Bars i cafeteries poden demanar ampliació de terrasses de manera excepcional | comarquesnord\nBars i cafeteries poden demanar ampliació de terrasses de manera excepcional\nDe moment, ja ho han demanat 15 establiments de Benicarló\nEl regidor Ilde Añó, en una imatge d'arxiu\nEl regidor de Governació, Ilde Añó, ha anunciat que l’Ajuntament permetrà l’ampliació de terrasses a aquells bars i cafeteries que necessiten més espai per a poder muntar el 50% de les taules amb totes les mesures de seguretat i distanciament social obligatòries. «És una mesura —ha explicat el regidor— que entenem que ajudarà al sector de la restauració a adaptar-se a la nova normativa, però en cap cas vol dir que es podran ampliar les terrasses». Añó ha remarcat que «l’ampliació només s’autoritzarà per a muntar el 50% de les taules que ja han estat autoritzades prèviament» i ha afegit que «tampoc es podran autoritzar ampliacions que resten espai per als vianants».\nPer a fer la sol·licitud, cal emplenar un formulari i enviar-lo per correu electrònic a correu.registre@ajuntamentdebenicarlo.org, juntament amb un croquis detallat de l’ampliació de que se sol·licita i on conste la ubicació exacta de la zona que s’ocuparà. En cas que l’ampliació de la terrassa suposés una ocupació total o parcial d’alguna altra façana, el propietari del bar o cafeteria també haurà d’aportar una autorització del veïnat.\nUna vegada presentada la sol·licitud, la Policia Local la valorarà i passarà a dictamen de la Comissió Informativa de Governació per tal de procedir o no a la seua autorització.\n«Aquesta ampliació és excepcional —ha insistit el regidor—, de manera que els propietaris es comprometen a desmuntar-la en el moment en què finalitze la situació de mesures excepcionals imposades per al control de la pandèmia».


Publicat peradmin\t 6 juliol 2011 6 juliol 2011 Deixa un comentari a\nCIRCULAR JULIOL 2011\nEl noi d’Olot el tenim de vacances, així que ens ha tocat a nosaltres fer-vos cinc cèntims de les activitats que es preveuen properament. De ben segur que no ens enrotllarem tant com ell, perquè si una cosa té, és que s’explica la mar de bé. Per això, deixem-nos de romanços i anem al gra.\nQuè s’està coent:\n· 16 de juliol: Com ja s’ha anunciat, toca la Festa Verregassa 12+1 (per allò de la mala sort). Ens trobarem per esmorzar a 2/4 de 10 al Centre Cívic i seguidament l’haurem de fer baixar, l’esmorzar, no el Centre Cívic.\nCap a les 2 dinarem amanida i un arròs “mar i monti”, gelatto fresco, cafè i gotes. Tot seguit i sense perdre temps en migdiades continuarem fent jocs fins una estona abans de sopar que us deixarem que aneu a casa a empolainar-vos qui bonament ho cregui convenient. Per sopar tindrem un xef vingut de l’Argentina que ens farà un xai a la brasa, ens el menjarem amb pa amb tomàquet i allioli ben fort, ho regarem amb vi negre, quatre gotes de cava i una mica de postres. Evidentment i no cal dir-ho també cafè, copa i puro.\nHeu de dur roba que es pugui embrutir, banyador, tovallola, “xanclets” i moltes ganes de passar-ho bé.\nUs heu d’apuntar a l’article anterior FESTA DELS VERREGASSOS 2011. INFORMACIÓ I INSCRIPCIONS abans de diumenge 10 de juliol o trucar l’Eva al 616.71.19.08 dient si sereu a esmorzar, dinar i sopar. Si hi ha mainada o algú que no pugui menjar alguna cosa del que us hem explicat només ho heu de dir i mirarem de solucionar-ho.\nRecordeu que la festa és gratuïta i exclusiva pels socis.\n· En Llonga ens ha explicat que té un super contacte per fer de la mainada uns artistes del “tiatru” i ens jubilin abans dels 80 anys. Ens caldria saber si estaríeu interessats en que els vostres nanos un o dos cops al mes fessin un taller de teatre. Així podríem concretar preus, horaris, edats, etc. amb la persona que ho faria. Podeu posar la vostra opinió a l’article SONDEIG TEATRE.\n· En Betus ens proposa de nou fer un bateig de submarinisme o la confirmació pels qui ja hi van anar l’altre vegada. Aquest cop però a Llafranc i des d’un vaixell, enlloc de la platja. L’activitat es faria un dissabte a la tarda a partir de les 4 i és per a majors de 10 anys. També ens hauríeu de dir qui hi estaria interessat doncs depenent de la gent valdria entre 45 i 55 €, ho podeu fer a SONDEIG SUBMARINISME.\nSi ja esteu de vacances i no podeu venir a la festa, gaudiu-ne intensament. Pels que ens hi veurem, ja ens desitjarem tota la felicitat el dia 16 i ens farem petons i abraçades. Pels que ja les hagin fet “se siente” i els que en fan tot l’any, millor per ells.\nPublicat peradmin 6 juliol 2011 6 juliol 2011 Publicat enGeneral\nFESTA DELS VERREGASSOS 2011. INFORMACIÓ I INSCRIPCIONS


Remakes: millora o destrucció de sèries i pel.lícules? – La Salle Premià Report\nUn dels temes més controvertits i polèmics en el món de les sèries i les pel·lícules són els anomenats “Remake”. Els “Remake” són adaptacions de les sèries i pel·lícules antigues a una estètica i estil més modern. En la majoria de casos, això comporta un canvi de trama important i molts cops aquest canvi no sempre té l’acceptació esperada per part de qui l’ha creat.\nEn la major part de casos la remodelació de les sèries implica un canvi en la història anterior, cosa que acostuma a no agradar, perquè en la majoria de casos s’obre de nou fil a una història ben tancada i li donen una continuació completament diferent per a la gent que va viure la sèrie o pel·lícula original. En molts casos hi ha hagut grans queixes dels antics fans, ja que consideren que la sèrie o pel·lícula no se sent igual en la trama o personatges i que se centra a aconseguir més públic en comptes de seguir amb el fil de la història, normalment donant-li un estil més infantil, ja que és un mercat molt ampli.\nEls remakes es centren aconseguir més públic en lloc de seguir amb el fil de la història\nEl que és innegable però és que en la majoria de casos milloren l’animació de la sèrie i la qualitat d’imatge millora exponencialment. Aquest punt pot ser controvertit perquè l’animació antiga pot agradar més o menys però cops, es milloren en gran quantitat els FX i els efectes de post producció.\nEls “remake” en les pel·lícules normalment comporten una millora de qualitat, tant visual com auditiva, i un augment d’efectes especials que ajuden a millorar la pel·lícula, a part d’això la història no rep gaires modificacions el que implica que la pel·lícula arribi a més públic sense obligar als antics “fans” a criticar el “Remake”. En canvi en les sèries normalment es basa a arribar a més públic, indiferentment de danyar o no la història original, reben un canvi en l’animació i acostumen a refer els personatges el que provoca que els seguidors de la sèrie original no se sentin satisfets amb aquest canvi de manera que la sèrie perd importància i no rep nous seguidors el que finalitza amb la cancel·lació del “Remake”.\nEls “Live Action” són una branca dels “Remake” que consisteix a passar una pel·lícula d’animació a persones en la vida real, un exemple de “Live Action” pot ser la pel·lícula Aladdin, basada en la pel·lícula original animada de 1992. El principal problema dels ”Live Action” és que en la majoria de casos els efectes especials donen molt a desitjar, ja que hi ha coses en animació que es poden fer que són molt difícils de recrear amb persones humanes com poden ser els poders a “Avatar la llegenda d’Aang“.\nEls “Live Action” mantenen principalment el fil de la història i el caràcter dels personatges, molts cops tenen una gran quantitat de pressupost invertit en efectes especials, a la vegada en moltes ocasions milloren la història principal. Amb la qual tornen les pel·lícules més neutrals, com per exemple: la pel·lícula del “Rei lleó”.


Lletres al Vent - Català a l'abast: El català es parla a Anglaterra també...\nAnna L.A. 21 de febrer de 2011 a les 22:19\nGraham, només dir-te que fa més de dos d´anys que ens coneixem i no només un, el temps passa volant "time flies when you are having fun".Ja t´he dit en moltes ocasions que em sorprèn i maravella a la vegada el teu interès per la nostra llengua.I ara treballar junts en aquest blog em fa molta ilusió.\nGraham Howe 21 de febrer de 2011 a les 22:39\nGràcies, Anna - però de debò són dos anys? Sembla mentida..\nAnna L.A. 21 de febrer de 2011 a les 22:58\nFins i tot jo diria que poden ser tres :)\nIsabel Sáez A. 21 de febrer de 2011 a les 23:11\nJajajaja!!! Ha estat molt bé enterar-me d'una forma tan gràfica de les teves aventures i desventures amb la nostra llengua. Ho descrius tan bé que sembla que ho pugui veure.\nAra bé, els catalans a Anglaterra sempre hem anat a dojo. Ja als anys 70, possiblement abans, donaves una patacada a molts llocs i deseguida trovabes gent de la terra. No només a Londres, per tota Anglaterra, Irlanda, pais de Gal·les, Escòcia...\nM'animes a explicar el meu primer viatge al Regne Unit que sí, que va ser a Londres.\nGraham Howe 21 de febrer de 2011 a les 23:21\nM'agradaria llegir aixó, Isabel - Efectivament, seria interessant si totes poguéssiu explicar les seves aventures a Anglaterra o quines són les vostres impressions del país - Isabel, des del punt de vista d'una persona que és (més o menys, crec) de la meva pròpia generació, Anna, des del punt de vista d'una persona que té família política aquí, i Marta des del punt. de vista d'algú que està estudiant la llengua.\nGalaxia 22 de febrer de 2011 a les 9:51\nGraham m'has sorprès moltes vegades i avui mes. Domines molts idiomes. ¿Quants parles? ¡Mare meva!\npep trempat 22 de febrer de 2011 a les 16:32\nMarta B.P. 23 de febrer de 2011 a les 18:04\nUna història molt interessant Graham! Es impressionant el bon nivell que tens de la llengua. Em trec el barret!


Itinerari d’amor fidel | Sebastià Taltavull – Un nou llindar\n← No a la globalització de la indiferència!\nGerra, aigua, gibrell i tovallola →\nItinerari d’amor fidel\nLa Crucifixió a la Façana de la Passió de la Sagrada Família\nA punt d’entrar a la Setmana Santa, acollim Jesús que entra en els nostres pobles i en el nostre cor. Els signes populars de festa, els cants de reconeixement creient, de lloança i de goig, necessiten el complement de la lluminosa nit de Pasqua per verificar que l’encontre amb Ell significa per a nosaltres la font de més gran transformació per a la nostra vida personal i per a les estructures de la nostra societat. «No ens quedem al marge d’aquesta marxa de l’esperança viva!», ens diu el papa Francesc.\nSabem que Jesús ve en nom de Déu i que, tot i que l’acceptació de la seva voluntat li sigui un glop amarg, aconseguirà per a tot el gènere humà la més gran de les llibertats, la que assegura la victòria sobre el pecat, la mort i tota mena de mal. Però, perquè això sigui possible, carregarà damunt seu l’absurditat de la creu per transformar-la en pas necessari cap a la Vida.\nAquests dies, de forma ben especial, la nostra atenció se centra en Jesús que mor i ressuscita, per fer-ne pregària silenciosa, contemplativa, i testimoni confiat. Quin misteri amaga i revela? Sense cap mena de dubte, un misteri d’amor fidel, l’amor del Déu que s’ha enamorat del seu poble i vol dur-lo al terme més feliç per al qual l’ha escollit, li ha adreçat la paraula, l’ha santificat i s’ha encarnat. Déu s’ha solidaritzat totalment amb la humanitat, l’ha estimada i ho ha donat tot per ella en la persona del seu Fill Jesús.\nEstem davant el misteri central de la nostra vida cristiana. No ens fixem en la creu sense la resurrecció, ni en la resurrecció sense la creu: ens trobem davant d’aquest misteri de mort i de vida que expressa el més gran realisme al qual ens enfrontem cada dia. Tant és així que, en la llum que ens projecta el misteri pasqual de Crist, hi trobem la claredat de la fe, la raó de l’esperança i l’ardor de la caritat. Amb la mirada fixa en Jesús, veiem que tot Ell és una paraula de sosteniment i d’alè, perquè també nosaltres fem el mateix en l’entrega per amor als altres.\nCatalà Bisbe auxiliar de Barcelona, catalunya cristiana, Resurrecció, Sebastià Taltavull Anglada, Setmana Santa, un nou llindar Permalink


Tast de vins al castell de les Sitges\nPàgina d'inici\tAgenda\tTast de vins al castell de les Sitges\nFesta del Bosc i de la Terra\n25 de novembre de 2012 - Florejacs (Segarra)\nEls vins de la Denominació d’Origen Costers del Segre tenen un caràcter especial. Durant molts anys les seves vinyes van quedar allunyades del circuit comercial, mantenint-se una producció tradicional. Si voleu descobrir aquests vins, no us podeu perdre l'activitat que l’entitat Camins de Sikarra ha organitzat per aquest diumenge al matí. A les 11 h, acompanyats d’un enòleg i una nutricionista, us proposen fer un tast d’una amplia varietat de vins d’aquesta D.O. Tot això, acompanyat d’un maridatge gastronòmic amb propostes de diversos canapès, dels quals aprendreu el valor nutricional i les propietats. A més, es farà un taller per a la decoració de taules de Nadal. Els assistents també tindran el privilegi d’accedir a espais del castell que normalment estan tancats al públic, com ara el celler, el forn o la torre.\nUs recomanem que veieu aquest vídeo sobre el castell.


Història – Confraria Sant Agustí\nEl dia 18 d’abril de 1957 (Dijous Sant) un grup de joves es reuniren per parlar de fundar una confraria. A partir d’aquí, el 24 i 29 del mateix mes es tornaren a veure i decidiren els colors dels hàbits: sotana blanca amb botons vermells, capa i faixa de color granat i el capirot blanc amb l’escut de la confraria brodat al davant.\nEl 8 de maig es feren els primers estatuts i es va nomenar la primera Junta Directiva, que estava integrada pels següents confrares fundadors:\nPresident Gabriel Vicens\nVice-president Rafel Rosselló\nComptador Andreu Manresa\nSecretari Antoni Grimalt\nTresorer Antoni Fiol\nVice-tresorer Matgí Barceló\nVocal Miquel Miquel\nVocal Miquel Vadell\nVocal Miquel Rigo\nVocal Mateu Mas\nVocal Josep Valls\nEl 9 de maig es convocà la primera Reunió General, per aprovar els estatuts i la nova Junta Directiva, els assistents foren 44.\nEl desembre de 1957 es començà a prendre mides per la confecció dels hàits. S’encarregà a Miquel Rigo el disseny de l’escut de la Confraria i del Banderí, el qual va ser brodat per les monges Teatines de la Providècia.\nEl febrer de 1958 es rifà una olla a pressió, una màquina d’afaitar i una caixa de cava, per ajudar a pagar la roba.\nEs feren 12 vestits pels nins de l’escola del Convent. També es decidí que els confrares portarien una corda entre ells per tal de dur millor ordre.\nActe de la Benedicció de la Confraria\nA les 9:30 hores del vespre de dia 28 de març de 1958, amb totes les autoritats civils i religioses de Felanitx, varen entrar pel portal major del Convent 12 escolans i 50 encapironats presidits pel Rector del Convent\nLa processó estava encapçalada pel banderí i dos fanals de fusta daurada es deixà el banderí davant\nl’Altar Major el qual estava apadrinat pels nins Miquel Manel Soler i per Maria Teresa Oliver. Seguidament D. Bernat Vidal i Tomàs passà a la lectura del Pregó.\nL’abril de 1958 es sol.licità a un taller de Madrid i a l’escultor felanitxer Jaume Mir, pressuposts per fer un pas, però degut al preu (més de 60.000 pts.) es va optar pel “Crist de les ànimes” del Convent, que és una preciosa talla barroca.\nEl gener de 1959 es rifen una vaixella, sis llençols i una manta per ajudar a pagar el pas. També es decidí portar tulipes de color ambre a les processons i pagar una mensualitat de dues pessetes.\nBenedicció del pas de “Crist”\nEl 20 de març de 1959, al Convent de Sant Agustí amb la Corporació Municipal i autoritats religioses es va procedir a la benedicció del pas del “Crist” apadrinat per les famílies Obrador Prohens i Obrador Capó. Seguidament D. Josep Mª Llompart de la Peña va pronunciar el Pregó de Setmana Santa.\nEl Dijous i Divendres Sant la confraria desfilà amb les tulipes i el nou pas. Dia 29 d’abril d’aquest mateix any en el Teatre Principal de Felanitx s’organitzà una vetllada de glosadors i un “Cuadro Flamenco” per recaptar diners i pagar el pas.\nEl desembre de 1961 es comprà un aparell de música per portar el pas i sentir cant gregorià durant les processons.\nA finals dels anys 60 la confraria sofreix una baixada considerable de confrares, però va tornar a ressorgir a finals dels 70 amb l’incorporació de les dones a les processons.\nL’any 1982 la confraria celebrà el vint-i-cinquè aniversari, i encarregà el Pregó de Setmana Santa a Rafel Rosselló, confrare fundador. Aquest mateix any els confrares fundadors presidiren la confraria a la processó del Divendres Sant.\nL’any 1988 el “Crist de les ànimes” va ser substituït per un altre realitzat per l’escultor felanitxer Sebastià Rigo; aquest pas és una talla de fusta d’avet que representa Jesus mort a la Creu.\nL’any 1990 s’incorpora un altre pas, el “Crist Jacent” que és una talla barroca, propietat del Convent de Sant Agustí, i és portat a braços per quatre confrares.\nL’any 2002 s’incorpora un tercer pas, que està format per una imatge de “Maria Magdalena”, també obra de l’escultor felanitxer Sebastià Rigo.\nL’any 2003 desfilà per primera vegada una banda de tambors, formada per nins confrares.\nActualment la confraria està formada per 200 confrares.\nEls presidents de la confraria han estat els següents:


Sant Martí per la Independència: T'esperem aquest dimarts 2 de setembre a la jornada d'acollida amb piles carregades!\nT'esperem aquest dimarts 2 de setembre a la jornada d'acollida amb piles carregades!\nSi l'any passat la Via Catalana va ser increïble, aquest any ha de ser la Victòria de la Voluntat. Per això tornem amb les piles ben carregades, per encarar aquesta recta final amb dues etapes, 11 de setembre i 9 de novembre, amb totes les nostres energies.\nAixí que si tens qualsevol qüestió o també has tornat amb energia renovada per a treballar per a la independència en aquesta recta final, no dubtis en venir-nos a veure el dimarts 2 de setembre de 18h a 19h al Centre Cívic Can Felipa (carrer pallars 277, segona planta).\nI recorda, si encara no t'has inscrit a la V, apunta-t'hi a araeslhora.cat. Si necessites comprar la samarreta posa't en contacte amb nosaltres i si encara no has firmat el signa un vot, no t'oblidis, només et queden dies!


Recta final del Salt Obert per Vacances\nDesprés de tres intenses setmanes d'activitats esportives, culturals i de Natura, arribem a la recta final del Salt obert per Vacances.\nAvui, podrem gaudir de la darrera sessió de cinema a la fresca: Brave, a les 22h, al pàrquing del pavelló. En aquesta ocasió, la sessió de cinema està organitzada amb el suport de l'associació de veïns i veïnes del Barri dels Escriptors.\nI demà divendres tindrem un tancament de luxe a càrrec de l'associació Zona Olé, que ens oferirà un una classe i una exhibició de flamenc i sevillanes, a les 20h a la plaça de la Massana. Abans, cap a les 19h, hi haurà un taller per elaborar els nostres propis complements flamencs, necessaris per ballar i gaudir de la festa.\nEn cas de pluja, la festa flamenca es traslladarà a la sala 4 de la Coma Cros.\nAquesta nit, la alternativa en cas de pluja és el pavelló esportiu, així que, encara que plogui (que és poc probable), podrem veure la "pel·li".


Els Dracs han guanyat als London Broncos - VilaWeb\nEls Dracs han guanyat als London Broncos\nEls catalans guanyen per 6 a 39. El partit de la 11a jugada es va jugar ahir dissabte al Trailfinders Sports Club.\nVictòria catalana aconseguida ahir pels Dracs a l’estadi Trailfinders Sports Club, per 6 a 39 (0 a 14 a la mitja part). Un partit que fa que els Dracs comencin molt bé aquest cap de setmana de Pasqua on dilluns vinent ja tornen a jugar aquesta vegada al Gilbert Brutus contra el Castleford Tigers.\nAhir dijous els catalans es van mostrar segurs i dominadors tornant de Londres amb una bonica victòria i dos punts importants. Al primer temps els Dracs es van mostrar molt segurs i van arribar a la mitja part amb 14 punts de diferència.\nA la segona part, els catalans van marcar quatre assajos en 20 minuts, mitjançant Greg Bird, Arthur Romano, Sam Tomkins i Matt Whitley.\nCal recordar que els Dracs, dissabte passat havien patit una fustrant derrota contra els Hull CF per un punt i ambh molts males decisions presses pel arbitre del partit.\nPodeu llegir el resum que fan els Dracs del partit aquí\nAra es prepararan per rebre dilluns als Tigers al Gilbert Brutus.


Sense partit i cap a casa | BonDia Diari digital d'Andorra.\nEl BC MoraBanc d’Ibon Navarro es va entrenar dimecres a l’escenari del partit que es va posposar, Miribilla. Foto: Twitter BC MoraBanc\nDv., 30/10/2020 - 00:10\nUn positiu en l’expedició del BC MoraBanc per coronavirus després de les proves PCR va portar a anul·lar el partit d’ahir, previst per a les 21.15 hores, corresponent a la jornada 8 entre el RETAbet Bilbao Basket i el BC MoraBanc Andorra. De fet, el positiu es va començar a trobar malament i presentar simptomatologia relacionada amb la Covid-19 quan l’equip va arribar dimecres a la tarda a Bilbao i se li va fer una prova PCR que va donar positiu. Abans de començar el viatge cap a Bilbao, tota l’expedició es va fer la prova PCR corresponent i tots van donar negatiu. Quan es tracta d’un positiu tan a prop del partit, i més quan l’expedició ha estat en contacte d’aquest positiu, no dona temps per desmentir els altres possibles positius o negatius que puguin sortir, i per tant, la Lliga ACB va decidir posposar el partit, encara sense data per seguretat. Aquest és el segon partit que se li posposa al RETAbet Bilbao Basket, ja que contra el Reial Madrid no van poder jugar pel positiu de l’escorta francès Fabien Causeur.\nA tots els integrants del BC MoraBanc se’ls van fer les PCR abans d’emprendre camí cap a Andorra en autobús (i el positiu en solitari) i avui coneixeran els resultats. Si donen negatiu, el pròxim partit dels d’Ibon Navarro serà diumenge a les 12.30 hores al Poliesportiu d’Andorra contra el Casademont Saragossa. Mentrestant, el partit contra el RETAbet Bilbao Basket queda pendent de la nova data que decidirà la Lliga ACB, però tot sembla indicar que es jugarà el dijous 12 de novembre. Els d’Àlex Mumbrú juguen demà a la pista del BAXI Manresa, i per això s’ha posposat sine die el partit dels andorrans contra els bascos. El marge de les 48 hores no es complia.\nSaragossa, el rival\nSi les proves PCR surten negatives, el BC MoraBanc rep el Casademont Saragossa, que juga avui contra l’Unicaja Màlaga. Els de Diego Ocampo, fins a dia d’avui només han guanyat dos partits i tenen una plantilla on destaca l’escorta, ex-BC MoraBanc, Dylan Ennis. També tenen DJ Seeley o l’aler gallec Jonathan Barreiro. Als aragonesos s’hi acaba d’incorporar també el base letó Luka Rupnik, que estava jugant a l’ERA Nymburk després de destacar al Fuenlabrada. Un altre dels seus jugadors importants és l’aler alemany Robin Benzing. El Casademont Saragossa només ha guanyat aquest curs a l’Herbalife Gran Canària i també a l’UCAM Múrcia.\nCharlon Kloof fitxa per l’Urbas Fuenlabrada\nNomés va jugar cinc partits a la Lliga ACB i dos a l’EuroCup amb el BC MoraBanc i després va marxar sense complir el contracte temporal de dos mesos, però Charlon Kloof va deixar bones sensacions com a professional al Principat. L’escorta de Surinam, però amb passaport holandès, ja té nou equip: l’Urbas Fuenlabrada. Signa contracte d’un mes, tot i que amb opcions de continuar fins a final de temporada. Kloof arriba per substituir el base madrileny Tomás Bellas, que va rescindir el contracte amb el Fuenla i acaba de fitxar per l’UCAM Múrcia. L’internacional holandès, de 30 anys i 1,90, va arribar al BC MoraBanc per substituir els lesionats David Jelínek i Oriol Paulí, però no va tenir gaires opcions de jugar molts minuts amb Ibon Navarro.


OBERTA LA CONVOCATÒRIA DE LA XII EDICIÓ DEL PREMI D’EXPERIÈNCIES EDUCATIVES JOSEP PALLACH\nPremia experiències educatives innovadores relacionades amb valors com els drets humans, les relacions humanes, la democràcia o l'educació per a la pau, entre d’altres.\nEn total s’atorguen 5.000 € en un únic premi que es distribueix en 4.000 € per a l’autor/s i 1.000 € per al centre on es va dur a terme l’experiència. El termini de presentació de treballs finalitza el 29 de gener de 2016.\nCom ja es va iniciar en l’última edició, aquest premi forma part dels Premis d’Educació Josep Pallach, on hi consten també el Premi d'Articles Periodístics de caire educatiu transversal Josep Pallach, de l'Ajuntament de Palafrugell, i el Premi de Narrativa Curta sobre compromís social Josep Pallach, de l'Ajuntament de Begur. Els tres ajuntaments i la Fundació Josep Pallach van signar un conveni de col·laboració per tal de promocionar-se conjuntament.\nL'Ajuntament de Figueres va instaurar el Premi d'Experiències Educatives Josep Pallach el 2002, recuperant l'antic i desaparegut Premi d'Experiències Pedagògiques (1983-1994).\nJosep Pallach va compartir i integrar les dimensions i personalitats polítiques i pedagògiques i, de ben segur, actualment seria un defensor de les teories que reclamen la importància de l’educació com a clau per al futur de les societats i de l’educació en sentit ampli, que depassa les parets de les escoles i on, en les ciutats, els agents educadors es multipliquen: el que es coneix amb el nom de ciutats educadores.\nÉs per aquests motius que els Premis d’Experiències Educatives Josep Pallach, i tenint en compte d’una banda la dimensió social que els imprimeix el nom del mestre figuerenc i, de l’altra, la relació que en el moment actual s’ha d’establir amb la filosofia de les ciutats educadores, el jurat ha estat especialment sensible amb les experiències educatives que treballessin aspectes relacionats amb l’educació en valors com els drets humans, les relacions humanes, la pertinència a la comunitat, els drets i deures de la ciutadania, la democràcia, l’acollida de grup d’immigrants, l’educació per a la pau o, entre d’altres, la promoció de projectes sostenibles amb el medi.\nLes bases per poder participar es poden descarregar aquí.


La presentació del GR10 Xtrem demostra que en circumstàncies extremes hi ha un valor que dóna sentit a esta prova: l'esportivitat\nEl divendres 13 de gener, a les 7 vesprada, s'ha realitzat l'acte de presentació oficial de la prova en l'Espai Jove de Puçol, alhora que s'ha efectuat la inscripció i l'entrega de dorsals a la major part dels corredors. Molts participants s'han acostat al local i, abans que res, han agraït les comoditats prestades per l'Ajuntament de Puçol tant a l'hora d'inscriure's com de cara a l'eixida.\nL'experiència és un grau, així ho han reconegut tots els atletes assistents, i es nota en un espai per a les inscripcions més ampli, d'acord amb les necessitats uns atletes que en molts casos arriben carregats amb motxilles a la mesa d'inscripció i d'ací es van a sopar i dormir, per a estar preparats a les 5 de la matinada, hora en què cal passar el preceptiu control de materials: una prova de 93 quilòmetres exigix unes rigoroses mesures de control, sobretot per la pròpia seguretat dels corredors.\nL'Espai Jove, a més de la comoditat per a les inscripcions, aporta una sala adequada per a la presentació oficial: pantalla gegant de projecció, bon so, il·luminació… en fi, eixos detalls que de vegades se troben a faltar quan un vol mostrar als altres com va ser la carrera de l'última edició o, millor encara, com s'ho va muntar fa 25 anys per a pujar a l'Himàlaia… i ser el primer valencià a aconseguir-lo.\nEl que crida l'atenció al curiós, al visitant ocasional o al reporter de torn és la camaraderia que es respira entre tots.\nAlguns ja donen per fet que guanyarà tal o qual corredor, però estos ni s'immuten, preferixen pensar a acabar la prova\nDe tot això s'ha parlat en una vesprada en què imatge més habitual és la salutació efusiva i l'abraç afectuós entre col·legues, corredors que porten temps sense veure's, o potser no tant, però que se senten feliços de veure cares amigues al seu costat, per a compartir una prova en què hi ha vencedors i vençuts, però això no és l'important: quan es tracta d'un ultrafons, un corre contra si mateix, contra els límits del seu organisme, contra la mateixa naturalesa humana… busca un sostre, vol superar-se a si mateix, això de menys és que hi haja altres davant o darrere, l'important és arribar.\nLa presentació ha comptat amb dos projeccions de vídeos amb imatges de l'eixida i la prova nocturna de l'any passat (a l'inici), i de l'arribada i entrega de premis (al final). Entre ambdós projeccions, les paraules de benvinguda de l'alcaldessa, Merche Sanchis; junt amb el president del Club Atletisme Puçol, Iván Esteve; i el director tècnic de la prova, Enrique Castelló.\nTot ràpid, breu, dinàmic. Hi ha pressa per deixar els preparatius arrere, cal dormir prompte i alçar-se molt, molt enjorn. L'eixida és a les 6 de la matinada… i per davant hi ha de 10 a 20 hores de carrera per la muntanya, entre Puçol i Andilla, en funció de les qualitats de cada u.\nDesprés de les projeccions, Rafa Vidaurre, el primer valencià que va pujar a l'Himàlaia fa 25 anys, ha explicat la seua aventura. Les seues paraules han anat acompanyades per fotos de la històrica pujada al Nanga Parbat junt amb Miguel Gómez i Moisés García. No, no és un ultrafons, com ell mateix ha reconegut, però les imatges parlen per si soles de la duresa de l'ascensió.\nFinalment, Enrique Castelló ha donat un repàs als aspectes tècnics de la prova que comença a les 6 de la matinada. Un repàs un poc desordenat, potser per l'enorme quantitat de dades, potser perquè molts ja s'impacienten pel sopar.\nA l'acabar, molts ixen junts a sopar. Després a dormir en el Palau d'esports, una iniciativa de l'Ajuntament de Puçol que ha sigut acollida amb un somriure d'orella a orella per molts. Encara que no tots dormen sobre el dur sòl, alguns preferixen un hotel pròxim (segur que passaran la nit molt més “calentets”), mentres que els dotze corredors de Puçol i algun altre preferixen descansar en el seu llit (no hi ha res com el coixí de cada un).\nEl que crida l'atenció al curiós, al visitant ocasional o al reporter de torn és la camaraderia que es respira entre tots. Alguns ja donen per fet que guanyarà tal o qual corredor, però estos ni s'immuten, preferixen pensar a acabar la prova.\nRes més i res menys.\nLa mateixa aspiració compartida pels 288 inscrits. Ningú pensa que el del costat és un contrincant i molt menys un enemic. Les imatges que arriben d'altres anys són de suport, d'ajuda, abraços, ànims, llàgrimes compartides…\nPoques vegades un esport pot fer major honor a l'essència del seu nom: l'esportivitat.


J's Excellenccy Hotel Mahabaleshwar Índia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n280/281,Murray Peth,Mahabaleshwar, Mahabaleshwar, Mahabaleshwar, Índia, 412806 - Veure al mapa\nBarri Mahabaleshwar Mahabaleshwar Bhose Old Mahabaleshwar Mahabaleshwar Metgutad\nDissenyat tant per oci com per negoci, J's Excellenccy Hotel està situat idealment a Mahabaleshwar; una de les localitzacions més populars de la ciutat. A només 2 km del centre de la ciutat, la localització estratègica de l'hotel garanteix que els seus clients puguin accedir fàcil i ràpidament als punts d'interès locals. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl J's Excellenccy Hotel, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. L'hotel ofereix Zones públiques amb Wi-Fi, servei d'habitacions, habitació familiar, servei d'habitacions 24 hores, servei de bugaderia per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nEntri en una de les 22 habitacions i escapi de l'estrès del dia amb una ampla gama de comoditats com aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, accés a internet (sense fils), sala d'estar, balcó/terrassa, banyera. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, J's Excellenccy Hotel és una selecció idònia per a la vostra estada a Mahabaleshwar.


Es commemora el Dia internacional de la Dona Treballadora amb una programació d'activitats variada i missatges de conscienciació - Ajuntament de Palafolls\n20/08/2018 | 18:58 h\nEl divendres 9 de març s'organitza un taller obert i gratuït a càrrec de la poeta Sílvia Bel. Es tracta d'un recital que repta al públic a endevinar si el text l'ha escrit un home o una dona. Inscripcions obertes!\nEl 8 de març té lloc la commemoració del Dia Internacional de la Dona Treballadora i des del consistori es programen accions per tal de conscienciar en la igualtat de gènere a tots els àmbits. Entre les activitats que es proposen hi ha el Taller d'assertivitat i autoestima que va engegar l'activitat el passat 22 de febrer i continua el 1, 8, 15 i 22 de març i 5 d'abril, i la campanya comunicativa adreçada a ser present a les celebracions festives i de gran concurrència «Quan torno a casa no vull ser valenta, vull ser lliure».\nParal·lelament, destaca l'organització del taller «La poesia no té sexe» el divendres 9 de març a les 11.15 al l'INS Font del Ferro. És una activitats oberta i gratuïta a càrrec de la poeta Sílvia Bel, qui explica amb aquestes paraules la raó de ser de la proposta: «Fa poc més d'un any, en una tertúlia poètica, un assistent em va fer un engaltar com un elogi «m'agrada la teva poesia perquè no sembla escrita per una dona». Lluny de posar el meu millor somriure, vaig encetar un debat que va desembocar a la idea d'un recital que reptés al públic a endevinar si el text l'havia escrit un home o una dona». Per tal de poder assistir només cal formalitzar la inscripció a través dels següent enllaç.\nLa sala d'exposicions MiD també se suma als actes commemoratius i recorda noms propis femenins del moviment artístic i social del Dadaisme amb l'exposició «Dones dadaistes que has de conèixer». El dadaisme va ser un corrent opositor a l'art tradicional, no només de la pintura o l'escultura, sinó també de la literatura i la poesia. Aquest corrent va establir les bases per a l'art conceptual, la performance i les instal·lacions; formes d'expressió artístiques noves per aquest temps i tan comuns en l'actualitat. La proposta expositiva posa de relleu les dones amb una gran capacitat creativa.\nTot plegat alhora que l'Associació de Dones de Palafolls obre les portes de la Masia Can Florenci fins l'11 de març amb el desig que qui vulgui pugui tastar gratuïtament les activitats que s'hi proposen setmanalment.\nRecordem que el 1975, l'assemblea general de l'ONU va declarar oficialment el 8 de març Dia Internacional de la Dona. L'origen d'aquest dia no és gaire clar i existeixen diverses versions. La més versemblant és que va ser un 8 de març de l'any 1857 quan un grup de treballadores tèxtils va decidir sortir als carrers de Nova York per protestar per les miserables condicions en què treballaven. Va ser una de les primeres manifestacions per lluitar pels seus drets laborals. Diferents moviments es van succeir a partir d'aquesta data. Un dels més destacats va tenir lloc el 25 de març de 1911, quan es va incendiar la fàbrica de camises Shirtwaist de Nova York on un total de 123 dones van morir.\nFormulari d'inscripció al taller "La poesia no té sexe"


Els tres partits votaran en contra de la pujada d'impostos i renyen al govern per aprovar sense consens la Zona de Baixes Emissions\nJosep Bou (PP), Manuel Valls (BpC) i Luz Guilarte (Cs), al ple de l'Ajuntament de Barcelona / Jordi Play\nMeritxell M. Pauné 19/12/2019 12:51 pm\nLes tres dretes constitucionalistes fan front comú contra la batalla campal d’aquest dimecres al Camp Nou, durant la protesta no-violenta que havia convocat el Tsunami Democràtic pel Barça-Madrid. Josep Bou (PP), Luz Guilarte (Cs) i Eva Parera (BpC) han criticat aquest dijous en tres rodes de premsa el “vandalisme” i l’enfrontament amb els Mossos d’Esquadra. Demanen al govern municipal, i en especial a l’alcaldessa, que condemni els fets de la vigília i per extensió les convocatòries del col·lectiu anònim.\n“Ada Colau ha de pronunciar-se nítidament en contra, ha de defensar per sobre de tot la concòrdia entre els barcelonins”, ha exigit Bou. “Barcelona a vegades sembla Saigon o Hanoi!”, ha afegit, críptic. “Condemnem els actes violents dels comandos separatistes, Barcelona no pot seguir sent l’aparador dels violents”, ha reivindicat Guilarte, que vol que els protagonistes de l’enfrontament siguin “denunciats i perseguits”. Parera ha expressat la “preocupació” de BpC “per la normalització que s’està fent del Tsunami, els talls de carreteres no autoritzats i els actes vandàlics”: “S’hauria de condemnar ràpidament”.\nContra la pujada d’impostos, de perfil sobre la ZBE\nEls tres partits han anunciat que aquest divendres al plenari votaran en contra de la pujada d’impostos i taxes municipals, que veuen contraproduent per a l’economia de la ciutat i negativa per a les famílies amb menys renda. En canvi, podrien acabar abstenint-se en l’aprovació de la Zona de Baixes Emissions perquè comparteixen el rerefons de lluita contra la contaminació però no el redactat de l’ordenança. Segons es va anunciar dimarts, tant les ordenances fiscals com la restricció de trànsit s’aprovaran amb els vots a favor del govern i ERC.


Història d'una trobada - Rosa Sensat\nHistòria d’una trobada\nEntre l’Associació de Mestres Rosa Sensat i l’Institut Lóczy. L’Associació de Mestres Rosa Sensat coneix l’existència de l’Institut Lóczy l’any 1974, a través de l’obra Lóczy ou le maternage insolite de M. David i G. Appell, un treball que va suposar la difusió a Europa occidental del pensament d’Emmi Pikler i de la institució que ella va crear l’any 1946 a Budapest.\nLa seva lectura ens va descobrir una sintonia immediata amb el nostre pensament pel que fa a l’educació dels infants més petits en la col·lectivitat de l’escola bressol. Sentíem la necessitat de conèixer directament l’experiència, i així va ser com vam organitzar diverses visites en diferents ocasions. El primer contacte amb Judit Falk i amb l’Institut Lóczy el vam tenir l’estiu de 1979 en una visita a Budapest de tres mestres de Rosa Sensat.\nAquest va ser l’inici d’una relació d’intercanvis en la qual es va evidenciar una mútua compenetració. En els cursos de formació que fa l’Associació de Mestres Rosa Sensat, des de 1975 i any rere any, especialment en els cursos intensius de l’escola d’estiu, s’han donat a conèixer els principis educatius que inspiren la vida a Lóczy: el respecte a l’autonomia de l’infant, la importància de l’estabilitat i de la regularitat en la relació personal i en l’entorn dels petits, el valor de la realitat quotidiana. El maig de 1987 la revista Infància, educar de 0 a 6 anys de l’Associació Rosa Sensat va organitzar un viatge amb l’objectiu que un major nombre de persones relacionades amb l’educació infantil poguessin conèixer en directe la institució; al viatge hi van participar 50 mestres.\nEl juliol de 1988, una mestra de l’Associació va fer un stage d’una setmana de durada a Lóczy, sota la direcció d’Anna Tardos.\nDes d’un principi es va fer evident l’interès que el pensament d’Emmi Pikler i les seves continuadores despertava en el nostre món. En conseqüència, es va convidar Judit Falk, aleshores directora de Lóczy, a l’Escola d’Estiu de Rosa Sensat a Barcelona el juliol de 1989, i hi va donar un curs sobre els principis que fonamenten l’acció educativa de la institució. Al mateix temps, es va iniciar la publicació de diversos articles de Lóczy a la revista Infància i a la col·lecció de llibres «Temes d’Infància» de l’Associació.


Pràcticum IV - Fundació Universitària del Bages\nHome > Educació infantil > Pràctiques > Pràcticum IV\nLes pràctiques del quart i últim curs (Pràcticum IV) estan pensades perquè les alumnes adquireixin una visió més profunda del 1r o del 2n cicle d’Educació Infantil i dels processos educatius que hi tenen lloc, depenent del cicle que triïn. El contingut d’aquestes pràctiques se centra en dissenyar una intervenció competencial d’una forma molt més autònoma que en el Pràcticum III a través de grups de treball, agrupats per centres d’interès.\nEn aquest sentit, tot i que els i les alumnes segueixen tenint un/a tutor/a que supervisa el disseny de la intervenció competencial, es potencia que els i les alumnes, que properament seran mestres, treballin d’una forma molt més autònoma, buscant per ells/es mateixos/es la informació útil i necessària i organitzant-se per grups de treball en els que es compateix el mateix centre o tema d’interès.\nInteressa, des dels estudis del grau en Educació Infantil, potenciar aquesta metodologia donat que seran les últimes pràctiques dels estudis abans de ser mestres i hagin de desenvolupar la seva tasca d’una manera totalment autònoma.\nDocumentar, comunicar i analitzar la intervenció competencial duta a terme.\nLa seva ubicació dins el Pla d’Estudis permet fer ús de tots els coneixement teòrics i pràctics adquirits al llarg del grau, i sobretot de totes les assignatures de didàctiques específiques cursades durant els 3 anys anteriors.\nCALENDARI D'ESTADA A LES ESCOLES DEL PRÀCTICUM IV\nEl Pràcticum IV correspon a una estada de pràctiques a l’escola de 30 dies (12 ECTS). Per a més informació consulteu el calendari del curs al web, on els dies de pràctiques estan sempre senyalitzats en color groc.


L'objectiu de Som Poble - ERC del Vendrell és garantir una vida digna a les persones grans\nCrear un nou centre de dia, acabar el Casal d'avis del Tancat, reduir l'IBI als pensionistes precaris, crear una borsa de pisos protegits per a grans dependents i millorar els serveis d'atenció a la dependència. Aquestes són mesures concretes proposades per la candidatura unitària d'esquerres de Som Poble i ERC per avançar des de l'Ajuntament en l'objectiu de garantir el benestar material, emocional, psicològic i sociocultural de les persones grans.\nEn una conversa amb gent gran a la plaça del Tívoli, els candidats i candidates Eva Mata, Marc Robert, Gisela Arbós i Lluís Navarrete, han compartit preocupacions i propostes per garantir el desenvolupament d'una vida autònoma i un envelliment digne. Per la candidatura els recursos econòmics, materials i professionals dedicats a l'atenció a les persones grans del Vendrell són insuficients per atendre les necessitats dels 6.755 veïns majors de 65 anys actuals. Cada cop hi ha una proporció major de gent gran i augmenten les situacions d'especial vulnerabilitat: persones grans que viuen soles, dependència, pensions mínimes, etcètera. S'ha constatat que amb les retallades han empitjorat serveis que necessiten aquestes persones, com l'assistència domiciliaria o les prestacions per dependència.\nSom Poble-ERC també planteja la necessitat d'incloure la gent gran en el plantejament de serveis i programes socioculturals, treballar amb una perspectiva intergeneracional i impulsar un treball en xarxa entre entitats.


febrer, 2007 | Diari Maresme - Part 3\nbuy sildenafil 100mg buy generic sildenafil online buy viagra in south africa online glucophage buy online cheap levitra usa\nCiU proposa la creació d’un consell assesor del POUM de Teià\nPer Redacció , a Política 26 de febr. de 2007\nEn resposta a la informació sobre l’estat actual dels treballs de revisió del POUM (Pla d’Ordenació Urbana Municipal) de Teià feta pública per l’Alcalde als mitjans d’informació i a la web de l’ajuntament, el grup municipal de CiU ha presentat una resposta per escrit a l’alcaldia mostrant el seu desacord pel criteri de confidencialitat del […]\nEl Solaris – Mataró tercer al Campionat Interclubs Metromar\nPer Redacció , a Esports 26 de febr. de 2007\nAmb un segon lloc a la regata de dissabte, el Solaris – Mataró ha completat una excel·lent competició accedint al pòdium del XXXII Campionat Interclubs Metromar.\nEspecial Eleccions 2007\nPer Redacció , a Editorial 26 de febr. de 2007\nL’Especial Eleccions 2007 és una oportunitat per a que els ciutadans de la comarca coneixen més i millor els seus polítics. A través d’un qüestionari breu, els alcaldables de totes les poblacions del Maresme, i de tots els partits polítics, podran presentar-se a la ciutadania, parlar del seu programa i, en definitiva, dir-nos per què […]\nDiari Maresme inaugura un Especial Eleccions per a conèixer a tots els alcaldables de la comarca\nDiariMaresme.com ha volgut convertir-se en el diari de referència en el seguiment polític de les properes eleccions del 27 de maig. Per això mateix, inaugura un Especial Eleccions 2007 on, a través de deu preguntes, es podran conèixer les propostes de tots els alcaldables de la comarca.\nNegatiu cap de setmana per al futbol maresmenc\nLa jornada de tercera divisió ha estat molt dolenta per al futbol maresmenc. Al Municipal d’El Mansou, el CD Masnou va tornar a perdre per 1-2 contra el Palafrugell, i es situa en zona de molt perill, només a dos punts de la zona de descens. També a casa, el Ricoh Premià s’estanca a la […]\nPer Redacció , a Tira còmica 26 de febr. de 2007\nEl GrupClima Boet Mataró guanya amb autoritat a la pista del Granollers\nL’equip continua el bon joc i guanya a domicili un dels rivals directes en la lluita per la permanència. La segona "final" pel Mataró, ha acabat amb el mateix resultat, un 3 a 0 clar pel Boet que d'aquesta manera segueix en la lluita per evitar el descens. Granollers és un camp difícil i molt […]\nGent de Llavaneres i ICV arriben a un acord de col·laboració\nGent de Llavaneres, agrupació electoral creat al 1999 i actualment amb dos regidors a l’Ajuntament de Sant Andreu de Llavaneres i Iniciativa per Catalunya Verds han arribat a un acord de col·laboració de cara a les municipals del proper 27 de maig. Aquest acord passa per la participació dels afiliats i amics d’ICv a l’assemblea […]\nPresentació dels actes commemoratius dels 150 anys dels Bombers de Mataró\nPer Redacció , a Societat 26 de febr. de 2007\nAvui, dilluns 26 de febrer, a partir de les 10’00 hores, tindrà lloc a la sala d’actes de l’Edifici de Via Pública de Mataró (plaça Granollers, 11) la presentació del programa de les activitats commemoratives del 150è aniversari del parc de bombers de la cuitat. Hi assistiran Joan Rovira, cap de la Regió d’Emergències Metropolitana […]\nPiedad Jiménez és proclamada candidata socialista a l’alcaldia de St. Pol\nDissabte passat, al Centre Cultural de St. Pol, ple de gom a gom, amb quasi bé 200 persones, es va fer l’acte de proclamació pública de la candidata del PSC a l’Alcaldia de St. Pol. La candidata, Piedad Jiménez, va centrar el seu discurs en el creixement urbà del poble, que vol que sigui sostenible […]


Les últimes pluges salven la Catalunya Central d'una temporada de cereal que es preveia «catastròfica» | Osona.com\nper Redacció, 25 de maig de 2019 a les 09:30 |\nPla general d'un camp de cereal a Cabrianes (Bages) | ACN\nLes pluges de les darreres setmanes han salvat una temporada del cereal que, fins fa un mes, es preveia "catastròfica", segons ha explicat el coordinador d'Unió de Pagesos al Bages, Josep Guitart. Tot i que el sector ja dona per perduda el 30% de la producció respecte l'any passat, ara el cereal presenta unes millors condicions.\nTal com explica Guitart, el temps que faci al llarg del que queda de mes abans de començar a segar, serà decisiu perquè la producció no empitjori encara més. "Ens caldria una altra pluja aviat i que les temperatures no pugin més", ha dit, tot afegint que "també és important la humitat de les rosades al matí". El coordinador d'UP al Bages ha pronosticat que la temporada d'aquest 2019 serà, malgrat tot, entre mitjana i baixa.\nLa sequera i les altes temperatures d'aquest hivern feien preveure una temporada del cereal "catastròfica" fa just un mes, quan la planta era tres cops més petita de l'habitual. Les pluges de les darreres setmanes han salvat "del desastre" la producció de la temporada que, malgrat tot, els pagesos pronostiquen que serà entre mitjana i baixa.\nEl president d'UP al Bages, Josep Guitart, ha explicat que el 30% de la producció ja s'ha perdut, però que si continua plovent i sense pujar gaire més la temperatura -tal com indiquen els pronòstics- el cereal es podrà salvar. Malgrat tot, Guitart ha explicat que la producció serà molt desigual en funció del municipi, "ja que hi ha llocs on ha plogut força i d'altres on gairebé no ha plogut gens". De fet, en un mateix camp, això es pot comprovar, ja que hi ha plantes que tenen "molt més gra que d'altres tot i ser germanes".\nGuitart creu que, d'aquí un mes, per Sant Joan aproximadament, es podrà començar a segar a la Catalunya Central. Llavors, serà important que no plogui durant les tres setmanes que dura la campanya de recollida.\nSocietat, Unió de Pagesos, pluges, cereal, meteorologia, agricultura


la serp blanca: La Venus de les pells\nLeopold von Sacher-Masoch (1836-1895) va ser un escriptor molt reconegut en la seua època. Les seues novel·les van ser admirades per contemporanis seus tan prestigiosos com Zola i Ibsen. Ho ignore tot d’aquesta producció literària, que comprèn més de cent obres. Segons la informació que ofereix la Viquipèdia, les novel·les de Sacher-Masoch descriuen la vida, els paisatges i els costums de les minories ètniques de la seua Galítsia natal, especialment dels jueus, pels quals va mostrar sempre una gran simpatia. Ell mateix s’anomenava «el Turguenev de la petita Rússia», aquesta regió històrica de l’Imperi austrohongarès, avui dividida entre Polònia i Ucraïna. Del 1881 al 1885 va publicar a Leipzig una revista mensual que tenia com a objectiu lluitar per la tolerància i la integració dels jueus, i també per l’emancipació de les dones. Durant els últims anys de la seua vida va emprendre diverses iniciatives per oposar-se a l’antisemitisme local.\nQuè en queda, de tot això? Si avui encara es recorda el nom d’aquest escriptor és perquè el seu cognom va inspirar la paraula masoquisme, encunyada per un contemporani seu, el psiquiatra austríac Richard von Krafft-Ebing, per definir certs comportaments sexuals. Llegim en la Viquipèdia que Krafft-Ebing «li va atorgar aquest dubtós honor a causa de les peculiars afeccions dels seus personatges», sobretot els de la seua novel·la La Venus de les pells, pràcticament l’única resta de la seua obra que encara es llegeix o s’esmenta. El fet és que el nom del pobre Sacher-Masoch ha quedat associat a una conducta sexual, o a una patologia per a alguns, com un modest complement de Sade i del sadisme. Una injustícia literària? O un exemple més de l’enorme quantitat de lletra morta que inevitablement acumula la història de la literatura?\nEl lector en català ho pot comprovar a partir d’ara pel seu compte, gràcies a una nova editorial, Nexum Edicions, que s’ha estrenat publicant dues traduccions: La Venus de les pells de Sacher-Masoch i 12 anys d’esclavitud, de Solomon Northup. Aquest últim títol narra la història del seu autor, un home negre dels estats del nord dels Estats Units que un dia va ser raptat, traslladat al sud i venut com a esclau, condició en què va passar dotze anys de la seua vida. Publicat amb èxit al segle XIX, el llibre va caure en l’oblit fins que el 1968 els historiadors Joseph Logsdon i Sue Eakin el van recuperar.\nPassem a La Venus de les pells. Està encapçalada per un epígraf del Llibre de Judit (16, 7) que pot fer arrufar el nas a més d’un, i encara més a més d’una: «Déu el va castigar i el va posar en mans d’una dona». D’entrada, la frase sembla una expressió clara —una més— de misogínia. Què li pot passar de pitjor a un home que quedar en mans d’una dona? Però la novel·la de Sacher-Masoch no admet una lectura amb aquesta clau misògina. La submissió a la dona, per al protagonista d’aquesta novel·la, és una font de voluptuositat, no un càstig. La frase bíblica, tal com apareix, m’ha fet malfiar una mica i he volgut comprovar-la pel meu compte. En la Bíblia de Montserrat es pot llegir: «El Senyor totpoderós els ha anorreats, els ha confosos per mà d’una dona». La traducció clàssica al castellà de Casiodoro de la Reina diu pràcticament el mateix: «el Dios Omnipotente lo entregó en manos de una mujer que lo mató y por su mano fue frustrado». El sentit de la frase sembla prou clar: Déu el va castigar, i per a més ignomínia el va castigar per mitjà d’una dona. No vol dir que el fet d’estar en mans d’una dona fos ja un càstig. Quina Bíblia feia servir Sacher-Masoch? Va retorçar l’original bíblic d’acord amb els seus interessos personals i literaris?\nTant se val, deixem l’epígraf i passem a la novel·la d’una vegada. La Venus de les pells pren la forma d’un relat emmarcat en què el protagonista, Severin von Kusiemski, exposa la història de la seua relació amb Wanda von Dunajew al narrador personatge, després que aquest li contés un somni que havia tingut amb una Venus coberta de pells. Severin conta al seu torn com es va enamorar de Wanda i com va aconseguir que el tractés com un esclau, en formes cada vegada més humillants. Defensa el seu comportament amb l’argument que «el dolor posseeix per a mi un rar encant, i que res encén més la meva passió que la tirania, la crueltat i, sobretot, la infidelitat d'una dona bella». Al llarg de la novel·la apareixen de manera recurrent detalls relacionats tradicionalment amb el sadomasoquisme, com ara el fetitxisme dels vestits de cuir o de pells, i fins i tot la signatura d'un contracte de submissió. No en diré més per no fer-ne l’espòiler. De tota manera, l’argument de la història és bastant prim. Està interromput constantment per diàlegs i intervencions de Severin en què exposa les seues elucubracions sobre el desig de ser subjugat per la seua amant. Així, recorda una frase, que atribueix a Goethe, segons la qual «cal ser enclusa o martell», com una síntesi perfecta que defineix la relació entre l’home i la dona. Un dels dos ha de manar i l’altre, simètricament, ha d’obeir. A l’home «no li queda altre remei que ser el tirà o l’esclau de la dona. Tan bon punt cedeix, el seu coll resta junyit al jou i ben aviat li cauen a sobre cops de fuet». Tot plegat ve a justificar, apriorísticament, la pulsió masoquista: «Estimar, ésser estimat, quina joia! I, això no obstant, com empal·lideix l’encant de tot plegat si el comparem amb la turmentadora felicitat absoluta d’adorar una dona que ens ha convertit en una joguina, de ser esclaus d’una bella tirana que ens humilia despietadament».\nAquests fragments, en què s’expressa l’exaltació voluptuosa de ser dominat i castigat, es combinen amb diverses disquisicions amb un fort caràcter d’època, com ara quan Severin sentencia que «la naturalesa de la dona és la manca de caràcter» i que «un home sempre segueix uns principis, fins i tot quan és egoista i malvat, però una dona mai no segueix altra cosa que els seus impulsos».\nDesconnectades de tot contacte amb la realitat, aquestes disquisicions reforcen el caràcter claustrofòbic de la novel·la. Els personatges només viuen per a l’eros, en un món tancat i aïllat de qualsevol intrusió externa, un món obsessiu, que defuig i ignora tot el que no li dóna raó, on la vida quotidiana queda abolida. Es tracta d’un erotisme amb un fort component esteticista, sovint motivat per quadres i escultures, que es manifesta en descripcions deliberadament literàries: «Els seus llavis freds tenien la fragància fresquíssima i gebrada d’una rosa tardorenca que s’acaba de badar i floreix solitària entre tiges nues i fulles grogues, i sobre el calze de la qual el primer gebre ha penjat minúsculs diamants de gel». De nou, com en algunes de les consideracions sobre les dones que he citat abans, La Venus de les pells mostra el seu caràcter de novel·la d’època: és un exemple típic de la novel·la decadentista que es va practicar a finals del XIX.\nEl protagonista justifica les seues tendències eròtiques per la seua hipersensualitat, entesa com una mena d’hipertròfia de la imaginació eròtica. També, per la seua tendència al diletantisme en totes les facetes de la vida. Reconeix que «també en l’amor soc un diletant que mai no ha anat més enllà dels preliminars, del primer acte». Cal fer notar que durant tota la novel·la Severin no manté cap mena de relació sexual amb Wanda. Ni tan sols hi ha una descripció del cos de la dona. Severin és un objecte passiu, excitat en el seu món interior, però que ofereix pocs al·licients a l’altra part. El contracte que signen tots dos, en què Severin es compromet a ser l’esclau de Wanda, és il·lustratiu al respecte: de fet, no és el masoquista el que es compromet a obeir la dona, sinó que obliga la seua parella a actuar com ell vol. Malgrat les aparences, el masoquista controla i organitza la relació, no la figura dominant. Wanda, com era d’esperar, s’acaba avorrint.\nLa novel·la es tanca amb l’exposició explícita de la moralitat que es pot extreure d’aquesta història. Després de les parrafades sobre la dona que he citat abans, resulta sorprenentment progressista. Com a mínim, mostra una certa consciència dels condicionaments històrics. Severin, amb l’aplom que el caracteritza, conclou «que la dona, tal com l’ha creat a naturalesa i tal com l’home la tracta actualment, és enemiga de l’home, i només pot ser esclava o dèspota de l’home, però mai la seva companya. Només podrà ser-ho quan tingui els mateixos drets que ell, i sigui igual que ell pel que fa a l’educació i el treball. Ara per ara, únicament comptem amb l’opció de ser martell o enclusa, i jo vaig ser tan ase que vaig permetre que una dona em convertís en el seu esclau. M’entens? Aquesta és la moral del relat: qui es deixa fuetejar, es mereix que el fuetegin». De fet, la seua experiència amb Wanda el «cura» de la seua passió eròtica. Severin afirma, impertèrrit, que no sols ha estat un hipersensual i un diletant, sinó un ase rematat.\nI ara, la qüestió essencial. Quin és el valor literari d’aquesta novel·la? Confesse que no m’ha acabat d’interessar. Me l’he llegida fins al final, però amb una mica d’impaciència. Així i tot, de tant en tant hi he advertit algun fragment redactat amb malícia, que porta la marca d’un bon escriptor. Em quede amb aquesta descripció: «Després d’un xàfec breu però enèrgic, vam sortir plegats al prat i vam anar a veure l’estàtua de Venus. Al voltant nostre tot exhalava vigoria; la boirina s’alçava cap al cel com núvols d’encens; l’arc de sant Martí, mig desfet, encara era suspès en l’aire; els arbres seguien vessant gotes, i els rossinyols i els pinsans saltironaven de branca en branca, refilant alegrement, com si estiguessin contentíssims per alguna raó. Tot està amarat d’una fragància fresca. No podem travessar el prat perquè encara és moll. Sembla, sota la llum del sol, una basseta, i la deessa de l’amor sembla sorgir de les ondulacions de la seva superfície de mirall. Un eixam de mosquits que li balla al voltant del cap fa l’efecte, en la llum solar, que, suspès sobre ella, li conforma com una aurèola».\nL’editor català de La Venus de les pells, amb perspicàcia comercial, ha posat una faixa al llibre que proclama: «Les “cinquanta ombres” del segle XIX». No puc dir-ne res. No he llegit les Cinquanta ombres d’en Grey, ni tan sols n’he vist l’adaptació cinematogràfica. Tampoc no he vist cap de les adaptacions cinematogràfiques que s’han fet de La Venus de les pells. L’última, de Roman Polanski, és del 2013.\nPublicat per Enric Iborra a 17:07\nEtiquetes de comentaris: Leopold von Sacher-Masoch, Literatura alemanya


LEGO PLANET IN ENGLISH – NOVACADÈMIA\nTots coneixem el joc de construcció LEGO i hem jugat amb els nostres fills en nombroses ocasions, però segurament mai ens hem parat a pensar en els múltiples beneficis que reporta en ells des d’un punt de vista psicopedagògic. Segons diversos psicòlegs infantils, aquest joc de construcció lliure ens permet externalitzar el nostre sistema emocional per lo que d’entrada afavoreix de manera excepcional el treball de la intel·ligència emocional.\nAquest és un dels principals motius que han fet que el LEGO s’hagi portat al terreny de l’educació escolar, com una activitat més dins del marc de l’ensenyament. Segons els experts, les construccions de LEGO estableixen connexions a nous nivells. En començar a ajuntar peces, la creativitat i la imaginació, juntament amb el treball manual, posen en marxa processos mentals que permeten assolir un coneixement més profund de la persona. Quan aquesta tècnica es trasllada a un equip o conjunt de nens i nenes, cadascun d’ells ofereix una petita mostra de com percep el món, posant de manifest diferents punts de vista i promovent el diàleg i l’empatia.\nEs tracta de dinamitzar en cada classe, dues o tres activitats on l’únic material que tenen els nens i nenes són taulers de Lego i peces de LEGO, sense cap muntatge previ ni cap model visual.\nA través d’uns vídeos de LEGO de dos o tres minuts de durada i exclusivament gravats en llengua anglesa, els nens i nenes han d’interpretar una història senzilla i “explicar-la” amb les seves mans. Es fan petits equips i els nens i nenes comencen a construir amb les peces el que volen expressar.\nL’activitat té un doble benefici. Per una banda, es fomenta la creativitat, l’expressió de l’abstracte i el treball en equip, però per l’altra banda, tot plegat es fa en un espai d’immersió en anglès, on es segueixen les rutines de l’anglès acadèmic en quant a salutacions, comiats, preguntes durant la classe, etc, en llengua anglesa, i on el professor explica i dona indicacions únicament en llengua anglesa.\nÉs una activitat molt ben valorada per pares i nens i que introdueix el més petits en l’univers de l’anglès d’una manera lúdica.\nLa durada de les classes és entre 1 hora i 1,5 hores en funció del grup i l’activitat es duu a terme una vegada a la setmana.\nCada trimestre els diferents grups participen en una competició amb nens i nenes d’altres centres o escoles, on NOVACADÈMIA imparteix les classes de LEGO PLANET IN ENGLISH, a través de la NOVACADÈMIA LEGO LEAGUE®.\nBENEFICIS PSICOPEDAGÒGICS DEL LEGO PLANET\nEls beneficis psicopedagògics del Lego Planet in English han estat certificats per l’Anaïs Rodríguez, psicòloga i psicopedagoga a NOVACADÈMIA SERVEIS FORMATIUS S.L. amb número de col·legiada 24228.\nFomenta la creativitat i la flexibilitat cognitiva, ajudant així a desenvolupar alhora la capacitat per a resoldre diferents problemes amb els que es puguin anar trobant.\nAjuda a establir relacions lògiques i planificar l’acció de forma més eficaç, potenciant múltiples habilitats relacionades amb el raonament lògic.\nMillora la motricitat fina i les habilitats viso-constructives, viso-perceptives i viso-espaials.\nFomenta l’autoconcepte i les habilitats socials.\nPermet crear un ambient òptim per a treballar de forma cooperativa i potenciar la comunicació entre els infants.\nEn aquest sentit, el fet de poder fer l’activitat en anglès aporta l’extra de l’exposició a la llengua, permetent que els infants treballin tots aquest aspectes i, alhora, puguin començar a utilitzar i entendre lèxic relacionat amb l’activitat en una llengua diferent a la seva llengua materna.\nAlhora, permet relacionar l’idioma amb un moment de diversió i confiança.


Déjà vu en el Congrés dels Diputats - El triangle\nMariano Rajoy no supera la primera votació del segon debat d'investidura en tan sols dos mesos\nAquest dijous, el president en funcions i candidat del PP a la Presidència del Govern espanyol, Mariano Rajoy, s’ha sotmès a la primera votació del segon debat d’investidura, que s’ha celebrat només dos mesos després de l’anterior debat, celebrat el passat 31 d’agost.\nEn aquest cas, el líder del PP no ha rebut el suport necessari per ser elegit president del govern espanyol, ja que ha obtingut 170 vots a favor i 180 en contra, tal com ha anunciat la presidenta del Congrés, Ana Pastor, en acabar la votació. No ha pogut obtenir la majoria absoluta (176 escons), perquè només Ciutadansi el PP han donat suport a la seva investidura. La resta dels grups parlamentaris de l’oposició al Congrés dels Diputats, han votat en contra de la candidatura de Rajoy.\nEn aquesta segona sessió, els portaveus dels grups parlamentaris han exposat les seves postures, seguint l’ordre establert, segons el nombre d’escons, de major a menor representació parlamentaria, i amb les respectives rèpliques i contrarèpliques. Després de les intervencions s’ha dut a terme la primera votació.\nAra, tal com marca la llei, d’aquí a 48 hores es farà la segona votació d’investidura. El ple començarà a dos quarts de set de la tarda de dissabte i no es podrà votar fins a tres quarts de vuit. En aquest cas, el líder del PP sí que serà investit president -gràcies a l’abstenció dels diputats del PSOE-, perquè només necessita guanyar per majoria simple, és a dir, amb més vots a favor que en contra.


agora: No funcionament extensió per a Chrome Talk & comment i Moodle\nNo funcionament extensió per a Chrome Talk & comment i Moodle\n◄ moodle "off-line"\nMòduls GESO en obert ►\nper ENRIC ALVAREZ NEBOT - divendres, 17 d’abril 2020, 19:41\nEstem fent proves amb l'extensió per a Chrome Talk & comment que permet inserir comentaris de text.\nAquesta extensió grava la veu i genera un fitxer del tipus\nhttp://talkandcomment.com/p/27ac6f0ec16b9d0548f5a6ba (voice note)\nQuan creem l'enllaç al fitxer generat per Talk & comment en una etiqueta utilitzant el botó enllaç s'incrusta un quadre de reproducció (Adjunto captura) i l'enllaç es converteix en un codi del tipus\n
2.70
\nMentre estem en mode edició el reproductor funciona correctament, però en el moment que deixen d'editar l'etiqueta i desem els canvis, deixa de funcionar tot i que el codi segueix sent el mateix.\nImagino que deu haver algun problema de seguretat que bloqueja la reproducció de l'enllaç.\nPodem fer alguna cosa per fer que funcioni aquest enllaç de Talk & comment a nivell de configuració de Moodle de centre o no és possible que funcioni aquesta extensió de Chrome amb Moodle?\nRe: No funcionament extensió per a Chrome Talk & comment i Moodle\nper JOAN GUILLEN PELEGAY - dissabte, 18 d’abril 2020, 00:43\n(I aprofito per saludar-te... que ens coneixem de Sant Fost!!!)\nPodríem mirar el codi que genera aquest servei. Potser el problema només és d'algun protocol (si serveixen el audio amb http, no es podrà incrustar en una altra https) o alguna altra restricció...\nPerò abans de mirar-ho... Per què no utilitzeu les notes d'audio que ja tenim disponibles en l'editor de Moodle?\nFeu una ullada primer i, si cal, continuem i ens passeu una nota "demo" sencera per veure el codi.\nSeguim! (I una abraçada!!)\nper ENRIC ALVAREZ NEBOT - dissabte, 18 d’abril 2020, 10:17\nExactament això és el que volia aconseguir!\nNo sabia que Moodle disposava d'aquestes notes de veu. Ja les he activitat a l'editor i ens aniran perfecte.\nTinc molts bons records de quan estava a Sant Fost amb vosaltres. Salutacions per al Josep, que també el llegeixo als fòrums, i la resta de companys que encara esteu a San Fost.\nNo he tornat a esmorzar unes hamburgueses tan bones i completes com la co del Fandango.\nFelicitats per la feina que feu, que sé que és moltíssima, davant de l'allau de nous usuaris, connexions, consultes i dubtes.


Trufes de Xocolata de la Gemma Lienas. Classe amb en David Lienas. – La cuina de casa\nAra que s’acosta Nadal m’agrada tenir a punt dolços per poder oferir en qualsevol moment als convidats. Per evitar que s’acumuli feina a l’últim dia, va molt bé preparar amb antelació aquestes trufes (i, evidentment, vèncer la temptació de menjar-se-les abans, je je je…):\nDivendres passat vam anar a la classe d’en David Lienas. La Glòria i en Josep, que són molt detallistes, em van fer un regal pel meu aniversari: el llibre de cuina Us espero a taula de la Gemma Lienas, la mare del David. El llibre és genial, tota la colla el va estar fullejant i ens va agradar moltíssim. Ha sortit publicat aquest mateix novembre, de manera que és una novetat a tenir en compte si esteu pensant què regalar aquest Nadal 😉\nLa Gemma és una famosa escriptora amb una gran trajectòria literària. D’altra banda, va ser el seu amor per la cuina el què va empènyer en David a fer-se cuiner professional. Recordeu el pastís de poma autre manière que ens va ensenyar en David? Doncs és una recepta de la Gemma que també està al llibre 😉\nPer no allargar-me massa, de la classe d’en David aquest cop explicaré poc, segur que em perdonarà, je je je… Ens va fer un monogràfic d’embotits amb tres receptes ben diferents: un magret d’ànec farcit (de bull de castanyes i bolets, bull de nous, i pinya en almívar, acompanyat d’una reducció de mel i taronja i un rosti de patates); una patata emmascarada del Berguedà (amb patata Rosevald i camagrocs); i uns caramels de bull (bull de castanyes i bolets, bull de nous i melmelada de figues, tot embolicat amb pasta filo).\nAquestes trufes són l’estrena d’aquest fantàstic receptari de la Gemma Lienas, però ja tinc triada la propera que faré: un fricandó de llagostins que només de llegir la recepta ja se m’inflen els narius… De la recepta de les trufes només comento que la xocolata jo l’he fos al microones enlloc del bany Maria, que és com explica el llibre.


Antiga Casa de convalescència: seu de l’Institut d’Estudis Catalans | bARTcelona\n← L’antic hospital de la Santa Creu: l’origen dels grans hospitals de Barcelona\nDe Casa de la Caritat a Centre de Cultura Contemporània de Barcelona →\nAntiga Casa de convalescència: seu de l’Institut d’Estudis Catalans\nPosted on 26/12/2016\tby barcelonartistica\nSituat entre el carrer del Carme i l’antic Hospital de la Santa Creu, es troba la Casa de Convalescència, seu històrica i actual de l’Institut d’Estudis Catalans. Es tracta d’un edifici civil del segle XVII, que formava part del gran conjunt sanitari integrat per l’antic Hospital de la Santa Creu i que com el seu nom bé indica, va ser construït amb la finalitat d’acollir els convalescents de l’hospital perquè es poguessin acabar de recuperar de la seva estada a l’hospital.\nI és que a l’Hospital de la Santa Creu, com en tots els hospitals medievals, els malalts solien jeure a terra, sobre flassades o màrfegues. Les condicions sanitàries no eren massa bones i per tant, era necessari tenir els convalescents apartats dels encara malalts perquè es poguessin acabar de recuperar sense tornar a caure malalts. Així doncs. al 1596 el prior de l’orde de Sant Joan de Jerusalem va aconseguir un espai per convalescents en la part construïda d’una de les naus del mateix hospital. Aquest espai, però va durar poc ja que l’augment de les necessitats hospitalàries van requerir aquest espai per a nous malalts.\nAl 1622, incentivat per l’interès del bisbe de Barcelona en poder tenir aquest espai apartat, es va iniciar una nova campanya de captació de donatius implicant-hi la Diputació, el Consell de Cent i a particulars, de manera que al cap de 7 anys es van poder començar les obres per la construcció d’aquest nou annex a l’hospital dedicat als convalescents.\nEl projecte inicial de l’edifici, preveia tres plantes: a la planta baixa, menjadors, cuines, rebost i forn; a la primera planta, els dos dormitoris (un per homes i l’altre per dones) i la capella, i a la planta de dalt el guarda-roba.\nEls principals mecenes per a la seva construcció en van ser les famílies benestants, com Lucrècia de Gualba, Pau Ferran, la família Soler, la família Astor i la família Cardona. Tots ells van deixar els seus béns a la institució i als pobres convalescents convertint-se, d’aquesta manera en els fundadors de la casa. Prova d’això i com a motiu d’agraïment, encara ara es poden veure els seus escuts d’armes representats a l’edifici com a elements decoratius.\nMés enllà del valor arquitectònic i social, la Casa de Convalescència reuneix exemples cabdals de les arts plàstiques dels segles XVII i XVIII. Així doncs, per exemple, a la part interior del vestíbul de l’edifici, s’hi troben deu plafons repartits per les parets on es narren episodis de la vida i martiri de Sant Pau. Aquests plafons son fets de ceràmica amb gran profusió d’emmarcaments, motius decoratius vegetals, gerros i gran riquesa de color.\nA nivell arquitectònic, l’edifici també és d’una gran singularitat. Traspassat el vestíbul d’entrada ens trobem un pati central quadrat que es conforma com un claustre de dos pisos. La galeria baixa consta de grans arcs de mig punt sobre pilars rectangulars, mentre que el pis superior dobla el nombre d’arcs, recolzant-se sobre columnes toscanes. Al centre del pati hi ha un pou on s’hi recollia l’aigua de pluja amb un brocal coronat per la figura de sant Pau, com a agraïment al mecenatge de Pau Ferran el qual, també va incloure el seu escut d’armes arreu de la construcció.\nA la part superior, s’hi accedeix per dues escales: La primera d’elles, de dos trams, era denominada “de l’Administració”, i unia la zona de la planta baixa per on entraven els subministres a la Casa, amb les oficines on es portaven els comptes i l’administració. En els seus murs laterals, s’hi troba un altre exemple de la importància de les arts aplicades de l’època a amb els agafadors fets amb ceràmica policromada.\nAquesta entrada ha esta publicada en Barcelona, Casa de la convanescència, Corts de Barcelona, Església, Hospital, Institut d'Estudis Catalans, Santa Creu, societat. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Què és el respecte? - Entrenosotros | Consum\nRespectar implica acceptar i comprendre maneres de pensar diferents de la pròpia. No n’hi ha prou de tolerar, suposa assumir esta postura com a vàlida,encara que no es compartisca, suposa un reconeixement del valor i la dignitatde l’altre, a pesar de la diferència.\nCada vegada es fa més necessari parlar d’ètica i valors en el món en què vivim, un món molt marcat pels avanços científics i la globalització.\nEls valors socials han anat canviant pel fet que la societat actual, és cada volta, més diversa i heterogènia. Sembla que s’avança cap a la reivindicació dels drets individuals i cap a un cert oblit dels drets col•lectius.\nUn dels valors que ha patit una transformació important és el valor del respecte, que és un dels ingredients bàsics de qualsevol relació interpersonal. És l’element que permet la vinculació entre dos parts, ja siga entre persones o grups. Genera l’espai on la llibertat d’expressió permet intercanviar idees, debatre i reflexionar. Amb esta acceptació del punt de vista alié possibilita nous aprenentatges, i per tant, el creixement i l’evolució permanent.\nNo obstant això, sembla que el comportament respectuós ha caigut en desús, que “no s’estila”, que es valora més el bé individual que el bé comú. És fàcil observar, amb freqüència, comportaments molestos, com ara interrompre una persona quan parla, elevar el to de veu per a imposar-se en una conversa, desqualificar algú perquè té una opinió diferent, maltractar els béns públics, tirar fem en la natura i un llarg etcètera.\nAlguns d’estos comportaments irrespectuosos poden paréixer poc importants, com ara no saludar quan s’entra en un lloc, ser impuntual o no escoltar algú que parla. De manera aïllada, semblen conductes insignificants, però la seua acumulació genera una actitud, cada volta, més individualista i menys sensible als altres.\nQuan són freqüents i es donen en nombrosos contextos socials, estos comportaments acaben provocant una habituació que afavorix que finalment es consideren “normals”. A hores d’ara, es poden observar entre veïns, a les escoles, en els ambients laborals, en els mitjans de comunicació, en política…\nEls valors ètics s’ensenyen i s’aprenen, però també es transmeten per observació i contagi. Si es viu en un entorn on abunden els comportaments irrespectuosos, on la gent no se sent respectada, és difícil ensenyar a ser respectuós.\nCada volta és fa més necessària una educació per a la convivència ja des de la infància, orientada des d’un marc social ètic que dirigisca la mirada personal als altres, al respecte de les seues necessitats i el seus drets. Esta pràctica s’ha de dur a terme en un context social respectuós amb la diversitat i la pluralitat, en el qual es potencien les habilitats de coordinació i consens.\nCOM PODEM MOSTRAR RESPECTE PELS ALTRES\n1. Complir i respectar les normes i les lleis comunes.\n2. Cuidar els espais comuns i el medi ambient.\n3. Respectar els espais i les pertinences dels altres.\n4. Mostrar comprensió, escoltar i ser empàtic amb els altres.\n5. Interessar-se pels altres, pel seu dia a dia i per com se senten.\n6. Guardar el secret de les confidències que se’ns confia.\n7. Assumir que les idees i les opinions de tots són igual de vàlides, que ningú no té la veritat absoluta.\n8. Reconéixer les equivocacions i els errors propis.\n9. Tindre una conducta d’inclusió cap als altres, mai d’exclusió.\n10. Mostrar reconeixement i agraïment pel que es rep.\nPAUTES PER A FOMENTAR EL RESPECTE\n1. Entrenar les habilitats ‘d’escolta activa’.\n2. Cultivar una actitud empàtica.\n3. Mostrar, explícitament, una conducta respectuosa que servisca de model per als altres.\n4. Establir i complir obligacions i normes.\n5. Combatre/eliminar els prejuís.\n6. No fomentar els estereotips.\n7. Desenvolupar l’assertivitat.\n8. Utilitzar adequadament el llenguatge corporal o el llenguatge no verbal.\n9. Utilitzar un llenguatge positiu.\n10. Tractar els altres com volem que se’ns tracte a nosaltres.


Els noms del 080 Barcelona\nEn aquestes botigues trobareu alguns dels dissenyadors que participen a la 23a edició de la passarel·la 080\nNova edició del 080 Barcelona Fashion al Recinte Modernista de Sant Pau amb la presència de marques i dissenyadors locals. Durant tot l'any podreu vestir les propostes de la mà d'aquestes firmes, que en algun moment han estat protagonistes de la passarel·la de Barcelona.\nNo t'ho perdis: s'apropa la temporada de descomptes, no deixeu de de visitar aquestes botigues.\nTxell Miras desfila al 080, però no ho faran els seus companys de viatge a NU#02, Josep Abril i Miriam Ponsa. Els tres fan col·leccions d'autor, aposten per la producció local, comparteixen una paleta similar, i sempre donen una volta més als patrons, els teixits i les col·lecions.\nLittle Creative Factory és una marca de roba que vesteix mares i fills i vol provocar emocions. El seu univers, íntimament relacionat amb l'arquitectura, es concreta en peces 'oversize', versàtils, confeccionades amb teixits naturals i amb una paleta on dominen el blanc i el negre. Estan presents en botigues multimarca de 30 països i compten amb un espai propi al Born.\nAmb una trajectòria de més de tres dècades, Antonio Miro segueix vestint l'home i la dona d'avui amb col·leccions de bàsics i altres peces més especials. Tornen al 080 Barcelona Fashion, on ja han obtingut premis, de la mà del director creatiu Albert Villagrasa i presenten una col·lecció inspirada en el 'trekking', amb punts de nostàlgia i referències a l'amistat i el joc.\nLa marca d'Igualada reivindica el 'natural chic', i això es tradueix en peces còmodes, afavoridores, de línies senzilles i femenines fetes amb materials de qualitat i produïdes en tallers d'Europa. Al capdavant del projecte hi ha Isabel Esteve, filla de Sita Murt, que torna a la passarel·la del 080 Barcelona Fashion per presentar col·lecció, un homenatge a les dones artistes i a l''Uncommon attitude', el caràcter i la personalitat.\nCusto Barcelona, l'etiqueta de moda colorista creada pels germans Dalmau, té el quarter general a la Rambla. Hi trobareu les col·leccions de temporada que incorporen les darreres tendències sense perdre l'estiu genuí de Custo (encara satisfà els primers que van creure en les seves samarretes californianes).\nParets de pedra, volta catalana, i un exquisit mobiliari minimalista. La nova imatge de la botiga de TCN no és casual: és un viatge a l’essència d’un espai que ha volgut recuperar els seus vestigis originals. La firma est torna a amarar de Mediterrani i de feminitat contemporània.


Transportadoras sobre erugues - Obres públiques - Transportadoras sobre erugues\nUbaristi, S.A. (Kubota) - Camions bolquet (dumpers) d'obra\nTransportadoras sobre erugues: per a llocs forestals on hi ha terrè que protegir\nLes transportadoras d'erugues de Kubota, comercialitzades per Ubaristi, són equips robusts, de gran potència, i d'una tracció inigualable, amb motor Kubota, 4 temps refrigerats per aigua, una transmissió hidrostàtica inigualable, i una adreça més que segura.\nLes transportadoras sobre erugues, són equips de gran utilitat en enderrocaments d'interiors i en llocs forestals on hi ha terrè que protegir, i a més es necessita una bona estabilitat i tracció, a causa de la irregularitat i a la inclinació del sòl.\nLes transportadoras d'erugues Kubota compten amb corrons doble guia, que permeten una òptima estabilitat de la màquina, fins i tot quan la màquina travessa un terreny desigual i lliscant, i a més no espatlla terrè algun, ni tan sols la gespa mullada, al no patinar.\nLa transportadora KC250HR compta amb seient reversible que permet a l'operador girar 180°.\nPer dotar de major flexibilitat i utilitat a la màquina en els llocs de treball, tant la KC110HR, com la KC250HR compten amb una caixa que trencada 180°, amb un angle de bolcada de 90°. Aquesta característica permet a l'operador seleccionar l'adreça de descàrrega i l'angle de descàrrega. Ofereixen eficiència i productivitat a tots els nivells.


Som NovaStil, una empresa especialitzada en el control i seguiment d’obres. La nostra empresa neix de la Unió de professionals de la construcció i té com avocació el servei orientat cap els nostres clients, oferint solucions que permeten adaptar-nos a les possibilitats de cada client, centrant en oferir un alt grau de eficàcia i eficiència.\nEns caracteritzempel rigor, serietat i la qualitat del nostre treball, que portem a terme des de fa anys, experiència acumuladaque es recull en el nostre actiu més important, el nostre equip, un personal d’obra amb una trajectòria llarga i contrastada i un personal tècnic amb àmplia experiència en el sector de la construcció d’equipaments, edificis industrials, edificis residencials i tot tipus de rehabilitacions.\nA més, estem especialitzats també en la gestió i manteniment de comunitats de propietaris, la rehabilitació de façanes, la instal·lació d'ascensors, l'adaptació d'habitatges per a persones amb dependències i manteniment de superfícies comercials. Els nostres tècnics poden portar tot tipus de tràmits i assessorament optimitzant la millor solució eficient i econòmica. Si vostè està interessat, no dubti en contactar amb nosaltres. Us esperem.\nSallarès i marra 67 local\nSent la millor carta de presentació de la nostra societat la confiança dipositada pels nostres clients, esperem poder ser els seus col·laboradors de confiança


Guanyadors del premi HarVee Coffee Roaster - Informes De Tast | Setembre 2020\nTorrades, varietat, sostenibilitat: HarVee Awards Coffees 2014\nAlgunes de les tendències i temes més interessants que van aparèixer entre els tretze cafès premiats revisats aquest mes del recent concurs de Let’s Talk Coffee / Harvestee Sostenible HarVee a Panamà varien des de com (els cafès es van torrar), a què (varietats d’arbres produïen el cafè) a Qui (va produir el cafè). Pel que fa al rostit, vam coure cafès rostits des de l'extrem melós de la llum fins a l'extrem escamós i cedit de la foscor. Les varietats d’arbres van anar des de l’encara rara, cara i espectacular varietat Gesha / Geisha fins a barreges sense nom de varietats. Els cafès premiats van ser cultivats per finques de gamma alta tècnicament sofisticades, per finques familiars més tradicionals, i particularment per cooperatives de petits productors.\nAquests cafès eren universalment fins a les seves maneres. Els cafès verds, tots importats per Sustainable Harvest, l'empresa patrocinadora de l'esdeveniment, eren constantment lliures de tacte i expressaven molt bé les variacions de la regió i la varietat d'arbres. Pel que fa al rostit, no hem torrat cap cafè arruïnat al rostidor al picar-lo o al torrar-lo; per altra banda, no vam trobar cap torrat tan ultra-elegant que tingués una infusió de pèsols i canya de sucre crua. I els productors de cafè verd, ja siguin finques substancials o cooperatives de petits agricultors, semblen haver construït els seus negocis seguint principis socioeconòmics i ambientals sòlidament sostenibles.\nNo obstant això, hi va haver aquells cafès que, al nostre parer, van pujar a la part superior de les seves respectives categories de premis, de les quals n’hi havia tres: Amèrica del Sud, Àfrica de l’Est i Amèrica Central / Mèxic.\nAl final d'aquest article apareix una llista dels tretze guanyadors repartits per aquestes tres categories. Les ressenyes apareixen per ordre de valoració, començant per la més alta. Tots eren cafès dignes.\nCom: El factor rostit\ntemple de Costa Rica\nQuè va distingir els guanyadors? Comencem per rostir La moda actual de la torretació lleugera es va presentar en diverses mostres, en particular en els tres cafès etiòpia guardonats amb premis, on els rostidors semblaven estar buscant un punt dolç cap a l'extrem lleuger de l'espectre rostit, presumptament per tal de posar en primer pla la dolçor de la mel i el floral floral. i aromàtics semblants al cacau característics d’etíopies fines com aquestes. Cap a l’altre extrem de l’espectre, el Cafè Moto Nicaragua Las Hermanas (88) va ser un exemple especialment atractiu d’un rostit una mica més fosc, en el qual un suau rostit va desenvolupar les tendències de xocolata de ressonància de xica baixa de Nicaragua.\nNo obstant això, generalment, la majoria dels guanyadors van guanyar els premis en algun lloc de la rostida clàssica. Els termes que descriuen l'estil rostit, per descomptat, varien de manera salvatge. Nosaltres a Revisió de cafè utilitzeu la nostra versió de la terminologia senzilla i senzilla, especialitat de l'Associació del Cafè d'Amèrica (SCAA): Very Dark, Dark, Medium-Dark, Medium, Light. Assignem aquests noms a partir de la lectura d’instruments de color de fava mitjançant l’escala M-Basic o “Gourmet” Agtron. A l'escala Agtron, més gran és el nombre més lleuger el rostit Si ens fixem en una de les nostres ressenyes completes de pàgines completes, veuràs el rostit descrit per nom general (fosc, mitjà, clar, etc.) a la columna de l’esquerra i la lectura d’Agramon a la columna de la dreta. . El número Agtron que precedeix la barra és la lectura de les mongetes senceres abans de moldre; el número següent a la barra és la lectura del mateix cafè un cop s’ha mòlt. La lectura del sòl, per descomptat, sempre és més elevada (més lleugera) que la lectura integral, ja que l’interior de la mongeta mai no és tan fosc com es rosteix. Al nostre instrument Agtron, una lectura de fava completa de 50 a 55 indica un rostit mitjà clàssic, aproximadament al mig de l'espectre del rostit. Els rostits “francesos” gairebé foscos, gairebé negres, poden arribar a tenir faves senceres al voltant dels 25 o fins i tot més baixos; cafès torrats lleugers de 60 a 65 mongetes senceres. Els cafès que registren lectures de mongetes senceres superiors a 65 o lectures en terra superiors a 85 del nostre instrument solen representar un rostit que simplement no ha desenvolupat l’interior de la mongeta, produint una tassa dolça però verda i llenyosa.\nQuè: El problema de la varietat\nUn segon factor diferenciador entre els cafès que vam provar va ser la varietat d’arbres. Els guanyadors generalment provenien de lots que consistien en una sola varietat d’arbre, gairebé sempre una varietat coneguda per la seva distinció sensorial. El primer cafè d'Amèrica del Sud, el Gran Classificat de l'Esperança, de 95 botigues blaves, de 95 qualificacions, es va produir a partir d'arbres de la rara, cèlebre varietat Gesha (també Geisha) derivada d'Etiòpia. El guanyador del premi a Amèrica Central i Mèxic, la Finca La Valle Antigua, l’equador de 92 anys, constava íntegrament de la varietat Borbó hereu. Les tres etiopies que van ocupar els tres primers llocs de la categoria d’Àfrica Oriental, el Blue Bottle (95), Allegro (93) i Gimme Coffee (91), van ser produïdes a partir de les extraordinàries varietats locals d’hereu originàries de l’Etiòpia meridional i occidental. Si comptem les etiopies produïdes a partir de lots d'una sola varietat, deu dels tretze premiats provenien de lots que consistien completament en cafè d'una sola varietat d'arbre. Dos dels restants tres premiats també podrien provenir de lots d'una sola varietat, tot i que és probable que siguin barreges de respectades varietats menys degustadores tradicionals d'Amèrica Llatina.\nQui: Mida i Sostenibilitat\nSustainable Harvest, com el seu nom indica, va ser fundada i desenvolupada per David Griswold amb un èmfasi en donar suport a la sostenibilitat en totes les seves vies, des de certificacions com el comerç orgànic i el comerç just, fins al model de cafè en què els torradors i productors formen col·laboracions a llarg termini., al nombre creixent de programes i models que, de manera més individualitzada, donen suport a l’embut dels torradors i els seus consumidors a les comunitats productores de cafè. Tenint en compte aquest èmfasi en la sostenibilitat i les pràctiques socioeconòmiques progressives, no és d'estranyar que, dels tretze cafès premiats obtinguts pels torradors de l'oferta sostenible, vuit fossin produïts per cooperatives de petits productors. Els cinc restants han estat produïts per explotacions més grans però progressives, principalment de propietat familiar. Si valorem els resultats guanyadors dels cafès de granja més gran que els cafès cooperatius, sembla que els companys de qualitat mantenen bé: La puntuació mitjana dels cafès més grans va ser de 90,4; la mitjana cooperativa va ser de 90,1.\nEl síndrome de Gesha: una promesa o una amenaça?\nDurant un col·loqui en l'esdeveniment Let's Talk Coffee d'aquest any sobre la naturalesa que canvia el joc del desenvolupament de la varietat Gesha i les seves espectaculars propietats sensorials, el director executiu de la SCAA, Ric Rhinehart, va contestar el caràcter majoritàriament celebrador i congratulatori de la discussió, assenyalant. que la varietat Gesha, amb el seu caràcter de copa sorprenent i un alt valor però exigents exigències tècniques, podria representar una oportunitat per a productors més grans i millor finançats com els de Panamà, però es podria considerar una amenaça més per part dels petits productors que lluiten per sobreviure. en una o dues hectàrees en altres llocs de l’Amèrica Central.\nSens dubte, aquesta és una preocupació vàlida i que se m’ha produït sovint, ja que he estat testimoni de l’auge del fenomen Gesha durant els últims deu anys. Tot i així, també sembla que les cooperatives, treballant amb el sistema de suport en evolució vigorós d’agències no governamentals, torradores idealistes i persones com el propi equip sostenible, podrien adaptar-se juntament amb les granges més grans com l’amenaça del canvi climàtic. La nova onada d'innovació i el pensament del cafè és coneguda, la qual cosa va ser presentada en el diàleg multicapa a l'esdeveniment Let Talk Coffee d'aquest any.\nA continuació, es mostra la llista dels premiats, desglossats per categories. Les ressenyes dels guanyadors que acompanyen aquest article apareixen per ordre de qualificació, de major a menor, independentment de la categoria.\nHarVee 2014 Roaster Awards per a cafès d’Amèrica del Sud\nPrimer lloc: 95\nCafè amb ampolla blava - Colòmbia Granja Esperança Gesha AAA\nSegon lloc: 88\nTorrass Portland - Els Guardians Peru FTO\nTercer lloc: 87\nCafè DCR (Rostidors de Cafè Dillanos) - Honey Margarida Colòmbia\nHarVee 2014 Roaster Awards per a cafès de l’Àfrica oriental\nCafè amb ampolla blava - Etiòpia Homacho Waeno\nSegon lloc: 93\nCafè Allegro - Etiòpia Homacho Waeno\ndefinir cafè decafe\nTercer lloc: 91\nCafè Gimme - Etiòpia Tona Bultuma\nQuart lloc: 89 (empat)\nCafè Allegro - Rwanda Buremura\npodmerchant sortir del negoci\nNossa Família Coffee - Rentadora MIG Gikongoro Rwanda\nPremis HarVee 2014 Roaster per a cafès d’Amèrica Central i Mèxic\nPrimer lloc: 92\nCafès i tes d'equador - Guatemala Finca La Vall Antiga\nSegon lloc: 89 (empat)\nCafè Water Avenue - El Salvador El Manzano Buena Vista\nRostidors de Cafè Dillanos - Les Lajas Honey Costa Rica Organic\nTercer lloc: 88 (empat)\nCafè místic - Mèxic FTO\nCafè Moto - Nicaragua Les Germanes FTO\nEtiòpia Sidamo Sasaba\nIemen Haraaz Suprem\nCafès amb comerç just: la controvèrsia i la copa\nEtiòpia Natural Yirgacheffe Banko Gutiti Coop\nEstàtic Tio Emilio Pichincha Equador


F-on & Jose Rico & Urtzi\nEl col·lectiu i segell madrileny Downbeat va començar com cal: muntant festes. Perquè si no posen la música que t’agrada enlloc, doncs vas i la poses tu. I la veritat és que la música que els agrada va passar, fins fa pocs anys, per un moment delicat, ja que si el que buscaven eren sons d’arrel house, deep i amb soul, el millor amb què es podien trobar eren minimalismes amb 'pads' que sonaven analògics. Afortunadament, aquells temps tan tristos han passat a la història i el house torna a estar en plena expansió. Els tres amics de Downbeat ja no només segueixen organitzant festes on punxen la música que els agrada, sinó que la produeixen i la publiquen al seu propi segell.


El Govern considera 'essencial i estratègic' l'Eix Transversal de Ponent, que connectaria l'A-2 amb l'Eix de l'Ebre\nACN Granyena de les Garrigues .- La comunitat de municipis de les Garrigues Altes, així com la del Segrià Sec, porten temps denunciant el mal estat de la carretera que va de Castelldans (Garrigues) a Torrebesses (Segrià). Reclamen que la Diputació de Lleida o la Generalitat n'assumeixin la titularitat, que ara és municipal, i hi executin obres de millora. Aquest tram forma part de l'Eix Transversal de Ponent recollit al Pla Territorial Parcial de Ponent del 2007. Per això, el delegat del Govern a Lleida, Bernat Solé, considera "essencial i estratègic" la configuració d'aquest eix viari que connectaria l'A-2, a Bellpuig, amb l'Eix de l'Ebre (C-12), a Torrebesses, i vertebraria les comunicacions nord-sud a les Garrigues i diu que s'estudiarà amb vista a pròxims pressupostos.\nLes comunitats de municipis de les Garrigues Altes i del Segrià Sec fa anys que denuncien el mal estat d'aquest tram de carretera local, sobretot entre el Cogul i Granyena, i assenyalen que amb els pressupostos de què disposen els consistoris per on passa no poden fer front a les millores que requereix la via. I, és que el Cogul, Granyena i Torrebesses són micropobles. "Fins i tot hi ha veïns que per anar al Cogul o Torrebesses opten per passar pels camins de la concentració parcel·laria del Segarra-Garrigues", assenyala Francesc Esquerda, alcalde de Granyena de les Garrigues.\nEl deteriorament de la carretera local entre Castelldans i Torrebesses, que el Pla Territorial Parcial de Ponent del 2007 defineix com a via estructurant primària, s'agreuja encara més durant l'hivern, coincidint amb la campanya de recollida de l'oliva, ja que hi transiten molts camions carregats d'olives, oli o oliasses. A més, enguany s'hi afegeix el pas de la maquinària pesant de les obres del Segarra-Garrigues.\nLes poblacions afectades demanen que ja sigui la Diputació de Lleida o bé la Generalitat assumeixin la titularitat del tram entre Castelldans i Torrebesses i hi executin les obres necessàries. "Aquestes dues administracions s'han de posar d'acord, primer la Diputació incloent aquesta via al Pla Zonal de carreteres de la demarcació i, després, la Generalitat assumint-lo i creant així l'Eix Transversal de Ponent, una via important que uniria el Segrià i les Garrigues, i fins i tot les demarcacions de Lleida i Tarragona", afirma Esquerda.\nEl Govern considera "essencial i estratègic" l'Eix Transversal de Ponent però requereix una inversió "molt important"\nEl delegat del Govern a Lleida, Bernat Solé, reconeix el mal estat que presenta aquest tram de carretera de titularitat municipal i, més enllà de la problemàtica que suposa als veïns dels pobles que l'utilitzen, posa de relleu que forma part de l'Eix Transversal de Ponent. Solé considera aquest eix viari "essencial i estratègic" per al Govern ja que connectaria la plana d'Urgell amb l'Eix de l'Ebre i, a la vegada, contribuiria a dinamitzar les comarques per on discorre, especialment les Garrigues.\nEl delegat del Govern explica que "des de la Diputació de Lleida s'està fent un esforç important per impulsar el Pla Zonal per resoldre la problemàtica de vies que són de titularitat municipal", com seria el cas de la que va de Castelldans a Torrebesses. De totes maneres, remarca que l'Eix Transversal de Ponent "requereix una inversió molt important". "El primer pas és fer una diagnosi de la importància estratègica d'aquest eix i ja està fet perquè apareix al Pla Territorial Parcial de Ponent", explica. En aquest sentit, assegura que "serà una de les inversions que caldrà tenir en compte en els pròxims exercicis pressupostaris" de la Generalitat.