compleixi amb la seva part de l'acord. Els problemes, com sempre, vénen per la manca de compliment dels acords i el distanciament i manca d'implicació en la vida dels nens i tot allò que els envolta, per part del progenitor que no viu amb ells. Això no té per què ser així, hi ha famílies que funcionen molt bé amb el règim de visites, respectant espais i temps i participant en tot el que calgui de la vida dels fills. Però, generalment, amb aquest sistema, el progenitor que viu amb els nens és el que té més implicació i responsabilitats.\nHi ha un altre sistema, que poques famílies utilitzen: consisteix en què els nens es queden al domicili familiar, i són el pare i la mare qui viuen una setmana allà amb els nens, i una setmana fora, en un altre lloc. Es necessiten tres cases, la dels nens i la de cada pare (la solució acostuma a ser viure parcialment amb els avis). Això pot funcionar, igual que la custòdia compartida, des del respecte als acords, als espais, etc. Un inconvenient que he vist en els únics dos casos que he conegut, és que els nens, d'alguna manera s'han “fet els amos” de la casa, es creuen amb més drets que els pares, i ha calgut recordar-los quina és la posició de cadascú. L'altre inconvenient pot ser que un deixi la casa neta quan marxa i l'altre no. Però aquí parlem un altre cop del tema de responsabilitats i madureses...\nFer coses els 3 junts: això és una cosa que es planteja sempre, i cal que quedi molt clar per al nen que són situacions puntuals. El nen, a dins seu, sempre desitjarà que els pares tornin a ajuntar-se. Cal ser molt clars i no crear-los falses esperances. Si es fan moltes activitats els 3 junts, pot confondre al nen, que no entendrà per què estan separats, i els obligarà un cop i un altre a re-situar-se. Evidentment, en aquestes sortides conjuntes cal evitar qualsevol tibantor o discussió. Si no es té molt clar per als tres, és millor evitar-ho.\nEtiquetes de comentaris: Articles , custòdia compartida , divorci , fills , Psicologia , Psicologia humanista , règim de visites , separació


ReusDiari.cat | Atropellen i abandonen en estat greu un ciclista a la Selva del Camp\nAtropellen i abandonen en estat greu un ciclista a la Selva del Camp\nEls fets van tenir lloc ahir dimarts, 16 de maig, a la tarda\nAquest dimarts, 16 de maig, poc després de les 19.00 hores, un vehicle ha atropellat un ciclista de nacionalitat belga i s'ha fugat a la Selva del Camp. Els fets han tingut lloc en una de les rotondes d'accés al polígon industrial del municipi. Quan han arribat els serveis del Sistema d'Emergències Mèdiques —SEM— s'han trobat al jove ple de sang i amb diverses ferides a la cara i els braços. Segons informa 'Tarragona Ràdio', el ciclista ha estat traslladat en estat greu a l'Hospital Joan XXIII de Tarragona. Els Mossos d'Esquadra han iniciat una investigació per trobar el conductor del vehicle implicat. Es tracta del segon atropellament de ciclistes a la demarcació en menys d'una setmana, després que el cap de setmana passat, una conductora beguda atropellés un grup de sis ciclistes a la carretera de Maspujols.


Lleida acollirà un taller de fruiticultura ecològica - Zona Rural - Altanto!! Revista\nMassalcoreig Aitona Torres de Segre Catalunya Festa Major Lleida Mossos d'Esquadra Alcarràs festes i celebracions sindicat agrari crisi econòmica Unió Pagesos ajuntaments mobilitzacions ciutadanes agricultura, fruticultura, ramaderia Partits polítics DAAM futbol handbol Generalitat Seròs centres educatius empreses Soses delictes\nLleida acollirà un taller de fruiticultura ecològica\nEl proper 5 d'octubre tindrà lloc un taller de fructicultura ecològica en el marc del IX Congrés SEAE (Sociedad Española de Agricultura Ecológica) que se celebrarà a Lleida del 5 al 9 d'octubre. Es tracta d'un taller organitzat per l'IRTA, del DAR, i dirigit a tècnics i agricultors interessats en el maneig de fruiters en agricultura ecològica.\nEl taller de fructicultura tindrà una durada de 7 hores durant les quals es donaran a conèixer les particularitats del cultiu de fruiters, posant èmfasi en temes productius com el disseny de la plantació, l'elecció de les varietats més adequades per a ser cultivades i el control de les diferents plagues i malalties que afecten els fruiters. Així mateix es donaran les bases per tal de saber reconèixer els matisos organolèptics de la fruita.\nEl maneig de fruiters inclou aspectes tant de producció com de conservació i, per tant, també s'explicaran les principals pautes per al maneig de les patologies típiques de postcollita. Finalment, el taller conclourà amb una visita a camp per tal de poder veure diferents exemples de finques de fruiters cultivades en agricultura ecològica.\nMés notícies sobre " agricultura, fruticultura, ramaderia , DAAM , IRTA "\n15/03/2010 - Ja es poden presentar les sol·licituds per instal·lar xarxes de protecció als cultius\n28/03/2010 - El DAR convoca ajuts per la mort de bestiar oví i cabrum provocada per factors agroclimàtics


TECHESSIONS "Sistemes d'automatització per buit" - Fundació Eduard Soler\nEl pròxim 2 d’abril de 2020, tindrà lloc la jornada tècnica “Sistemes d’automatització per buit – breu introducció a la tècnica de manipulació de peces mitjançant el buit dins de la robòtica industrial” a càrrec de personal expert de la marca Coval.\nGenerar i utilitzar sistemes d’automatització per buit permet manipular mitjançant ventoses objectes i materials molt diversos. Aquesta tècnica és utilitzada per a operacions industrials d’acoblament, d’adherència i control de peces, embalatges i condicionament i també en manipulació robotitzada.\n– Principis fonamentals del buit: generació, utilització i maneres d’actuació.\n– Etapes d’instal·lació i criteris de selecció: ventoses (formes i força), generadors i accionaments.\n– Mostra d’aplicacions robotitzades.


Conversant amb Des-Cartes: La necessària reforma de la llei electoral. Breus apunts per un debat obert i necessari\nLa necessària reforma de la llei electoral. Breus apunts per un debat obert i necessari\nAquest breu text és part dels 9 punts que estem elaborant, amb propostes, línies discursives i de treball que creiem des del socialisme s’han de portar a terme per tornar a recuperar la confiança majoritària de la ciutadania.\nNo preten tancar cap debat, si no obrir-lo i posar sobre la taula la necessitat de reformar el nostre sistema electoral català, i no només la forma d'elecció, per fer-lo més proper, més representatiu, més equilibrat i que esdevingui una peça més per reduir la desafecció de la ciutadania amb la política.\nUn dels aspectes que queden pendents, des de la recuperació de la democràcia i l’autogovern és l’aprovació de la llei electoral catalana. Deixant de banda els motius que ens han portat a mantenir una anomalia com aquesta al llarg de 3 dècades, el que és evident és que Catalunya necessita l’elaboració i aprovació d’un text que acabi amb les mancances que l’aplicació de l’actual LOREG té.\nMés encara quan estem en uns temps en que la distància entre la ciutadania i la política s’està engrandint i la desafecció de la primera vers la segona es sustenta en un bon grapat de circumstàncies, decisions, actituds o omissions que des de la política s’estan duent a terme.\nUna d’aquestes és la falta d’una llei electoral pròpia quin resultat sigui de més representativitat dels vots i que apropi més la política als electors.\nCatalunya és la única comunitat autònoma que no té llei electoral pròpia i això ja de per si hauria de ser un bon motiu per posar-hi solució, però el tema de fons és que la reforma de la normativa electoral a Catalunya és urgent per motius més clars: es necessita donar més proporcionalitat i equitat al sistema, d’entrada, ja que l’actual normativa diversifica molt el “cost electoral” del vot.\nL’Estatut de Catalunya preveu la reforma electoral. I és una promesa que molts partits han portat i porten sempre als seus programes electorals. Però la necessitat de reforma per una majoria parlamentària de 2 terços ha fet sistemàticament fracassar qualsevol aproximació entre les diferents posicions.\nEl PSC porta temps parlant i proposant un sistema basat en el model alemany, de doble vot, amb màxima representativitat i màxima proporcionalitat, amb un primer vot per candidats escollits en districte nominal i una segona papereta amb vot a llista per completar el total d’escons que faltarien després dels nominals. Sent les circumscripcions nominals les comarques, els districtes de Barcelona i els partits judicials de més de 70.000 habitants. Això garantiria la territorialitat i aprofundiria en la representativitat i proporcionalitat dels escollits.\nFins aquí la principal reforma i les tesis que hem vingut defensant. Però és cert que cal aprofundir en el debat sobre quins canvis addicionals es poden portar a terme.\nCom el debat sobre les llistes obertes, per exemple, que crec cal posar sobre la taula.\nCom deia, aquest és un text breu. Només apunta però no aprofundeix en diferents propostes que es podrien incorporar. És un debat viu i apasionant. Aniré completant aquest text amb noves idees. Espero també els vostres comentaris, opinions i propostes.\nFinalment, us enllaço l’informe dels experts que el Govern va demanar el 2007, així com un post de la Jordina sobre l’evidència de la carència de proporcionalitat del sistema actual.\nEl debat segueix.\nPublicat per Paco Aranda en 16.6.11\nEtiquetes: catalunya, debat socialista, llei electoral, Política, PSC


Robert Bellaubí: Tres Ex-Presidents diuen "NO"\nTres Ex-Presidents diuen "NO"\nAlguna cosa està passant en la política catalana quan tres ex-Presidents com Heribert Barrera, Pasqual Maragall i Jordi Pujol diuen que no veuen gens bé el panorama polític català, per la manera de com s'està utilitzant el Parlament, el Govern de la Generalitat i la supeditació del tripartit a Madrid.\nTot i que són "ex", em permetreu que els continue anomenant com a Presidents, ja que em sembla que protocolàriament està permès, i a més a més pel respecte que els puc arribar a tenir a tots tres per haver representat les màximes institucions del nostre país.\nEl President Heribert Barrera ja fa temps que comenta que les coses no van bé, ja fa temps que diu que Esquerra no té ni la clau ni el pany, que han perdut els papers i enlloc de buscar-los ja els va bé anar cobrant amb altre tipus de paper. El President Barrera ha vist la degradació ideològica d'ERC, i el pas d'aquestes sigles, a causa d'una campanya de màrqueting polític per a justificar un pacte de govern entre perdedors, per acabar anomentant-se simplement Esquerrra. Ell ho ha denunciat, Carod, Puigcercós i companyia han venut "Republicana de Catalunya" a canvi d'unes cadires al govern, cadires que no tenen ni la força ni la capacitat per a fer progressar el país. Heribert Barrera ho ha dit, ell no votarà a Esquerra, i a més, ha fet unes declaracions per animar a la gent a votar en blanc o abstindre's a les eleccions de març.\nEl President Pasqual Maragall va poder ser un bon o un mal President de la Generalitat, però almenys va intentar, tot i que no en molt d'èxit, fer fort al sector catalanista del PSC enfront del sector Montilla, De Madre, Iceta, etc. Ell que ha lluitat durant tants anys per a que el PSC tingués idees pròpies i catalanistes, ha vist que no hi ha res a fer. El sector Montilla s'ho ha carregat tot. Ja no hi ha sector catalanista al PSC, i tampoc hi ha PSC, ja que està totalment absorbit pel PSOE. El President Maragall no votarà al PSC-PSOE, votarà en blanc.\nEl President Pujol ha estat 23 anys de President de la Generalitat. Ha hagut de lluitar molt per aconseguir competències i diners per al nostre país, a vegades se li ha demanat més, i potser ho haguèssim pogut aconseguir, però l'història i els fets són els que són. Ell que ha hagut de batallar contra els governs de Madrid, per a poder portar Catalunya entre les potències punteres europees, ha vist que cada cop anem a pitjor, i que ja no és que estiguem lluitant per a ser una potència a europa, sinó que estem perdent pes dintre d'Espanya. El President Pujol diu que NO, que això no pot continuar així, que la societat catalana està cansada i desilusionada a causa dels polítics que ens estan governant. El President Pujol és l'unic dels tres que diu que votarà al seu partit, ja que creu que és l'únic partit que defensarà els interessos de Catalunya aquí i a Madrid. En aquet sentit, ell diu que SÍ.\nPublicat per Robert Bellaubí los 14:16\ni herribert no diu que després de que ell pactés amb CiU, els qui llavors eren els vells republicans, els va caure la cara de vergonya, que s'havia pactat amb els hereus de lliga i cambó.\ni va passar de 14 al 1980 a 5 al 1984.\nes pot fer cas de Pujol i Maragall, però d'una persona que casi porta a la desaparició ERC.\nHas fet una bona argumentació. Reflexionar ho han de fer tots els partits polítics. Tots tres, Barrera,Pujol i Maragall reneguen obertament de l'estatut que va pactar Mas a la Moncloa, la qual cosa també és força greu. Jo votaré a les eleccions, però amb el convenciment que els partits actuals haurien de canviar molt la seua actitud per tal de ser útils.\nFixa't, Robert, el dilema d'investir l'espanyol de dreta o l'espanyol d'esquerra, que teniu a CiU, o només el darrer que tenen la resta de partits. És un dilema patètic. T'asseguro que si es presentava un partit que em digués clarament que no n'investia cap, li dono el meu suport.\nApa, salut i lluita.\nAdam, no serè jo ara qui defensarà la trajectoria d'Heribert Barrera i la seva lluita per aconseguir una Catalunya independent. Tal com he comentat, hem mereix tots els respectes.\nEmigdi, per sort o desgràcia no estic entre el sector que ha de decidir si votarem l'investidura, ens abstindrem o votarem en contra. Com tampoc si pactarem, arribarem a pactes puntuals, o ni això. A mi em tocarà votar la decisió que es prengui, i llavors decidiré el que faré. Però ara per ara no t'ho puc dir, perquè encara no sabem qui guanyarà i la força que tindrà Convergència (que espero sigui molta).\nEl que tinc clar és que ara, si Convergència investeix a un President espanyol no serà per engrunes. Si CiU investeix a un President espanyol serà amb unes condicions innegociables, que poc a poc estan aparixent a la premsa, i que us aniré detallant en els propers dies al blog. Unes condicions en les que Catalunya ha de sortir molt afavorida, ja que penso que si no, no hi ha tracte.\nl'ERC de barrera, no es caracteritzava precisament per ser independentista, no va ser fins a finals del 80, on amb la primera entrada de la Crida, o ex-psan (colom, carod, huguet, ...) quan esquerra va declar-se independentista.\nque va ser quan van sortir la primera fornada d'ex-erc cap a cdc, com hortolà o sabanza.\nAdam, no vull entrar en debat sobre l'Heribert Barrera. Penso que un home que des de la Guerra Civil fins ara ha defensat el seu republicanisme i la seva catalanitat, mereix tots els meus respectes, tal i com ja t'he comentat.\nPerdona que em posi en la conversa. M'encanta veure joves posats en política, i més si és en l'àmbit independentista. Només una cosa. Un cop et vaig dir al teu bloc, en un post en què carregaves contra Carretero, que trobava que et posicionaves a favor de la direcció del partit i que veies fantasmes en aquells que es mostraven crítics. Ara et torno a dir el mateix. Cada persona (o polític) pot fer les seues consideracions sobre el moment polític i expressar-les públicament. A mi, em sembla simptomàtic que Barrera, Maragall i Pujol estiguin tan descol·locats davant de la situació política actual, tan nefasta. Els tres hi reneguen. Pujol a La Vanguardia rebutjava entrar al govern espanyol, aspiració a morir de Duran.\nNo et vull alliçonar, ja que el futur està en la vostra generació. Però pensa que les direccions de qualsevol partit canvien d'orientació quan els interessa, i llavors qui queden descol·locats són els militants de base, que defensen molt honradament els seus ideals.\nSalut i independència, a tots dos, Adam i Robert.\nEmigdi, he estar revisant el meu blog, i no he vist aquesta entrada a la què et refeirexes. Ja ho tornaré a mirar amb més calma. Jo no recordo haver ficat un comentari d'aquest tipus sobre Carretero, i si l'he ficat, precisament no anava contra ell i a favor de la direcció d'Esquerra.\nTens raó en el que dius, jo també penso que les coses s'han de mirar en perspectiva, i el més objectivament possible.\nNo sempre has de fer seguidisme del què dieun els líders dels partits. En això també tens raó, com sabras, jo formo part de la JNC, i en alguns la JNC ha discrepat de certes postures adopatades per CDC, i al mateix temps, com a membre de l'executiva de la JNC a vegades també he discrepat d'alguna de les postures que promovien.\nI tot això t'ho comento perquè tinc uns ideals, i considero que ara per ara, el partit que millor s'adapta als meus ideals és Convergència. I des de la meva militància, intento fer canviar les coses que no m'agraden.\nPer cert, estaria bé que algun dia quedem per a fer un cafè i tenir alguna d'estes converses tan interessants "in situ", però això sí, després de les eleccions, que ara no tinc temps!!!\nNo et feia el comentari a tu, li feia a Roquet. Va ser ell qui escrigué el post sobre Carretero, i jo li recomanava que tingués idees pròpies i no es casés excessivament amb cap direcció d'un partit, del propi.\nD'acord amb el de prendre cafè, qualsevol dissabte després de les eleccions quedem i comentem la jugada, que esperem sigui positiva per als interessos dels Països Catalans. Ni un ni l'altre, ja m'entens.


ASPIRANT ELS RESIDUS | blogimpulsa\nASPIRANT ELS RESIDUS\nPosted by blogimpulsa, el blog líder en el sector d' equipaments i serveis municipals on 28 Juny, 2013 · Feu un comentari\nEl sistema de recollida de residus urbans convencional presenta determinats inconvenients com l’ emmagatzematge temporal de residus a l’interior dels habitatges, a la via pública posteriorment, a part del soroll i la brutícia que generen les operacions de càrrega.\nAquests problemes es poden solucionar utilitzant el sistema de Recollida Pneumàtica que presenta molts avantatges en comparació amb la recollida tradicional, com ara:\n– Permet llençar els residus a qualsevol hora del dia\n– La recollida es fa de forma hermètica i sense olors.\n– Al no tenir contenidors al carrers permet més zones d’aparcament\n– Evita els sorolls, pensem que amb la recollida tradicional es poden produir de 90 a 120 decibels, també les molèsties de trànsit i la contaminació atmosfèrica generada a través de les emissions dels vehicles recol·lectors.\nLa Recollida Pneumàtica per tant suposa una gestió dels residus més neta, sostenible i integrada a l’entorn urbà, facilitant a més la recollida selectiva.\nQui aplica la Recollida Pneumàtica de Residus?\nAquest sistema fa més de 40 anys que s’implanta a Suècia, on va néixer, i a Estats Units. Però són ja moltes les ciutats que han anat implantat la Recollida Pneumàtica.\nLa primera ciutat espanyola a implantar aquest sistema va ser Cartagena l’any 1990.\nA Catalunya va arribar per primera vegada a Barcelona amb les infraestructures que es van desenvolupar pels Jocs Olímpics el 1992. Actualment també n’hi ha en algunes zones del Casc Antic, el Fòrum i el Districte 22@, entre altres.\nBarberà del Vallès va realitzar una instal·lació considerada com la tercera a nivell mundial que recull els residus en 4 fraccions diferenciades. (orgànica, paper i cartró, envasos, i restes no reciclable), i com una de les primeres ciutats que tenen bústies de dipòsit d’escombraries amb lector de targetes.\nSabadell per la seva banda gràcies a les noves instal·lacions de recollida pneumàtica ha pogut prescindir de 300 contenidors i deixar de fer 30.000 Km/any de circulació de camions que suposen unes emissions de 7,8 Tn de CO2.\nEl sistema de recollida pneumàtica de residus consisteix en disposar d’una sèrie de bústies d’abocament connectades mitjançant canonades subterrànies a un punt d’aspiració. Aquestes bústies que poden estar a l’interior dels habitatges, dins àrees comunitàries d’edificis o a l’exterior, són per a orgànica, paper/cartró, envasos i rebuig.\nLes bosses que es dipositen a les bústies són aspirades des de la central, anant a parar al contenidor que correspongui.\nLes escombraries es comprimeixen en tancs hermètics que es retiren un cop estan plens.\nFinalment l’aire utilitzat per aspirar es filtra per retornar-lo a l’atmosfera sense olor.\nExisteixen dos sistemes per a recollir aquests residus: estàtic i mòbil.\nFinalment us deixem un interessant vídeo de com funciona aquest sistema.\nFiled under Recollida Residus · Tagged with gestió recollida residus, recollida pneumàtica\n← “AUGMENTA” LA PROMOCIÓ TURÍSTICA\nOPEN DATA. COMPARTIR PEL BÉ COMÚ. →


Anells de compromís amb fusta - Dissenys diferents en anells de demanada\nL'anell de compromís és una tradició realitzada per un home cap a una dona, el qual vol compartir tota la seva vida amb aquesta persona. Cada anell és únic i especial, així com cada un de nosaltres. És per això, que la llibertat de triar i combinar és personal. Si vols un anell especial per a una ocasió única, Viademonte Jewerly t'ofereix les millors ofertes en anells de compromís, fusionats amb or, plata i fusta.\nAquesta joieria, té diversos anys d'experiència en venda en línia, tant als Estats Units com a Europa, oferint un acabat i qualitat extraordinària en cada peça. En Viademonte som amants de la natura. És per això, que unim el metall i la natura, una fusió que ha donat com a resultat joies exclusives molt sol·licitades.\nAnell compromís plata palosanto i banya d'ant\nSi vols un anell còmode que et acompanyi cada dia i que tingui per a tu un significat especial, aquest és el teu lloc. Aquests anells estan recoberts amb una resina ecològica que permet el seu ús en totes les tasques quotidianes.Nous i originals dissenys per anells de casament, aniversari o compromís. Fet per el teu estil ia la teva mida.Dissenys...\nAliança de plata, amarant i diamant\nAnell realitzat a partir d'una banda de plata de llei amb un diamant en la fusta interior. Un cop tallada, la fusta és tractada amb resines naturals en cambra de buit, el que dóna com a resultat un producte resistent a l'aigua i brutícia.Cada anell és una peça única ja que no hi ha una secció de fusta igual a una altra. El seu disseny és confortable per a...\nAnell de compromís diamant plata i olivera\nAnell realitzat a partir d'una banda de plata de llei, fusta d'olivera amb un diamant. Un cop tallada, la fusta és tractada amb ceres i resines naturals en cambra de buit, el que dóna com a resultat un producte resistent a l'aigua i brutícia.Cada anell és una peça única ja que no hi ha una secció de fusta igual a una altra. El seu disseny és confortable...\nAnell de fusta i or blanc amb safir. Anell d'or blanc\nAliança de plata, bruc i diamant\nAnells de compromís de plata amb fusta\nAliança de plata, noguera i diamant\nAnell de compromís per a home diamant 2 mm banús roure i plata\nAliances originals d'or groc, amarant i turmalina rosa\nDisseny original per anell de compromís, casament i aniversari. Fet amb or 18k i fusta i un turmalina rosa de 6 mm.Cada anell és una peça única ja que no hi ha una secció de fusta igual a una altra. El seu disseny és confortable per a l'ús i les tasques quotidianes. Guia de talles anells - Quin és la meva talla d´anell?\nAliances d'or groc, sorra i topazi skyblue\nDisseny original per anell de compromís, casament i aniversari. Fet amb or 18k, sorra i un topazi de 4 mm.Cada anell és una peça única ja que no hi ha una secció de fusta igual a una altra. Els nostres anells amb fusta no requereixen cures especials.El seu disseny és confortable per a l'ús i les tasques quotidianes. Guia de talles anells - Quin és la meva...\nAliances de matrimoni originals - Or groc, sorra i turmalina rosa\nDisseny original per anell de compromís, casament i aniversari. Fet amb or 18k i fusta i un turmalina rosa de 6 mm.Cada anell és una peça única ja que no hi ha una secció de fusta igual a una altra. Els nostres anells no requereixen cures específiques.El seu disseny és confortable per a l'ús i les tasques quotidianes. Guia de talles anells - Quin és la...\nAnell de compromís d'or blanc, pal violeta i robí\nDisseny original per anell de compromís, casament i aniversari. Fet amb or 18k i fusta i un rubí de 4 mm.Cada anell és una peça única ja que no hi ha una secció de fusta igual a una altra. El seu disseny és confortable per a l'ús i les tasques quotidianes. Guia de talles anells - Quin és la meva talla d´anell?\nAnell d'or i fusta de bedoll blau llaurat amb diamant\nDisseny original d'anell llaurat per anell de compromís, casament i aniversari. Fet amb or 18k, sorra i un diamant de 2 mm.Cada anell és una peça única ja que no hi ha una secció de fusta igual a una altra. Els nostres anells amb fusta no requereixen cures especials.El seu disseny és confortable per a l'ús i les tasques quotidianes. Guia de talles anells...\nPersonalització d'anells de compromís\nUns dels primers passos per triar un anell de compromís, és seleccionar el model, el gruix, mida, forma i tipus de material. D'altra banda, també volem que sigui resistent. En aquest cas, aquesta joieria en línia, ha desenvolupat un tractament únic, per permetre la unió entre el metall i la fusta, fent que els anells siguin resistents a l'aigua, cops i brutícia.\nEn Viademonte podràs personalitzar els anells, canviant la fusta al teu gust, afegint-pedres precioses o algun model específic, perquè es vegi especial i únic.\nTots els anells utilitzen tecnologia en 3d, des impressió de cera per als teus dissenys, fins a una àmplia selecció de lletres i dibuixos, perquè la teva joieria es vegi actual i versàtil. Aquesta botiga en línia, posseeix les millors ofertes de mercat i podrà comprar anells de compromís a baixos costos, sense la necessitat de sortir de casa teva.


L’Ajuntament de Lloret de Mar aprova uns pressupostos de 74.391.908€ — Ajuntament de Lloret de Mar\nSou a: Inici / Ajuntament / Comunicació i publicacions / Sala de Premsa / L’Ajuntament de Lloret de Mar aprova uns pressupostos de 74.391.908€\nL’Ajuntament de Lloret de Mar aprova uns pressupostos de 74.391.908€\nL’Ajuntament de Lloret de Mar ha aprovat el pressupost de la corporació per al 2021 de 74’3 milions (que puja fins als 74’4 si s’hi inclou Lloret Futur SA). L’alcalde de Lloret de Mar, Jaume Dulsat explica que “aquest 2020 ha estat extremadament dur en tots els àmbits: sanitari, social i també econòmic. Al 2021 els pressupostos incidiran allà on considerem que és més necessari, en els serveis socials i en la millora de la via pública”. La regidora de Serveis Econòmics, Lara Torres, explica que “ ha sigut el pressupost més difícil de tancar, hem treballat per poder donar cobertura a totes les necessitats socials i ajudar als sectors econòmics. Tot i així degut a la situació, serà un pressupost dinàmic que probablement en el transcurs de l’any caldrà fer moltes modificacions de crèdit”.\nEn aquest sentit hi haurà una important partida en inversions a la via pública de 842290,00 €, una partida en estudis i projectes per la revisió del POUM de 250.000€, 300.000€ per a la Plaça del Costat de l’escola Pere Torrent, 155.000€ per a l’aparcament de la Plaça Pere Torrent, 180.000€ en mobiliari urbà i 80.000€ en la millora del camp de futbol del Molí. Pel que fa als Centres Educatius, es destinaran 136.000 €, a Medi Ambient 30.000€ per a la gestió de residus i salut ambiental, 26.000€ per a la millora dels parcs infantils i de salut i 30.000€ per a la millora de les zones enjardinades. També es preveu una partida de més de 210.000€ per fer millores al Pla de Barris o 160.000€ en millores al Mercat Municipal.\nUna altre aspecte a destacar és l’addenda del Pla Operatiu, l’acord entre l’Ajuntament de Lloret, la Generalitat de Catalunya i la Diputació de Girona, que permetrà ampliar per al 2021 i 2022 el Pla de Reconversió Turística de Lloret de Mar amb un pressupost total de 1.500.000€ per a desenvolupar projectes com la dinamització del casc antic, el projecte de Ciutat de la Llum o la diagnosi i pla d’accions de Sostenibilitat Turística Lloret de Mar.\narxivat sota: Actualitat, Política, covid19


PARAULES AMB AROMA: MAS RAM, LA REPÚBLICA INDEPENDENT\nVa traspassar la barrera de la urbanització privada a gran velocitat amb el seu BMW esportiu. En arribar al xalet es va treure la jaqueta i es va descordar la corbata, va tancar la blackberry i es va servir una copa de Johnnie Walker en una gran copa de vidre amb glaçons. Es va deixar caure al sofà cansat però orgullós de la seva intervenció com a President de la Junta de Propietaris de la urbanització; per unanimitat la junta havia decidit que no deixarien que l’Ajuntament portés cap endavant el projecte del Mercadona. Es va preparar un sopar ràpid, i mentre menjava no deixava de pensar en el tema: - a qui se li hauria ocorregut fer un Mercadona als seus voltants; és que no s’adonaven que amb allò trencarien amb sorolls de cotxes i amb gent estranya el transcórrer tranquil de la seva comunitat. A la reunió tots havien coincidit en no deixar-se enganyar per falsos discursos ètics respecte a l’oferta d’ocupació que aquell projecte comportava; què els importava a ells que aquella empresa pogués proporcionar treball a ciutadans de Badalona. Ell i la resta de veïns havien treballat durant molt anys per mantenir una zona de nivell econòmic alt allunyada de la resta de barris de Badalona. Mas Ram era el símbol d’un estatut, d’un estil de vida acabalat i, ells no permetrien que les seves vides es veiessin barrejada amb veïns d’altres barriades pertanyents a altres classes socials menys afortunades.\nAmb la decisió ben presa, sense que se’l mogui a l’estomac cap pèl de dubte, es dirigeix cap la finestra més propera de les tres finestres que té el dormitori, sent el seu pas segur i al mirar per la finestra i veure plàcidament les torres que l’envolten pensa que la urbanització del Mas Ram és la seva petita república independent.\nBadalona, 25 de setembre de 2012\nposted by Mari Carmen @ 11:39 a. m.


Diversitat de dificultats per al CBT, el Salou i el Valls a la Lliga EBA\nArriba la jornada 22 de la Lliga EBA amb el CBT rebent el Castellbisbal (penúltim), el Salou jugant contra el Mataró Feimat (rival directe) i el Valls visitant el Quart (tercer)\nLa pilota tornarà a botar amb un partit dissabte i dos diumenge | Joan Alfons López\nLa jornada 22 de la Lliga EBA ja és aquí i ho fa amb un cartell ben diferent per cada un dels tres representants del Camp de Tarragona. Depenent de qui jugui, la dificultat del rival és una o altra. L’Ibersol Club Bàsquet Tarragona encetarà la jornada tarragonina jugant dissabte contra el Castellbisbal, penúltim de la lliga. El Salou competirà diumenge rebent un rival directe com el Mataró Feimat i el Valls serà el darrer en saltar sobre el parquet per enfrontar-se al Quart, fins a la setmana passada company de lideratge del CBT.\nEl CBT, a no deixar-se sorprendre\nL’Ibersol CBT afrontarà segurament un dels partits més còmodes sobre el paper des d’ara i fins a finals de temporada. Sense menystenir el rival però amb els números a la mà, el duel contra el Castellbisbal dissabte a les 19.00 hores al Pavelló del Serrallo és un duel que apunta clarament al triomf local. Els tarragonins, que van recuperar el lideratge en solitari el passat diumenge, reben un Club Bàsquet Castellbisbal que acumula setze derrotes consecutives i que ha perdut els tres darrers encontres per una mitjana de 25 punts de diferència.\nEls blaus no volen deixar-se sorprendre de cara a un duel que els podria permetre defensar la primera posició en exclusivitat quan faltarien quatre partits per finalitzar la fase regular del campionat. Els homes dirigits per Berni Álvarez són el segon equip més anotador (1637) i la segona millor defensa (1417) amb un Ferran Torres que és el màxim anotador amb 385 punts i l’esportista més valorat amb 447 punts. Els barcelonins són l’equip que menys cistelles anota després d’aconseguir només 1388 punts, tot i que Marc Iván Mañes acumula 350 punts anotats i 360 de valoració. Sandra Sánchez i Xavier Lanza seran els col·legiats encarregats de dirigir el matx.\nEl Salou, a celebrar la permanència\nUn cop la salvació és matemàtica, el Club Bàsquet Salou pot gaudir del que resta de temporada amb total tranquil·litat. Cinc encontres on els de Jesús Muñiz no volen deixar-se anar i volen acabar el més amunt possible a la taula. Per aconseguir-ho, buscaran diumenge a les 18.00 hores el tretzè triomf de la campanya davant el Mataró Feimat, rival directe que ocupa la cinquena posició de la classificació i que superaran a la taula si la victòria es queda a casa després del triomf salouenc a l’anada per 73 a 75.\nEls de la Costa Daurada acumulen tres victòries seguides mentre que el Mataró Feimat en suma dues, fet que l’encontre també arribi en un bon moment per ambdós conjunts. Jamal Barksdale, amb 297 punts anotats, i Eloi Galofre amb 291 de valoració són els jugadors més destacats del Salou, mentre que part mataronina destaca David Romero amb 329 punts i 410 de valoració. Els àrbitres Ricardo Jerez i Héctor Monclús xiularan l’encontre al Pavelló Centre de Salou.\nEl Valls visita un ferit Quart\nEl partit del Club Bàsquet Valls és, sense cap mena de dubte, el més difícil per als tarragonins en aquesta jornada 22 de lliga. Els de l’Alt Camp, que van perdre la setmana passada davant el CBT, volen tornar al camí del triomf i ho intentaran aconseguir a la pista del Quart diumenge a les 19.00 hores. Els gironins, que són tercers després de perdre la condició de colíder la setmana passada per la derrota davant l’Igualada, volen endur-se el triomf per evitar que els cebetistes s’allunyin en excés a la classificació. El Valls, desè a la taula, no vol complicar-se la permanència i buscarà fer bo el fet de ser la cinquena millor defensa (1488 punts) per guanyar com a visitant. L’altra cara de la moneda és que són el segon pitjor atac amb només 1429 punts anotats.\nJames Edwards amb 244 punts i 279 de valoració és l’esportista més determinant del Valls, mentre que Èric Jiménez amb 258 punts i Jordi Bataller amb 362 de valoració són els jugadors més destacats del Club Bàsquet Quart. Els vallencs estaran pendents d’allò que succeeixi a la pista del Cornellà. Els barcelonins s’enfronten al Flanigan Calvià, conjunt que amb cinc victòries marca les places de promoció de descens. Arnau Puig i Javier Romero seran els àrbitres de l’encontre al Pavelló Municipal de Quart.


Actes 17è aniversari (5), col·loqui Dona i Muntanya\nAuthor: PBELSTAMARELLS - Categories: P.B.E.T., Presentació, aniversari, donaimuntanya, noticies, penyista, seu\nCOL·LOQUI “DONA I MUNTANYA”\nEn el marc dels actes d’aniversari i del Dia Internacional de la Dona, juntament amb el col·lectiu Felanitx per la Igualtat, tenia lloc el dilluns en la nostra seu el col·loqui “Dona i Muntanya”.\nDesprés de la presentació i de la introducció a càrrec de Lourdes Fiol, de Felanitx per la Igualtat, es va projectar el curtmetratge ”Repte Mallorca 50 mils”, per a donar pas a una xerrada amb dones esportistes. Intervingueren Teresa Prior, protagonista del repte, acompanyada de les corredores felanitxeres Maria Antònia Caldentey, Isabel Maria de Fuertes, Marisol Martín, Catalina Albons, Marivi Obrador, i Magdalena Vicens.\nDurant la conversa, a més de conèixer com és el seu dia a dia, i els seus millors èxits, es va posar de manifest la profunda desigualtat que encara existeix respecte a la dona en el món de l’esport.\nEls assistents pogueren fer preguntes a les protagonistes, i l’acte acabà amb una entrega a les esportistes, gràcies a la col·laboració de l’Ajuntament de Felanitx.\nActes 17è aniversari (2), col·loqui “Barça, present i futur”\nAuthor: PBELSTAMARELLS - Categories: P.B.E.T., aniversari, col·loqui, noticies, penyista\nCOL·LOQUI “BARÇA: PRESENT I FUTUR”\nDesprés de la recepció en la nostra seu, la comitiva es dirigí al Conservatori Professional de Música de Felanitx on es celebrava el col·loqui amb el títol “Barça: present i futur”. Hi intervingueren Juan Domingo De la Cruz, Joan Estella i Lluís Canut, moderats per Sebastià Oliver. Anunciada també la presencia de Josep Maria Minguella, finalment hagué d’excusar la seva presencia degut a uns problemes de salut.\nEls assistents gaudiren de poc més d’un hora de xerrada on es tocaren temes de màxima actualitat i interès dins l’àmbit barcelonista.\nLa cloenda musical fou a càrrec del petit soci Manuel Jiménez Oliver que interpretà el Cant del Barça amb el clarinet.\nAcabat el col·loqui el batle de Felanitx Jaume Monserrat i el regidor Joan Aznar feren entrega als convidats d’un present en nom de l’Ajuntament.\nActes 17è aniversari (1): Recepció en la nostra seu\nAuthor: PBELSTAMARELLS - Categories: P.B.E.T., aniversari, noticies, penyista, seu\nRECEPCIÓ EN LA NOSTRA SEU\nDivendres dia 6 començaren els actes del nostre 17è aniversari amb una recepció de convidats i autoritats en la seu de la penya.\nEls jugadors Joan Estella, en representació del FC Barcelona, i Juan Domingo De la Cruz, soci d’Honor de la PB Els Tamarells, juntament amb el periodista Lluís Canut, foren rebuts pel president de la penya i la seva junta directiva. Foren acompanyats pel batle de Felanitx Jaume Monserrat, el regidor d’Esports Joan Aznar,i el president de la Federació de Penyes FCB a les Balears Òscar Escoda. Després de rebre les explicacions dels detalls que es poden observar en la seu, els nouvinguts estamparen la seva signatura en el llibre de visites.\nEl president de la penya obsequià als visitants amb una bufanda commemorativa, i convidats, autoritats i junta directiva es feren una fotografia de grup en el mural que presideix l’entrada de la seu.\nEls trofeus de la Lliga, la Copa i la Champions presidiren l’acte, i foren objectiu de socis penyistes i seguidors per a fotografiar-se amb ells.


Canòdrom – Cultura Digital\nJon Pile i Aldren Kroll van ser a Barcelona per explicar als desenvolupadors independents com treure el màxim profit d’Steam, la plataforma de Valve, i rebre el seu feedback. Nosaltres hi vam ser i us expliquem com va anar!!!\nLa xerrada va començar amb un “Som Valve i fem videojocs.” La sala d’actes del Canòdrom va esclatar a riure. Desenes de desenvolupadors catalans s’havien citat el passat 24 de gener per assistir a una trobada amb representants de Valve, la companyia nord-americana coneguda sobre tot per la seva botiga virtual de videojocs, Steam. L’acudit consistia en el fet que, encara que també són desenvolupadors (seves són jocs tan importants com Counter-Strike o Portal), porten tants anys sense fer cap llançament que aquesta absència ha esdevingut una mena de running gag a dins del món de l’oci electrònic.\nPerò fem un petit flashback per a qui no conegui l’origen d’aquest gegant de les empreses tecnològiques. Valve va ser fundada el 1996 per dos ex-treballadors de Microsoft, el Gabe Newell i el Mike Harrington, que van invertir les seves fortunes personals en la creació d’una empresa desenvolupadora de videojocs. Ja amb el primer títol van aconseguir cridar l’atenció de tot el món: Half-Life, un joc de ciència ficció -habitual dels llistat de millors videojocs de la història- amb influència d’Stephen King i DOOM, que gràcies a les seves intel·ligents solucions narratives va revolucionar el gènere dels videojocs d’acció en primera persona (i de molts altres gèneres, en realitat).\nJa des del seu naixement, la companyia va destacar per polítiques internes singulars. Potser, la més cridanera: no hi ha cap directiu. Per descomptat, hi és el Gabe Newell (després de la marxa d’en Harrington l’any 2000) al capdamunt de la piràmide, però quan un nou treballador arriba a la seu de Bellevue no se’n troba cap estructura jeràrquica i ningú li diu que ha de fer. Totes les cadires i totes les taules tenen rodes per poder formar grups de treball quan calgui. Cadascú dins Valve ha de buscar i sumar-se al projecte on cregui que les seves habilitats i coneixements puguin ser millor aprofitats. O, si així li sembla convenient, arrencar una iniciativa completament nova sense demanar permís a ningú.


El VIII Festivitas Bestiarum se celebrarà el 27 de novembre a Tortosa – Agrupació del Bestiari Festiu i Popular de Catalunya\nEl VIII Festivitas Bestiarum se celebrarà el 27 de novembre a Tortosa\n15 d'octubre de 2021 27 d'octubre de 2021 Meritxell Bayarri\nActualitzat: Dimecres 27 d’octubre de 2021\nEnguany, tot procurant recuperar de forma progressiva la normalitat de l’activitat cultural en aquest procés post-pandèmia, us anunciem que la gala del Festivitas Bestiarum es celebrarà el dissabte 27 de novembre a les 20 h a l’Aula Didàctica del Museu de Tortosa, carregada de novetats i sorpreses. Per cert, també es podrà seguir en directe a través del canal Youtube de l’Agrupació!\nBen aviat us farem arribar el programa d’actes complet, tots els detalls de la diada i l’opció de reservar localitats per assistir presencialment a la gala.\nHeu organitzat aquest any alguna activitat significativa, original, extraordinària o diferent? Heu celebrat l’aniversari de l’entitat i/o de la figura de bestiari?\nPresenteu un projecte als Premis BEST! [abans del 15 de novembre]\nLa voluntat d’aquest premi és donar un reconeixement a aquells projectes i/o activitats duts a terme durant l’any 2021, de qualsevol temàtica/motivació i/o format divers. Tot entenent que la Cultura Popular encara no gaudeix de la plena normalitat pre-pandèmia.\nEl Jurat valorarà de tots els projectes presentats la seva singularitat, qualitat i solidesa, la seva trajectòria en cas de celebracions anuals, la incidència vers la societat, la capacitat per aportar idees originals i innovadores, la incorporació d’iniciatives solidàries, així com l’aportació d’elements que fomentin la conservació, pervivència i/o recuperació de tradicions. En aquesta edició es tindrà en compte la situació de no-normalitat a causa de la pandèmia a l’hora de dissenyar i executar les activitats culturals. No es podran presentar projectes que hagin estat premiats en les darreres edicions.\nEls Premis BEST es van convocar per primera vegada l’any 2014, amb l’objectiu de donar un reconeixement públic a aquells projectes singulars de les entitats que formen part del món del bestiari festiu. No esdevenen un mer agraïment, sinó que també dónen visibilitat a la tasca que duem a terme les entitats. A més, les propostes guanyadores esdevenen com a models per engrescar a altres col·lectius a generar nous formats i noves propostes en el seu entorn.\nFormulari per a presentar candidatura als Premis BEST\nBases dels Premis BEST (també adjuntes en aquest correu)


El MAC convoca la 15a Mostra d’Art Gas Natural Fenosa - Fundación Naturgy\nInici / Actualitat / Educació i divulgació / El MAC convoca la 15a Mostra d’Art Gas Natural Fenosa\nEl MAC convoca la 15a Mostra d’Art Gas Natural Fenosa\nEducació i divulgació 04/06/2018\nEl Museu d’Art Contemporani (MAC) de la Fundació Gas Natural Fenosa convoca aquest certamen biennal d’art des de l’any 1989 per promocionar i donar visibilitat als nous valors artístics.\nEls interessats hauran de remetre el formulari d’inscripció, disponible al web del Museu, des del 6 de juny fins al proper 6 de juliol de 2018.\nEl Museu d’Art Contemporani (MAC) de la Fundació Gas Natural Fenosa convoca la 15a Mostra Gas Natural Fenosa, certamen biennal d’art contemporani. El Museu mantindrà obert fins al 6 de juliol el període de recepció de la documentació dels artistes per a la quinzena edició de la seva Mostra, que admetrà creacions en totes les tècniques i procediments, així com de totes les tendències artístiques. Es podran presentar al certamen amb una sola obra artistes nascuts o establerts a Espanya.\nEls interessats hauran d’emplenar, exclusivament online, el formulari d’inscripció disponible al web del MAC i remetre la documentació requerida.