LES RAMPES | Xavigallego\nQui no ha patit alguna vegada d’un dolor muscular intens que fins i tot l’ha obligat a parar l’exercici? Tot i que no hi ha un consens molt ampli, explicaré el que avui sabem per a poder tractar el problema.\nUna rampa és una contracció muscular forta, involuntària i instantània, generalment momentània que paralitza la mobilitat i el normal funcionament del múscul afectat. Hi a dues grans teories que expliquen les causes d’aquest fenomen fisiològic o neuro-fisiològic.\nDeshidratació i/o desequilibri electrolític\nLa deshidratació i/o desequilibri de sals alteren el control neuromuscular. L’alteració de equilibri seria més probable en aquelles activitats en les que es perden grans quantitats de líquids i de sals, és a dir quan fa calor i/o quan les activitats es perllonguen en el temps. En molts estudis s’ha comprovat que les rampes es donen més fàcilment en períodes de calor o quan l’exercici és de llarga durada. Però això no exclou que també podem tenir rampes en temperatures fredes i en exercicis de curta durada. Per altra banda també poden aparèixer rampes en esportistes ben hidratats fet que explica que la hidratació, el calor i la durada de l’exercici no son causes suficients per explicar la etiologia del problema.\nAlteració del control neuromuscular per fatiga\nÉs un factor que avui té més pes que l’anterior. Explica que una sobrecàrrega muscular excessiva comporta un desequilibri entre el nivell d’excitació dels fusos musculars (receptors musculars sensibles a l’estirament del múscul) i dels òrgans tendinosos de Golgi (receptors dels tendons) a favor dels primers. Això passa quan la contracció del múscul es dona en una situació d’escurçament prèvia .\n1. historial de rampes.\nLa persona que ja ha patit rampes en la seva història esportiva té moltes possibilitats de seguir patint el problema\n2. Gènere masculí\nEls homes son més propensos a patir rampes que les dones. El fet de tenir, en general, més fibres de contracció ràpida que les dones i també la fisiologia menys favorable per utilitzar més carbohidrats i menys greixos en el procés d’obtenció d’energia fan que hi hagi més sobrecàrrega sobre els músculs. També hi ha altres teories però menys provades.\n3. Exercici perllongat i relativament intens.\nS’explica fels factors de deshidratació i de fatiga muscular comentats anteriorment.\n4. Altres factors de risc\nPodríem posar d’altre hipòtesis com factors genètics i d’història familiar, edat, talla corporal, lesions prèvies\nDes del punt de vista de l’entrenament, el més important és l’entrenament progressiu per a l’activitat per a estar ben preparats. També és important el treball correctiu per a millorar desequilibris musculars que poden posar en risc de sobrecarregar determinats músculs.\nEl principal remei que s’ha demostrat més eficaç durant l’activitat son els estiraments moderats. Els estiraments alleugen immediatament el dolor i la contracció per bé que no asseguren que es torni a donar de nou en poc temps. En la prevenció cal una pràctica sistemàtica després de l’activitat estirant els músculs més importants mantenint entre 20 i 60 segons l’estirament.\nEls massatges i l’ús de rodets de massatge miofascial també ajuden a millorar l’estat dels músculs més susceptibles de patir rampes. Es poden complementar amb els estiraments integrant-los en el Programa d’Entrenament.\nAltres mètodes d’entrenament per a la prevenció de rampes son la electroestimulació i la fisioteràpia .\nPer altra banda , fora dels mètodes d’entrenament s’ha d’assegurar una dieta suficient i equilibrada i una correcte hidratació. SI la dieta és equilibrada tindrem l’equilibri mineral necessari. En quant a la hidratació s’ha demostrat que beure aigua o begudes hipotòniques 1h abans de l’exercici ens assegura una hidratació total. Alguns estudis recomanen entre 0,3 i 0,7 gr de sal per litre tot i que en casos que tenen rampes freqüents alguns recomanen entre 3 i 6 gr per litre.\nLes rampes son un enemic a batre que pot resultar molt molest. Alguns individus son més propensos i pel que avui sabem s’han de prendre totes les mesures per evitar les rampes. En la prevenció cal entrenar bé complint els principis bàsics de l’entrenament. També cal menjar bé i hidratar-se. Quan tenim una rampa el millor remei és fer un estirament moderat i baixar una mica la intensitat de l’esforç i durant l’activitat, si es perllonga més d’ 1h. mirar d’hidratar-nos amb begudes una concentració de sals moderada.


Què fem? Els nens i nenes fan un recorregut pels espais fabrils tot observant les diferents màquines que fan que el blat es converteixi en farina. Fem especial atenció als molins i l'acció de moldre mitjançant la manipulació de diverses mostres. Al segon pis, observem i manipulem un gra de blat per\tdescobrir-ne el tamany, el color, la duresa... I finalment, ballem igual que ho fa una de les\tmàquines -els plansichters- que s’ocupa de classificar els productes finals segons les dimensions: farina, segó, segones.\nConsulteu en el pdf o les imatges adjuntes per tota la infoermació: horaris, preus, objectius ...\nQuè fem? Els nens i nenes elaboraran un pa cadascun, tot manipulant i observant els ingredients. Tot seguit, mentre el pa es cou al forn, es visiona un vídeo sobre el procés d'elaboració del pa, editat pel Gremi de Flequers de Barcelona. Recordeu, en acabar l’activitat els pans emprats pels monitors són lliurats a les escoles perquè continuïn treballant-los a l'aula o per menjar. *En cas que en el grup classe hi hagi algun alumne celíac o intolerant, cal informar prèviament a l’àrea educativa per tal que puguem adoptar les mesures necessàries.\nPUBLICACIONS: El Conte: La Turbina Francis i els farinons. Pensat per apropar als més petits d'una forma amena a la història de la Farinera.


Segon infantil Andrea Tur: Activitat 6\nAra hem començat amb el tema de la família. Com a primera activitat vàrem fer una definició de família començant individualment, després per petits grups i per últim tota la classe com varem fer la definició d’emoció.\nLa definició que vaig fer jo deia que la família és l’agent socialitzador primari per a l’infant. Aquesta és un conjunt de persones emparentades i cobreixen les necessitats bàsiques. Després en petit grup vàrem dir que la família és la institució més important per a un individu des del naixement, formada per un grup de persones unides per uns vincles que cobreixen les seves necessitats bàsiques. Les diferents persones que formen aquest grup tenen un rol establert. I per últim entre tota la classe vàrem dir que la família era la institució més important formada per un grup de persones que comparteixen un espai i temps amb uns vincles i amb unes funcions de recolzament, afectives, fisiològiques, econòmiques, culturals i educatives que cobreixen les necessitats que necessiten. Com sempre de cada definició vàrem agafar diferents conceptes de cada un dels grups i al final ens queda bastant correcte i completa tot i que en veritat de la definició de família es podrien dir moltes coses.\nDesprés vàrem nombra els tipus de famílies que pot haver-hi i com ja l’hem donat en altres assignatures ja els sabíem. Vàrem comentar alguns dels que teníem dubte com la família extensa que poden ser dos famílies juntes, és a dir, pares que viuen amb els seus fill o filla que també tenen una família o un membre de la família compartint la llar amb una família nuclear. Molts d’aquests tipus de famílies no han sorgit fins fa poc ja que abans a quasi totes se’ls hi nomenava o eren famílies tradicionals, i si existien no els nombraven amb cap concepte.\nA classe vàrem veure altres definicions que s’havien fet de família i una de les que em va cridar l’atenció va ser la de “És aquell grup de persones que viuen en una mateixa casa i es barallen, com a mínim, un cop al dia” no pareix que sigui una definició correcta de família però estic segura que totes quan la vàrem sentir a classe ens vàrem sentir identificades amb aquesta.\nEl fet de que hagi tipus de famílies i que ho sapiguem és molt important de cara al futur com a mestre perquè hi haurà molta diversitat de famílies dels nens i és important tenir-ho en compte.\nPublicado por Andrea Tur Martinez en 8:44


Les emissions de CO2 seran zero l’any 2018 i 2019 a la UAB | BellaterraDiari\nLes emissions de CO2 seran zero l’any 2018 i 2019 a la UAB\nLa Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) -juntament amb la resta de membres del Consorci de Serveis Universitaris de Catalunya (CSUC)- consumirà per primera vegada el 100% d'energia d'origen renovable o verda fins al gener del 2020 (electricitat i gas d'alta i baixa tensió) gràcies a la compra conjunta que s'ha fet amb el CSUC.\nLes emissions de CO2 seran zero l'any 2018 i l'any 2019 gràcies al consum d'energia verda 100%, mentres que l'any anterior, el 2017, les emissions de CO2 associades al consum d'electricitat a la UAB van ser de 13.017 tones. L'energia verda la sumministrarà les empreses Endesa i Aura, després del procés de selecció, subhasta i compra amb el CSUC.\nEl CSUC -integrat per totes les universitats catalanes, dues universitats de Madrid, centres de recerca i parcs científics- ha comprat pel 2018 i el 2019 un volum d'energia de 1.135,29 GWh, que serà per primera vegada el 100% d'energia verda.\nL'adjudicació de subministrament energètic, tant en alta com en baixa tensió i gas, realitzat en modalitat de subhasta, s'ha fet en dues fases: primer es va establir un acord marc (prorrogable a 4 anys) per a homologar vuit empreses que poguessin oferir, com a mínim, un 50% d'energia d'origen renovable; i després cada empresa seleccionada va oferir un percentatge d'energia d'origen renovable i un preu, la combinació dels quals, juntament amb la puntuació pel servei i informació obtinguda en la primera fase, ha donat lloc a l'adjudicatari final. D'aquestes s'han triat Endesa Energia i Aura Energia.\nAixí doncs, l'energia verda que consumirà la UAB provindrà d'energies renovables com poden ser la hidroelèctrica, l'eòlica i la fotovoltaica, entre d'altres. Fins ara, el consum era d'energies fòssils, molt més contaminants, com ara la nuclear o el carbó.\nL'estalvi d'emissions de CO2 que suposarà aquest consum d'energia verda serà equivalent a les emissions que generarien 36.000 viatges del trajecte en FGC (Ferrocarrils de la Generalitat) de l'estació de la UAB a l'estació de Plaça Catalunya (Barcelona) cada dia durant un any sencer, segosn càlculs de l'Oficina de Medi Ambient de la UAB.\nAmb aquesta licitació de compra d'energia no només s'ha aconseguit que el 100% de l'energia elèctrica subministrada fos 100% d'origen renovable sinó que també s'ha vist reduït el marge de comercialització que apliquen les companyies elèctriques a la UAB, passant de 1,019 a 0,88 €/MWh. D'aquesta manera es veu mitigat l'increment de preus que està patint el mercat de compra d'energia els darrers anys.


Butas Pervalka Neringa Lituània - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPervalkos g. 13, Neringa, Neringa, Lituània, LT-93104 - Veure al mapa\nMés informació sobre Butas Pervalka\nAl visitar Neringa, vosté es sentirà com a casa a Butas Pervalka, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Butas Pervalka, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha habitació familiar.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen pesca estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Butas Pervalka la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Neringa.


història – TRITICÀRIA\nBarcelona, Edicions de 1979, 2018\nTal com indica el mateix autor al pròleg, Cròniques negres del català a l’escola s’inscriu en el corrent inaugurat per Josep Benet amb Catalunya sota el règim franquista: informe sobre la repressió de la llengua i la cultura de Catalunya pel règim del general Franco, publicació apareguda el 1973 de la mà de les Edicions Catalanes de París, que va tenir continuació amb La persecució política de la llengua catalana, de Francesc Ferrer i Gironès; Cronologia de la repressió de la llengua i la cultura catalana 1936-1975, de Josep M. Solé i Sabaté i Joan Villarroya; i L’intent franquista de genocidi cultural de Catalunya, del mateix Josep Benet, tots encara del segle XX. És a dir, uns estudis que han posat negre sobre blanc la persecució contra la llengua, la cultura i la nació catalanes per part del franquisme.\nAquest corrent diguem-ne de defensa lingüística i cultural alimenta en el llibre la defensa de la llengua catalana com a llengua de cultura en tots els àmbits de la vida pública i, específicament, en l’àmbit de l’educació, terreny que l’autor coneix de primera mà. Així, aquestes Cròniques s‘inscriu plenament dins de la tradició de l’escola catalana. D’aquí, segurament, que la portada reinterprete la famosa estampa de l’Associació Protectora de l’Ensenyança Catalana, fundada el 1899, origen dels corrents de renovació pedagògica de l’escola moderna del país, tal com prova la fundació a València, el 1934, de l’associació homòloga, on ja trobem Carles Salvador, Gaietà Huguet i Enric Soler i Godes. D’una banda, com queda palés a l’epíleg, l’obra respon al millor de l’esforç per oferir una escola moderna com a mecanisme per a la igualtat social també en allò referent als drets lingüístics de la ciutadania. De l’altra, els diferents capítols posen en evidència de quina manera aquest esforç s’ha fet fins a dia d’avui contra els elements de la Història i desdiu el discurs de normalitat que els poders públics autonòmics han volgut implantar al llarg de la seua existència, sobretot al Principat.\nAbril 23, 2020 Vicent Sanz\tescola, història, llengua\tDeixa un comentari\nLa Maternitat d’Elna és segurament el llibre que més deu haver donat a conèixer la seua autora, Assumpta Montellà, i sense cap mena de dubte és el llibre que va donar a conèixer l’existència de la Maternitat Suïssa d’Elna i la figura de la seua fundadora i directora, la suïssa Elisabeth Edienbenz entre l’opinió pública catalana. Aquesta “recuperació de la memòria històrica” ocupa un lloc emblemàtic en el procés de revisió de la història catalana i espanyola lligada amb la Guerra Civil. No hi ha dubte que la difusió del relat recollit i escrit per Assumpta Montellà ha suposat una fita en la consideració dels esdeveniments relacionats amb aquesta guerra i específicament amb l’anomenada Retirada republicana de Catalunya. Continua llegint →\nMarç 19, 2016 Vicent Sanz\tcrítica, història, llibres\t1 comentari\nPer Transició coneixem el període i el procés polític amb què va materialitzar-se el règim polític espanyol actual, que té en la constitució de 1978 la seua bíblia fundacional, doctrinal, alfa i omega polítics de l’època que vivim. El terme Transició, que és paraula comuna elevada per la majúscula inicial a nom propi i fins magestàtic d’una sèrie d’esdeveniments d’aquells que diuen que conformen la història o, si ho preferiu, la Història, va ser un vocable de circumstàncies que va servir per no haver d’explicar coses que, vull pensar, eren molt llargues d’explicar a l’època que va generar-se i que, d’haver hagut de fer-ho, potser s’hauria retardat el fet mateix d’avançar cap a la democràcia o monarquia parlamentària que coneixem a dia d’avui i des de fa 37 anys i escaig. En comptes d’això, els protagonistes polítics de l’època van empescar-se aquest terme per mirar de sortir del cul de sac en què es trobava Espanya a la mort del dictador. Mort el gos, s’havia d’acabar la ràbia, emperò sense més conseqüències que les estrictament necessàries perquè fent els canvis que conviguessen, tot continués igual.\nLa Transició franquista és la part més publicable de la tesi doctoral “Les memòries de la Transició” de la sociòloga Marta Rovira Martínez, que va aparèixer el 2014. Com compartim veïnatge a Vilassar de Mar, l’exemplar del llibre que he llegit vaig adquirir-lo de mans de la mateixa autora, feliçment dedicat. És un llibre de lectura assequible, molt ben documentat, que evidencia les hores de feina prèvia de recerca que hi ha a darrere i que, en conseqüència, garanteix una informació impecablement fonamentada i traslladada de forma amena sobre el paper. Continua llegint →\nfebrer 6, 2016 Vicent Sanz\tcrítica, història, llibres, publicacions\tDeixa un comentari


Viure en pau: ‘El somriure de Fàtima’, de Josep Antoni Fluixà - La Veu dels Llibres\nViure en pau: ‘El somriure de Fàtima’, de Josep Antoni Fluixà\nper Jesús Ferrís\nDissabte, 4 de juny de 2022 - 05:58h\nVaig començar a llegir El somriure de Fàtima amb l’estímul que dona saber que l’autor és un bon coneixedor i estudiós de la literatura infantil i juvenil, encara que desconeixia quina temàtica m’hi trobaria. Pel títol, suposava que seria semblant a Les vacances de Saïda, d’Eva Peydró, cosa que quedava prou descartada en llegir la sinopsi, ja que no es tracta de cap acollida temporal durant l’estiu. I un vegada acabada la lectura, he de confessar que m’he quedat de pasta de moniato, pels motius que tot seguit exposaré.\nA propòsit de l’autor, Jollibre –el segell de literatura infantil i juvenil de Santillana– s’estima més escriure una frase seductora en la contracoberta. Jo, en canvi, no em puc estar de fer-ne cinc cèntims, més encara si és Josep Antoni Fluixà; un treballador incansable envers la docència, la tasca editorial i el foment de l’hàbit lector. Com a escriptor, s’inicià amb la poesia per a adults, i arran del naixement de la seua filla Alba optà, sobretot, per la literatura infantil. Així, és autor, entre altres llibres, de Gratacelònia, El poble de Llepamelós, La reina Ataülfa, Peter Pan i la desaparició del foc, Sis ninots en busca d’una falla i L’ofici de la mar.\nuna xiqueta natural d’Alep (Síria), que ve a raure a un poble catalanoparlant del País Valencià. La nena, de nou anys, comença el curs escolar com una alumna més\nEn aquesta ocasió, Fluixà ens ofereix una narració que ens toca ben endins, inspirada en el somriure de Maroua. En la ficció, pren el nom de Fàtima, una xiqueta natural d’Alep (Síria), que ve a raure a un poble catalanoparlant del País Valencià. La nena, de nou anys, comença el curs escolar com una alumna més. Tot i el seu somrís perenne, no pot ocultar una certa aflicció; li costa badar boca i s’espanta de no res. Mitjançant una estructura narrativa a base de retrospeccions, i des d’un punt de vista extern, resseguim el seu passat: des del seu naixement fins a l’arribada a la península Ibèrica, passant per la sobtada fugida i les sensacions i els patiments del llarg viatge amb sa mare i amb son pare. Amb una prosa vivíssima, l’autor crea un vincle entre Fàtima i el lector que resulta impossible no sentir-hi compassió. Acabem girant els fulls amb l’ai al cor, no cal que us diga més.\nel coratge i la lluita per la supervivència de les persones que no tenen altre remei que abandonar sa casa i refer la seua vida en un altre país. Són les víctimes del fanatisme\nEvidentment, l’aspecte més original, i també més colpidor, és el fet de reflectir l’odissea que han de patir els refugiats de guerra, o, més ben dit, el coratge i la lluita per la supervivència de les persones que no tenen altre remei que abandonar sa casa i refer la seua vida en un altre país. Són les víctimes del fanatisme i l’horror de l’absurd. Un drama sempre d’actualitat, malauradament. Com bé diu l’escriptor Josep Franco, «des que el món és món, les guerres han estat una oportunitat de fer fortuna per als deshonrats...». Vull subratllar ací que Fluixà assumeix el repte de narrar-ho pensant en les criatures i, amb delicadesa i sensibilitat, se’n surt de manera notable. També és d’interés considerar els dibuixos de la il·lustradora Gala Pont, que ha sabut plasmar amb tendresa i encant les diferents situacions de la protagonista.\nQueda prou clar, doncs, per què El somriure de Fàtima m’ha deixat gratament sorprés. Així mateix, l’obra és una aportació considerable a l’oferta literària per a infants ja avesats a llegir. Un bon relat per a gaudir i per a prendre consciència, ja que, com acabeu de llegir, posa sobre la taula un dels grans problemes de la humanitat i que, amb tot, conté un bell cant a l’esperança. Com va dir Mahatma Gandhi, «la pau és el camí».


Jocs SA confia que no es presentin impugnacions i manté el full de ruta | BonDia Diari digital d'Andorra.\nMarc Martos, Ventura Espot i Josep Segura van valorar ahir l’adjudicació de la llicència del casino al projecte de Jocs SA.\nDv., 29/06/2018 - 03:55\nJocs SA confia que no es presentin impugnacions i manté el full de ruta\nM.S. / M.S.C./ Foto: Jonathan Gil\n“Espero que no passi. No sé si algú ho farà, però en tot cas no ens ha d’afectar”. Així es manifestava ahir el conseller delegat de Jocs SA, Marc Martos, davant el plantejament que alguna de les altres vuit societats que s’han presentat al concurs per optar a la llicència de classe A per instal·lar i explotar un casino impugnin el resultat d’aquest. “Som els adjudicataris de la llicència i seguirem els processos i els tràmits normalment”, va assegurar Martos, en una compareixença dels dirigents de Jocs SA per valorar el resultat del concurs i explicar el full de ruta a partir d’ara.\nD’entrada, satisfacció absoluta. I és que com va recordar el president de la societat, l’empresari i excònsol ordinenc Ventura Espot, “s’ha fet història” ja que s’ha obtingut una llicència “buscada des d’arreu d’Europa i ultramar” tenint en compte qui han estat els competidors en aquest concurs internacional. “Si es va guanyar de penal i a l’últim minut, també val”, va defensar Espot, que va incidir en l’“andorranitat” del projecte de Jocs SA, una idea que es va començar a gestar a finals del 2014 amb l’aprovació de la Llei del joc, segons va precisar Martos.\nA partir d’ara, feina, feina i més feina. De fet, el dimecres mateix els socis de Jocs SA ja van mantenir una primera reunió per tal de donar compliment al primer tràmit que no és altre que l’acceptació de l’adjudicació i la sol·licitud de la llicència. En aquest sentit, Martos va explicar que bàsicament caldrà acabar de complimentar la documentació de “tot allò que es va certificar ja al seu moment en el sobre A”. Paral·lelament a la petició de la llicència, tràmit que s’hauria de resoldre en dos mesos, la societat demanarà els permisos corresponents al Comú d’Andorra la Vella amb la idea que “a mitjans de setembre pugui començar ja el desmunt” a la parcel·la de Prat de la Creu on s’ubicarà el casino. A partir d’aquest moment, i tal com ja es va avançar en la presentació del projecte, 24 mesos per construir l’edifici de 4 plantes més les dues soterrades previstes per a aparcament, amb la idea que el casino pugui “obrir les seves portes a mitjans de setembre del 2020”.\nDurant aquest temps, i de fet dimarts vinent ja hi ha prevista una nova reunió, es treballarà en totes les qüestions de màrqueting i comunicació, especialment de cara als països veïns, en el projecte de l’escola de crupiers, que es vol tenir a punt vuit o nou mesos abans de l’obertura del casino, i per acabar de tancar els tornejos de pòquer i tots els esdeveniments que es volen tirar endavant, a part d’acabar de definir l’oferta gastronòmica, amb cuiners del país, i la col·laboració de Dry Martini, amb Javier de la Muelas al capdavant.\nPer la seva part, el conseller assessor de Novomatic, l’operador austríac que fa de soci tecnològic per proveir el casino de màquines i implementar sistemes de control i de seguretat, Josep Segura, va agrair la confiança de Jocs SA i es va mostrar convençut que “no la defraudarem”. Així mateix, Segura va manifestar la “voluntat de permanència” de Novomatic a Andorra.\nEl Comú d’Andorra la Vella celebra la “gran oportunitat per a la parròquia”\nLa majoria i l’oposició del Comú de la capital van celebrar ahir que finalment el casino s’ubiqui a Andorra la Vella. La cònsol major, Conxita Marsol, va remarcar que “estem molt contents” per la “gran oportunitat” que suposa la instal·lació per a la parròquia. Així mateix va declarar que la decisió permetrà disposar d’atractius a cada punta de l’eix comercial central (el casino s’afegirà al centre històric i Casa de la Vall, Caldea, el Museu Thyssen i el futur The Cloud). El casino també ajudarà a potenciar el turisme de congressos, va dir Marsol, que va recordar que Jocs SA té un conveni per a la utilització del centre de congressos per a la celebració d’activitats complementàries. A més va destacar la plaça sobre l’edifici que es construirà a l’antic skate park i la connexió entre l’avinguda Meritxell i Prat de la Creu.\nAquest eixamplament de la plaça del Poble i la nova comunicació transversal també va ser subratllat pel conseller de Coalició d’Independents-Liberals d’Andorra (CdI-L’A) Víctor Pintos, que va qualificar el projecte “d’il·lusionant”. El també conseller de CdI-L’A Jordi Minguillón va afegir que des de sempre han defensat que el casino ha de situar-se a la capital. De la seva banda, les conselleres del Partit Socialdemòcrata (PS) van coincidir que es tracta d’una notícia positiva perquè serà un atractiu més per a Andorra la Vella. Dolors Carmona, a més, es va mostrar doblement satisfeta perquè el casino no es farà al centre de congressos i es va mostrar disposada a vetllar perquè no es faci servir per a altres usos. De fet, Marsol va assegurar que l’equipament mantindrà el mateix ús a partir d’ara tot i que caldrà concretar el nombre de dies que la societat Jocs SA el podrà utilitzar. La cònsol major va aprofitar per agrair les empreses que “han cregut” en Andorra la Vella al mateix temps que va assenyalar que els tres primers projectes seleccionats preveien com a ubicació la capital, un fet que demostra que són “bons projectes”.\nDirect Bus dobla les freqüències a Barcelona i confia en la recuperació


La universitat haurà d'esperar, per Albert Branchadell\nCarències econòmiques en el sistema educatiu\nLa universitat haurà d'esperar\nSegons les declaracions de la 'consellera', tot indica que no millorarà el finançament de les depauperades universitats públiques catalanes\nDijous, 09/08/2018 | Actualitzat a les 19:45 CEST\nEl 4 de febrer, Andreu Mas-Colell, ‘conseller’ d’Economia amb Artur Mas i d’Universitats en l’últim Govern de Pujol, va publicar un article amb un expressiu títol en un diari de Barcelona: ‘La universitat no pot esperar més’. Amb caires dramàtics, Mas-Colell explicava com el sistema universitari català havia sobreviscut a la destralada pressupostària de la Generalitat, la subvenció de la qual al conjunt d’universitats va baixar de 922 milions d’euros el 2009 a 772 el 2016. En la seva anàlisi, Mas-Colell considerava que les universitats havien arribat al límit de la seva resiliència, i advocava per augmentar la subvenció bàsica aquest mateix 2018 en el 5% (39 milions), i continuar fent-ho durant els anys següents, a fi de recuperar el nivell previ a la crisi. El tema no és menor: segons Mas-Colell, el finançament de les universitats és un d’aquests temes del dia a dia “que marquen si el país es troba al camí del progrés o del declivi”r;.\nEl futur de la societat, en joc\nEl passat 8 de maig, Albert Vallespín, catedràtic de la UB, va publicar un article al mateix diari de títol repetitiu: ‘La universitat pública no pot esperar més’. Vallespín hi argumentava que és el moment de “situar la universitat pública, com a prioritat política, en el centre del debat, i per extensió proveir-la de recursos suficients i estables”r;, i aprofitava per celebrar que “alguns dels ideòlegs de les retallades a la universitat”r; (llegeixi’s Mas-Colell) haurien reconegut que la universitat ja no pot esperar. Per la seva part, elevava una mica l’aposta: entre les prioritats més immediates, Vallespín proposava un increment de finançament plurianual començant per entre 45 i 50 milions d’euros el 2018. Segons el seu punt de vista, no abordar aquestes prioritats suposaria una irresponsabilitat, perquè està en joc “el futur de la nostra societat i la construcció del nostre país”r;.\nAra que ja existeix un Govern a la Generalitat, i que comença a mostrar una certa voluntat de governar, és un bon moment per comprovar si ja hi ha resposta a la crida de Mas-Colell i Vallespín, que en aquesta matèria no fan cap altra cosa que actuar de portaveus del conjunt de rectors i rectores de les universitats públiques catalanes. Un exercici instructiu pot ser repassar el debat que va tenir lloc al Parlament durant la compareixença de la nova ‘consellera’ d’Empresa i Coneixement, Maria Àngels Chacón.\nLa ‘consellera’ va tenir el detall de començar parlant de les universitats, però la veritat és que no va concretar gaire els objectius de la legislatura. Quant al tema clau del finançament, va remetre l’assumpte als acords que es prenguin en el marc d’un pacte nacional per les universitats de calendari imprecís i, d’altra banda, subjecte als avatars d’una legislatura que no sembla normal.\nEn el torn d’intervencions, alguns grups parlamentaris van demanar compromisos més clars en el tema del finançament universitari. La diputada socialista Alícia Romero va preguntar pel ‘timing’ del pacte per les universitats, i va demanar a Chacón si el Govern estaria disposat a augmentar la subvenció pública en 300 milions d’euros en els pròxims tres anys. El diputat comú Xavier Domènech es va expressar en to semblant: per al seu grup qualsevol debat sobre el finançament de la universitat passa d’entrada per un compromís clar del Govern a recuperar la despesa anterior a les retallades. El cupaire Vidal Aragonés va demanar “una aposta clara pel finançament públic”r;, sense la qual difícilment es podrà tenir una universitat de qualitat per a “tots i totes”r;. En contrast, la intervenció de la puigdemonista Teresa Pallarès va ser antològica, tres línies en el Diari de Sessions per dir: “Ens trobaran en el pacte”r;, als de JxC.\nLa resposta de Chacón no va estar a l’altura. A part de l’obvietat que el Govern advoca per un sistema amb prou recursos, tot el que va dir és: “Quan acabem el pacte veurem exactament quina implicació pressupostària tenen totes les mesures i llavors ho negociarem amb el Govern”r;. Gran contrast amb la seva col·lega de gabinet Laura Borràs, que dos dies abans havia defensat elevar el pressupost del Departament de Cultura de 240 a 320 milions d’euros. I cap aparença de prioritat política: així com van aparèixer del no-res 20 milions per a TV-3, Chacón no va prometre ni 39 (Mas-Colell), ni 45/50 (Vallespín) ni 100 milions (Romero) per al sistema universitari català el 2018. En definitiva: tot indica que a les depauperades universitats públiques catalanes no els toca cap altra que continuar esperant.


Cap Vermell - Ha mort donya Bel Amengual\nLa mestra Isabel Amengual ens deixà, en silenci, als 103 anys\nDonya Bel Amengual a l'homenatge pel seu centenari\nEl 20 d’octubre de 2015, Isabel Maria Amengual Espinosa, de Capdepera, mestra d’escola, va complir 100 anys, a la residència del Coll d’en Rabassa on feia temps que habitava. Per aquest motiu, una nombrosa representació de dones que, en el temps de docència de dona Bel al col.legi de nines de la plaça del Sitjar, foren alumnes seves, encapçalades pel batle de Capdepera, Rafael Fernàndez, li tributaren un càlid homenatge. Fou tota una demostració de l'estimació que el poble sentía per la centenària professora.\nEl passat divendres dia 9, Isabel Amengual va morir i fou traslladada al cementeri de Capdepera, lloc on un grup de veïnats va rebre el fèretre. Fins al dilluns dia 12 no fou ente-rrada, desprès de les corresponents exèquies i amb minsa representació veïnal. L’acte de presència d’aquell grup tan nombrós que fa tres anys homenatjaren dona Bel al Coll d’en Rabassa es va trobar a faltar. El funeral, celebrat a Cala Rajada (¿?), fou trist, per l'escassa l’assistència de fidels, i en què únicament la coral dirigida per l’exalumna Elionor Gòmez i la música i veu de Maria Antònia Gomis apaigavaren el que haguès pogut ser un acte més multitudinari.\nClaustre de mestres de s'ALzinar. Isabel Amengual és la segona per la dreta\nA la sortida del temple, els reduïts assistents comentaven la seva estranyesa respecte al perquè no s’havía celebrat el funeral a l’església de Capdepera, poble on dona Bel sempre havia residit, cosa que hagués facilitat que també la gent més major que la va tractar poguès asistir-hí. Una representació consistorial va fer acte de presència al tanatori.\nGràcies, dona Bel per la petjada que va saber deïxar en aquest poble, en el transcurs de quasi 60 anys ensenyant a l’escola del Sitjar, amb dona Catalina, i més tard al col·legi de s’Alzinar, malgrat els difícils moments i situacions pels quals la seva llarga vida, que ha sumat 103 anys, va haver de transcórrer a les darreries de la seva existència, pletórica tota ella de plenes facultats mentals.


Palafrugell rebrà 12.000 euros per a la dinamització comercial i empresarial • Ràdio Capital de l'Empordà\nassociacio comerciants palafrugell\nL’Associació de comerciants de Palafrugell rebrà 12.000 euros de l’Institut de Promoció Econòmica (IPEP) que es destinaran a fomentar la promoció i la dinamització comercial del municipi.\nL’Ajuntament de Palafrugell, a través de l’IPEP, ha renovat el conveni de col·laboració amb l’Agrupació de Comerciants de Palafrugell, conegut com a Oohx!gen Palafrugell, Comerç i Negoci. Aquest conveni estableix les línies que l’associació es compromet a seguir en coordinació amb l’IPEP per dinamitzar el teixit comercial i empresarial de Palafrugell.\nAquest fons es destinarà a desenvolupar el pla d’actuacions 2020 de l’associació per consolidar-se com l’entitat de referència del sector comercial i empresarial al poble.\nL’acord forma part del Pla d’Acció Comercial de l’IPEP, que inclou accions per fomentar la col·laboració publico-privada i l’emprenedoria, modernitzar i professionalitzar el comerç i millorar els serveis i l’accés a l’espai comercial urbà.\nArticle anteriorEl Ple de Calonge i Sant Antoni reprova la gestió econòmica del govern municipal\nArticle següentShawn Mendes prepara nou disc per aquest 2020


Així és com viuen la crisi sanitària del coronavirus les empreses de missatgeria de les Terres de l'Ebre ~ EbreDigital.cat\nAixí és com viuen la crisi sanitària del coronavirus les empreses de missatgeria de les Terres de l’Ebre\nVíctor Montecino2020-03-23T23:27:24+01:0023 de març de 2020|Economia|Videonotícies| Tortosa|Coronavirus, MRW, negocis, Tortosa, transport|0 Comentaris\nLes empreses que es mantenen obertes i continuen prestant el seu servei, es troben amb canvis per adaptar-se a la realitat actual. És el cas dels repartidors, que continuen enviant i rebent paquets, tot i l’estat d’alarma, per tal de cobrir les necessitats dels clients.\nSegons explica el gerent de l’oficina d’MRW de Tortosa, Ricard Pallarès, els seus transportistes estan canviant la dinàmica de recollida i entrega d’acord amb les normes de seguretat vigents per evitar la propagació del COVID-19, adaptant els horaris a les necessitats actuals dels clients. A l’oficina, també han aplicat les mesures adequades per garantir la distància de seguretat, a més d’implementar l’ús de guants, màscares i hidrogel.\nPel que fa al negoci, Pallarès assegura que no es noten canvis de facturarió tot i que sí en l’orígen de la feina: com els particulars estan confinats el servei de vendes del taulell ha baixat, mentre que les vendes per internet han augmentat. A més, les empreses que abans utilitzaven recursos pròpis per als enviaments han passat a utilitzar els serveis de les empreses de missatgeria.\nSolidaris amb la causa\nL’oficina MRW de Tortosa vol col·laborar anb les necessitats actuals. És per això que ha posat a disposició de qui tingue material de protecció un servei gratuït d’enviament per fer-ho arribar als centres sanitaris portant-lo a la mateixa oficina de l’avinguda de la Generalitat, 175. Per a més informació es pot trucar per telèfon al 977 444 379.\n👤 Redactor a L’Ebre Notícies, l’informatiu de Canal Terres de l’Ebre. Faig connexions al Notícies en Xarxa i el magazín Ben Trobats (ambdós de La Xarxa de Comunicació Local).\nEl Coordinador de l’Estat per al Corredor Mediterrani assegura que la crisi de la Covid-19 accelerarà la infraestructura\nEl gerent de l’embarcació turística Lo Sirgador reclama tornar a l’activitat i denuncia ‘greuges comparatius’


Tunajifunza: Apple 1 del 1976\nUn exemplar del primer ordinador Apple, fabricat per Steve Jobs i Steve Wozniak el 1976, es va vendre aquest divendres per 374.500 dòlars (296.415 euros) a Sotheby's, la famosa casa de subhastes de Londres.\nEl subhastat Apple I és un dels 50 exemplars que es conserven al món d'aquella primera tanda de 200 creada per Jobs i Wozniak, i que al seu moment van vendre per 500 euros cada un.\nMés de 35 anys després, aquest ordinador, un dels sis únics d'aquella època que encara funcionen, i que inclou curiositats com una interfície original de casset i manuals d'usuari bàsic, ha arribat a un preu de 374.500 dòlars.\nL'Apple I va ser presentat per Jobs i Wozniak al Homebrew Computer Club, a Palo Alto (Califòrnia), el 1976, i només Paul Terrell, propietari d'una cadena de botigues anomenada Byte Shop, es va interessar per l'aparell. En aquell moment els en va encarregar una comanda de 50, que Jobs i Wozniak van fabricar en trenta dies, i que el comerciant va posar a la venda per 666,66 dòlars la unitat.\n"Aquest és el primer ordinador en què es va poder teclejar de manera que les lletres apareguessin a la pantalla, cosa que va suposar una revolució tecnològica, encara que ara es trobi evident, i és l'inici de l'era dels ordinadors en què vivim, encara que al seu moment semblés més aviat una excentricitat", ha afegit Richard Austin, directiu de Sotheby's.\nLa subhasta també va vendre un informe manuscrit de Jobs que data del 1974, quan treballava per a l'empresa Atari, en què donava instruccions amb diagrames a un superior, Stephen Bristow, sobre com millorar un videojoc de futbol per a PC. La peça va arribar als 27.500 dòlars (21.770 euros).


Xerrada amb Sílvia Soler • Dimecres 6 d’agost – Arxiu d'actualitat local\nXerrada amb Sílvia Soler • Dimecres 6 d’agost\nPublicat el 05/08/2014\nDones que escriuen, dones que llegeixen, a la Biblioteca M. Rodoreda\nXerrada literària Dones que escriuen, dones que llegeixen, dimecres 6 d’agost (19 h), a la Biblioteca Mercè Rodoreda de Platja d’Aro (BMR), a càrrec de la periodista, novel·lista i l’escriptora Sílvia Soler, guardonada amb diversos premis literaris del país, i autora del llibre homònim de la sèrie de televisió 39+1. L’activitat s’emmarca en el programa Estiueja a la Biblio! que ofereix un ampli ventall d’activitats per a totes les edats.\nNascuda a Figueres l’any 1961, Sílvia Soler és llicenciada en Periodisme i ha publicat una dotzena de novel·les, entre les quals Mira’m als ulls (premi Fiter i Rossell), 39+1, l’edat en que una dona sap que l’home de la seva vida és ella mateixa (que ha inspirat la sèrie de TV3), Petons de diumenge (premi Prudenci Bertrana) o L’estiu que comença (premi Ramon Llull 2013). Col·labora habitualment a diversos mitjans de comunicació –TV3, Catalunya Ràdio, ARA-.\nAltres activitats d’estiu per la públic adult són el cicle de recitals poètics Entre el mar i les muses-Poesia a la Vall d’Aro, amb noves sessions el dijous 14 d’agost (19.30 h) a l’exterior de l’ajuntament, i dissabte 20 de setembre (18 h) al Castell de Benedormiens de Castell d’Aro. També hi ha previst un nou taller d’scrap (dimecres 13 d’agost · 9.30 h); i en el marc de la Festa Major de Platja d’Aro (pdf), un campionat de sudoku (dijous 14 d’agost · 17.30 h). També està oberta la participació al 3r Premi Jordi Comas de Recerca Local –pdf– i al 13è Concurs de Còmic –pdf– (fins al 31 d’octubre).\nPer al públic infantil hi ha programats un parell de noves sessions de contes (dimecres 6 i dijous 7 d’agost · 18.30 h); també dos tallers, un d’interactiu de jocs amb codis QR i tauletes -a partir de 6 anys- (dijous 21 d’agost · 18.30 h); i un altre de plastilina –a partir de 4 anys- (dijous 28 d’agost ·18 h). I durant tot l’estiu, s’hi desenvolupa la iniciativa Llegir té Premi! que promou la lectura entre els infants i joves de 4 a 13 anys\nXerrada amb Sílvia Soler • Dimecres 6 d’agost added by Redacció on 05/08/2014\nVerificació (no es una màquina) * Time limit is exhausted. Please reload CAPTCHA. sis − 3 =


València frega els 40 °C en un cap de setmana de calor extrema - À Punt\nValència frega els 40 °C en un cap de setmana de calor extrema\nHi ha hagut xicotets incendis de matolls a Paterna, la Pobla del Duc, Castelló, Sagunt, Bétera, Guadasséquies, Riba-roja de Túria, Algemesí i Alfara del Patriarca\nUn termòmetre de carrer marca 46 ºC aquest diumenge a València / Europa Press\n04 de juliol 2021 - 18:31\nJornada de calor intensa i vent de ponent a la Comunitat Valenciana. Fins ara les temperatures més altes s'han donat a l'Albufera de València i a Palma de Gandia, on han arribat als 41 graus. Sumacàrcer, Alzira, Xàtiva, Almàssera i la Pobla Llarga també han arribat als 40. Al centre de la ciutat de València han assolit una màxima de 39 graus, la temperatura més alta registrada a la capital en quasi dos anys, en concret des del 9 d'agost de 2019.\nTemperatures màximes, diumenge 4 de juliol / À Punt NTC\nAquest dilluns les temperatures baixaran al litoral i prelitoral, però remuntaran a l'interior i, de cara a la jornada de dimarts, torna el ponent i els 40 graus. A partir de dimecres podrem donar per acabat aquest episodi d'altes temperatures.\nLa Conselleria de Sanitat Universal i Salut Pública, segons les prediccions de l'empresa especialitzada en meteorologia i canvi climàtic Meteoclim, havia activat per a aquest dissabte i diumenge l'alerta sanitària nivell taronja per temperatures que podrien superar els 39 graus a la Comunitat Valenciana.\nLa brisa alleuja les temperatures\nNo obstant això, una vegada entrada la vesprada, en zones del litoral de la província de València ha començat a bufar brisa, una circumstància que ha alleujat lleugerament les temperatures. En la resta de la Comunitat Valenciana ha continuat bufant el vent càlid i sec de ponent.\nDurant la vesprada, el vent fresc marítim ha anat ventilant les poblacions del litoral de la província de València, un fenomen que ha tardat més a arribar a les localitats del prelitoral més allunyades de la costa.\nSegons ha informat el Consorci de Bombers s'han declarat xicotets incendis de matolls a Paterna, la Pobla del Duc, Castelló, Sagunt, Bétera, Guadasséquies, Riba-roja de Túria, Algemesí i Alfara del Patriarca, tots sense gravetat.\nEfectius de bombers han sufocat també un incendi forestal a la platja de Pinedo en el qual s'han mobilitzat quatre dotacions del Consorci.


Es canvia el guió | martorellesport.cat - el web esportiu de referència de Martorell\nEl tècnic Isaac Núñez va sorprendre amb un equip molt ofensiu © Svetlana Akimova\nEl filial ha encetat la segona volta de la millor manera possible. El passat diumenge va vèncer a domicili l’UD Viladecans per un contundent 1-4. Els martorellencs van realitzar una de les millors primeres parts de la temporada i van cimentar el triomf arran d’una molt bona pressió, un excel·lent treball defensiu i una sortida al contraatac vertiginosa i vertical que va provocar varies ocasions de gol.\nTornada als origens\nIsaac Núñez va presentar aquesta vegada un 11 sorprenent tornant a les primers alineacions de l’any i col·locant un esquema amb tres centrals. El més sorprenent, però, va ser l’elecció dels carrilers, Gerard Vigueras i Arrébola. Tots dos jugadors, amb un clar esperit ofensiu, van fer un gran partit entenent a la perfecció el que els demanava el tècnic martorellenc, treballant en defensa de manera impecable i participant moltíssim en les accions ofensives i la pressió.\nArrébola va sorprendre molt gratament amb la implicació mostrada en la nova posició a la banda\nMenció especial mereix també Víctor Vigueras. El davanter, que només va jugar 45 minuts, va saber ser la connexió amb els davanters aportant la seva tècnica individual entre línies al mig del camp. Ramon Requena i Erik Segovia van saber desmarcar-se molt bé durant tot el partit i van fer la feina de començar la pressió per ofegar els rivals en la sortida a la perfecció. I, fruit d’aquesta pressió, el gran dels Requena va ser capaç de marcar un gol.\nEl proper pot ser millor\nLa propera setmana espera el Cervelló, equip que a la primera volta va sorprendre al filial malgrat oferir molt poc sobre el camp. El que no hi ha dubte és que jugant a casa, amb la intensitat del passat diumenge i la implicació de tot l’equip serà difícil que els martorellencs cedeixin molts més punts en el que resta de temporada.


Coses cosides: L'àvia Rosa\nPublicat per Muns a 12:58\nBayda' 12 d’abril de 2012 a les 13:26\nDoncs sí que estaves morena, no? Sembla mentida el nen que t'ha sortit hahaha\nCristina 12 d’abril de 2012 a les 14:40\nAins...quina entrada més emotiva...m'encanta! El que pot arribar a fer una olor determinada oi?\nSilvia 12 d’abril de 2012 a les 21:41\nMolt bonic Montse. A mi res no em transporta en el temps com les olors. Vaig llegir que l'èsser humà recorda un 65% del que olora, front un 5% del que veu. Què els hi deu passar,doncs, als gossos??? ;)\nElena 16 d’abril de 2012 a les 22:30\nQuina història mès maca! Gràcies per compartir-la!\nFa poc vaig "trobar" la olor de la cuina de la meva àvia i em va venir una sensació com la que expliques...\nUn petó fort,


Cap a una educació STEAM inclusiva - EduCaixa\nCap a una educació STEAM inclusiva Compartir\nEstàs segur que vols eliminar Cap a una educació STEAM inclusiva?\nAquesta setmana celebrem el Dia Internacional de la Dona i la Nena en la Ciència, una data especial en la qual reconeixem les grans aportacions que les dones han realitzat per a l’avanç del coneixement al llarg de la història. És també un dia en el qual mirem cap a les disciplines científiques, amb l’objectiu de reflexionar i analitzar la bretxa de gènere que tradicionalment trobem en aquestes.\nSegons les dades de la UNESCO (2014-2016), només el 30% de les estudiants universitàries selecciona camps relacionats amb STEM (ciència, tecnologia, enginyeria i matemàtiques). A escala mundial, la taxa d’estudiants femenines és particularment baixa en TIC (3%), ciències naturals, matemàtiques i estadística (5%) i, en enginyeria, manufactura i construcció (8%). Les causes d’aquesta bretxa es troben, sens dubte, en una multitud d’influències culturals, econòmiques i polítiques, que han impedit o han dificultat la participació de les dones en la ciència.\nCom podem fomentar la participació de les dones en la ciència?, com podem, des de les escoles, contribuir al tancament de la bretxa?\nDigna Couso, directora del Centre de Recerca per a l’Educació Científica i Matemàtica (CRECIM) i experta en didàctica de les matemàtiques i les ciències, explica que cal transformar la pràctica educativa entorn de les assignatures STEM per fer que siguin més participatives, inclusives i contextualitzades. És aquí on la inclusió de la “A”, d’arts, cobra importància. L’educació STEAM pren cada cop més força com a eina en l’alfabetització cientificotecnològica de l’alumnat. Estudiar i practicar les disciplines científiques de manera conjunta amb les arts, la història, l’economia i la política fa que el procés d’aprenentatge-ensenyament sigui més integral i inclusiu.\nSegons Couso, no cal canviar l’ensenyament per al gust de les dones, o qualsevol altre grup que actualment estigui menys representat. Principalment perquè la noció d’una ciència per a dones no té sentit ni fonament. Hi ha una gran diversitat de perfils i interessos de l’alumnat. Precisament, en aquesta diversitat es troba un gran potencial. Tradicionalment, les ciències s’han caracteritzat perquè són un àmbit molt homogeni quant als perfils que l’estudien i hi treballen. Per tant, Couso explica que allò important és fomentar una pràctica educativa oberta i diversa que motivi tant els homes com les dones, que motivi tant aquells que tenen una facilitat i interès innats per aquests camps com aquells que potser ja han decidit que l’àmbit cientificotecnològic no és el seu.\nLa diversitat cultural, social i de gènere pot aportar molt a l’avanç de la ciència, ja que la interacció de perspectives i pràctiques diferents solen ser formes innovadores d’afrontar els problemes. La transformació educativa es treballa dia a dia, i una part clau d’aquesta és brindar una educació STEAM per a tots.


L’Escola Municipal d’Art i Disseny La Gaspar ha participat en la presentació del Llibre Blanc del Turisme Sostenible que va realitzar l’Ajuntament d’Igualada i Airbnb el passat 30 de gener per tal d’ajudar altres destinacions a desenvolupar el seu potencial turístic de manera sostenible gràcies als avantatges tecnològics.\nL’Ajuntament d’Igualada va convidar a La Gaspar per dur a terme el tancament de l’acte amb una mostra dels complements de cuir realitzats per l’alumnat del cicle formatiu de grau mitjà (CFGM) d’Artesania en Complements de Cuir.\nDurant la presentació, també es van poder veure les creacions de Mireia Muntadas, l’alumna premiada recentment amb el Premi nacional talent emergent per Artesania de Catalunya. Al final de la mostra, els assistents van poder veure de prop les peces i les van comentar amb Olya Dubovik i David Obiols, professors de La Gaspar.\nD’aquesta manera, es va reivindicar el potencial de la neoartesania sostenible i de proximitat, en una ciutat com Igualada pel seu vincle històric amb el cuir i les adoberies. La Gaspar és l’única escola catalana que ofereix aquest cicle formatiu, per la qual cosa som un referent en l’àmbit del cuir i, gràcies a la nostra aposta per un ofici artesà vinculat al territori, hem sigut reconeguts amb el Premi Nacional d’Artesania Prestigia de la Generalitat de Catalunya\nA més, es van fer valdre els estudis professionalitzadors que ofereix La Gaspar i que apropen a l’alumnat a la realització de projectes reals mitjançant col·laboracions amb dissenyadors/es de renom com Miriam Ponsa, Xavi Grados i Bibian Blue i marques de prestigi com Punto Blanco, Escorpion, Aldomartins o Tous.\nDescobreix la col·lecció de complements de cuir que han realitzat les i els alumnes de La Gaspar.


Montbike BTT: de juliol 2017\nSortides d'estiu (Juliol)\nBones, com tots els anys aquests mesos d'estiu no estem parats però costa més actualitzar i estar pendent de les xarxes socials i altres.\nequip a Benissanet\nHem estat, com sempre, presents a l'Auberge a Benissanet amb un bon grupet de 14 Montbikers i acomiadant fins al setembre la Xallenger.\nA les sortides d'estiu, les del bidonet i el bany hem anat ja a fer, El portell a Fredes, a Arnes amb la Forestal, i a Beseit amb l'Argaret, tot bones sendes i bons grupets xaladors.\nAra que ja som a les portes de l'Agost desitjar-vos bones festes i vacances als privilegiats que en tinguin.\nPublicat per Mont Bike a 11:33


El centre de dia i el taller ocupacional de la Masia de la Sínia estaran acabats en poc més d'un any | Ajuntament de Calafell\nEstàs a: Inici / Notícies i Galeries / Notícies / Ajuntament / El centre de dia i el taller ocupacional de la Masia de la Sínia estaran acabats en poc més d'un any\nEl centre de dia i el taller ocupacional de la Masia de la Sínia estaran acabats en poc més d'un any\nEl centre de dia per la gent gran i el taller ocupacional, que es construeixen al recinte de la Masia de la Sínia de Calafell, estaran acabats en poc més d’un any. Les previsions són enllestir les obres, que han començat aquest estiu, a finals de 2016 o principis de 2017. Amb aquest projecte, es donarà responsta a dues de les principals demandes que existeixen al municipi des de fa anys.\nEl projecte és tirat endavant per la Fundació Privada Santa Teresa de Vendrell, amb una inversió d’1,5 milions d’euros, a canvi d’una concessió per la gestió per trenta anys. El director general de la Fundació, José Carlos Eiriz, explica que “les obres de construcció han començat aquest mes de setembre i actualment en la fase d’aixecar les estructures”. Afegeix que “el termini de les obres és d’uns catorze o quinze mesos, perquè l’equipament pugui entrar en funcionament a finals de 2016, com a molt, a principis de 2017”.\nEl nou equipament doble, que tindrà una superfície construïda de 1.500 metres quadrats en una sola planta, integra algunes de les edificacions annexes a la Masia de la Sínia, una antiga destil·leria del segle XIX. El centre de dia per a persones grans oferirà un total de 60 places, mentre que el taller ocupacional en tindrà 40. Tots dos serveis disposaran d’edificis independents, per bé que compartiran alguns espais i serveis, com el menjador o la fisioteràpia, la qual cosa permet.\nEiriz subratlla que “aquest complex tindrà una entrada enjardinada i un seguit d’epais adaptats tant per l’ús de les persones amb discapacitdat com per fer tot tipus d’activitats per les persones grans”. El model de gestió serà el que aquesta Fundació aplica al centre de dia “Anna Serra” del Vendrell, reconegut a tota la comarca del Baix Penedès. És un model flexible que s’orienta a les necessitats dels usuaris i a aconseguir que se sentin com a casa.


CNT davant la reforma de la negociació col·lectiva – CNT Olot\nCNT davant la reforma de la negociació col·lectiva\nUna reforma innecessària i injusta que portarà pèrdua de drets, més atur i més precarietat laboral.\nEn el vergonyós ASE (Acord Social i Econòmic) signat al febrer pels sindicats CCOO, UGT la Patronal i el Govern, es contemplaven a més d’un gravíssim atac i retallada a les pensions públiques altres qüestions entre les quals estava el compromís dels anomenats agents socials per reformar la Negociació Col·lectiva, cosa que venien demandant els empresaris des de fa anys.\nLes cúpules sindicals de CCOO i UGT porten diversos mesos negociant a esquena dels treballadors i amb una absoluta falta de transparència aquesta Reforma a la qual s’han afegit altres qüestions com el control de l’absentisme laboral o l’augment de les competències de les Mútues.\nJust quan eren a punt de formalitzar un acord, la CEOE conscient de l’enorme capacitat d’abaixar-se els pantalons dels sindicats oficials que havien acceptat la majoria dels plantejaments empresarials i sabedors que si no hi ha altre remei el Govern de manera unilateral convertirà en llei el que ells vénen demandant va presentar una proposta de màxims que ha provocat la ruptura de les negociacions i el posterior anunci del Govern que divendres que ve dia 10 de Juny aprovarà per Decret la reforma de la Negociació Col·lectiva.\nMancant conèixer el text definitiu del Decret que el Govern aprovarà, ens atrevim a avançar la nostra posició davant aquest nou atac contra els drets laborals:\n– Aquesta Reforma no serà equilibrada. És una reforma contra els treballadors, que busca afeblir la capacitat de negociació i pressió dels treballadors.\n– Modificarà l’estructura de la negociació col·lectiva per afavorir els interessos empresarials. Es mantindran els acords sectorials d’àmbit nacional per establir l’estructura general dels convenis, però es donarà prioritat als convenis d’empresa que tindran competències en les qüestions fonamentals, i que podran modificar a la baixa l’aconseguit en convenis d’àmbit superior.\n– Facilitarà el despenjament salarial i la pèrdua de poder adquisitiu dels salaris. Es donaran noves facilitats perquè els empresaris al·legant causes econòmiques es puguin despenjar dels convenis col·lectius.\n– Ampliarà la desregulació i la flexibilitat laboral en les empreses. Augmentarà la capacitat dels empresaris per modificar la jornada, els horaris, la mobilitat funcional. Els empresaris disposaran d’un percentatge de l’horari anual que podran utilitzar lliurement, etc.,\n– Decaïment dels convenis. Una vegada que compleixi la vigència dels convenis es donarà un termini màxim per negociar el nou conveni i si s’esgota el termini obligatòriament les parts se sotmetran a un sistema de mediació i arbitratge. Fins ara l’aconseguit en els convenis eren drets consolidats, cosa que es perdrà amb aquesta reforma.\n– Possiblement es crearà un nou model de contracte escombraria per als joves. Els empresaris podran contractar pel salari mínim als treballadors fins que compleixin els 30 anys.\n– Es donaran a les Mútues Patronals competències en les malalties comunes i s’ampliarà el control i la pressió contra els treballadors que emmalalteixin. Els treballadors que es donin de baixa per malaltia comuna sofriran la pressió i l’assetjament perquè tornin al treball de la mateixa manera que ho pateixen actualment els treballadors que tenen un accident laboral.\nSota el paraigua de la reforma de la negociació col·lectiva es durà a terme una Reforma Laboral molt més profunda i lesiva per als interessos dels treballadors que la realitzada en 2010.\nLA CNT s’oposarà activament a aquest nou atac contra els drets dels treballadors, i fa una crida a tots els treballadors perquè secundin les mobilitzacions i actes que des de la nostra organització durem a terme.


Budapest Sweet Apartment Budapest Hongria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nUzsoki U 51 Fszt. 1, 14. Zugló, Budapest, Hongria, 1146 - Veure al mapa\nMés informació sobre Budapest Sweet Apartment\nIdeal tant per a la diversió com per al relax, Budapest Sweet Apartment es troba a la zona de 14. Zugló de la ciutat de Budapest. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nBudapest Sweet Apartment també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Budapest. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, habitació familiar són només algunes de les comoditats que fan que Budapest Sweet Apartment sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable, nevera a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Budapest Sweet Apartment.


L'huracà 'Irene' arriba a Nova York després d'haver causat quinze morts\nL'huracà 'Irene' ha arribat a Nova York amb pluja i vents ferotges. El trànsit s'ha aturat i hi ha talls massius del subministrament elèctric que afecten unes 32 mil persones. A Brooklyn, Manhattan i Queens s'ha ordenat evacuar la zona en cas que hi quedi gent\nReuters/Agències Actualitzada el 28/08/2011 16:48\nNova York s'ha aixecat avui amb l'huracà Irene ja instal·lat. L'huracà continua el recorregut per la costa est dels Estats Units i arriba a la gran ciutat amb almenys quinze morts, més d'un milió de persones sense llum i molts danys materials. L'evacuació obligatòria de les zones de la ciutat situades per sota del nivell del mar -que afecta 370.000 persones que viuen a Brooklyn, Queens i Manhattan- que havia ordenat l'alcalde, Michael Bloomberg, no s'ha pogut completar, segons ha explicat ell mateix durant la roda de premsa en què ja ha anunciat l'arribada de l'huracà. Alguns ho han fet, per desig propi, segons informa Reuters. És el cas de Nicholas Vigliotti, un auditor de 24 anys: “Encara que hi hagi inundacions, visc en un cinquè pis”, va dir a l'agència.\nLa plaça de Times Square, reconeguda com la "cruïlla del món", estava pràcticament deserta. A Broadway s'han anul·lat tots els espectacles.\nEl Centre Nacional d'Huracans nord-americà ha anunciat que si es confirmen les previsions la tempesta podria arribar a sobrepassar els murs de protecció que s'han col·locat al sud de Manhattan.\nL'huracà ja ha deixat almenys quinze morts a Carolina del Nord, Vigínia i Florida. Milions de persones s'han evacuat a tota la costa est, i n'hi ha milers que han abandonat casa seva, la majoria per a anar als refugis oficials que han preparat els ajuntaments. Entre les moltes pèrdues econòmiques, el governador de Carolina, Bev Perdue, ha dit que es tracta d'un cop fort per a les plantacions de tabac i la ramaderia.\nA Washington hi ha pluges torrencials, però a primera hora d'avui, diumenge, els forts vents anunciats encara no havien arribat.


«Jornada dels Economistes 2016» Editorial Programa Plusvàlua 3 de novembre del 2016 | Centre dEstudis Econòmics i Socials - CEES\n«Jornada dels Economistes 2016» Editorial Programa Plusvàlua 3 de novembre del 2016\nEditorial Programa Plusvàlua 3 de novembre del 2016\n“Jornada economistes 2016”\nCada any el Col·legi d’Economistes de Catalunya organitza una jornada de reflexió sobre temes de plena actualitat que ultrapassen els aspectes tècnics i professionals dels seus socis i que són d’interès per a la societat.\nAquest any 2016, la Jornada, que tindrà lloc el divendres 11 de novembre a Barcelona, enfoca les seves reflexions cap a les noves tendències mundials. Sota el títol Energia, alimentació i canvi climàtic, la jornada busca aprofundir en els reptes accelerats del sistema de relacions econòmiques i polítiques internacionals.\nEl món està canviant en la seva essència i a una velocitat vertiginosa. Precisament el contingut que aborden els economistes en aquesta Jornada d’enguany rau en l’observació de com el creixement de moltes economies emergents està trastocant l’ordre i els equilibris existents fins ara.\nPodem constatar que la globalització econòmica no té aturador i que s’està fent realitat la transferència econòmica d’Occident a Orient, mentre que apareix l’oceà Pacífic com a nou centre de gravetat estratègic mundial. En aquest marc, temes tan interessant i punyents com l’energia, l’alimentació, el canvi climàtic, la globalització digital o també els reptes a què ha d’afrontar la Unió Europea requereixen un debat seriós. Sobre aquestes matèries, entre d’altres, en parlaran un ampli conjunt de ponències que seran discutides i analitzades en un total de disset sessions de treball.\nLa conferència inaugural de la Jornada anirà a càrrec de l’enginyer català Israel Ruiz, persona preeminent que actualment és vicepresident executiu del (MIT) Massachusets Institute of Tecnology. El parlament d’aquest alt executiu mundial junt amb les aportacions de tots els participants a les Jornades ens auguren uns resultats profitosos en les reflexions sobre els problemes tan candents que tenim com a societat.\n03/11/16: Jornada dels Economistes 2016\n10/11/16: Talent femení


600 persones participen a la Cursa de Sant Josep més multitudinària | Atletisme Català\nInici General 600 persones participen a la Cursa de Sant Josep més multitudinària\n600 persones participen a la Cursa de Sant Josep més multitudinària\nVa servir per celebrar els 20 anys del club atlètic\nLes curses de Sant Josep de l’1 de maig organitzades pel Club Atlètic Montblanc han comptat amb rècord de participació. Uns 600 corredors i corredores s’han aplegat per participar a la 37a Cursa de Fons i a la 20a Cursa Popular a l’Ermita de Sant Josep de Montblanc, en un dia de sol que acompanyava a córrer. En la cursa popular , 270 participants, la majoria nens i nenes han participat en una cursa no competitiva, sent l’edició amb més participació. A l’arribada tots els participants han gaudit d’un bon esmorzar per reposar les forces.| Tot i que el mateix dia 1 de maig es celebraven varies curses a la província de Tarragona que podien afectar al nombre d’inscrits a la baixa, finalment la cursa de fons va assolir el seu límit d’inscrits a principis de setmana, amb 305 inscripcions, el que consolida la clàssica a l’ermita de Sant Josep de l’1 de maig. Així doncs, a les 10 del matí es donava la sortida a la cursa de fons amb 305 inscrits. La cursa de fons, de 10 quilòmetres de llargada, arribava a la 20a edició i repetia el recorregut estrenat en l’edició 2009 amb alguna petita variació. És recorregut exigent que es desenvolupa per asfalt i camins però a la vegada molt bonic ja que La cursa de fons ha estat guanyada en categoria masculina per Xavi Garcia Insa del FACVAC amb un temps de 34:58, seguit per Arnau Sugrañes del A.E.Blancafort amb un temps de 35:05, i Ricard Pastó del A.A.Xafatolls amb un temps de 35:24. I en categoria femenina per noemi aumedes del Fondistes Artesa de Segre amb un temps de 44.21, seguida de Judit Juncosa del C.E. Trail Tarraco amb un temps de 47:07 i de Nuria Benito de Reus amb un temps de 47:22. Pel que fa als corredors del CAM, Josep Maria Bulló ha quedat el primer corredor classificat del CAM. L’arribada a l’ermita el CAM ha obsequiat a tots els corredors amb records i esmorzar. Posteriorment s’han donat els premis dels guanyadors a càrrec del president del Club Atlètic Montblanc, Pere Casas i el regidor d’esports de l’Ajuntament de Montblanc, Joan Mogas, i s’ha sortejat diversos regals. Així doncs, bon temps. participació, trofeus, premis, quilòmetres, cansament i satisfacció en la que ja és una clàssica: la cursa a l’ermita de Sant Josep que organitzada pel Club Atlètic Montblanc. Els resultats, les classificacions i fotos poden consultar-se a la pàgina web del Club: www.atleticmontblanc.cat o atletisme.cat\_clubs\_montblanc El Club Atlètic Montblanc vol agrair a tots els corredors i corredores que han


S'acosta Santa Cecília, patrona de tots els músics, i, com és costum a la nostra Escola, celebrarem la Setmana de la Música. Una setmana on la música tindrà un protagonisme especial en el nostre dia a dia.\nEnguany, hem preparat tota una sèrie d'activitats que es realitzaran durant les hores de música a totes les etapes i que aniran relacionades amb tres temàtiques diferents: Sensibilitzar als alumnes que la Terra ens necessita i l'hem de cuidar (Eix), Nova Zelanda (English Week), i amb els preparatius del Festival de Nadal.\nHi haurà cançons, jocs, instruments, balls, coreografies, petits concerts... per gaudir de la música de maneres molt diverses.\nTotes les activitats aniran enfocades a fomentar els valors essencials del centre (tenir esperit crític, ser responsable, col·laborador i respectuós). Volem que els nostres alumnes aprenguin a gaudir de la música, però transmetent també aquesta sèrie de valors que considerem molt importants.\nEntre les activitats programades, volem destacar dues petites actuacions a càrrec dels nostres alumnes de 4t EP (cicle mitjà):\n• Dimarts 17 Actuaran els grups de 4t A i 4t B de Primària.\nLloc: Porta de la Llar (Dr. Bassols)\nHora: 12:40 h (matí).\nUn cop acabada l'actuació, els alumnes sortiran per la seva porta habitual.\n• Dijous 19 Actuaran els grups de 4t C i 4t E de Primària.\nAixí doncs, tindrem d'una setmana on la música ens envoltarà i, de ben segur, ens farà gaudir d'allò més.\nDes de l'Àrea de Música us desitgem una feliç Setmana.


El Sevilla cau derrotat a l'infern turc (3-2) i l'Arsenal de Cesc perdona la vida al Milan (0-0) - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nEl Sevilla cau derrotat a l'infern turc (3-2) i l'Arsenal de Cesc perdona la vida al Milan (0-0)\nEl Sevilla ha perdut al camp del Fenerbahçe (3-2) en l'anada dels vuitens de la Champions. El conjunt de Zico ha demostrat per què aquesta temporada no l'ha pogut vèncer cap equip i només dos conjunts de la lliga turca han aconseguit puntuar al Sukru Sarakoglu. Els bicampions de la UEFA no han perdut la cara al partit, però han tingut la desgràcia que Senturk marqués en el 87. Ara esperen la màgia del Sánchez Pizjuán. En els altres partits, l'Arsenal s'ha estavellat contra la solidesa defensiva del Milan (0-0) i l'Olympique de Lió no ha sabut sentenciar davant el Manchester United a l'estadi de Gerland.\n20/02/2008 - 23.19\nFenerbahçe, 3 - Sevilla, 2\nLes baixes temperatures i l'ambient hostil del Sukru Sarakoglu han estat els altres rivals del conjunt sevillista. En el minut 16, el serbi Mateja Kezman ha avançat els turcs en rematar tot sol després d'una badada defensiva andalusa. Set minuts més tard, la fortuna s'ha aliat amb els de Manolo Jiménez, ja que Edu ha fet l'empat en pròpia porteria. En la nit dels disbarats en tasques defensives, el central uruguià Lugano ha avançat els otomans en el 56, però la reacció sevillista no s'ha fet esperar i Escudé ha empatat a dos. En el 87, i amb els nervis a flor de pell, Senturk ha marcat el gol de la victòria turca en un partit que s'ha endurit en els últims minuts.\nArsenal, 0 - Milan, 0\nEls "gunners" han sortits decidits a perforar la porteria defensa per Kalac, conscients de la importància d'obtenir un bon resultat per viatjar amb certes garanties a San Siro. Cesc Fàbregas ha estat el cervell del conjunt londinenc, que ha gaudit de nombroses oportunitats de gol. En el tram final del matx, els "rossoneri" han estirat les línies, aprofitant l'esgotament físic. Anglesos i italians s'ho jugaran tot a la tornada.\nOlympique Lió, 1 - Manchester United, 1\nEn un duel molt anivellat, els francesos han colpejat l'equip anglès amb un golàs de Benzema en el minut 53. A partir d'aquí el Lió ha buscat els contraatacs per acabar de rematar l'equip de Sir Alex Ferguson. A les acaballes del matx, l'"Apache" Tévez ha aprofitat una pilota morta en l'interior de l'àrea petita per situar l'empat final, que decanta l'eliminatòria cap als "diables vermells".\nEls nous jugadors del Barça es presentaran al Trofeu Joan Gamper\nEl Liverpool guanya l'Inter (2-0), el Schalke supera el Porto (1-0) i el Chelsea empata al camp de l'Olympiacos (0-0)\nEl Madrid cau al Colosseu de Roma


Descripció del municipi | Web oficial de l'Ajuntament de Les Preses\nDRYSTONE: Objectiu principals\nDRYSTONE: Objectius específics\nDRYSTONE: Sostenibilitat mediambiental\nDRYSTONE: Inclusió i diversitat\nDRYSTONE: Notícies del projecte\nEl municipi presenta un creixement harmònic de la seva població: la disposició d’espais per a noves i modèliques indústries i les bones comunicacions han propiciat l’equilibri entre l’activitat i el seu creixement econòmic. Hi podeu trobar des de les tradicionals botigues d’embotits i queviures fins a les modernes instal·lacions industrials.\nEl visitant té la sorpresa de sentir-se com a casa seva; el bon acolliment humà, la qualitat de servei dels professionals del sector, l’ordre i la tranquil·litat que s’hi respira són una empremta que no s’oblida.\nNúmero d’habitants de les Preses – 2015: 1.800 habitants\nEl municipi de les Preses, està situat a 4 km d’Olot, la capital de la Garrotxa. Forma part del Parc natural de la Zona Volcànica de la Garrotxa, i en destaquen la Reserva Natural del Volcà Racó i les Àrees de la Fageda del Corb i els Tussols del Bosc de Tosca. L’altitud del pla, de 474 metres, contrasta amb la part muntanyosa dels cingles de Marboleny i la serralada del Corb. Això permet passejades turístiques de poca durada amb vistes ben contrastades. Així, per exemple, des del mirador natural de Puig Rodó, a 975 metres d’altitud, es pot dominar tota la zona volcànica de la Garrotxa i el Pirineu. I, ja abans d’arribar a Puig Rodó, es pot gaudir d’una vista àmplia de la Vall d’en Bas i el Collsacabra.


La plaça Major de Manresa clama contra la xacra de la violència masclista - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa plaça Major de Manresa clama contra la xacra de la violència masclista\nNois i noies dels instituts han estat els principals protagonistes i destinataris de l'acte institucional\ngemma camps manresa 25.11.2016 | 14:22\nVista parcial de la plaça Major durant l´acte G.C.\nNois i noies dels instituts de Manresa han estat els protagonistes i principals destinataris de l'acte institucional del Dia Internacional per a l'Eliminació de la Violència Contra les Dones, celebrat aquest migdia a la plaça Major. Ha inclòs la lectura d'un manifest signat per cinc alumnes de batxillerat de l'Institut Pius Font i Quer i del manifest del Consell Municipal de la Dona, a càrrec de Paloma Masnou, i la intervenció de Laura Vilagrà, delegada del Govern de la Generalitat a la Catalunya Central.\nEl manifest dels alumnes Nil Boix, Marc Cuevas, Jordi Gort, Arnau Plaja i Eduard Pozuelo reflexiona que quan "un home abusa d'una dona no és un problema, sinó un símptoma, un símptoma que la societat no evoluciona". Com solucionar-ho? Ells proposen "prendre accions a nivell quotidià per intentar reduir-ho". El manifest del Consell Municipal de la Dona reclama "comprometre'ns tots i totes a actuar amb respecte humà basat en els drets a la llibertat, una llibertat que és fonamental per aconseguir la veritable igualtat entre dones i homes".\nEntre els presents, hi havia una nodrida representació del consistori manresà, així com membres de la societat civil manresana. L'acte, en què s'han vist cartells del Consell Municipal de la Dona, de l'associació Lilium i dos reclamant prou agressions, s'ha acabat amb una acció artística a càrrec de l'alumnat de l'Institut Lluís de Peguera, mentre que estudiants dee l'Institut Lacetània han enregistrat i editaran l'acte, que, a diferència d'altres anys, no ha inclòs cap minut de silenci. El taller de cançons de tots els temps del Programa de Gent Gran ha interpretat una cançó.\nAl matí s'ha fet el teatre-fòrum sobre ciberassetjament a l'auditori de La Plana de l'Om, i aquesta tarda hi ha una acció artística al mateix lloc, i a l'exterior, de les 6 de la tarda a les 8 del vespre, l'encesa d'espelmes.


Butlletí: 181000€ sense licitació i ens amenacen de portar-nos als jutjats · Aportem millores al menjador de les bressol · 'Sense sostre' abocats a dormir al carrer -\nPosted on 27 febrer 2017 27 febrer 2017 Posted in Notícies, Paeria and tagged Butlletí.\n181.000 euros sense licitació pública i irregularitats continuades: el tot s’hi val de la Llotja\nDurant 2010 la Fundació de la Llotja -sense cap treballador propi i amb un gerent, Jesús Costa, cedit per la Fundació del Paisatge Urbà- va contractar a Espectacles la Traca SL per realitzar les produccions dels espectacles programats per un import total de 181.011€ sense que consti cap licitació pública.\nEl conseller delegat del CNC, Rafael Peris, incapaç de donar respostes a la ciutadania i als grups municipals, s’ha limitat a elogiar la gestió feta, ha mentit dient que el Comú no va voler ser al consell d’administració del CNC (no ens ho van permetre vostès, sr. Peris) i ha amenaçat de portar l’agrupació d’electors al jutjat, diu que “per difamacions i calúmnies”. Deu ser que explicar a la gent els comptes d’un organisme de la Paeria és difamar?\nEl ple ha aprovat tots els punts de la nostra moció sobre La Llotja excepte el primer. Pensem que és imprescindible que la gent comenci a tenir respostes a tot el que hem exposat el Comú i la resta de grups de l’oposició. Podeu consultar el sentit de vot, una eina necessària per transparència\nRos, Larrossa i Peris en el darrer ple, on es va debatre sobre la Llotja\nEl Grup Municipal del Comú de Lleida ha fet arribar prop d’una vintena de propostes per al nou plec de condicions de la gestió dels menjadors de les Escoles Bressol Municipal, encaminades a millorar la qualitat dels aliments, a obtenir un millor servei i a dotar-lo de la transparència que les famílies demanen.\n‘Sense sostre’ que dormen al carrer\nEl Comú va registrar una petició urgent perquè l’alcalde tornés a obrir el pla Iglú a totes les persones sense llar. En una carta al director, 7 persones que treballen amb les persones sense llar confirmen que la Paeria ha deixat persones sense sostre dormint al carrer en nits on hem estat a 1 grau.\nFoto de Cristina Catarecha\nLa Comissió d’Urbanisme dóna l’ok a la proposta del Comú per l’adhesió de Lleida a l’Aliança Ciutats 30km/h per reduir la sinistralitat i mortalitat dels accidents de trànsit\nEl Comú exigeix a La Paeria que obligui les empreses a cobrir els deutes de les víctimes de la pobresa energètica\nOPINIÓ: Episodis de la història cultural per a joves conspiradors\nGili Roig, Baldomer. Plaça de Sant Marc (Venècia), 1900 – 1904, 1900 – 1904. 9 x 12 cm. Museu d’Art Jaume Morera – 2230. Donació Llegat Dolors Moros, 2010\nOPINIÓ: Lleida, entre l’abocador, la recollida selectiva i el porta a porta\n← Episodis de la història cultural…\nEl divendres 3 de març… →


Seat presenta un ERO temporal als més de 14.000 treballadors pel coronavirus\nL'entrada de la Seat de Martorell aquest dilluns, ja amb la producció aturada (EFE/Alejandro García)\nTreball ha rebut unes 70 peticions de suspensió temporal de feina pels efectes de la pandèmia i l'estat d'alarma\nRedacció 16/03/2020 - 18.34 Actualitzat 17/03/2020 - 00.21\nSeat s'atura a causa de les dificultats "logístiques i productives" derivades de l'estat d'alarma decretat per frenar el coronavirus. L'empresa automobilística ha presentat aquest dilluns un expedient de regulació d'ocupació temporal (ERTO) per força major a tota la plantilla, formada per 14.812 treballadors.\nL'expedient pot mantenir tancada la fàbrica de Martorell, l'automobilística més important d'Espanya, "com a mínim quatre setmanes", segons ha explicat el president del comitè d'empresa, Matías Carnero. En tot cas, mentre duri l'estat d'alarma.\nDirecció i comitè d'empresa s'han reunit aquesta tarda per negociar els serrells de l'ERTO, i Carnero ha destacat que demanen que se'ls garanteixi "almenys el 90% del sou" i que estan a l'espera del Consell de Ministres de demà per saber quines compensacions econòmiques preveu el govern espanyol.\n▶ Seat mantindrà tancada la fàbrica de Martorell durant 5 o 6 setmanes, segons fonts sindicals, amb aquest ERTO per a tota la plantilla. La @montselorenz en parla amb el president del comitè d'empresa, Matías Carnero 🚘#TotEsMouTV3\n📺 @tv3cat https://t.co/0UOkXCfGw6\n Tot es mou (@totesmoutv3) March 16, 2020\nL'ERTO s'adreça a tota la plantilla encara que, segons informa l'empresa, s'aplicarà "únicament" a les persones que hagin d'interrompre l'activitat pels efectes de la Covid-19:\n"Seat analitzarà de forma contínua la necessitat de personal en cada centre de treball i mantindrà un ampli contingent de persones que permeti assegurar la continuïtat del negoci durant aquest període i reprendre l'activitat normal al més aviat possible."\nUna treballadora de la planta de Seat a Martorell\nL'empresa, que pertany al Grup Volkswagen, ha ofert la possibilitat de teletreball a les persones que ho poden fer i ha facilitat permisos retribuïts a les embarassades.\nLa companyia també garanteix el 100% del sou als treballadors tant confinats com en quarantena per haver estat en contacte amb algun positiu, tot i que, de moment, no se n'ha registrat cap cas. L'ERTO no afectarà aquest col·lectiu de treballadors fins que acabin la quarantena o el confinament.\nEl comitè executiu de Seat ha acordat complementar la prestació d'atur de l'ERTO fins al 80% del salari de cada empleat i incloure-hi un complement de previsió.\nMentre estigui parada la producció, Seat preveu que es pugui fer formació de personal.\nL'empresa ja va decidir divendres tancar a partir d'avui les tres línies de producció de Martorell, que en els últims anys han registrat rècords. Les dificultats de mobilitat dels treballadors i problemes per rebre subministraments, alguns procedents de la zona d'Igualada, on hi ha confinament, han portat la direcció a presentar l'ERO temporal.\nERTO de Ryanair per a 1.500 treballadors\nRyanair deixarà molts avions a terra pels efectes del coronavirus (Reuters/Ints Kalnins)\nUna altra empresa que està negociant un ERO temporal amb els treballadors és Ryanair. Segons fonts sindicals, la mesura es materialitzaria en la reducció d'un 50% de la jornada i les hores de vol de la totalitat de la plantilla, 1.500 treballadors a tot l'estat. També oferirà baixes voluntàries.\nEn principi, la mesura tindria vigència fins al mes d'abril.\nL'empresa de baix cost irlandesa ha anunciat aquest dilluns que preveu deixar a terra la majoria dels avions a Europa en els pròxims set o deu dies i una forta reducció de capacitat també als mesos d'abri i maig.\nIAG, matriu de Vueling, també en prepara un\nEntre les empreses que estan negociant aquesta suspensió temporal de feina hi ha Vueling. La matriu de la principal aerolínia del Prat ha decidit, entre altres mesures, suspendre temporalment contractes de treball, reduir les hores de treball o aplicar opcions de vacances voluntàries no pagades.\nMés de 70 empreses registren EROs temporals\nA l'espera d'incloure-hi la petició de Seat, la Conselleria de Treball ha rebut fins ara 70 expedients de regulació temporal d'ocupació derivats del coronavirus, que afecten més de 3.800 treballadors.\nDes de divendres, Treball ha rebut 53 peticions d'ERTO per força major, que se sumen als 17 que havia rebut anteriorment.\nSegon paquet d'ajudes de la Generalitat pel coronavirus\nLa Generalitat té previst aprovar aquest dimarts un segon paquet de mesures per reduir l'impacte de la crisi del coronavirus. El decret llei se centrarà a "garantir la continuïtat de la contractació pública, demorar el pagament de tributs i oferir una resposta als autònoms que s'han vist obligats a aturar la seva activitat".\nDesprés de reunir-se amb patronals i sindicats, juntament amb els consellers de Treball, Empresa i Agricultura, el vicepresident, Pere Aragonès, ha defensat que és urgent una moratòria general de les quotes d'autònoms i Seguretat Social i dels pagaments de l'IVA.\nEl govern va aprovar dijous passat una línia de crèdit de 1.000 milions per a les pimes.\nSeat Coronavirus Drets laborals\nEls fabricants de cotxes paralitzen les produccions a tot Espanya i a bona part d'Europa


DR. ERNEST GÜELL FIGUERAS – Testimonios para la Historia\nPortada » PC, 15è VOLUM. Entitats mèdiques » DR. ERNEST GÜELL FIGUERAS\nCENTRE D’AL·LÈRGIA GAMA\nEl doctor Ernest Güell és l’ànima del Centre Mèdic Gama, un lloc on tots els qui pateixen algun tipus d’al·lèrgia poden trobar-hi resposta. Actualment el centre està en ple procés de creixement i és el mateix doctor Güell, fundador i director mèdic de l’entitat, qui exposa la situació: “L’equip al·lergològic que treballa al centre està format per dos metges, una infermera i una auxiliar, aquest és el nucli fundacional de Gama, però des de mitjan de l’any 2003 hem ampliat els nostres serveis, de manera que els pacients hi puguin trobar també aquelles especialitats que estan relacionades d’alguna manera amb els processos al·lèrgics. És a dir, que, a més de l’al·lergòleg tindran al seu servei un pneumòleg, un otorinolaringòleg, un dermatòleg i també una dietista per atendre totes aquelles persones que tenen problemes d’al·lèrgia alimentària.”\nAixí, doncs, es tracta de créixer, però sempre dintre d’un camp molt concret i sense perdre la personalitat que el doctor Güell ha traçat: “Vaig fer l’especialitat de pneumologia i a través de l’asma vaig arribar al món de l’al·lèrgia, al que em dedico exclusivament des dels anys setanta, però sempre he tingut molt clar que no havia de ser un tècnic en al·lèrgies, sinó seguir sent un metge. Per tant, els meus pacients saben que els veig com un tot, com una persona que pot tenir un altre tipus de patologia, a part de l’al·lèrgica, i que això potser condicionarà els tractaments al·lergològics que hagi de fer. Es tracta, en definitiva, de veure els pacients d’una forma integral.”\nEl tracte personalitzat i el gran coneixement de l’especialitat han convertit el Centre Mèdic Gama en un lloc recomanat tant per metges com per pacients que han trobat la solució a un problema que els amoïnava molt: “I és que les al·lèrgies, llevat del xoc anafilàctic i l’edema de glotis, no són gairebé mai perilloses en el sentit de poder arribar a provocar una patologia molt greu i fins i tot la mort, però sí que fan que el pacient no tingui una qualitat de vida prou satisfactòria. Els asmàtics poden tenir brots molt forts i l’ofec és molt desagradable i angoixant, com també ho és per als malalts amb rinitis no poder parar d’esternudar o haver-se de mocar contínuament.”\nFins ara, els tractaments el que fan és aturar els símptomes de l’al·lèrgia, però no la poden curar del tot: “El malalt neix al·lèrgic o amb tendència a tenir al·lèrgia i morirà al·lèrgic o amb tendència a l’al·lèrgia ja que difícilment el curarem. Però és perfectament possible viure sense patir l’al·lèrgia. És a dir, amb un tractament correcte l’al·lèrgic pot viure amb una qualitat de vida molt alta.”\nEls tractaments, a més, han anat evolucionant i cada vegada són millors: “Quan jo vaig començar a treballar en aquesta especialitat hi havia uns antihistamínics que adormien el malalt, actualment en disposem d’altres que es poden prendre de forma continuada, durant un o dos anys, sense cap mena d’efecte indesitjable, i passa el mateix amb els broncodilatadors. De fet, hem passat del clàssic broncodilatador a uns tipus d’inhaladors que tenen una acció més preventiva o antiinflamatòria que no pas purament simptomàtica.”\nMalgrat els avenços en farmacologia i investigació en aparellatge, per exemple per a pacients asmàtics, les al·lèrgies no han deixat d’augmentar: “Hi ha estudis prospectius realitzats als Estats Units que asseguren que l’any 2015 el 50% de la població del primer món haurà patit en algun moment de la seva vida algun problema al·lèrgic. Sembla que és una malaltia del món desenvolupat, de la civilització, i a més molt difícil de prevenir. La culpa de l’al·lèrgia no la té l’al·lèrgia en si mateixa, sinó el malalt; és a dir, es pot aconseguir que una fàbrica no llenci gasos contaminants o que els residus no vagin a parar al riu; tot i així, és el malalt el que té una resposta anòmala davant d’una determinada situació. M’explico: és el malalt que té al·lèrgia al pol·len qui dóna una resposta anòmala, ja que fa milions d’anys que els arbres pol·linitzen quan arriba la primavera. Qui té la culpa de la patologia és la resposta anòmala davant d’aquesta situació, no és l’ambient.”\nTot plegat fa que sigui molt difícil de controlar, malgrat que s’han establert mesures per ajudar tots els malalts a tenir una millor qualitat de vida: “Per exemple, a Barcelona la majoria d’arbres eren plàtans i, a força d’anar parlant amb els responsables de Parcs i Jardins i amb altres departaments de l’Ajuntament, hem aconseguit que a mesura que es morin se substitueixin per altres arbres que no provoquen tantes al·lèrgies.”\nPerò, per què avancen les al·lèrgies? Per què no es poden curar i l’únic que es pot fer és controlar-ne els símptomes? “Penso que precisament una de les causes pot ser la millora farmacològica, i és que els arbres no ens han deixat veure el bosc. La tendència actual, i que personalment em preocupa molt, és que els especialistes en medicina familiar i comunitària tracten massa sovint el malalt amb fàrmacs i s’obliden de fer un estudi etiològic de l’al·lèrgia, de manera que ens arriben els malalts molt tractats però poc estudiats.”\nL’important és saber les causes que han provocat el procés al·lèrgic, i per fer-ho és fonamental una bona entrevista amb el pacient: “El doctor Pere Pons deia que quan t’aixecaves de la taula per anar a explorar el malalt ja havies de tenir un esbós del diagnòstic, i penso que això és cert, no solament pel que fa a les al·lèrgies sinó en la medicina en general.”\nEn determinats processos és senzill arribar a un diagnòstic, però en d’altres no ho és gens: “Normalment els malalts amb al·lèrgies alimentàries es diagnostiquen sols, és a dir, diuen que tenen aquella reacció cada vegada que mengen préssec i el metge només els ha de dir que no en mengin mai més i ja els pot donar l’alta. També pot ser que tornin al cap de quinze anys, perquè han volgut provar si encara tenien l’al·lèrgia, han tornat a tastar el préssec i naturalment han tornat a tenir la mateixa reacció. Però hi ha processos molt més complicats i sovint veig a la consulta fills de pares que jo ja havia tractat. L’al·lèrgia es transmet de forma genètica recessiva, o sigui que no necessàriament el fill d’un al·lèrgic ha de tenir al·lèrgia, però sí que es transmet la facilitat a donar respostes al·lèrgiques, encara que no es transmeti la mateixa al·lèrgia que té el pare o la mare; per exemple, un pare que tingui rinitis no té perquè transmetre la rinitis al fill, potser li transmetrà asma o una al·lèrgia alimentària.” Pel que fa a l’asma cal no oblidar que el 80% de l’asma que es pateix fins als trenta anys és al·lèrgica i que malgrat que té tractaments que controlen molt els brots és un problema per a molta gent, de manera que cal continuar treballant per ajudar-la a viure molt millor. I aquesta és precisament una de les tasques del doctor Güell.\nPrevAnteriorDR. JOAN RAMON GRIFOLS RONDA\nSiguienteDR. FRANCESC XAVIER GÜELL PERISNext


El primer de maig: història i realitat - Nosaltres La Veu\nEl primer de maig: història i realitat\nL'1 de maig: història i realitat\nDissabte, primer de maig de 2021, festa del Treball, a les 11 hores del matí d'un dia primaveral, les Agrupacions Sindicals de la classe treballadora, Sindicat d'Estudiants i Associacions de pensionistes ens manifestàrem, en un ambient reivindicatiu però festiu, corejant proclames laborals i socials pel centre de València, tot i respectant les mesures de seguretat i higiene anticovid. El recorregut va transcórrer en un ambient distés que contrastava amb el tràgic origen de la commemoració del dia internacional dels treballadors i treballadores. Cal recordar que el primer de maig és també un homenatge als «màrtirs de Chicago».\nRecordant la història del màrtirs de Chicago: la jornada de 8 hores\nA la fi del segle XIX, a Chicago, la segona ciutat amb més habitants dels Estats Units, en plena revolució industrial, gran part de la població eren obrers. Des del 1r de maig s'estaven produint una sèrie de protestes i una vaga amb la intenció de reduir la jornada laboral de fins a 16 hores a 8 hores. Durant una manifestació pacífica, en Haymarket Square, el 4 de maig de 1886, es va llançar una bomba a la policia que intentava dissoldre la manifestació de forma violenta, es va acusar 8 sindicalistes anarquistes i 5 d'ells van ser condemnats a mort per passar a ser eterns com els Màrtirs de Chicago. El 1889, a París, en el Congrés de la Segona Internacional (Associació de partits socialistes, laboristes i anarquistes de tot el món), es va establir l'1 de maig com a dia del Treballador a la seua memòria.\nLa commemoració del primer de maig\nA l'Estat espanyol, la commemoració del 1r de maig el 1890 no començà amb bon peu, sindicalistes i anarquistes estaven dividits. Tot i això, a Madrid, el món obrer es llançà als carrers, en un acte presidit pel polític i ideòleg Pablo Iglesias.\nAmb la instauració de la segona República, les organitzacions obreres gaudiren de més llibertat, però durant la Guerra Civil, el 1r de maig només es commemorà a la zona republicana.\nEl 1939, la Dictadura de Franco declarà la il·legalització dels Sindicats i els Partits d'esquerra i no serà fins al 1978 que, per fi, es va poder celebrar el 1r de maig. Aquest dia segueix mobilitzant milions de persones treballadores arreu del món amb la voluntat de defensar i eixamplar els drets socials.\nQuè queda de l'esperit del 1r de maig?\nNo obstant això, al món occidental, les contínues crisis econòmiques han debilitat les immenses concentracions del passat. Ja fa molts anys que les condicions de treball i els salaris s'estan degradant; a l'Estat espanyol, les reformes laborals, la desocupació ( la taxa d'atur és del 39,9% entre les persones joves), la precarització del treball, la pèrdua de drets, les retallades dels Serveis públics (Sanitat, Educació, Residències) o la privatització dels serveis durant la crisi financera, han debilitat la classe treballadora i les seues organitzacions.\nEn aquest context, les dues reformes laborals, la de 2010 (del president Zapatero, PSOE) que va ser rebutjada pels Sindicats, amb una vaga general el 29 de setembre de 2010) i la de 2012 (del president Rajoy, PP), amb manifestacions i protestes massives a nombroses ciutats de tot l'Estat, seguides de les reformes de les pensions de 2011, i 2013, van suposar un retrocés en els drets que, durant anys, la classe treballadora havia anat guanyant. Aquest retrocés es materialitza a curt termini en una minva de la quantia de les pensions en general, en passar de 15 a 25 anys cotitzats, més l'aplicació del factor de sostenibilitat lligat a l'esperança de vida, i en particular a la bretxa de les pensions, perquè la carrera laboral de les dones, per tots els factors que coneixem, és més curta.\nL'1 de maig ha de servir-nos per recordar que els drets aconseguits no han sigut un regal sinó el fruit d'una lluita històrica que cal tindre present cada dia.\nConscient de la pèrdua a la qual s'enfronta la classe treballadora, el moviment pensionista, des de fa 3 anys, ho denuncia, setmana rere setmana, a les places de multitud de pobles i ciutats,\nL'empobriment de la classe treballadora i dels i les pensionistes que, amb l'aprovació del Pacte de Toledo, ensorra un dels pilars bàsics de l'Estat del Benestar com són les pensions.\nNo és cert que les pensions «no siguen sostenibles», ja ho han demostrat els economistes crítics amb el «discurs oficial», en realitat el que es pretén amb el Pacte de Toledo és desmantellar el Sistema Públic de Pensions, un sistema solidari i intergeneracional, reduir-lo a la mínima expressió per crear, com es recomana, un Pla de Pensions d'Empresa de caire individual i de dubtosa rendibilitat (com s'ha demostrat en els plans de pensions privats, sotmesos al vaivé financer).\nNo és cert que la Caixa de les Pensions de la Seguretat social siga deficitària. El Tribunal de Comptes ha comptabilitzat 103.690 milions d'euros, els costos que la Seguretat social va assumir per compte de l'Estat. El ministre d'Inclusió, Seguretat social i Migracions, senyor Escrivà, ha reconegut que moltes despeses no es corresponen a pensions contributives i tanmateix, durant anys, hem escoltat que per a pagar les pagues extres s'havia de demanar préstecs a Hisenda. Com es pot jugar així amb les persones, fer creure el que no és! Per tot això, demanem una auditoria pública dels comptes de la seguretat social.\nEl 1r de maig ha de servir per denunciar un Pacte de Toledo que a penes considera les dones (de les 22 recomanacions, només una en fa menció) però no dona solucions a la bretxa de gènere de les pensions i la pobresa va eixamplant-se cada dia més i els informes presentats per les ONGs així ho demostren. Per això, el moviment pensionista ha estat en les mobilitzacions de l'1 de maig a tot l'estat al costat de la classe treballadora, que ha de lluitar pel seu futur i per un pilar bàsic de l'Estat del Benestar com és el sistema públic de pensions.


EN IMATGES: Del jaciment a la caldera | Revista | EROSKI CONSUMER\nEl gas natural és una barreja de gasos, en proporcions variables, en què el metà (CH4: un àtom de carboni unit a quatre d'hidrogen) constitueix més del 70%. Altres gasos que hi poden ser presents en proporcions apreciables són el nitrogen (fins al 20%), el diòxid de carboni (fins al 20%) i l'età (C2H8, fins al 10%). Prové de la degradació de matèria orgànica que, sotmesa durant milions d'anys a una alta pressió en absència d'oxigen, s'ha convertit en gas. En molts casos va associat a jaciments de petroli, encara que altres vegades es descobreix aïllat. És el combustible fòssil amb un menor impacte mediambiental de tots els utilitzats, tant en l'etapa d'extracció, elaboració i transport, com en la fase d'utilització.\nAmb vaixell o sota el mar\nEl gas natural es transporta entre els jaciments i les àrees de distribució mitjançant els gasoductes. Es tracta d'unes canonades d'acer de gran diàmetre, en les quals el gas viatja a 72 bars de pressió (el seu volum és reduït 72 vegades) i a una velocitat màxima de 40 quilòmetres per hora. Està previst que enguany comence a construir-se el gasoducte que unirà Algèria amb Almeria, que se sumarà a l'anomenat Medgaz, que arriba a Cadis des del Marroc per sota de l'estret de Gibraltar. Quan no és possible estendre gasoductes submarins, el gas es liqua a 160 graus sota zero, amb la qual cosa el seu volum queda reduït 600 vegades i es transporta en grans vaixells metaners de 300 metres d'eslora.\nDe les plantes gasificadores a la xarxa\nSi el gas arriba en vaixell, el port receptor el dirigeix a l'emmagatzemament -dipòsits subterranis que acumulen gas per a afrontar crisis energètiques- o a plantes de regasificació per reconvertir-lo en gas. Aquest s'injecta a la xarxa de gasoductes que transporten el gas per tot el país. Les infraestructures actuals de gas natural a Espanya es componen de tres plantes de regasificació de gas natural liquat, uns 6.000 quilòmetres de gasoductes de transport, més de 31.000 quilòmetres de gasoductes de distribució, tres emmagatzemaments subterranis, tres jaciments i quatre connexions internacionals (amb el Marroc, amb França i dues amb Portugal), a més d'altres instal·lacions auxiliars i estacions de compressió.\nMilers de quilòmetres de gasoductes\nEls gasoductes d'alta pressió són el sistema de transport clau en aquesta energia. Es conformen de tubs d'acer d'alt límit elàstic, d'una longitud de 12 metres i 12 polzades (al voltant de 30 centímetres) de diàmetre cada un, units per tres equips recurrents de soldadors, el treball dels quals és radiografiat per impedir obertures microscòpiques. Com a protecció passiva contra la corrosió, els gasoductes estan revestits en la part exterior amb una làmina de polietilè que evita el contacte directe de l'acer amb el terreny. Les canonades poden discórrer sobre una serralada a 2.000 metres d'altura o a centenars de metres sota el nivell del mar. Cada cert nombre de quilòmetres hi ha una estació de vàlvules controlades remotament que ofereixen dades per a mesurar el fluix, la pressió i la temperatura. Aquests mesuraments indiquen la necessitat de tallar el fluix de gas en cas d'emergència.\nDe les estacions de regulació a la distribució domèstica\nLes estacions de regulació són els punts d'arribada de la xarxa de gasoductes de transport i de sortida dels gasoductes de distribució. El gas arriba a 72 bars, i en aquestes estacions es redueix la pressió fins a 16 bars com a pauta per a iniciar el procés d'adaptació a la pressió final a la que utilitzen empreses i particulars, que pot baixar fins a 20 mil·libars. També s'adapta la temperatura, que en la planta és de 196 graus sota zero. Per al seu consum com a combustible ha d'arribar als 15 graus. En aquestes instal·lacions s'efectua el mesurament del gas entregat i s'incorpora al gas THT o mercaptans, un producte odoritzant (el gas natural en origen és un producte inodor) que el consumidor identifica immediatament.\nEl gas a casa\nLa companyia distribuïdora local rep el gas de les estacions de regulació, l'adapta a la pressió que ha de ser oferta (entre 4 bars i 20 mil·libars) i el condueix fins als seus clients. El gas natural pot utilitzar-se a les llars per a cuinar, rentar i assecar, i per a obtenir aigua calenta, calefacció i climatització. La revisió periòdica de la seua instal·lació, obligatòria cada quatre anys segons la normativa vigent, inclou la inspecció general de la instal·lació de gas, la revisió del circuit hidràulic de la calefacció, el manteniment de la caldera i dels aparells de gas i la comprovació del consum correcte.