Trobada multitudinària d’Ampas per a compartir idees i projectes en l’educació - Noticias Jove i Menut - El Periódico Mediterráneo\nTrobada multitudinària d’Ampas per a compartir idees i projectes en l’educació\nAssociacions de diversos instituts de la província de Castelló es reuniran el proper dissabte en la primera edició d’aquesta cita\nINQUIETUTS. Les famílies compartiran projectes i experiències en aquesta primera trobada de representants de pares i mares. - MEDITERRÁNEO\nEducar en valors, promoure les accions de voluntariat i involucrar-se en l’educació dels més xicotets són alguns dels objectius que persegueixen uns col·lectius que cada any s’afermen per a convertir-se en un motor essencial en els centres educatius: les Associaciones de Mares i Pares d’Alumnes. I, precisament, per a continuar amb aquesta labor tan indispensable, la Fampa Castelló-Penyagolosa ha organitzat la Trobada d’Ampas dels IES de les Comarques de Castelló, una iniciativa que en la seua primera edició arriba per a quedar-se.\n«Volem conéixer de primera mà quines són les necessitats que tenen les nostres Ampas i poder acostar-nos més a elles, ja que en Secundària la finalitat d’aquests organismes i el context educatiu canvia molt», avança la presidenta de la Fampa, Sílvia Centelles, que ha sigut recentment nomenada coordinadora de la Confederació Gonzalo Anaya.\n«Necessitem saber què podem oferir-los, a nivell de formació o serveis, perquè ells al seu torn puguen aconseguir un major nombre de socis», afig la responsable. En aquest sentit, cal recordar que durant els mesos d’estiu, des de la federació treballen cara al curs que ve per a adaptar la formació i els serveis a les famílies de Secundària.\nL’esdeveniment, que es celebrarà dissabte que ve a les 10.30 en la seu de la federació (que s’ubica al carrer del Mestre Caballero, 2), està obert a tots els associats, tant membres d’Ampas com de juntes directives, famílies, així com a aquelles Ampas que, encara que no estiguen federades, vulguen compartir els seus projectes i experiències amb altres famílies.\nEn aquesta jornada, que comptarà amb l’ajuda d’un moderador, participaran cadascuna de les associacions assitents a través d’intervencions en les quals podran contar a la resta de participants les seues inquietuds, projectes i dubtes. «A partir d’això, intentarem elaborar un document que reculla totes les necessitats formatives que tenen les famílies», explica la presidenta de la Fampa Castelló-Penyagolosa.\nTal com expliquen des de la federació, la labor de les Ampas és vital en els diferents centres de la província ja que «tenim la capacitat de poder realitzar gestions davant de qualsevol administració i creem espais comuns en els quals conflueixen totes les famílies». I és que s’ha albirat un canvi en la mentalitat de les famílies, perquè cada vegada estan més implicades en l’educació dels seus fills; i no solament a nivell familiar, sinó escolar. «Les mares i els pares es preocupen pels menús de menjador, per conéixer les metodologies que es realitzaran a l’aula, per canviar l’entorn d’aprenentatge...», comenten.\nUnes preocupacions que es tradueixen per part d’aquest col.lectiu en la demanda d’una educació que tinga més en compte les vivències dels alumnes i no tant els assoliments acadèmics que aquestos puguen aconseguir: «I tot això el podem fer realitat a través de les Ampas i dels consells escolars», afigen.\n14:22 h // Los mejores memes del anuncio de la Lotería de Navidad 2019\n14:11 h // Mango emite deuda por primera vez al registrar pagarés por 200 millones\n14:00 h // CaixaBank y Salesforce alcanzan un acuerdo de desarrollo tecnológico\n13:50 h // Los robots Toyota, una realidad en los Juegos de Tokio 2020\n1 Estas son las farmacias de guardia en la provincia de Castellón (del 20 al 25 de noviembre)\n2 Una gran empresa de Castellón traslada sus oficinas a Puerto Azahar\n3 Hospitalizan a una embarazada tras cruzarse con el asesino de Vinaròs\n4 La policía salva la vida a una mujer enferma y maltratada de Castelló\n5 La valldeuxense Violeta Mangriñán abre las puertas de su nueva casa\n2 El INE rastrea los teléfonos de millones de españoles\n3 El Pla General de Castelló\n4 Hasta aquí llegó la Copa 'B' para el Castellón (0-3)\n5 La Diputación de Castellón exige mantener el servicio del helicóptero de salvamento marítimo


Torra es mostra disposat a anar a la presó per defensar l'autodeterminació - Diari de Girona\nTorra es mostra disposat a anar a la presó per defensar l'autodeterminació\nPuigdemont i el president de la Generalitat carreguen contra la UE per no donar-los veu a l'Eurocambra · El cap de l'Executiu català titlla de «política i ideològica» la decisió de Tajani i l'acusa de convertir el Parlament Europeu «en una marioneta dels partits espanyols d'extrema dreta»\nagències / ddg 19.02.2019 | 00:37\nTorra es mostra disposat a anar a la presó per defensar l'autodeterminació barcelona\nEl president de la Generalitat, Quim Torra, va denunciar ahir des de Brussel·les el judici de l'1-O i la manca de voluntat de «diàleg real» del Govern espanyol. «Si el preu de defensar els nostres drets i l'autodeterminació és la meva llibertat personal, el pagaré», va assegurar Torra durant la conferència sobre la causa al Suprem i el paper de la Unió Europea.\nEl president del Govern va assegurar que es jutja els líders independentistes encausats perquè se'ls considera «culpables de ser demòcrates» i va fer una crida «a tots els europeus que creuen en la democràcia» perquè donin el seu «suport». «Els pròxims mesos són una oportunitat per a la comunitat internacional per entendre la cara real de l'Estat», va afirmar amb relació al judici.\nTorra, i el seu predecessor en el càrrec, Carles Puigdemont, van llançar ahir dures crítiques des de Brussel·les contra la Unió Europea per no censurar el judici als líders independentistes del procés i per no acceptar el paper de mediador internacional que li reclama el moviment sobiranista.\nTajani, blanc de les acusacions\nTots dos van carregar especialment contra el president del Parlament Europeu, el conservador italià Antonio Tajani, a qui van acusar d'actuar al dictat dels partits espanyols «d'extrema dreta» per no haver autoritzat que la conferència que van pronunciar en un hotel de Brussel·les tingués lloc a les instal·lacions de l'Eurocambra.\n«En lloc de defensar els drets de tots els europeus, Tajani ha convertit el Parlament Europeu en un titella dels partits espanyols d'extrema dreta i del senyor Borrell, el ministre d'Exteriors, que sempre està en contra el diàleg amb Catalunya», va dir Torra davant d'una audiència principalment catalana, que va omplir una sala amb un aforament de 250 places.\nEn la mateixa línia es va pronunciar Puigdemont, per a qui Tajani ha imposat «una llei mordassa de facto i va posar en dubte que les raons de seguretat que va esgrimir el president de l'Eurocambra per vetar l'acte es sostinguin, atès que des que viu fugat a Bèlgica ha tingut l'oportunitat de visitar els Parlaments de diversos països europeus sense que això plantegés «problemes» en aquestes institucions.\nL'expresident català va voler subratllar que els catalans són un poble «profundament europeu» i es va desmarcar de discursos populistes i nacionalistes «d'altres èpoques», per la qual cosa va reivindicar el suport de la Unió Europea a una part de la seva població que reclama el seu dret a decidir.\n«La Unió Europea no pot seguir donant suport a actituds demofòbiques com el suport de Tajani als partits espanyols que donen suport a la repressió», va continuar Puigdemont, per a qui és una «vergonya» per a Europa que existeixin «presos polítics» en un dels seus Estats membres.\n«Obrir els ulls»\nPer això, va instar a «tots» els eurodiputats a «obrir els ulls i actuar com a demòcrates» i reaccionin davant d'un judici en el qual es jutgen, entre d'altres, dos exeurodiputats, Oriol Junqueras i Raül Romeva. «La credibilitat democràtica europea està en risc a Madrid ara, aquesta és una crisi europea», va insistir Puigdemont.\nAixí, tant Torra com Puigdemont van considerar una «vergonya» que hi hagi polítics a la presó provisional en el marc de la causa del procés i van criticar en diferents moments dels seus discursos el «silenci» que, sostenen, es van mantenir les institucions europees des de la celebració del referèndum il·legal de l'1 d'octubre.\nEl president de la Generalitat, Quim Torra, es va reunir ahir amb el president de Flandes, Geert Bourgeois, a Brussel·les, on va compartir la seva preocupació «per la vulneració de drets civils i polítics» a Catalunya. I el ministre d'Exteriors espanyol, Josep Borrell va dir que si ell hagués estat president de l'Eurocambra hauria fet el mateix que Tajani.


Immobiliaris, aparelladors i arquitectes de l’Anoia exposen a la UEA la seva visió i necessitats en matèria de comunicacions i mobilitat a la comarca - UEA\nL’Anoia és una comarca molt ben situada geogràficament, però compta amb algunes mancances a nivell d’infraestructures i comunicacions. Conscients d’aquesta preocupació, manifestada de manera reiterada pels empresaris del territori, la UEA amb la col·laboració de la CUMA (Comissió d’Urbanisme i Mobilitat de l’Anoia), ha iniciat un treball d’escolta per conèixer de primera mà les necessitats dels empresaris.\nUna de les idees més repetides entre els assistents i sobre la que hi va haver un consens general és en relació als POUMS. Tots consideren important tenir plans generals actualitzats, sobretot el d’Igualada que data del 1986, però encara veuen més necessari poder executar modificacions puntuals sense canviar tot un Pla General. Segons els assistents “aquest sistema s’utilitza en altres poblacions i això agilitza molt les reformes i millores d’alguns carrers o barris de les ciutats”.\nLa millora de la connexió en transport públic cap a Barcelona és una altre de les demandes dels empresaris. Una bona comunicació, sobretot amb tren, ajudaria a apropar encara més la comarca a Barcelona i fer-la més visible. Una bona comunicació milloraria la mobilitat dels anoiencs cap a Barcelona, però també portaria gent de fora cap a aquí. I és que segons els assistents “Barcelona esta creixent molt, i si ens sabem vendre i millorar com territori atractiu, nosaltres podem ser el barri que necessita la capital”. En aquests sentit una de les propostes a curt termini que es va exposar va ser la “implantació d’un tren llançadora fins a Castellbisbal”. D’altra banda els assistents també van reclamar millorar la connexió amb transport públic entre l’Anoia i les capitals de comarca veïnes com Manresa i Vilafranca del Penedès.\nTambé es va parlar del Polígon de Can Morera. La majoria dels assistents veuen amb bons ulls l’aposta del territori per construir un polígon de gran format ja que “això portarà grans empreses a la comarca i de retruc, es crearà ocupació i es milloraran les carreteres”. Segons els assistents “una cosa porta a l’altre i és important fer aquesta aposta”. En relació amb els polígons industrials també es va parlar de realitzar una diagnosis per adaptar-los a les necessitats actuals i crear noves eines per agilitzar la burocràcia quan hi ha inversió industrial.\nAltres temes que va sorgir durant la trobada va ser la manca d’oferta de pisos de lloguer que hi ha a Igualada, la reforma del barri del Rec, i la rehabilitació dels múltiples pisos vuits que hi ha a la ciutat d’Igualada.


L’EXPOSICIÓ ‘HISTÒRIES I CAMINS’ ARRIBA A TREMP – Pirineus TV\nLa Biblioteca Pública Maria Barbal de Tremp acull aquests dies l’exposició ‘Històries i camins’. Impulsada per la Taula de Camins de l’IDAPA i comisariada per Núria Garcia Quera, vol posar en valor la literatura, el patrimoni dels camins tradicionals i el territori de l’Alt Pirineu i Aran.\nL’altre al·licient és que les històries les han escrit autors com Maria Barbal, Pep Coll, Assumpta Montellà, David Martí, Jordi Portals i Juli Soler.\nAprofitant la seva estada a la biblioteca, s’estan fent visites guiades i activitats dirigides tan a públic en general com a professorat i alumnes de la zona. L’exposició es podrà veure fins al 20 de novembre.\nParlen al vídeo: NÚRIA GARCIA QUERA, COMISSÀRIA DE L’EXPOSICIÓ


29132 Àtic de compra a Anyós\nÀtic de tres habitacions a Anyós\nMagnífic àtic nou situat a Anyós, La Massana.\nÀtic amb excel·lents vistes, tot exterior i lluminós.\nConsta de 3 habitacions, una d'elles suite amb vestidor, 2 banys, un saló menjador amb llar de foc i terrassa d'uns 7 m² i una cuina tancada i equipada amb electrodomèstics.\nBox per a 3 cotxes.\nEl pis al ser exterior, té molta llum...


Finques Codina ( Sabadell ).Especialistes en el lloguer d´immobles; pis, oficina, local, nau i parquing. Ens distingim per un tracte molt personalitzat, avalat per una trajectòria molt professional i amb un bon suport jurídic. Jaume Codina Pont, és Administrador de Finques col.legiat. Exerceix desde 1976\nSeguir a @finquescodina Què pengem a les Xarxes ?\ncol.legiat, basa la seva activitat a Sabadell.\nDedicat al lloguer de tota classe d´immobles: pis, oficina, nau, terreny i local.\nExerceix des de l´any 1976.\nFinques Codina ( Immobiliària ) a Sabadell. Dedicats al lloguer d´immobles, desde 1976.\nJaume Codina Pont és Administrador de Finques col.legiat, basa la seva activitat a Sabadell i rodalies. Dedicat,sobretot, al lloguer de tota classe d´immobles: pis, casa, oficina / despatx / estudi, local comercial, nau industrial, terreny i parquing.\nToquem ( sobretot ) les zones: Centre, Covadonga, Creu Alta, Gràcia, Can Feu, Avinguda de Barberà, entre d´altres.\nAquest despatx va ser iniciat per en Salvador Codina i Fatjó el 1936 dins del context de l´administració del Vapor Codina, fundat l´any 1880, sempre vinculat a la familia. Posteriorment el succeí en aquesta tasca el seu fill Jaume Codina Pont que és qui actualment el gestiona, amb l´aportació d´una sòlida experiència.\nL´activitat consisteix en l´administració de tot tipus d´immobles: cases, pisos, locals comercials, i naus industrials, bàsicament en l´àmbit de Sabadell i rodalies. Es distingeix per un tracte molt personalitzat, avalat per una trajectòria molt professional, amb un bon suport jurídic.\nÉs Membre del Col.legi d´Administradors de Finques de Barcelona-Lleida.\nCopyright © 2016 Finques Codina ( Sabadell ). Tots els drets reservats. Contacta


SANTA CRISTINA D’ARO ORDENA ELS ACCESSOS AL MASSÍS DE L’ARDENYA | Ajuntament de Santa Cristina d'Aro\nLa Diputació de Girona ha finançat una Diagnosi per regular la freqüentació que fan diferents col·lectius dels espais naturals per tal de compatibilitzar el lleure amb la preservació del medi\nLa presentació de la Proposta d’Ordenació de la Freqüentació al massís de l’Ardenya cristinenca es farà dimecres dia 16 de juny a les 19 hores, a través d’una videoconferència online a càrrec d’Albert Albertí\nSanta Cristina d’Aro, 15 de juny de 2021. – L’Ajuntament de Santa Cristina d’Aro enceta una proposta per ordenar els accessos al massís de l’Ardenya, espai constantment freqüentat per diversos col·lectius de motoristes, escaladors, bikers, runners, excursionistes o conductors de quads, entre d’altres, que fan un ús cada cop més intensiu dels espais naturals d’arreu del territori.\nEstà comprovat que aquests col·lectius es concentren en certs espais naturals, com és el cas del massís de l’Ardenya, al Baix Empordà, un massís d’alta biodiversitat que acull ecosistemes tant interessants com fràgils. Sense anar més lluny, el passat mes de març les xarxes socials i diversos mitjans de comunicació se’n van fer ressò d’aquesta problemàtica, mostrant espais naturals freqüentats per grups de motoristes que hi realitzen excursions.\nA mesura que la freqüentació d’aquests espais ha anat augmentant, s’ha fet palesa la necessitat de planificar mínimament els accessos i les rutes en el medi amb l’objectiu de fer compatible l’activitat esportiva i de lleure amb la preservació del patrimoni natural, i de regular algunes de les pràctiques més agressives.\nSota aquesta premissa, l’Ajuntament de Santa Cristina d’Aro va demanar a la Diputació de Girona la redacció d’una diagnosi al respecte, la qual serà presentada el proper dimecres dia 16 de juny a les 19 hores a través d’una videoconferència online a càrrec d’Albert Albertí, de l’empresa Quercus Sapiens.\nAquesta proposta consisteix, en primer lloc, en una diagnosi de les principals problemàtiques derivades de l’ús públic, identificant les principals amenaces i debilitats presents a l’espai, com també els principals riscos de degradació. En segon lloc, es fa la definició de mesures i actuacions concretes per a resoldre, minimitzar i/o pal·liar les principals problemàtiques detectades. Això inclou des de la proposta de prohibició de fer servir certes zones o certs accessos per a determinats usos, fins a la regulació espacial o temporal en d’altres.\nEn concret, i pel que fa a l’escalada, el Pla identifica zones d’escalada lliure, regulades temporalment i totalment prohibides. Pel que fa al motorisme, es proposa impedir el pas de motos per un parell d’itineraris molt sensibles, i regular el seu pas per a un tercer accés. També s’ha proposat canviar un dels circuits de running per tal que la seva afectació sobre el medi sigui menor. En el cas de les bicicletes, es proposa la regulació temporal del seu accés a una zona especialment sensible. Properament, l’Ajuntament de Santa Cristina d’Aro elaborarà un seguit d’Ordenances per tal d’implementar les mesures previstes a la Diagnosi.\nCal recordar que bona part de l’Ardenya cristinenca és un espai protegit inclòs a la xarxa dels Espais d’Interès Natural (EIN) de la Generalitat de Catalunya, dins la xarxa Natura 2000 i també és zona ZEPA de protecció d’aus. No obstant, tot i disposar d’una elevada biodiversitat i d’ecosistemes molt fràgils i valuosos, és el primer cop que es fa un esforç d’ordenació de la freqüentació en aquest espai.\nTant la diagnosi del projecte com la seva memòria tècnica han estat finançades en el marc d’un ajut de conservació del patrimoni natural per part de la Diputació de Girona, i es cenyeixen bàsicament en l’àmbit territorial del municipi de Santa Cristina d’Aro que forma part de l’EIN de l’Ardenya-Massís de Cadiretes.\n>>> El link per assistir a la videoconferència, a la qual ho pot fer tothom que hi tingui interès, és el següent: https://meet.google.com/knv-kpxf-chh\nDiagnosi i Memòria Tècnica de Gestió i Ús de l\_'Ardenya (estudi de freqüentaci [ ] 63921 kB


ENTREVISTA A NÚRIA UBACH I Mª ROSA TEIRA | 17/02/2010 RuralCat\nNúria Ubach i Mª Rosa Teira "Fertilitzar bé vol dir aplicar només l'adob necessari en el moment òptim"\nNúria Ubach i Mª Rosa Teira, investigadores de la UdL\nLa diferència entre una bona i una mala collita pot ser l'adequada fertilització. A l'Escola Tècnica Superior d'Enginyeria Agrària de la Universitat de Lleida fa més de 30 anys que treballen en el seu estudi. Les investigadores de la UdL Núria Ubach i Mª Rosa Teira ens parlen d'aquest tema i del nou apartat que RuralCat incorporarà per facilitar el pla d'adobat a tècnics i agricultors.\nEn què consisteix la fertilització i quins beneficis té la seva bona gestió?\nLa fertilització és restituir els nutrients d'un sòl per tal que els pugui utilitzar el cultiu. De fet, que Europa sigui un continent amb excedents agraris és una qüestió de fertilització, fa 40 anys no era així.\nÉs una pràctica comuna a Catalunya?\nTots els pagesos fertilitzen, qualsevol camp està fertilitzat. Ara, fer-ho bé vol dir aplicar només l'adob necessari en el moment òptim. Per tant, és una qüestió de gestionar correctament els recursos i de minimitzar l'impacte en el medi ambient, sempre pensant en la collita òptima.\nDes de quan treballeu aquest tema a la Universitat de Lleida i quins estudis feu?\nA l'Escola Tècnica Superior d'Enginyeria Agrària hi ha diversos equips d'investigació que hi treballen des dels seus inicis, deu fer cosa d'uns 32 anys. I s'estudien moltes coses, des de com aplicar els adobs amb solucions nutritives en conreus hortícoles i fruiters a través de l'aigua de reg, a quina és la rotació de cultius més òptima per utilitzar els nutrients en cultius herbacis. Altres estudis tracten quines són les dosis d'adobat òptimes, com influeix la meteorologia en la utilització dels adobs, fins i tot com influeix la millora de la genètica de les plantes en l'ús de l'adob. També s'estudia com fer recomanacions òptimes d'adobat mineral i orgànic, com prendre mostres de sòl, com interpretar les anàlisis per orientar la fertilització, etc.\nCom s'apliquen de manera pràctica els resultats d'aquests estudis al camp català?\nEls resultats dels nostres estudis es donen a conèixer mitjançant la transferència tecnològica, en què és molt important el Pla Anual de Transferència Tecnològica del DARP. Fem xerrades als pagesos i tècnics de moltes cooperatives i a través de les oficines comarcals del DARP. També hi ha professionals que ens demanen informació directament. Una altra manera és la formació dels tècnics que aconsellen els agricultors i ramaders de les Associacions de Defensa Vegetal i dels nostres estudiants.\n"El més important de l'espai de RuralCat serà un programa de càlcul de la dosi d'adobat"\nEn poques setmanes RuralCat incorporarà un nou apartat dedicat a la fertilització, què hi trobarem?\nAquesta és una altra manera de transferir els resultats dels nostres estudis. El més important d'aquest espai serà un programa de càlcul de la dosi d'adobat de diversos cultius, en fons i cobertora i amb múltiples fertilitzants. A més, també inclourem documents tècnics, molt sintètics, amb consells sobre com prendre mostres de sòl, com emmagatzemar les dejeccions ramaderes, la composició i aplicabilitat dels adobs al llarg de l'any o novetats sobre la maquinària d'aplicació. En definitiva, com aplicar les bones pràctiques de fertilització. Finalment, hi haurà un apartat amb legislació i enllaços a documents tècnics fets per altres investigadors, tant d'aquí com d'altres països.\nCom pot ajudar aquesta informació a agricultors, tècnics agrícoles i altres interessats en les seves tasques al camp?\nEsperem que els ajudi molt, ja que intentem donar solucions concretes. Per exemple, a la pregunta "quina és la dosi d'adobat per a un determinat conreu un cop introduïdes les dades corresponents a cada parcel·la?", la resposta serà "tants quilos de tal producte en tal moment". És a dir, el programa de càlcul proporcionarà el pla d'adobatge. Pel que fa a la documentació tècnica, també dóna consells concrets, responent a preguntes com ara "quantes mostres per parcel·la s'han de prendre per fer una anàlisi de sòl?", o "què diu la normativa sobre soterrar les dejeccions ramaderes que s'apliquen al camp?", entre d'altres.\nCEREALS Estats Units estudia un nou mètode de fertilització amb nitrogen per augmentar el rendiment de la collita\nFERTILITZACIÓ I SEMBRA Recomanacions d'adobat i dates de sembra del panís\nMESURES Pla de la Generalitat per a lluitar contra la contaminació per nitrats\nADOBATGE La correcta gestió de les dejeccions ramaderes i la fertilització dels cultius


Partits i entitats reclamen 'flexibilitzar' la renda garantida\nDenuncien que, en plena emergència pel Covid-19, s'està fent una aplicació «restrictiva» de l'ajut social\n«Els meus fills i jo només mengem un cop al dia», denuncia una de les perceptores, a l'espera de les targetes de les beques menjador\nBarcelona 25 de de març del 2020. 23:50\nDavant de la crisi social i econòmica generada pel coronavirus, les mirades es dirigeixen a la renda garantida de ciutadania, l’ajuda social catalana perquè les persones en edat de treballar i sense ingressos arribin a final de mes. Partits i entitats reclamen al Govern que ara és més necessari que mai «flexibilitzar» la norma per poder ampliar la protecció als més desfavorits.\nEl Parlament va aprovar el juliol del 2017 la creació d’una renda garantida de ciutadania (RGC) de 664 euros mensuals per lluitar contra l’exclusió social i garantir una «vida digna» a tots els catalans. Era fruit d’una iniciativa legislativa popular (ILP) que va recollir 121.191 firmes de recolzament ciutadà i la seva aprovació va suposar la derogació de la renda mínima d’inserció (RMI), popularment coneguda com a PIRMI.\nEl ponent relator del text va ser Chakir el Homrani. El problema és, com va reconèixer l’any passat l’avui conseller de Treball, Afers Socials i Famílies, que la majoria de peticions de l’RGC són rebutjades perquè els demandants o bé tenen feines precàries o les han tingut.\nEl Homrani es va comprometre a aprovar el reglament de la llei a principis del 2020, després que passés tots els tràmits corresponents. Aquest decret havia de facilitar la incorporació a la renda de les persones que, mentre cobren l’ajuda social, tenen contractes intermitents, i de les famílies nombroses amb contractes a temps parcial.\n«Aquest reglament s’hauria d’haver aprovat i és més necessari que mai per fer aquesta obertura de la interpretació», assenyala Mercè Civit, del Col·legi de Treball Social de Catalunya. «Fa temps que denunciem aquesta interpretació restrictiva», assenyala, alhora que reclama ajuts complementaris. «Ara amb el coronavirus es tenen més despeses, al ser tot el dia al pis, de llum i aigua. La renda garantida no podrà assumir els desallotjaments», avisa.\nUna cobertura més gran\n«Des que es va desplegar l’RGC diem que s’hauria d’agilitar. Ara més que mai s’han de flexibilitzar els requisits per poder donar cobertura a molta més gent», reclama Sira Vilardell, vicepresidenta de la Taula del Tercer Sector Social de Catalunya. Segons les xifres de la Generalitat, es beneficien de l’ajuda actualment 123.511 persones. «La renda ha funcionat sempre a mig gas: es demana un procés administratiu que no es pot assumir i que cal canviar. No pot ser que s’esgotin els terminis ni que s’allargui tant el procés. Cal prendre les mesures necessàries perquè les persones en una situació de vulnerabilitat no ho estiguin encara més. Més que repensar l’RGC, el que hauríem de repensar és tot el model per anar a un de més equitatiu».\n«La renda ha funcionat sempre a mig gas: es demana un procés administratiu que no es pot assumir»\nDes de la seva aplaudida aprovació, hi ha hagut crítiques al complex laberint burocràtic per arribar-hi. «La llei és bona, però l’aplicació és nefasta i no arriba al conjunt de la població a la qual s’adreça», assenyala Raúl Moreno. El diputat del PSC al Parlament destaca que, segons l’informe FOESSA, només un 1,9% de la població catalana ha demanat aquesta prestació.\n«I si tenim en compte l’alt índex de denegacions, el seu impacte en la població més vulnerable està sent mínim. Segons les dades de l’Estat, Catalunya dona a l’RGC poc més d’un 10% de la població que es troba en risc d’exclusió social». La seva denúncia de l’«aplicació restrictiva» de la llei és compartida pels comuns. «En aquests moments hi ha més motiu per canviar els criteris i no ser tan restrictius per adaptar-se i donar resposta ja a les noves realitats de la crisi sanitària i donar cabuda a realitats diferents que provocarà la temporalitat i que no poden esperar mesos», valora la diputada Marta Ribas. «La situació s’està agreujant i molta gent es quedarà al carrer i sense ingressos. En aquest moment cal aprofitar una eina com l’RGC. Igual que s’ha intentat ajudar els autònoms i empresaris, cal ajudar famílies perquè tinguin un coixí bàsic i que no caiguin en la misèria; res que perverteixi la lògica de la llei», remarca.\nAquest dimecres, en el ple virtual de la Cambra catalana, la presidenta del grup parlamentari de Catalunya en Comú Podem, Jéssica Albiach, ha reclamat també al president de la Generalitat, Quim Torra, ampliar els supòsits per accedir a la renda garantida.\n«La renda garantida no és una renda bàsica universal. Si volen entrar en això hauran de portar-ho al Parlament», apunta, per la seva part, Josep Vidal. El director general d’Economia Social, Tercer Sector, Cooperatives i Autoempresa de la Generalitat assenyala que, tot i que les oficines del Servei d’Ocupació de Catalunya estiguin tancades i s’estiguin reprogramant les cites, a partir del 20 d’abril, als qui hagin iniciat el tràmit abans de la pandèmia, si se’ls concedeix l’ajuda, se’ls abonarà amb efecte des que la van sol·licitar.\nApunta que els casos derivats des dels Serveis Bàsics d’Atenció Socials es tractaran com a prioritaris, i nega que facin una interpretació restrictiva de l’RGC: «No hi ha interpretacions polítiques d’això». Emfatitza que cada vegada s’incorporen més unitats familiars i emplaça els partits que vulguin adaptar-la a proposar-hi modificacions.\nEl testimoni: «Els meus fills i jo només mengem un cop al dia»\nTé un grup de WhatsApp en el qual són gairebé 100 dones, totes com ella, beneficiàries de la renda garantida, la majoria amb fills al seu càrrec, molts d’ells amb discapacitat. Ella té dos fills de menys de 13 anys. «Mentre no arriben les targetes per a les beques menjador, fem un sol àpat al dia, un dinar-berenar-sopar –explica–. No puc donar-los dos àpats. Hem demanat si ens podien avançar la renda garantida del mes que ve, però ens han dit que no».\nLa majoria es van conèixer a través d’una web d’ajuda a aturats de tot Espanya i van crear aquest grup per fer xarxa. «Ens donem consells i avisem quan algú cobra perquè no hi ha un dia fix i pot ser del 20 al 5 de cada mes. Cada mes n’hi ha una o dues que no cobren i quan això passa intentem fer una col·lecta posant 10 euros cadascú per ajudar».\nGuanya una mica més de 700 euros. «I amb això has de pagar lloguer i tot». Explica que al grup totes són ex-PIRMI, ja que diu que els nous ajuts es donen amb comptagotes. «I si te’l donen se’l miren molt. En donen poquíssims; sempre demanen molts papers i les revisions són un sofriment, un desfici». Explica que per un «error» un mes va cobrar la meitat i que encara arrossega deutes des d’aleshores.\n«És molt complicat, hi ha moltes traves burocràtiques. I jo encara tinc sort que parlo català. Hi ha gent que no sap ni llegir. ¿Com es defensa de tot això? Impossible», clama.\n«¿Tu saps el que és tenir fills i no tenir res per alimentar-los?», pregunta una mare\nNo comprèn tampoc la mala gestió, en tots els sentits, de les beques menjador. «La targetes aquestes, doncs ja em diràs. El menú de l’escola són 6,20 euros, i amb les targetes et donen 4 euros per dia i nen: si els dones arròs amb tomàquet sí, però és impossible que mengin peix. Ja han passat 15 dies. ¿Tu saps el que és tenir fills i no tenir res per alimentar-los?»\nExplica que, de tota manera, ella no és la que està en pitjors condicions del grup. «Encara que tinguis una situació horrible, quan veus que una altra no té res, literalment, ni per a bolquers, és dur. Si no t’ha passat, és molt difícil entendre-ho. La gent no pensa que això passi a Barcelona, ho veu com molt llunyà». A diferència de la majoria del grup, que comenta que viuen en cases ocupades, ella viu en una modesta vivenda.\nSap que la seva realitat és molt diferent de la dels «pares ‘pijoprogres’» que porten els seus fills a la mateixa escola que els d’ella. «Els meus fills crec que aquests dies són més feliços que altres companys que, acostumats a viatjar i a anar a molts llocs, ara ho passen fatal. Els meus hi estan acostumats». Intenta distreure’ls, jugar molt amb ells, tot i que apunta que el seu fill gran pel que fa al menjar ja se’n comença a adonar: «És que jo vull peix», em diu. I li he de dir que no n’hi havia perquè està tot tancat». Considera que hi ha molta gent que necessita la renda garantida però creu que no els la donen perquè no hi ha diners per assumir-ho. El control que es fa als beneficiaris és, denuncia, molt estricte, com si desconfiés per sistema. «Tampoc hauria de ser així, sembla que has de ser pobre de solemnitat total». Explica amb neguit com el seu cunyat l’altre dia es reia d’ella: «Doncs treballa, tia», em va dir. Però no és tan fàcil si has sigut drogoaddicta, has sigut a la presó o no has pogut per les circumstàncies».\nCoronavirus a Catalunya Renda garantida


'Emboscada' a Homs a TV3 - Notícies Comunicació - Notícies Comunicació - e-notícies\nComunicació · 10 d'Abril de 2014. 17:51h.\nTreballadors de TV3 van esperar el conseller Francesc Homs a la sortida de la seva entrevista ahir a Els Matins per fer-li arribar les seves reivindicacions, tal com mostra el vídeo que ells mateixos han penjat a youtube. A Homs el van acomiadar amb la música d'El Padrí, pel·lícula de Francis Ford Coppola que reflecteix la vida d'una família mafiosa.\nHoms inicialment es disculpa en al·legar que "jo sempre us he rebut, però avui vaig molt just de temps". "Quina casualitat", responen. Tot i això, el conseller es queda finalment a escoltar les seves demandes, malgrat insistir que "jo sempre he estat a la vostra disposició i avui sabeu que vaig molt just de temps".\n"No és una excusa. Sempre he tingut temps quan se m'ha demanat. És veritat o no? I molt de temps. Ho dic perquè ens respectem tots mútuament. Jo entenc les vostres reivindicacions, són legítimes com totes les reivindicacions. Tinc l'obligació d'escoltar-les, ho he fet sempre i he mirat d'encabir-ho tant com es pot. La direcció d'aquesta casa també ho intenta", argumenta Homs.\nDavant d'una nova pregunta en què li retreuen que "el Govern està exhibint poc coneixement d'alguns sectors, ens preocupa per la imatge que està donant de Govern i de país", Homs recorda que "haig de fer camí", però es compromet a "llegir" el document que li fan arribar. Ja quan es dirigeix cap a la sortida, sona algun xiulet tímid i finalment la melodia d'El Padrí, entre les rialles generals.\nEl nou programa d'Ariadna Oltra reflectirà "un país plural"


com preparar menjar per cadells casolans\nTots els cadells que creixen necessiten una alimentació adequada. Tanmateix, escollir la dieta adequada per al vostre cadell pot ser una tasca aclaparadora. No es nega que la compra de menjar per a cadells comercials és senzill. És prou convenient simplement abocar una cullerada de brossat dins un bol o obrir una llauna. Tot i això, arran dels records comercials d’aliments per a gossos, molts propietaris d’animals de companyia han optat per preparar el seu propi menjar per a gossos. El menjar casolà de cadells us pot estalviar una mica de diners i us permetrà dissenyar a mida una dieta que s’ajusti a les necessitats del vostre cadell. Quan trieu el menjar del vostre cadell a casa preparada, heu de prendre un cert compromís per part vostra. Assegureu-vos de disposar del temps per preparar el menjar correctament i de forma regular. Hi ha moltes coses que heu de saber abans de poder començar a alimentar al vostre gos una dieta casolana adequada.\nL’alimentació casolana és saludable per als cadells?\nIgual que els humans, els gossos tenen requisits calòrics específics i necessiten certes vitamines i minerals per mantenir-se en salut. Els cadells tenen necessitats encara més específiques per créixer a un ritme adequat i prosperar. El menjar que alimenteu el vostre cadell ha de ser complet i equilibrat. També ha de ser dissenyat per afavorir el creixement.\nUn dels majors errors que fan els propietaris de mascotes quan decideixen alimentar dietes preparades a casa és no seguir les receptes adequades (o no seguir una recepta). Preparar la dieta adequada per a cadells, no és més que alimentar prou calories. També ha de tenir l'equilibri adequat de proteïnes, greixos i calories per a un cadell en creixement. La dieta també ha de contenir les quantitats adequades de vitamines i minerals.\nQuan comenceu a desenvolupar una dieta preparada a casa, assegureu-vos que el vostre cadell tingui tot el que necessita en la seva dieta per mantenir-lo el més saludable possible i ajudar-lo a créixer. La millor manera de fer-ho és consultar amb el seu veterinari. És possible que fins i tot vulgueu demanar una derivació a un nutricionista veterinari.\nTreballant amb un veterinari, pots dissenyar una dieta que compleixi totes les necessitats nutricionals del teu cadell. El vostre veterinari pot tenir receptes per utilitzar-lo o us pot guiar a un lloc web com BalanceIT.com o PetDiets.com. Aquests llocs web tenen receptes elaborades per nutricionistes veterinaris. Et poden ajudar a decidir una dieta completa i equilibrada, però que també compleixi altres necessitats. En molts casos, podeu triar els vostres ingredients preferits o trobar fórmules dissenyades per a cadells amb necessitats específiques (com ara races grans) o problemes de salut (com les al·lèrgies).\nEn general, els cadells necessiten aproximadament el doble de calories al dia que els seus homòlegs adults. Segons l'American College of Veterinary Nutrition, un cadell de deu lliures que s'espera que pesi 33 lliures a l'edat adulta ha de menjar al voltant de 990 calories al dia. A més, els cadells necessiten més proteïnes, greixos, vitamines i minerals que els gossos adults. L’ACVN té una guia per als propietaris d’animals de companyia que explica les necessitats dietètiques dels gossos i els cadells.\nUna dieta de cadells casolana ha de contenir l'equilibri adequat de:\nProteïnes, com ara pollastre, gall dindi, peix, vedella magra\nHidrats de carboni, com l’arròs, la pasta, les patates\nHortalisses, com pèsols, mongetes verdes, pastanagues\nGreix, sovint en forma d’oli vegetal\nSuplements vitamínics / minerals (es compren millor a una empresa de renom com Balance IT)\nUn cop escollida una recepta, ha arribat el moment de preparar-la per al vostre gos. Molts propietaris que alimenten dietes casolanes preparen un calendari regular, deixant de banda el temps setmanal o mensual per preparar i repartir la dieta. El menjar es pot preparar a granel i es pot repartir en envasos (un recipient per àpat fa que sigui més fàcil). Podeu mantenir els àpats congelats durant diversos mesos o refrigerats durant uns 5 dies. Quan el subministrament de menjars preparats prèviament baixa, és hora de fer un lot nou. Si voleu alimentar una varietat d'aliments, podeu elaborar diversos lots i codis de colors per ingredients, donant una volta als diferents àpats.\nRecordeu augmentar les porcions adequadament a mesura que el cadell creixi. El millor és pesar el cadell cada setmana o dues per assegurar-vos que esteu alimentant la quantitat adequada de calories\nCuinats i dietes crues per a cadells\nNo hi ha dubte que les dietes casolanes per a cadells poden ser saludables en fer-les correctament, però, i el menjar cru? Hi ha molta controvèrsia sobre el menjar cru per a gossos. L’AVMA i altres agències alerten dels riscos de patògens perillosos en els aliments crus per a mascotes. Alguns altres experts veuen els possibles beneficis dels aliments crus per a gossos adults sans. Tot i això, els cadells són una història diferent. Els aliments crus poden contenir patògens perillosos que poden causar malalties en persones i alguns gossos. Com els nens, els animals joves poden no tenir els sistemes immunitaris per combatre els patògens que es troben en els aliments crus.\nSi creieu que podeu manejar els aliments crus amb seguretat i esteu disposats a assumir els riscos, parleu amb el vostre veterinari sobre el pas a l'aliment cru quan el cadell envelleixi. D’entrada, podeu triar oferir una combinació d’aliments cuinats i crus per veure com funciona.\nLes dietes crues no s’han d’alimentar mai als gossos que entren en contacte amb humans compromesos amb l’immunitat. A més, les dietes crues no són recomanables per a gossos amb problemes del sistema immune.


Pujada del Pessebre 2012 a Sant Bartomeu amb el Centre Excursionista Vilassar de Mar | La Clau -Revista gratuïta del Maresme\nPujada del Pessebre 2012 a Sant Bartomeu amb el Centre Excursionista Vilassar de Mar\nPublicat el 12/12/2012\nNou pessebre 2012!!!! art i tradició en el pessebre del Piri: Si vols participar de l´activitat més tradicional del Piri, recorda: Aquest dijous 13, darrer dia per apuntar-se, passant per secretaria o a través de la pàgina web: www.cevilassardemar.cat (tràmits).\nDissabte 15, a les 17h pujarem caminant des del Piri fins a l´esplanada de Sant Bartomeu (Orrius) uns 12 Km caminant. També podeu pujar ambt cotxe\nA les 19h ens trobem amb els que pugen en cotxe i encedrem la foguera!.\nSoparem vora el foc: Pa mab tomàques, mongetes, botifarra, vi, torrrons, moscatell i cremat. Preu: 8 € Socis – 10€ No socis – 5€ nens.\nA les 21:30h, passejada nocturna fins a la cova de Cèllecs on hi deixarem el pessebre!\nMés informació http://www.cevilassardemar.cat/webjoomla/\nNo t´ho perdis


EL DRET A LA REVOLTA DEMOCRÀTICA | Ramon Camats\n« PIXAPINS DE PLATJA\nMERLÍ, EL FILÒSOF TREMPAT »\n29/08/2015 per Ramon Camats\nQuin és el fonament del poder polític? Quines són les vertaderes bases de la seva legitimitat, si aquesta no és la simple força? Per quina raó uns individus han d’obeir uns altres? Fins on s’estén l’autoritat de l’estat sobre cadascun dels individus i sobre el seu conjunt? Aquestes preguntes, ja més velles que els camins, tenen encara tanta actualitat com quan van ser escrites per John Locke al seu Segon assaig sobre el govern civil, de 1689. Hi deia que l’autoritat dels governants sobre els governats tenia origen en un pacte o contracte (trust), basat en la confiança, de manera que mentre els segons es comprometien a obeir i respectar les lleis, els primers havien de garantir la pau, la llibertat, la seguretat i la propietat dels segons. El terme anglès «trust» no significa només «contracte» en el sentit de obligacions i deures estrictes per ambdues parts, perquè no sempre les tasques de govern es poden especificar amb detall. Per això «trust» suposa el benentès de la bona voluntat i la confiança que el govern actuarà sempre en benefici dels governats, llevat d’error. Per això, diu Locke, que: «El poble està disposat a tolerar greus errors per part de qui governa, moltes lleis equivocades i inoportunes i totes les relliscades de la feblesa humana sense murmurar ni sollevar-se.» Però també afegeix que: «… si una llarga rècula d’abusos, prevaricacions, i artificis, tots dirigits a un mateix fi, li posen en evidència les intencions dels governants i s’adona inevitablement d’allò que l’oprimeix i d’on el volen menar, no serà gens estrany que es desvetlli i faci tots els possibles per posar la llei en mans de qui li pugui garantir que perseguirà els fins pels quals el govern havia estat erigit.» Aquestes, precisament, foren les raons que van esgrimir, gairebé literalment, els independentistes nord-americans entre els anys 1750 i 1760 per separar-se d’Anglaterra. Cridaven, entre altres coses, «No taxation without representation» per denunciar que hom els posava impostos injustos sense dret a rebutjar-los.\nLa relació de Catalunya amb l’estat espanyol és anàloga. No reiteraré l’argument del dèficit fiscal, la manca d’inversions o l’hostilitat contra la llengua, la cultura i la nació catalanes. Només poso un exemple, gairebé una anècdota per comparació. L’estat ha denegat a la Generalitat la petició d’ajornament del termini, que acaba avui, perquè els catalans residents a l’estranger puguin votar. Alhora ha ampliat una setmana el termini perquè ho puguin fer els militars amb residència a Catalunya que ara són en missió internacional. Deu ser, deixeu-me dir-ho, perquè intueixen el sentit del vot d’uns i altres. Locke examina, al seu assaig, les causes principals de disgregació del govern, això és, les que autoritzen els ciutadans a desobeir i fins i tot revoltar-se. Són la voluntat arbitrària del Príncep, el seu menyspreu de la llei, i del poder legislatiu (el poder suprem) i la modificació arbitrària de les regles electorals. Tothom trobarà exemples fàcils, protagonitzats pel PP, de cadascuna d’aquestes anomalies polítiques, des del control del Tribunal Suprem fins a l’intent de canviar la llei electoral abans de les municipals perquè governés la llista més votada. Però, més enllà del que diu Locke al seu il·lustratiu assaig, la raó de la revolta democràtica que preparem no és que Catalunya sigui una nació sense estat i que en vol tenir un. L’Estat ja en tenim, però en contra. Cal que ens en fem un a mida de la nostra voluntat.\nArxivat a Participació | Etiquetat Catalunya, INDEPENDENCIA, JOHN LOCKE, NOU ESTAT D'EUROPA | 1 comentari\na 31/08/2015 a 17:29 | Respon Lluis\nEl estat som tots.pero el dilema es .qui goberna??.els dirigens actuals no tienen una directriu definida…el problema catalá es la financiacio i estém disposats a perdre tot\nallo que tenim???\nA les 10 llistes molts tienen taques de sospita de honorabilitat .uns altres son demagogs…uns altres altruistas pero realmente hi han pocs que tinguin capacitat de lidera un estat catala sense la seva destrucción total..


🎊 La programació del cicle 'A la llum del castell' d'Alacant\nCicles d'activitats per a l'estiu en el Castell d'Alacant\nEls actes tindran aforament reduït\ndimecres, 22 de juliol 2020 - 21:00h\nEls actes tindran aforo reduït | Wikipedia\nEl regidor de Cultura i portaveu de l'Ajuntament d'Alacant, Antonio Manresa, ha presentat este matí de dimecres els cicles d'activitats culturals que conformen els programes que oferix per a tots els públics el castell de Santa Bàrbara durant l'estiu.\nLa programació preparada pel departament es compon de visites guiades, sopars amb espectacle, concerts i altres activitats culturals, com el teatre. Els noms dels artistes encara poden patir algun canvi. Manresa ha especificat que este programa estiuenc està coordinat amb les Nits Mediterrànies que el Patronat Municipal de Turisme impulsa en la zona Volvo del Port d'Alacant.\nEls dos llistats d'actes pretenen ajudar a reactivar la ciutat, estimular als sectors artístics i creatius i diversificar l'oferta d'oci i entreteniment per a alacantins i visitants, segons ha manifestat.\nL'àrea municipal de Cultura, junt amb l'equip del castell de Santa Bàrbara, ha comptat amb la col·laboració dels promotors Pepe Ten (Shiroten), José Piñero (Produccions Baltimore) i Sara Rivera (Amamusic - Meet & Live), que disposen d'una important experiència, per a conformar bona part de l'oferta lúdica.\nL'obertura de portes del castell per a estos cicles serà a les 20.00 hores i les entrades es poden conseguir a través de les plataformes de les productores. La places d'armes del castell, de 860 metres quadrats, admetrà un aforament de 250 persones per acte.\nEl bloc d'actes de 'Live the roof' tindrà aforaments més reduïts, de 150 persones, segons han explicat. La finalització d'actes i eixida del públic està prevista per a les 00.30 hores.\nEl regidor de Cultura i els promotors que li han acompanyat -Sara Rivera, José Piñero i Pepe Ten – han coincidit en afirmar que l'ambició com a empreses i com a administració pròxima als ciutadans se satisfà en esta edició de les nits del castell - «estant presents i demostrant que la vida no s'ha parat».\n"Els experts avisen sobre la segona onada: «Ho passarem molt mal»" "Sanitat confessa l'any en què que arribarà la vacuna contra el coronavirus"


Relacions públiques i institucionals – PCatS Comunicació\nEstablir relacions entre el client, els líders d’opinió (com periodistes, crítics o blocaires), les administracions públiques i les associacions i/o entitats és clau per aconseguir que l’empresa/marca obtingui una bona reputació. Ens encarreguem d’establir vincles amb l’objectiu de buscar sinèrgies i projecció. Realitzem programes de ‘bussiness to bussiness’ per generar o millorar la relació amb altres empreses.\nCom poden ajudar les relacions públiques a la meva empresa?\nLes relacions públiques s’han de portar a terme seguint una estratègia concreta i/o un protocol que ens ajudarà a establir i enfortir els vincles entre el client i el públic. És molt important escoltar, informar i persuadir per aconseguir suport i fidelitat amb la marca i el producte. Les relacions públiques també ens permeten analitzar els punts forts i dèbils per realitzar plans d’acció que ens ajudin a construir una bona imatge empresarial i millorar la reputació.\nProjectes que inclouen aquest servei:\nOficina de premsa, Organització d'esdeveniments, Projecte, Relacions públiques i institucionals, Vinícola de Sarral\nDisseny gràfic, La Borgenca, Organització d'esdeveniments, Projecte, Relacions públiques i institucionals


“La conscienciació sobre la recollida de RAEE resulta essencial perquè puguen dur-se a terme, adequadament, les posteriors etapes de gestió i tractament” – RAEECCIONA\nAlicia Villanueva, responsable de comunicació de la Fundació Eco-Raee’s\nLa Fundació Eco-Raee’s és una fundació ambiental, sense ànim de lucre, fundada en 2005 amb el suport i compromís de fabricadors aparells elèctrics i electrònics. Va ser constituïda per a la creació i aplicació d’un Sistema Integrat de Gestió de RAEE’S.\nPregunta.- Fundació Eco-Raee’s participa, per tercer any, en la campanya RAEECCIONA!, una iniciativa que pretén sensibilitzar, a tots els agents que intervenen en el cicle de vida dels aparells elèctrics i electrònics, sobre la correcta gestió d’aquests RAEE´s. Què aporta la seua associació a aquesta iniciativa?\nUn dels objectius de la nostra organització és secundar i impulsar aquestes iniciatives per a promoure les bones pràctiques mediambientals entre els comerços d’electrodomèstics i els consumidors i millorar així, el circuit de generació i gestió de RAEE.\nEn una societat que genera grans quantitats de RAEE és fonamental acostar la informació al ciutadà perquè prenga acció depositant els aparells elèctrics i electrònics en desús en els punts habilitats corresponents per a facilitar al màxim el seu reciclatge.\nEn definitiva, el que perseguim en aquesta campanya és fomentar la recollida de RAEE i involucrar als distribuïdors com a element clau de la recollida d’aquests aparells elèctrics i electrònics, implicant-los també de manera activa en la conscienciació del ciutadà amb la finalitat de reduir l’impacte ambiental que provoquen aquests residus.\nP.- Considera que són importants aquest tipus de campanyes per a aconseguir fer reaccionar a la societat?\nSí, són totalment necessàries. La participació ciutadana és un factor clau per a la recollida efectiva dels RAEE. També, s’ha d’incidir en la prevenció del RAEE: evitant la seua generació, ressaltant el consum responsable del producte, en la prolongació de la seua vida útil i en la seua reutilització quan siga possible.\nEls Aparells Elèctrics i Electrònics continuen incrementant-se a conseqüència dels seus cicles d’innovació i substitució, i cada vegada són més breus, convertint-se en una creixent font de residus. A més, aquests residus contenen components perillosos com per exemple el mercuri, plom, fòsfor, cadmi o substàncies que esgoten la capa d’ozó.\nLa conscienciació i sensibilització sobre la importància de la recollida de RAEE resulten essencials perquè puguen dur-se a terme adequadament les posteriors etapes de gestió i tractament dels RAEE.\nP.- En 2015 Eco-Raee´s va treballar en un projecte pioner a Espanya de creació de màquines de reciclatge amb incentius. Quins projectes tenen per al futur?\nAl llarg d’aquests 15 anys ens hem enfrontat a molts reptes fruit d’una profunda transformació en matèria de residus i això ens planteja la necessitat de reflexionar.\nDurant aquest recorregut, com bé indiques, vam ser pioners desenvolupant un prototip de màquines de reciclatge incentivat per a PAE (Xicotet aparell electrodomèstic) i bombetes de baix consum i LED amb visió intel·ligent, estimulant així al ciutadà a reciclar. També hem participat en fires artístiques per a acostar el reciclatge electrònic i la cultura de desenvolupament sostenible als més joves, hem col·laborat amb associacions del sector elèctric i electrònic per a oferir-los cobertura, amb instal·ladors per a formar-los en matèria de gestió de RAEE, hem signat convenis amb Entitats Locals, i també hem posat a la disposició dels productors de AEE, una guia per a elaborar plans de prevenció en la qual incorporen les seues mesures per a afavorir l’ecodisseny, la seua reutilització, desmuntatge i reparació.\nSobre el futur, s’ha publicat el Reial decret 27/2021 que modifica l’el Reial decret 110/2015, sobre residus d’aparells elèctrics i electrònics (RAEE) i això suposa assumir nous reptes i desafiaments que ens portaran a millorar els objectius ecològics i contribuir a l’Economia Circular.


Recepta oggie gegantí\nRendiment: Marca 2 (2 porcions)\nEl pastís còrnic pot ser conegut i estimat a tota la Gran Bretanya i ja fa temps que forma part del nostre patrimoni culinari, però moltes altres regions tenen la seva pròpia versió d'aquesta deliciosa delícia. A Gal·les, és l'Oggie.\nIgual que els pastissers còrnics van evolucionar per als miners d’estany, que, incapaços de tornar a la superfície a l’hora de dinar, tenien un dinar abundant, fàcil de mantenir i menjar, l’Oggie va néixer de la mateixa premissa. Les Oggies són molt més grans (d'aquí el nom Giant Oggie) i contenen ingredients més familiars per a Gal·les: xai i porro.\n200 grams / 6 unces de farina\n55 grams / 2 unces de mantega\n55 grams / 2 unces de llardons\n2 a 3 cullerades d'aigua (fred)\n26 grams / 1 unça de mantega\n1/2 tassa / 25 grams de porros (a rodanxes)\n200 grams / 6 unces de patates (tallades a trossos grans)\n200 grams / 6 unces de xai (tallat a cubs petits)\nForn escalfat prèviament a 220 C / 425 F Gas 7.\nPoseu la farina, la mantega, la llard i la sal en un processador d’aliments. Barregeu en un ajustament de pols fins que la barreja s’assembli a pa ratllat, afegiu l’aigua, lentament, a través de l’embut fins que la massa s’uneixi en una bola. Enrotlla amb film de clingfil o plàstic i reposa la pastisseria durant 30 minuts.\nmillors rotllos de canyella per a màquina de pa\nMentrestant, fonem la mantega en un cassó, afegim els porros i coem a foc lent durant 5 minuts.\nAfegiu els trossos de patata a la cassola i deixeu-ho coure uns 5 minuts més.\nAfegiu les peces de xai i daureu-ho tot, cuineu-ho durant dos minuts, tapeu-ho amb una tapa i feu-ho coure a foc lent durant 6 minuts. Condimenteu el contingut de la cassola amb sal i pebre i deixeu-ho a un costat perquè es refredi.\ncom cuinar anxoves fresques\nDividiu la pastisseria en 2 i enrotlleu cada peça en rodones d'aproximadament 22cm. Pinzellar les rodones amb ou batut.\nDividiu la barreja de carn entre cada cercle pastisser i poseu-la a un costat del cercle. Pinzellar les vores amb un ou més batut.\nDoblegueu el cercle per la meitat per sobre del farcit perquè es reuneixin les dues vores. Dibuixa les dues vores entre si per crear un tancament hermètic. Raspalleu cada pastat per tot amb l’ou batut restant.\nsubstitut del vermut a la cuina\nCol·loqueu els pastissos en un forn de greix i coeu-ho durant 15 minuts, després reduïu el foc a 180 ºC i deixeu-ho coure uns 30 més fins que l’Oggie estigui daurat.\nServiu calent o fred. Deliciós amb ceba adobada, tomàquet i chutney, o bé calent, amb una mica de salsa i pèsols escalfats.\nNotes: La pastisseria per a l’Oggie també es pot fer a mà posant els ingredients en un bol gran i barrejant el greix i la farina entre els dits per crear una molla de pa com a barreja. Afegiu aigua com anterior i continueu amb la recepta.\nRostit del pot de Yankee\nVinagre de ferralla de poma\nPollastre de Mel Crockpot i Fruita Seca\nTalls de carn i patata picant anglo-índia


Canvi climàtic: som massa persones? - marx21.net\nCanvi climàtic: som massa persones?\nPor Marx21.net|2021-08-18T20:59:00+02:0015/07/2019|Categorías: articles (CAT)|Etiquetas: Clima, clima-cat, Ecología-cat, Marx21|\nEls arguments de la dreta sobre un excés de població sovint es basen en idees racistes i colonialistes. Diuen que hi ha massa persones al sud global. Però l’esquerra de vegades també utilitza arguments basats en la sobrepoblació, vinculant-los amb l’ús de recursos.\nFins i tot alguns dels millors autors sobre el tema poden caure en el parany que vincula directament la xifra de població amb el consum.\nPerò els i les socialistes hem de culpar la producció capitalista per l’esgotament dels recursos, la destrucció del medi ambient, etc. Hi ha una raó simple per això, inherent a la naturalesa de la producció capitalista: el “malbaratament” i la “sobreproducció”.\nEn un text clau sobre el capitalisme i el malbaratament (“Waste: US 1970”), l’economista marxista Michael Kidron va argumentar que en aquell any es va desaprofitar el 60% de la producció d’EUA. El que Kidron va assenyalar és que, des del punt de vista de la societat en general, grans quantitats de producció —la indústria d’armaments, la publicitat, el consum de luxe… — realment són malbaratament.\nPer Kidron, això era particularment important atès que aquesta producció inútil no contribuïa a una major acumulació de capital productiu. Però crec que també hauríem de veure-ho com un malbaratament des del punt de vista de l’extracció de recursos, el treball humà i l’ús d’energia.\nLes deixalles d’aquest tipus són “consumides” o utilitzades (les armes s’utilitzarien en cas de guerra), però en aquests casos no estan necessàriament vinculats a la grandària de la població, i certament no es vinculen al consum individual de la majoria de la mateixa. Els rics són un cas a part.\nNo obstant això, el més important és la tendència del capitalisme cap a la sobreproducció.\nAquesta és el resultat de la competència entre blocs de capital. A mesura que els béns es fabriquen amb fins de lucre, els capitalistes intenten maximitzar la producció per obtenir un tros del pastís, i es produeixen molts més béns dels que es poden comprar (consumir). Tots aquests productes no venuts que es tiren en abocadors representen, per tant, recursos, mà d’obra i energia desaprofitats.\nFinalment, la naturalesa peculiar de la producció capitalista vol dir que productes perfectament viables es rebutgen com deixalles simplement perquè no es consideren vendibles.\nAixò és particularment destacable (i desagradable) en l’agricultura, on es malbarata al voltant del 30% dels aliments. En un estudi realitzat l’any 2018 per Feedback, Farmers talk food waste, sobre el paper dels supermercats en les deixalles de collites de les granges del Regne Unit, els agricultors afirmen que “el malbaratament d’aliments és del 10 al 16% en anys comuns, el que equival a entre 22.000 i 37.000 tones: prou menjar per proveir amb cinc porcions de fruites i verdures al dia durant tot un any a entre 150.000 i 250.000 persones”.\nEl 66% dels agricultors enquestats per Feedback van dir que els minoristes impulsaven el malbaratament d’aliments en posar massa èmfasi en l’aparença. Segons l’informe, el sindicat de grangers va explicar que l’any 2014 es va desaprofitar una cinquena part de la collita de la poma Gala perquè no complia amb l’especificació que les pomes havien de ser vermelles en un 50%.\nAtès que la producció no equival al consum, seria erroni argumentar que el problema de l’esgotament dels recursos és que moltes persones consumeixen massa. Més aviat, el problema és el sistema capitalista en el que són inherents el malbaratament i la sobreproducció.\nEls arguments de la dreta sobre la “sobrepoblació” essencialment permeten que el capitalisme s’escaquegi de la seva culpa, ja que volen defensar el sistema.\nDe la mateixa manera, els arguments de l’esquerra sobre el “excés de consum” cometen un error semblant i acaben culpant les persones, no al sistema.\nAquest text es basa en notes a Facebook de l’activista anticapitalista i contra el camvi climàtic, Martin Empson.


Comunicat del dijous, 15 Juny 2017\n1. Es comunica a l’alumnat de l’IES La Valldigna, que demà, l’autobús tindrà horari especial per anar a arreplegar les notes. Eixirà de Simat a les 10:30h i tornarà a les 12:30h.\n2. L’Ajuntament informa que fins al dilluns 19 de juny, els interessats en participar en la convocatòria per a participar en el programa de pràctiques formatives «La Dipu et Beca 2017», podran inscriure’s a l’Ajuntament, segons les bases aprovades per Decret 246/2017 de 8 de juny.\n3. S’informa a les persones desocupades del municipi interessades en participar en el PLA D’OCUPACIÓ LOCAL de 2017, tercera fase, en la categoria professional «Personal de Neteja», que podran presentar la sol·licitud fins al proper dia 26 de juny, d’acord amb les bases i instància aprovades. Més informació a l’Ajuntament i la pàgina web.\n4. L’Associació d’Ames de Casa fa saber al poble que a partir del dilluns 19 de juny, de 16:00h a 17:00h, es donaran classes de Pilates Terapèutic a la Casa de la Cultura. Més informació i inscripcions a la Biblioteca.\n5. L'Ajuntament de Simat anima a la gent del poble, a apuntar-se al Voluntariat Ambiental de Prevenció d'Incendis Forestals que es realitzarà pel terme municipal a partir del dia 1 de juliol. les persones interessades es poden apuntar en l'ajuntament fins el dia 20 de juny.\nComunicat del dilluns, 23 d'abril de 2018\nComunicat del divendres, 20 d'abril de 2018\nComunicat del dijous, 19 d'abril de 2018\nComunicat del dimecres, 18 d'abril de 2018


Can Carrasca - Animafesta: Bon cartell enguany pel Tractat d'Almisrà...!\nBon cartell enguany pel Tractat d'Almisrà...!\nOntinyent, a dijous deu d'agost de 2017. Cabanyoles de Maig.\nQuan sa Majestat el rei en Jaume I va dir-me que enguany, el cartell del Tractat d'Almisrà el feia de nou Toni Miró, preclar artista alcoià, no les tenia totes amb mi, no... La darrera ocasió en que va realitzar una imatge per a tal esdeveniment fou aquella del cartell més gris que es recorda, el de les Graelletes del Camp de Mirra amb unes quatre barres sobre aquells petroglifs.... Havent fet l'home alguns dels millors cartells, mereix un vot de confiança, no? I taaaaaant! I més si del vot aquest ix la preciositat d'enguany, que els iguala o els supera a tots! Ausades el rei que s'ha espolsat! El mateix Jaume I-Romà Francés, que d'ell tracta la facècia aquesta de la retuda de visita, està meravellat i no para de dir coses bones de la imatge. En veritat m'agrada, i molt. Llàstima no tindre prou paret a Can Carrasca per penjar-lo en emmarcar-lo...! I l'escanneig que et passe, no li fa justícia en absolut... Esperarem a veure si es publica amb una millor resolució!\nM'ha dut un muntó de coses, a banda d'una bossa plena de cables i transformadors que hi havia a la maqueta que tinc exposada per allí (crec que ara està a l'església) de la façana de l'edifici parroquial que fou el meu darrer betlem... Ah, i el programeta de mà del Tractat d'enguany amb text, quina alegria, de Josep Guia i Maria Conca; bons successors m'ha buscat, xe!\nI encara una col·lecció que han fet al Camp de Mirra per commemorar un darrer centenar eclesial. Un seguit interessant de goigs dedicats a Sant Bertomeu i als Sants de la Pedra que, com tothom sap (tothom excepte l'Ajuntament de Cocentaina) es diuen Abdó i Senén... Molt interessant el darrere de cada goig... Ja en parlarem...\nI què s'ha endut l'home de ma casa? Doncs gojos també. Uns de burlescos que no tenia i no m'explique com no podia tindre, amb el que s'ha rist en veure'ls i es riurà (i farà que més gent se'n riga...), i altres ja més seriosos, els dels 400 anys de la Confraria de la Soledat d'Ontinyent que jo mateix vaig ratllar i editar, que tampoc no sé com no els tenia. Ah! i ja que enguany no he publicat al programa de festes del Camp de Mirra, també s'ha endut negociat un article meu per a l'any que ve sobre...\nNo, si no serà rei ni noble, però de comerciant fenici...!


Moderació i assossec\nJoan Carles tocà nervi en el seu tadicional missatge de la nit de Nadal. L'Estat espanyol viu en l'actualitat una conjuntura estranya. Mentre l'economia experimenta una situació global de bonança, amb un creixement notablement superior a la mitjana europea, la situació política es desenvolupa enmig de la crispació que arriba, en alguns moment a l'histerisme. Els paràmetres clàssics d'assumpció d'una realitat social no funcionen en l'Espanya actual. Des de sempre, malestar polític era sinònim de crisi econòmica incontrolable, d'atur i de manca d'inversió. No és el cas. No obstant això, aquests dies es viuen amb intensitat campanyes de boicoteig de productes catalans, atacs ferotges contra la reforma de l'Estatut català i a bona part dels seus representants polítics i de fortíssima desqualificació del president Zapatero, al qual el cap de l'oposició, Mariano Rajoy, l'ha qualificat de «babau solemne».\nEn aquest context, les paraules de Joan Carles han estat del tot balsàmiques. Seguint el seu deure com a cap de l'Estat, ha defensat la Constitució i que tots els projectes que es duguin endavant la respectin. Però deixant molt clar que tanta crispació està fora de lloc i fora dels temps actuals. Tant PSOE com PP s'han adherit a les paraules del rei. Ara falta l'important: que es tradueixin en fets. I és el PP de Rajoy i els seus propagandistes que carreguen de manera desaforada els que han d'assumir la responsasbilitat de fer oposició dura, contundent, però sempre constructiva, fugint d'insults i de desqualificacions personals que l'únic que duen és la tensió al carrer i aporten una falsa sensació de crisi que a ningú beneficia, perquè el PP ha d'entendre que aquestes tècniques poden ser bones per desgastar un Govern, però no per construir una alternativa, ja que aïllen els que les empren, els lleven possibles suports i tampoc no permeten aconseguir la majoria absoluta. «Moderació i calma», digué el rei. És el camí. Bones paraules, ben meditades i plenes de respecte democràtic. Qui afavoreix un clima de boicots acaba recollint un rancor capaç de durar generacions.


EL DO DE LA PARAULA: La vida també pot ser bella en català\nConvé parlar-ne de tant en tant, per mantenir desperta la inquietud dels conscients i remoure la quietud dels insconcients.\nA la fi, aquestes darreres setmanes hem tengut l’oportunitat de veure una bona pel·lícula en català que ens ha donat, a més a més, una altra oportunitat de comprovar que si una pel·lícula és bona i en català la gent hi va, a veure-la, sense manies per la llengua. No tenc dades per comparar quanta de gent l’ha vista en la llengua del país i quanta l’ha vista en l’altra llengua; si ho feim, però, tanmateix la comparació no valdrà, perquè hi ha hagut més oferta en l’altra que en la nostra, i això és fer trampa. Posem d’una vegada la qüestió ben clara: si només s’hagués fet en català, aquesta pel·lícula, ¿no hauria estat un èxit? Més cruament, encara: si la famosa Titanic just s’hagués oferit en català, en lloc de fer-se tan sols en l’altra llengua, ¿no hi hauria anat tanta de gent? L’evidència és evident: no es fa més cinema en català perquè no hi ha ganes –pel cost del doblatge, es justifiquen– de fer-ne. Sols mesures coercitives, com les tímidament proposades pel famós “decret del català” de la Generalitat de Catalunya (que sembla que hauran d’acabar acompanyades de qualque estímul...), faran possible una presència constant de la la llengua del país a les pantalles del país. ¿Us pareix que abans de l’any 2050 hauran arribat, aquestes mesures, a les Balears?\nFa unes setmanes vaig sentir al “Matí de Catalunya Ràdio” (fixem-nos que l’autoanomenada “ràdio nacional de Catalunya” té el nom a l’anglesa) un minidebat sobre la qualitat de la llengua catalana d’avui dia, amb el lingüista Lluís Payrató i l’escriptor Màrius Serra com a ponents. El lingüista, sobretot, va cridar l’atenció sobre l’empobriment de l’ús actual del català, remarcant que si bé aquest és un fenomen general a totes les llengües, en el nostre cas està agreujat per la presència i interferència d’una altra llengua. Com a exemple concret d’aquest empobriment es va retreure l’oblit de paraules o expressions com estimar-se més, tastar (hi podem afegir assajar), saber greu, llista, flassada, gosar, carn capolada, sovint, aclucar..., que solen ser substituïdes per preferir, provar, sentir-ho, llistat, manta, atrevir-se, carn picada, moltes de vegades, tancar..., sempre en direcció a la correspondència quasi perfecta amb la llengua imposada. El que no varen dir, els ponents, és que els qui contribueixen més a aquest empobriment lingüístic són els escriptors poc destres en l’idioma i poc conscients de la seva dignitat (el mateix Màrius Torres defensava dir “barra” per “taulell” i “cana” per “cabell blanc”, per exemple) i els mitjans de comunicació audiovisuals i escrits, que han caigut majoritàriament en mans d’assessors lingüístics del sector bàrbarament anomenat “light” (els gonellistes que han introduït barco i novio a TV3, l’”Avui” o la mateixa Catalunya Ràdio) o que tenen treballadors de plantilla mal ensenyats en llengua. Més que de l’escola, és d’aquests mitjans que depèn la consolidació d’un model lingüístic digne i genuí.\nParlant de genuïnitat, les nostres autoritats autonòmiques no es cansen de repetir que s’han de defensar les “modalitats insulars” (hi insistia no fa gaire el president del Parlament), però elles continuen amb la defensa efectiva de la “modalitat peninsular” de Madrid, que és l’única que realment els preocupa. ¿Em volen dir, a més a més, quina modalitat illenca és cursa? ¿Com poden anomenar "cursa des Cós" una paròdia de correguda medieval si el barbarisme francès cursa fa dos dies que és conegut a casa nostra? Bona defensa de les modalitats insulars és aquesta!\nPerò no són només les autoritats autonòmiques les que es llueixen defensant les “nostres modalitats”. M’ha arribat un pamflet del PSIB-PSOE, amb la foto de Francesc Antich i Antoni Roig, titulat Para todos los pensionistas, on les úniques paraules en “modalitat insular” són els noms dels dos candidats i “Parlament”. Es veu que amb en José Borrel de pretendent a llogater de La Moncloa, els psoecialistes balears no volen destacar-se com a membres de cap nacionalitat que no sigui l’espanyola i han optat per la llengua oficial “no marcada”, la “de tothom”, per dirigir-se la població que viu en aquesta comunitat. No fos cosa que en Borrel els acusàs de voler rompre la unitat d’España! L’única cosa que em sorprèn una mica, però, d’això del PSOE, és la caboteria de Josep Moll a voler fer creure que el seu partit defensa la normalització lingüística del català i els drets de les nacions no castellanes de l’estat. Amic Josep Moll, no hi insisteixis, per favor. Si realment creus el que prediques, hauries de canviar de partit, perquè no crec que mai el partit canviï de comportament.\nNo és l’únic, però, que no vol canviar de comportament. Pel campus, allà a la carretera de Valldemossa, qualcú, a qui no va agradar que fa 15 dies es presentàs, dins l’edifici Ramon Llull, el llibre Ecologia Lingüística, d’Antoni Artigues i Rosa Calafat (denúncia manifesta i amplament il·lustrada del procés de genocidi lingüístic, comparable al de destrucció de la naturalesa, a què la nostra nació –com altres– està sotmesa), acostumat al poder absolut durant anys dins la seva petita taifa (sempre n’hi ha que no poden consentir que els altres pensin i actuïn de manera diferent i lliure), sembla que no es resigna a perdre allò que en diuen “erotisme del poder”. No hi ha res més miserable que la servitud de la figurera.


Un robot i tecnologia 360º per mostrar els valors de la Fundació Barça\nUn robot humanoide i tecnologia 360º per mostrar els valors de la Fundació Barça\nCamp Nou, Barcelona. Dilluns, 16 d'octubre de 2017. 16:48\nActualitzat: Dilluns, 16 d'octubre de 2017. 16:49\nEl Barça és un club modern, que innova i va de la mà de les noves tecnologies. A les instal·lacions del Camp Nou s'ha inaugurat aquest matí el nou espai de la Fundació del Barça. A partir d'ara la Sala París estarà destinada a fer un viatge per la tasca social del club i ensenyar els valors que es transmeten per tot el món. El nou espai vol demostrar quines són les metodologies, programes i línies de treball que se segueixen per ajudar nens i nenes d'arreu, però sempre acompanyat dels últims avenços.\nL'Espai Barça Fundació s'obrirà al públic el proper 23 d'octubre. Consta de quatre seccions on es barregen l'última tecnologia amb el repetit lema 'Més que un club'. La intenció amb aquesta nova part de museu social és "apropar el soci, la societat catalana i la resta del món a la realitat de la Fundació", ha explicat Jordi Cardoner, vicepresident blaugrana, amfitrió del primer passi reservat de l'exposició.\nL'ús de les noves tecnologies i dels últims avenços han estat els protagonistes del nou espai blaugrana. Un robot humanoide, immersió 360º, pantalles tàctils i un visionat animat per fer-se un lloc dins una sala reduïda. A partir de jocs, vídeos i una experiència de realitat virtual, el club fa per primera vegada una exposició física per transmetre la tasca que realitza la Fundació del Barça. Tota la visita sempre acompanyada d'un telèfon mòbil que farà de guia en tot moment.\n"Quan parlem de Fundació, parlem de Barça, de futbol i de Messi", ha afegit Cardoner. Unes paraules que s'han acompanyat d'una visita diferent, en un espai fosc i ple d'intencions, per donar veu a les tasques socials del club. Així es pretén conèixer els problemes del món i formar-hi part a través d'una exposició inclusiva per veure la realitat de la Fundació.


Recta final de la reconstrucció de l'Arc d'Adar\nD'aquí a una setmana, l'arc Dadar tornarà a estar totalment reconstruït després de quatre mesos d'obra. Aquest monument situat entre les poblacions de Llardecans, Maials i Aitona, va ser destruït el passat 31 de març degut al xoc d'una furgoneta. Els Mossos d'Esquadra van detenir setmanes més tard al propietari del vehicle que hauria provocat l'esfondrament. El presumpte autor va quedar en llibertat amb l'obligació de presentar-se al jutge quan sigui requerit.\nL'Arc d'Adar és un monument catalogat com a Bé Cultural d'Interès Nacional. Té més de tres metres i mig d'alçada i està compost per 34 peces. Fruit de les excavacions s'han descobert vestigis que han permès datar-lo al segle XV.\nTot i que l'Arc està pràcticament rehabilitat, els arqueòlegs continuaran les feines d'excavació durant un període indeterminat de temps en busca de més vestigis antics.\nADP_RECONSTRUCCIÓ ARC D'ADAR from InfoLLEIDA on Vimeo.


Puig veu positiu l'"espai de trobada" que Sánchez està "propiciant" a Catalunya\nPuig veu positiu l'"espai de trobada" que Sánchez està "propiciant" a Catalunya EUROPA PRESS\nEl 'president' de la Generalitat Valenciana, Ximo Puig, considera "positiu" l'"espai de trobada" que, en la seua opinió, el president del Govern, Pedro Sánchez, està "propiciant" a Catalunya. A més, ha sostingut que "cal arriscar, però al mateix temps defendre l'estat de dret".\nAixí s'ha pronunciat davant els mitjans el president valencià, en ser preguntat per les declaracions de Pedro Sánchez aquest dilluns en la Cadena Ser, on ha defès la celebració d'un "referèndum" a Catalunya per l'autogovern, no per la independència, al mateix temps que ha assegurat que el que està en joc hui en aquesta comunitat autònoma "no és la independència, sinó la convivència".\nPuig ha assenyalat que "s'estan obrint, amb gran dificultat, passos cap a buscar una solució" i, encara que ha admès que "encara estem lluny", ha assegurat que "el que no es podia era mantindre l'immobilisme". "Cal arriscar, però al mateix temps defendre l'estat de dret. L'estat de dret ha de prevaler, però és evident que ací hi ha un conflicte polític que ha de tindre una solució política", ha agregat.\nAixí mateix, ha argumentat que els partits polítics haurien de tindre "un alt sentit de la responsabilitat" perquè, ha continuat, "intentar enfrontar als ciutadans és l'últim que ha de fer un dirigent polític". "Es tracta d'intentar no posicionar-se per a no generar major tensió, sinó intentar entre tots superar eixa tensió i que les fractures enormes que existeixen en la societat civil a Catalunya es puguen anar suturant, i també les que existeixen amb la resta d'Espanya", ha apuntat.\nEn aquesta línia, ha afirmat que "el neopopulisme o el populisme, o les actituds radicals, la qual cosa intenten és moure els pitjors sentiments de les persones" i això, ha considerat, "pot donar vots" però "és tan irresponsable i tan absolutament menyspreable que per a mi el que siga un espai de trobada com el qual està propiciant el president del Govern em pareix positiu", ha resolt.


Atenció a les Persones | Arbúcies Turisme - Visita la Vall d'Arbúcies\nDiumenge 15 d'agost - Remei de Ca la Fresca i Jetlack\nA les 19 h al Prat Rodó\nRemei de Ca la Fresca. Des de les profunditats del Montseny la Xantal, l'Artur, la Martina, el Iago i el Víctor porten remeiets per a tot tipus dolences. A Ca la Fresca, no hi ha pecat que valgui, etiqueta que pengi o eufemisme que calgui. Un aquelarre de poesia feréstega i psicodèlia passada de voltes que es confabula entre l’Artur Piera i la Xantal Rodríguez i es materialitza amb en Víctor Inskipp, en Iago Rueda i la Martina Vayreda. Remei de Ca la Fresca neix al 2020, enmig de l’apocalipsi, per sobreviure al tedi del discurs oficial, amb rock visceral que festeja amb el folklore i electrònica de poble a baixa fidelitat.\nJetlack neix amb l'objectiu de passarnos-ho bé fent allò que més ens apassiona: la música. Per això intentem que els nostres concerts transmetin aquesta il·lusió al públic, a través de petites dosis d'emocions en forma de cançons. Versionem temes de diferents èpoques i estils. Habitualment ens movem entre pop, rock, funk i blues i anem des de The Black Keys o Red Hot Chilli Peppers fins a Sílvia Comes i Lídia Pujol, passant per Bruno Mars, Miley Cyrus, The Killers, Morcheeba o Pink Floyd, entre d'altres. Tot i que de tant en tant també deixem caure algun tema de creació pròpia. En la formació original erem veu, guitarra, baix i bateria. Amb el\ntemps, però, després de diversos canvis, hem incorporat un teclista i una cantant més, completant així la formació actual de la banda:\nMarta Cerni, veu\nMaribel González, veu\nMarta Carbonell, veus\nRamon Aregall, teclats\nJoel Serras, guitarra\nSanti Llorà, baix\n*Sense entrada anticipada\nDiumenge 1 d'agost - Dindirindin. Gran espectacle musical\nA les 19.30 h a Can Cassó\nSegon concert del Cicle de música Notes d’Aigua que porta per títol Dindirindín! Una follia musical és un projecte de música-teatre a través del qual la companyia Notte e Giorno proposa la combinació de l’herència teatral i musical del temps de la Corona d’Aragó (segle XVI). El teatre de màscares de la commedia dell’arte es troba amb la música dels cançoners de l’època. *L’acte es realitzarà sempre que la normativa vigent ho permeti. Consulteu el web i les xarxes socials de l’Ajuntament per estar informats de qualsevol canvi.\nJa es poden comprar les entrades a Codetickets\nA les 19.30 a Can Cassó\nInici del cicle de música d’estiu Notes d’Aigua amb l’Orquestra Selvatana. Entrada gratuïta.\nOrganitza: Regidoria de Cultura de l’Ajuntament d’Arbúcies\nCartell concert Remei de Ca la Fresca i Jetlack\nCartell concert Notte & Giorno\nMés informació concert Dindirindin\nCartell concert Orquestra Selvatana


El Guernica: artes, ca, cubisme, guernica, musica, picasso, quadre | Glogster EDU - Interactive multimedia posters\nEl quadre, representa una escena del bombardeig i de les seves brutalitats. Però en realitat hi ha diverses interpretacions:· La dona que aixeca els braços representa el dolor físic. · La dona que fuig és una al·legoria a la gent que fuig, als perseguits. · La de l’altra extrem que duu el nadó en braços representa el dolor psicològic de perdre els éssers estimats. · La que treu el cap per la finestra i porta la llum representa que és la que dóna la notícia al món. · El soldat que està a terra representa una víctima de la guerra. (També hi ha qui diu que el soldat simbolitza Espanya, que està dividida).· El cavall representa la població civil · El toro la força bruta (també podria ser la resistència del poble)\nDescripció del quadre: Sobre un paisatge arquitectònic hi ha nou figures: sis humanes i dos animals. A l’extrem dret hi ha una dona que aixeca els braços enlaire, al seu costat una que treu el cap per la finestra i una altra que sembla que està fugint. Després hi ha un cavall, i als seus peus hi ha un soldat caigut. A l’extrem esquerra hi ha un toro i una mare que porta un nadó als seus braços. Composició: Tot i que sembli molt desordenat i caòtic, té una estructura molt clara (té un eix de simetria). Interpretació: Representa el bombardeig de la ciutat basca de Guernica per part de l’aviació alemanya. Va ser el primer bombardeig sobre població civil.\nTraç: Molt precís, la línea és visible, hi ha dibuixos geomètrics.\nColor: gamma cromàtica molt reduïda entre el gris, negre i blanc.\nEscena de la serie: "El Ministerio del Tiempo" (Capítol 5)\nConclusió: Aquest quadre ens mostra exactament com de cruenta va ser la guerra civil, i com va afectar de manera negativa a tots els habitants de Guernica. Van veure com tot el que tenien era destruit, com perdien la seva casa, com les persones, no només els familiars, sino totes, eren mortes a causa de les bombes...\nNerea Cadórniga González


El suís Joël Dicker ha creat als 27 anys un món literari que recorda un clàssic americà, tan ric i tan potent que ha deixat sorpresos lectors i crítics. Som al 2008. En Marcus G... DICKER, JOËL LABUTXACA miércoles, 1 de enero de 2020\nAutor: DICKER, JOËL Marca: LABUTXACA Llançament: 01/01/2020 No el tenim, el vols?\nAutor: DICKER, JOËL Marca: DEBOLSILLO Llançament: 01/01/2020 No el tenim, el vols?\nAutor: DICKER, JOËL Marca: DEBOLSILLO Llançament: 01/10/2018 No el tenim, el vols?\n30 de juliol de 1994. Orphea, una petita ciutat costanera dels Hamptons, a l'estat de Nova York, està molt trasbalsada per un succés esgarrifós: l'alcalde i tota la seva familia ha... DICKER, JOËL LA CAMPANA jueves, 21 de junio de 2018\nAutor: DICKER, JOËL Marca: LA CAMPANA Llançament: 21/06/2018 No el tenim, el vols?\nLa noche del 30 de julio de 1994, la apacible población de Orphea, en la región de los Hamptons, asiste a la gran apertura del festival de teatro. Pero el alcalde se retrasa... M... DICKER, JOËL ALFAGUARA viernes, 1 de junio de 2018\nAutor: DICKER, JOËL Marca: ALFAGUARA Llançament: 01/06/2018 No el tenim, el vols?\nAutor: DICKER, JOËL Marca: DEBOLSILLO Llançament: 01/03/2018 No el tenim, el vols?\nHi havia dues famílies Goldman: els Goldman de Baltimore i els Goldman de Montclair.Els Goldman de Montclair, on neix en Marcus, són una família de classe mitjana normal i corrent,... DICKER, JOËL LA CAMPANA viernes, 20 de mayo de 2016\nAutor: DICKER, JOËL Marca: LA CAMPANA Llançament: 20/05/2016 No el tenim, el vols?\nAutor: DICKER, JOËL Marca: DEBOLSILLO Llançament: 01/02/2016 No el tenim, el vols?\nAutor: DICKER, JOËL Marca: ALFAGUARA Llançament: 01/06/2013 No el tenim, el vols?


La plaça de l’església es queda sense avet (de moment) - Altaveu el diari digital d'Andorra\nLa plaça de l’església es queda sense avet (de moment)\nEl comú talla l’arbre que ombrejava l’espai just davant de l’escultura al bisbe Benlloch, al costat de Sant Esteve d’Andorra la Vella, perquè suposava un perill la seva debilitació\n02/08/2021 (20:04 CET)\nL’avet que feia ombra a la plaça de l’església d’Andorra la Vella, dita oficialment plaça Príncep Benlloch, ha passat a millor vida. El seu estat de debilitació, segons fonts comunals, ha acabat fent recomanable tallar-lo per evitar algun ensurt. De moment, es conserva la base del tronc, potser un metre i mig d’arbre, que s’ha aprofitat per decorar amb plantes de colors vius. La intenció es replantar un avet de la mateixa espècie que el talat quan sigui el temps per fer-ho, durant la tardor.\nJa fa un temps que es tenia constància que l’arbre, que tenia unes quantes dècades, estava malalt. De fet, es va fer un tractament amb la intenció que es pogués sanar. Però no va resultar. Fa tot just tres setmanes, amb el fort episodi de ventades que hi va haver al centre del país, l’avet encara s’hauria debilitat més, segons que han explicat les fonts comunals consultades. I veient que les previsions per a final de la setmana passada, especialment per al passat cap de setmana, eren que hi tornessin a haver temporals, especialment de vent i aigua, es va optar per talar-lo per evitar un ensurt i que l’arbre es pogués precipitar damunt l’església, algun altre edifici de la zona o sobre algun vianant que eventualment pogués passar per aquell indret.\nL'avet davant l'església en una imatge d'arxiu.\nLa ‘desaparició’ de l’arbre ha generat un cert neguit entre alguns ciutadans de la capital, que consideren que el comú liderat per Conxita Marsol és massa procliu en fer desaparèixer arbres. Temien que no fos una acció ‘voluntària’, ‘volguda’ pel comú i que altres arbres similars o en lloc ‘estratègics’ correguessin perill. De moment, almenys pel que fa a l’avet que hi havia davant de l’escultura al bisbe Joan Benlloch, aquest hi tornarà a ser. Ara bé, com és lògic, trigaran anys abans no assoleixi l’esplendor i la grandesa de l’avet talat fa pocs dies.


Comunicat de premsa de l’Ajuntament de Sitges respecte del trasllat de l’Escola Pia. Ajuntament de Sitges\nL’Ajuntament de Sitges vol manifestar que continua compromès amb la Fundació Cultural de Sitges per tal de fer possible que la seu de l’Escola Pia de Sitges es traslladi cap a la zona d’equipaments de La Plana, tal com s’ha acordat en la comissió creada entre l’Ajuntament i la Fundació per tirar endavant aquesta operació. L’Ajuntament estarà en disposició, en pocs dies, de presentar a la Fundació un conveni per fer possible aquest canvi d’emplaçament.\nEn les últimes setmanes, l’Ajuntament ha rebut la petició de l’Escola Pia per valorar la viabilitat d’un projecte que implica una important reforma de l’actual edifici per tal de poder continuar exercint la seva activitat en l’emplaçament actual. Aquest fet s’ha posat sobre la taula de la comissió conjunta entre l’Ajuntament i la Fundació i aquesta última ha refermat la seva aposta pel trasllat. Per tant, l’Ajuntament continua els treballs per fer-lo efectiu.\nEl conveni que l’Ajuntament està ultimant implicarà a l’Ajuntament de Sitges, a la Fundació Cultural (com a propietària de l’actual edifici del centre) i la mateixa Escola Pia Catalunya (com a gestora educativa del centre), ja que el trasllat està condicionat a la continuïtat de l’oferta educativa, però en el nou emplaçament de la Plana.


La Unió Europea "sobre un Borrell". Qui humilia qui? [Finian Cunningham – Strategic Culture Foundation, 14.02.2021] - L'HORA\nL’arrogància de Borrell pretenent anar a Moscou a donar lliçons sobre drets humans és la veritable ofensa. Serguei Lavrov ha fet bé de no donar importància a aquest intent d’humiliació.\nCom diu el vell refrany, una setmana és molt temps en política. Això vol dir que moltes coses poden canviar en un espai curt de temps. La setmana passada, el cap de la política exterior de la Unió Europea, Josep Borrell, va estar a Moscou en el que semblava ser una reunió cordial i de negocis amb el seu homòleg rus, Serguei Lavrov.\nUna setmana més tard, al Parlament Europeu es clama per la dimissió de Borrell i s’amenaça amb més sancions econòmiques contra Rússia. Per la seva banda, Moscou adverteix que pot trencar els llaços amb la Unió Europea si el club continua endavant amb les amenaces de posar en perill l’economia russa.\nQuè dimonis ha passat? El Kremlin sosté que la reunió entre Lavrov i Borrell a Moscou va ser bona; no gaire amistosa, però sí un intercanvi útil i franc d’opinions sobre diversos temes. Pel que van mostrar les càmeres en una roda de premsa conjunta, aquest semblava ser el cas.\nSí, en un moment donat Lavrov va dir a la roda de premsa que la UE estava actuant com un “soci poc fiable” que sovint es comportava com si fos Estats Units en la conducció de les seves relacions amb Rússia en lloc de ser un club suposadament independent. I sí, mentre Borrell era a Moscou, el Kremlin va anunciar l’expulsió de tres diplomàtics d’Alemanya, Suècia i Polònia per haver assistit a protestes no autoritzades en suport del malversador empresonat Alexei Navalny. És una prerrogativa de Rússia.\nDes del retorn de Borrell s’ha desfermat el furor a Brussel·les. S’acusa Rússia d'”humiliar” la Unió Europea i el seu principal diplomàtic. Els parlamentaris de dretes, especialment els dels països bàltics antirussos, exigeixen la seva dimissió per ser un suposat ninot a qui Lavrov “va enganyar”. El mateix Borrell va semblar endurir la seva actitud després del succés, queixant-se que Rússia no està interessada en mantenir relacions bilaterals amb la UE i advertint que en un futur pròxim podria haver-hi més sancions a l’agenda.\nPerò, qui humilia qui? Borrell va arribar a Moscou donant per fet que tenia dret a dir a les autoritats russes que alliberessin immediatament Navalny de la presó i donar lliçons als seus homòlegs russos sobre la repressió de les concentracions públiques no autoritzades.\nTota la saga de Navalny fa pudor d’una elaborada provocació orquestrada per les agències d’intel·ligència occidentals i l’autoanomenat activista anticorrupció que afirma haver estat enverinat sota les ordres del president Vladímir Putin. Mai s’han presentat proves d’una acusació tan extravagant i provocadora. En qualsevol cas, Navalny és un condemnat per malversació de fons que va violar la llibertat condicional escapant-se a Alemanya durant cinc mesos per dur a terme la seva campanya de propaganda. El seu empresonament és un assumpte dels tribunals russos.\nQuè li dóna a Borrell o qualsevol altra figura política occidental el dret a exigir alguna cosa a Rússia en relació amb Navalny? Com poden ungir aquest agent provocador professional patrocinat per l’estranger com un sant dels drets humans?\nL’arrogància de Borrell pretenent anar a Moscou a donar lliçons sobre drets humans és la veritable ofensa. Serguei Lavrov ha fet molt bé de no donar importància a aquest intent d’humiliació i a fer saber al representant europeu que el seu club és “poc fiable” en els seus incessants girs per apaivagar la política d’hostilitat antirussa de Washington.\nLa qüestió de la “manca de fiabilitat” queda subratllada per l’abjecte comportament posterior del propi Borrell. Tan aviat com va tornar a Brussel·les enmig de les esbroncades dels parlamentaris russòfobs, el diplomàtic va canviar ràpidament el seu to per semblar que estava sent dur amb Moscou.\nEl barril (barrel), o més ben dit Borrell, és una forma adequada de descriure la irresponsabilitat de la Unió Europea. És impotent en la seva aquiescència amb l’imperialisme estatunidenc i el bel·licisme d’aquest cap a Rússia. És feble en la seva contemporització amb els rabiosos russòfobs dins del seu propi parlament, que preferirien imposar a la resta d’Europa un gas estatunidenc molt més car en lloc d’un subministrament rus econòmic a través del Nord Stream 2.\nLa irracionalitat dels polítics europeus de dretes i el seu servilisme a l’imperialisme estatunidenc és una cosa que cal considerar. Sense exagerar, prefereixen iniciar una guerra a Europa en nom dels estatunidencs que coexistir pacíficament amb Rússia. Preferirien exposar les poblacions a una pandèmia de coronavirus a causa del barroer programa de vacunes de la UE que aprofitar la provada vacuna russa Sputnik V: tal és la seva mentalitat antirussa (si s’aprofundeix, la col·laboració històrica, la culpa, la vergonya i les simpaties feixistes latents amb l’Alemanya nazi formen part d’aquesta perversa patologia).\nDonada aquesta patètica manca d’independència i incoherència, donada la seva efímera arrogància i hipocresia, és estrany que Rússia consideri la UE poc fiable? Té tot el dret a dir-ho.\nL’única cosa que sorprèn és que Rússia s’hagi mostrat tan tolerant davant la insultant insolència europea. Tanmateix, tal com està insinuant Lavrov, aquesta estoica tolerància russa pot estar arribant a la seva fi, i en aquest cas els europeus poden anar a ficar el seu gasoducte Nord Stream al seu Bàltic.\nEls polítics europeus titelles no paren de fer soroll amb el titella occidental Navalny i la seva missió de canvi de règim, mentre que el seu silenci és ensordidor en el cas de Julian Assange, que està sent torturat en una masmorra britànica sense haver estat condemnat per res. Un soci fiable? La UE és un “Borrell de riure”!\nParlament Europeu: Crítica de Toni Comín a Josep Borrell després de la seva anada a Moscou (11.02.2021)


Comprar Cynar 1L | Preu i opinions a Uvinum\nEl Cynar 1L és un aperitiu que s'elabora a partir de carxofes i nou plantes diferents que es mantenen en secret a la casa en què es produeixen. Encara que pot consumir-se pur, el Cynar 1L també es pot barrejar en l'àrea de la cocteleria juntament amb altres ingredients molt variats, freqüentment amb suc de taronja.\nAquest licor que es produeix en Padova, a Itàlia, porta el nom científic de la carxofa "Cynara scolymus". Es caracteritza pel gran estímul que ofereix als sentits de qui el consumeix. Els seus sabors herbes són únics, és fresc, concentrat i complex i amb un toc amarg únic i exquisit.\nDescripció sobre Cynar 1L\nColor: Cynar 1L és de color marró amb reflexos vermellosos.\nOlor: En nas aromes intensos.\nSabor: En boca sabor fresc, amarg, amb final dolç\nDETALLS D'ELABORACIÓ: elaborat segons una fórmula italiana de productes naturals, a base de carxofes (Cynar 1L a scolymus), 13 herbes i caramel. El seu nom Cynar 1L del nom de la carxofa en llatí Cyanra.\nOpinions sobre Cynar 1L\nLa teva puntuació de Cynar 1L:Puntua Cynar 1L:\nVeure mésFrancisco Poveda Ginzo., Jun 18\nCom he dit resulta al car.\nIgnasi Corbella March , Jun 14\nSi et va agradar Cynar 1L, també pots gaudir de ...\nSi vols comprar Cynar 1L, a Uvinum trobaràs els millors preus de Vermuts Campari Group.