L'hivern dels pobles - Endrets - Geografia Literària dels Països Catalans\nL'hivern dels pobles\nAutor:Prat de la Riba i Sarrà, Enric\nObra:La Nacionalitat Catalana (p. 15-16)\nIndret:Casa-museu Prat de la Riba\nCada any la natura ens dóna una imatge viva del que és el renaixement d'un poble. Cada any l'hivern estronca la circulació de la vida, deixa nues de verdor les branques, cobreix la terra de neus i de gebrades.\nPerò la mort és aparent. Les neus de les muntanyes es fonen i engruixeixen els rius que porten a la plana la força acumulada de geleres i congestes; la terra sent penetrar, per totes les seves molècules, la humitat amorosa de l'aigua que fecunda; sota la crosta de les glaçades o el gruix protector de neu i gebre, les llavors tremolen i es clivellen, i s'obren per donar pas a la vida que revé; les velles soques dels arbres senten l'extremitud, l'esgarrifança, que anuncia la nova pujada de la saba. Després el sol allarga els dies i entebiona l'aire; reculen les neus als bacs de les altes serres, l'oreig gronxa els sembrats i les branques grosses, a punt de brotonar; creix l'esclat de moviment, de vibració, d'activitat per tota la natura; i les seves innombrables remors canten altra vegada l'himne etern a la vida renovada.\nAixí mateix, per als pobles l'hivern no és la mort, sinó la gestació d'una nova vida. L'hora trista de les nacions és aquella en què es lluita amb l'impossible, amb el fat enemic, amb l'hostilitat declarada dels grans corrents universals, que aixafen i dobleguen els pobles, com els rius fora de mare, les canyes i els joncars de les margenades.


Des de la Fundació Famílium us fem saber que els nostres materials didàctics han estat valorats molt positivament per l’equip del Manel Mor, cap del Servei d’Escola i Família de la DG d’Atenció a la Família i Comunitat Educativa. El Departament farà difusió dels nostres materials a través del web.\nPodeu veure la informació a http://www.xtec.cat/web/comunitat/escolaifamilia\nTambé ens han recomanat adreçar-nos directament als Serveis Educatius territorials, amb l’objectiu de suggerir als Centres de Recursos Pedagògics la possibilitat d’organitzar sessions informatives/formatives sobre els nostres materials multilingües. D’altra banda, us informem que la Fundació Famílium participarà al Congrés de "Ep! l'Escola parla" el dies 1, 2, i 3 de Juliol per presentar el seu projecte. A més a més de fer una comunicació, estarem presents a la fira d'entitats els 3 dies del congrés a on podreu conèixer el material Famílium XX1 en 5 idiomes: Català, castellà, àrab, francès i anglès.\nEls resultats que ens ha proporcionat l’informe PISA 2012 que, en termes de resultats globals són semblants als de les edicions anteriors, ens permeten destacar tres dades: que l’equitat empitjora, que el nombre d’alumnes resilients baixa (fills/es de contextos desafavorits que obtenen bona puntuació) i que hi ha més desigualtats en els resultats en funció dels capitals familiars. Així doncs, en un context de crisi de model socioeconòmic, sembla que els centres educatius de l’etapa obligatòria són menys capaços de subvertir les desigualtats familiars i socials de partida. Unes desigualtats que esdevenen encara més determinants en els resultats acadèmics dels adolescents i joves.\nQuant al què, veiem que totes les anàlisis al voltant dels resultats escolars assenyalen que cal una aliança dels centres educatius amb les famílies com a element clau en la seva millora. Així, davant d’informes com PISA, les proves de competències bàsiques o les mateixes taxes de graduació que correlacionen cada vegada més amb els capitals parentals, ens sembla que cal reivindicar aquells projectes entre docents, famílies, alumnat i comunitat que treballen conjuntament per l’èxit acadèmic escolar de tothom. L’escola sola, com cap institució educativa de manera aïllada, no pot afrontar els actuals reptes educatius.


Enric II de França - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n2Ducat de Bretanya i hereu del regne\n(fr) Henri II\n31 març 1519 (Gregorià)\nSaint-Germain-en-Laye (Regne de França)\n10 juliol 1559 (40 anys)\nHôtel des Tournelles (Regne de França)\n← Francesc I de França – Francesc II de França →\nCaterina de Mèdici (1533, 1533 (Gregorià)–1559)\n( Caterina de Mèdici)\nVictòria de Valois\nFrancesc-Hèrcules de Valois\n( Janet Stewart)\n( Nicole de Savigny)\nClàudia de Valois\n( Filippa Duci)\nFrancesc I de França i Clàudia de Valois\nFrancesc III de Bretanya, Carles II d'Orleans, Magdalena de Valois, Margarida de Valois i Carlota de Valois\nEra el desè fill del rei Francesc I de França i la seva primera esposa Clàudia d'Orléans. Era net per línia paterna del comte Carles I d'Angulema i Lluïsa de Savoia, i per línia materna del rei Lluís XII de França i la duquessa Anna de Bretanya. Es va casar el 1533 a Marsella amb Caterina de Mèdici, filla del duc Llorenç II de Mèdici i Magdalena de La Tour. D'aquesta unió nasqueren:\nel príncep Francesc II de França (1544-1560), rei de França\nla princesa Isabel de Valois (1546-1568), casada el 1559 amb el príncep i futur rei Felip II de Castella\nla princesa Clàudia de França (1547-1575), casada el 1559 amb Carles III de Lorena\nel príncep Lluís III d'Orleans (1549-1550), duc d'Orleans\nel príncep Carles IX de França (1550-1574), duc d'Orleans i rei de França\nel príncep Enric III de França (1551-1589), duc d'Orleans i rei de França\nla princesa Margarida de Valois (1553-1615), casada el 1572 amb el rei Enric III de Navarra i futur rei de França amb el nom d'Enric IV de França\nel príncep Enric Hèrcules (1555-1584), duc d'Anjou i Alençon\nla princesa Victòria de Valois (1556)\nla princesa Joana de Valois (1556)\nDucat de Bretanya i hereu del regne[modifica]\nDe 1526 a 1530, com a garantia del compliment del Tractat de Madrid, va ser ostatge de l'emperador Carles V a diferents castells del Condestable de Castella, Íñigo Fernández de Velasco, com ara Villalba de los Alcores (Valladolid), Villalpando (Zamora) i finalment Pedraza (Segòvia) juntament amb el seu germà, el delfí Francesc, posteriorment coronat com Francesc III de Bretanya. Els dos nens comptaven vuit i nou anys quan van arribar com a ostatges entregats pel seu pare a l'emperador. Van sortir de Castella gràcies a la Pau de les Dames, firmada per Lluïsa de Savoia, mare de Francesc I, i Margarida d'Àustria, tieta de l'emperador Carles V, a la ciutat de Cambrai el dia 3 d'agost de 1529, però l'alliberació no es va produir fins al día 1 de juliol de 1930, a Hondarribia on va travessar el riu Bidasoa, canviats per una important quantitat d'or i joies, la més preuada era la coneguda "Flor de Lis".\nEn morir el seu germà, el delfí i duc Francesc III de Bretanya el 10 d'agost de 1536, recaigueren sobre Enric els seus títols. Així passà a ser delfí, i per tant hereu del regne, com també titular del Ducat de Bretanya, si bé no arribà a ser coronat mai. Aquest fet provocà que el Ducat passés a ser integrat per Francesc I a la Corona.\nOrdí i dirigí el Setge de Perpinyà (1542) amb 40.000 homes. Les tropes imperials comandades pels capitans Cervellon i Machichaco, que en una sortida van inutilitzar l'artilleria francesa que atacava les muralles, van resistir fins a l'arribada de l'exèrcit de Fernando Álvarez de Toledo y Pimentel, el duc d'Alba, provocant la retirada francesa.\nImatge d'un jove príncep Enric\nEl 1547 a la mort del seu pare ascendí al tron francès i fou coronat a la Catedral de Reims. Fou erràtic en la política d'aliances i, en un principi, gran defensor del catolicisme davant la Reforma Protestant, combatent els hugonots però aliant-se amb els calvinistes. El 1551 va condemnar els llibres no-catòlics i va prohibir la seva venda i circulació. Aquesta lluita contra els protestants va comportar l'inici de les Guerres de Religió.\nVa enfrontar-se al seu gran rival europeu Carles I de Castella, emperador del Sacre Imperi Romanogermànic, aliant-se amb l'Imperi Otomà. Va prendre Metz tot i l'assetjament del rei Habsburg i va defendre la ciutat de París de diversos intents d'ocupació per part de les tropes castellanes i imperials. Totes aquestes lluites van portar la Corona francesa a la fallida econòmica.\nVa negociar el rescat de Bolonya amb els anglesos el 1550. Mitjançant el Tractat de Chambord de 1552 va aconseguir l'aliança dels prínceps protestants d'Alemanya contra l'emperador Carles V i fou autoritzat a prendre Metz, Toul i Verdun. Carles V, que estava preparant la seva abdicació, amb el Tractat de Vaucelles va buscar la pau amb França, concloent una treva de cinc anys i es reconeixien les noves possessions franceses (els bisbats de Metz, Toul i Verdun, moltes places fortes entre Luxemburg i Flandes, i possessions diverses en el Piemont, al centre de la Itàlia i Còrsega).\nEl 1558 el duc de Guisa i l'armada francesa va aconseguir recuperar el port de Calais, última possessió anglesa en territori francès.\nAl final del seu regne va patir diverses derrotes a Itàlia i els Països Baixos davant Carles V. El 1559 es va veure obligat a signar la Pau de Cateau-Cambrésis, per la qual la Corona francesa renunciava definitivament als seus interessos a Itàlia.\nVa morir el 1559 a París durant un torneig contra Gabriel de Montgomery, celebrat amb motiu de les núpcies de la seva filla Isabel amb Felip II de Castella, d'una ferida a l'ull.\nFrancesc III Duc de Bretanya\n1536–1547 Succeït per:\nRetorn a la Corona\nFrancesc I Rei de França\n1547–1559 Succeït per:\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Enric_II_de_França&oldid=30019127»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 16 abr 2022 a les 05:25.


Casa / Vil·la de 338m² en lloguer a Alella, Maresme\n€2,500 al mes Casa / Vil·la De lloguer Període de lloguer mínim: 12 mesos.\nCasa / Vil·la de 4 dormitoris en lloguer a Alella, Maresme\nDimensions del terreny 1,114m²\nEstupenda casa de 4 dormitoris amb jardí, piscina i garatge de 2 places a Alella, un dels pobles més cobejats del Maresme.\nAquesta excel·lent casa a 4 vents es presenta en bon estat i ofereix una piscina, meravelloses vistes al mar i una orientació privilegiada cap al sud que la inunda de llum natural. A més, gaudeix d'una molt bona ubicació a 3 minuts amb cotxe del centre d'Alella, una localitat que posa al seu abast tot tipus de serveis i comerços.\nL'habitatge es divideix en 3 plantes i disposa d'una distribució d'allò més còmoda, ja que la zona de dia i la de nit es troben a la planta principal.\nAquesta planta compta amb una sala d'estar i un menjador molt espaiosos amb fantàstiques vistes al mar, a part d'una àmplia cuina equipada amb sortida a terrassa. Un dormitori amb bany privat, altres 2 dormitoris i un bany complet que dóna servei a la resta d'estades completen aquesta alçada.\nVam pujar a la primera planta, on trobem el que podria ser un petit pis a visitant: una sala d'estar amb sortida a terrassa, un despatx, una segona cuina i un confortable dormitori amb bany privat.\nLa planta baixa consta d'una zona de bugaderia, una estada l'ús es pot destinar a una sala de jocs o un traster i el garatge privat amb 2 places d'aparcament.\nFinalment, l'exterior ofereix una bonica terrassa amb zona de barbacoa, el lloc ideal per organitzar trobades amb amics i família, i una piscina per resfrescar durant els mesos de calor.\nL'habitatge disposa d'un sistema d'alarma per assegurar la seva tranquil·litat i la dels seus i està equipada amb calefacció i finestres de doble vidre per garantir el seu confort durant tot l'any.\nPoseu-vos en contacte amb nosaltres per visitar aquesta bonica casa amb jardí, terrassa i piscina a Alella.\nSala de jocs / traster\nL'habitatge té un emplaçament privilegiat a Alella, un dels pobles amb més demanda i prestigi del Maresme, conegut pels seus vins, la seva excel·lent gastronomia i el seu segell de denominació d'origen. Aquest poble ofereix tots els serveis i comerços necessaris per a la vida quotidiana, com supermercats, farmàcies, perruqueries, serveis sanitaris, cafeteries, entre d'altres. Tot això, a només 3 minuts amb cotxe de la seva vivenda.\nA més, aquesta casa és la llar ideal per a una família, ja que es troba a 10 minuts amb cotxe del col·legi internacional de Montgat, una escola on els més petits podran rebre la millor educació.\nEs troba a 15 minuts amb cotxe del centre de Barcelona ia 25 de l'aeroport internacional del Prat. Les platges de la Costa Brava estan a una hora en cotxe.\nDe lloguer, Casa / Vil·la €2,000 al mes


El regidor de Tossa Alfonso Sánchez també deixa Ciutadans - Diari de Girona\nEl regidor de Tossa Alfonso Sánchez també deixa Ciutadans\nAfirma que l'ambient és «irrespirable» i acusa la direcció d'«apartar» i «assetjar» els dissidents\nlaura fanals girona 24.03.2021 | 23:41\nAlfonso Sánchez. marc martí\nEl regidor de Tossa i exdiputat de Ciutadans al Parlament per Girona Alfonso Sánchez ha seguit els passos de Jean Castel i també s'ha donat de baixa del partit; en el seu cas, però, amb una dura carta contra la direcció d'Inés Arrimadas. De fet, afirma que l'ambient al partit és «irrespirable» i acusa la direcció d'«apartat» i «assetjar» els dissidents.\nEn el seu escrit, publicat ahir al seu compte de Twitter, Sánchez afirma que ha estat «molt de temps aguantant», però creu que «ha arribat el moment de dir prou». «He decidit no ser partícip d'un partit en el qual ja no crec, confio ni m'identifico», assenyala Sánchez, tot considerant que Ciutadans «ha passat de ser el partit de la il·lusió al partit de l'ambició». I no dubta a carregar contra la direcció d'Arrimadas: «Ara es fan accions contràries als nostres valors i principis que han demostrat no només ser inútils i fútils, sinó també desconcertants», afirma.\nEl que més el preocupa, assenyala, és «l'acostament» que, segons indica, s'ha produït des de fa mesos a Pedro Sánchez i Pablo Iglesias. «En aquests moments visualitzem que hi ha un acord amb Moncloa que ens allunya de l'essència real del que és Ciutadans, i no podem anar de la mà d'aquells que pacten amb els separatistes i busquen destruir la unitat d'Espanya», apunta. En aquest sentit, garanteix que ho han intentat transmetre a la direcció del partit, però lamenta que «els dissidents han estat apartats de qualsevol òrgan de presa de decisió», i alerta que fins i tot han estat «assetjats» quan intentat apartar-se. Per això, assegura que l'ambient és «irrespirable» i creu que ha començat «una lluita interna de poder» a la qual no està «disposat a participar».\nSánchez va entrar a militar a Cs l'any 2012. Va començar com a responsable de xarxes socials i també va formar part del comitè territorial, a banda de ser responsable d'organització i territori de Girona. També va ser membre nacional de la Comissió de Garanties i Valors, i diputat al Parlament durant dues legislatures.


DRACMAY'S CAVE: DRACS\nEL DRAC D'ARGENT\nEl Drac d'argent és regi i escultural. Ajuden amb gran entusiasme a les criatures bones que ho necessiten de debò i sovint adopten la forma de venerables ancians o belles donzelles quan es relacionen amb humans.\nSón independents i benvolents, tenen el do de la innocència i la confiança. Controlen els vents, molt útil a l'hora de planejar i viatjar entre els núvols, també per abatre els contrincants en la seva forma drac. Són lleugers i molt hàbils en el vol.\nHan sentit sempre una intensa necessitat d'ajudar la humanitat. Malgrat això, un considerable nombre d'ells es neguen a acudir a les guerres i racionalitzen la seva negativa afirmant que han de romandre darrere per protegir els humans. Així, els dracs d'argent es veuen impulsats a compensar els seus errors viatjant disfressats entre els humans. Es mostren obsessius amb ajudar els altres i lluitar contra el mal quan ho descobreixen, i intenten convèncer aquells que viatgen amb ells que s'uneixin a la seva causa.\nS'han convertit en la més intolerant de les espècies draconianes amb un codi rígidament definit del Bé i del Mal, seus càstigs són severs i definitius: la mort és l'únic destí per als causants de qualsevol tipus de mal. No són violents i eviten el combat tret que s'enfrontin a una gran maldat o enemics agressius. Si cal, utilitzen conjurs i encanteris capaços de convertir un dia de sol en un fosc dia completament tapat per núvols negres. Poden caminar pels núvols com si fossin sòl sòlids.\nQuan s'enfurismen utilitzen un sortilegi que els permet llançar als seus enemics indefensos per l'aire, on poden utilitzar el seu atac d'urpeig.\nContra els seus oponents voladors, el Drac d'argent s'oculta entre núvols (creat s mitjançant un encanteri si el dia no està ennuvolat) i, a continuació, saltant per efectuar el seu atac sorpresa quan té més avantatge. Sol utilitzar el seu alè doble, de fred i paralitzant, només contra enemics poderosos com els Dracs Vermells, als quals consideren els seus més ferris enemics.\nLes escates d'una cria de drac de d'argent són de color gris blavós amb marques platejades. A mesura que el drac s'acosta a l'edat adulta, el seu color va sent més i més brillant fins que les escates individuals amb prou feines poden apreciar.\nDe lluny, aquests dracs semblen haver estat esculpits a partir del metall pur. De vegades reben en nom reben el nom de " dracs escut " amb motiu de les plaques platejades dels seus cap. Les seves pupil·les es van apagant a mesura que envelleixen, i els ulls dels més grans semblen orbs fets de mercuri.\nHÀBITAT I ALIMENTACIÓ\nEntre aquests dracs prefereixen les caus aèries en aïllats pics de muntanya o entre les pròpies núvols. Sempre van acompanyats d'un tènue olor de pluja. Fins i tot els núvols, els seus caus tenen sempre una àrea encantada amb sòl sòlid on poder posar els ous i amuntegar el tresor.\nEn habitar en territoris similars, els Dracs d'argent solen entrar en conflicte amb els Dracs Vermells. Els duels entre les dues varietats són violents i mortals, però els d'argent solen portar avantatge en combatre units contra els seus enemics, recolzats sovint per aliats humans.\nEls agrada molt el menjar d'elaboració humana com guisats i guarnicions, i poden viure indefinidament alimentant-se d'ella.\nEls Dracs platejats femelles posen ous als cinc mesos després de ser fecundades, i la incubació dels ous dura 20 mesos. Els petits dracs arriben a la joventut als deu anys d'edat i l'etapa adulta als 200 anys, arriben a la vellesa als 800 anys i es converteixen en dracs ancestrals a l'edat de 2000 anys.\nEls dracs daurats més vells coneguts han arribat a viure 3000 anys .\nEL PRIMER GUARDIÀ DEL LLINDAR\nCal recordar que en molt diverses tradicions, els dracs i els braus són animals amb els que combaten els herois solars (és a dir els iniciats): Sigfrid, Mitra, Hèrcules, Jàson, Horus, Apol·lo ...\nEl drac és un tetramorf (igual que l'esfinx que és un altre símbol d'aparició freqüent).\nAl·ludeix normalment als quatre elements (aire-ales, aigua-cúa, foc-flames, potes amb urpes-terra) i, per tant, a la purificació per aquests quatre elements. Aquest procés és normal en la Via Iniciàtica.\nEl drac és símbol de la nostra naturalesa inferior (Prakriti), que ha de ser vençuda i dominada però no morta, perquè sobrevingui el regnat de l'esperit (Purusha).\nEn síntesi, el drac és símbol de purificació.\nA aquest drac l'hem fabricat nosaltres mateixos al llarg dels eons. Parlant impròpiament, són els efectes kármics acumulats.\nPer continuar avançant hem d'escometre la terrible lluita amb aquest drac que ens tanca la porta cap a la caverna on es troba el Tresor dels Tresors.\nI com nous Sigfrids, hem banyar-nos a la sang del drac Pfafnir després de vèncer i així estarà lliure el camí cap al tresor dels Nibelungs, ocult en el si de la terra, és a dir en nosaltres mateixos.\nPerquè l'ànima pugui alçar-se en presència dels Mestres, cal que els peus s'hagin banyat en la sang del cor.\nEl Drac és una força primigènia fascinant i aclaparadora alhora.\nS’expressa mitjançant les pròpies forces tel•lúriques i espirituals i esdevé un despietat guardià del que considera un tresor.\nCustòdia les terres i les cavernes prohibides, perquè en aquests llocs no hi ha ni el bé ni el mal, sinó només uns poders gairebé màgics que no han de ser utilitzats més que per homes de virtut i coneixement, de cor pur i que fent ús del seu lliure albir en faran us i profit.\nEl Drac és el guardià dels secrets divins.\nEl Drac pot ser domat però mai destruït, ja que habita latent en cada ésser, com adormit, encara que sempre disposat a despertar si s'abandona la vigilància. Llavors reneix, i les seves forces destructores devoren tot el que l'enfronta quan un no està prou preparat.\nSímbol de la relació entre la terra i el cel, té al mateix temps ales d grif i potes amb urpes d'àliga. Uneix els extrems dels dos mons, és a dir la seva energia.\nCavalcar el Drac, domar i reduir-lo a la quietud, és unir aquesta doble energia, el que només poden fer els sants, els sacerdots o els místics.\nSant Miquel o Sant Jordi en la tradició cristiana, Sant Gabriel a la de l’ Islam, han vençut al drac perquè posseïen el coneixement perfecte dels dos mons, el terrestre i el celeste: la seva espasa, semblant a un raig lluminós i símbol de la llum divina, aconsegueix ferir les forces de la ignorància i del dubte.\nTant en el pla col•lectiu com en l'individual, és imprudència perillosa despertar l'alè del Drac abans de posseir la saviesa.\n"Ciència sense consciència és la ruïna de l'ànima ...”\nRosamari Gòdia 20 d’octubre de 2012 a les 17:12\nL'última frase dóna que pensar.\n#Mites i llegendes (16)\n#xarxes humanes (4)\nxarxes humanes (8)\nDiuen que l’aigua que brolla de les Fonts del Llobregat són les llàgrimes d'unes nenes que una bruixa va matar. LA BRUIXA DEL ...\nLA VIDA ÉS COM EL TIR AMB ARC\nLA VIDA ÉS COM EL TIR AMB ARC: EL BLANC ÉS DIFÍCIL PERÒ NO POTS VIURE SEMPRE TENSANT UN ARC SENSE UNA DIANA A LA QUAL APUN...


“Voliaines. Diumenges amb petits i grans” | Guia BCN: agenda d'activitats, directoris i cursos de Barcelona “Voliaines. Diumenges amb petits i grans”\nInfants. Taller familiar que convida a passejar per les sales d’art modern del MNAC.\nAquesta activitat infantil adreçada a infants de 3 a 8 anys proposa un recorregut diferent per les sales d’art modern del Museu Nacional d’Art de Catalunya.\nLa narradora Io Valls ens convida a imaginar que som voliaines o petites partícules que, imitant el vol d’una papallona, recorren, lleugeres, les sales del museu. Fins que un fet inesperat, una acció artística breu, ens sacseja i ens provoca.\nPer a més informació i reserves, consulteu aquest enllaç.\n28 d'octubre, 25 de novembre, 27 de gener, 24 de febrer, 31 de març, 28 d'abril, 26 de maig, 16 de juny d'11:30h a 13:00h Entrada general de: 7 € adults\n- Famílies nombroses i monoparentals. Cal reserva prèvia\nActivitat familiar que convida a passejar-se per les sales d'art modern de la mà d'una narradora. Ens deixarem endur lleugerament per les sales del museu, com si fóssim voliaines o petites partícul·les que volen lleugeres, imitant el vol d'una papallona, i de cop i volta succeeix un fet extraordinari: una acció artística breu, intensa i subtil que ens sacseja i ens provoca.\nActivitat per a nens d'entre 3 a 8 anys, amb la narració de Io Valls.\nIdea i coordinació: Tantàgora Serveis Culturals.


[VÍDEO] La lliçó viral de Martín Pallín a la Junta Electoral pels llaços grocs\nL'ex-magistrat del Suprem assevera que el llaç groc 'no és un símbol partidista, és un símbol de protesta'\nL’ex-magistrat del Tribunal Suprem Martín Pallín ha criticat amb duresa la decisió de la Junta Electoral espanyola de requerir a la Generalitat i l’Ajuntament de Barcelona que retirin els llaços grocs de les façanes. ‘Els llaços grocs, vejam si ho entenen d’una vegada, són una protesta per la presó. És a dir, si demà s’acordés l’alliberament dels presos, els llaços grocs desapareixerien. No és un símbol partidista, és un símbol de protesta’, ha declarat a Catalunya Ràdio. Amb relació a les pancartes de ‘Llibertat Presos Polítics’, Pallín ha asseverat que els presos són de dos partits i de dues associacions civils diferents. Per això considera que no poden ser tampoc símbols partidistes.\nL'Ajuntament de Barcelona retira el llaç groc de la façana i a la Generalitat, un grup de persones intenten despenjar la pancarta que l'inclou. Martín Pallín, magistrat: "No és cap símbol partidista" https://t.co/BF9EYR1vFV pic.twitter.com/rwU5xkf4VZ\n— Catalunya Ràdio (@CatalunyaRadio) March 15, 2019


La urbanització del carrer Joan Arderius de Figueres serà una realitat abans de final d’any :: Tramuntana TV\nHOME > La urbanització del carrer Joan Arderius de Figueres serà una realitat abans de final d’any\nLa urbanització del carrer Joan Arderius de Figueres serà una realitat abans de final d’any\nEl Govern municipal ha desencallat el projecte d’urbanització del carrer Joan Arderius i serà una realitat abans no acabi l’any. El nou vial, entre el carrer Migdia i la via del tren convencional, significarà una millora notable en la mobilitat a l’entorn de les estacions de bus i del ferrocarril.\nEl carrer Joan Arderius permetrà lligar directament la zona de l’estació amb el barri del Rally Sud, i per tant amb l’entrada sud a la ciutat des de l’avinguda Salvador Dalí. A més, amb aquesta obra també es connectarà els carrers Rubaudonadeu, Pompeu Fabra, Sud, Fortià, Riumors i Joan Matas, fet que descongestionarà de trànsit els carrers més cèntrics del barris de la Creu de la Mà i del Rally Sud.\nAprovat el 2006, en l’anterior mandat municipal, el projecte no s’havia executat perquè depenia de la iniciativa urbanística privada que amb l’actual crisi en prou feines ha executat les promocions previstes a aquesta zona. Per desencallar aquesta inversió de gairebé 1.000.000 d’euros, el Govern municipal ha arribat a un acord amb els tres propietaris de la zona. Així doncs, l’obra es farà a través de la modalitat de cooperació, és a dir l’Ajuntament treu a concurs públic i adjudica les obres, i els propietaris paguen el 100% dels costos dels treballs.\nL’alcalde de Figueres, Santi Vila, que dimarts al vespre es va reunir amb veïns de la zona per exposar-los el projecte, es mostra “satisfet per desencallar un nou projecte municipal que ens permetrà fer ciutat connectant l’estació amb el barri del Rally Sud”.\nVila recorda “la força transformadora que en els darrers quatre anys hi hagut a l’entorn de l’estació, amb l’execució del pla de voreres a la plaça i als voltants, la nova i més segura cruïlla del carrer Pompeu Fabra o, entre d’altres, la reforma de l’avinguda Vilallonga, que també millorarà de forma notable el carrer Rubaudonadeu”.\nEl nou carrer tindrà un sentit de circulació i un carril reservat per aparcaments. Per últim, destacar que el projecte tècnic ha previst fer una gran vorera, de més 4 metres d’ample, on s’hi plantaran plataners -per donar continuïtat als exemplars centenaris de la plaça de l’Estació i del carrer Rubaudonadeu- llorers i pins, aquests últims exemplars a una nova plaça a la cruïlla entre els carrers Joan Arderius i Riumors.\ncarrer Joan Arderius | Figueres


"Tchindas" s´estrena en cinc ciutats alhora - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\n"Tchindas" s'estrena en cinc ciutats alhora\nEl documental del manresà Marc Serena i Pablo García viatja a São Paulo, Valladolid, Barcelona, Tenerife i Madrid\nsusana pazmanresa 24.10.2015 | 00:00\nEl manresà Marc Serena signa el treball amb el barceloní Pablo García s.paz\nEl manresà Marc Serena signa el treball amb el barceloní Pablo García\nLa Seminci, la Setmana Internacional de Cine de Valladolid està de celebració. Avui comença i avui engega la seva seixantena edició. I en la programació d'aniversari, una producció d'autoria manresana, Tchindas, del periodista Marc Serena (1983) i del director barceloní Pablo García (1970), que el 2001 ja va estrenar a la Seminci Fuente Álamo. La caricia del tiempo. Ara hi torna amb el manresà i amb un llarg documental que ja va ser premiat en el seu debut, el juliol, a l'Outfest de Los Angeles i, també, el setembre, al Reeling Film Fest de Chicago.\nTchindas ofereix una visió del carnaval, la gran festa de Cap Verd, a través de la mirada de tres transsexuals de l'illa, una comunitat que viu en un oasi de llibertat i tolerància, inèdit en el continent africà. A Valladolid el documental competeix en la secció DOC España en una projecció que suposa la seva estrena a l'estat espanyol. El film es veurà demà (22 h), al Laboratorio de las Artes, LAVA.\nAvui, Serena viatja cap a Valladolid. La projeció de demà, en un festival que sempre "ha cuidat molt els documentals", subratlla Serena, és una de les 5 cites que, des d'aquesta setmana i fins al 7 de novembre, té la pel·lícula. A la Seminci, Serena i García competeixen amb nou treballs més, com Filosofia a la presó, de Gilbert Arroyo i Marc Parramon, rodat al Centre Penitenciari Lledoners. Paral·lelament, Tchindas visita la 39 edició de la Mostra de São Paulo, on s'haurà vist en quatre passis, el 22, 24, 27 d'octubre i 1 de novembre; arriba al Festival In-Edit de Barcelona, en la seva estrena catalana i fora de concurs, el 2 de novembre; viatja al MiradasDoc de Canarias (que se celebra a Guías de Isora, Tenerife), on es projectarà el 6 de novembre a concurs; i visita LesGaisCineMad, de Madrid, on Tchindas es veurà el 4 de novembre a San Sebastián de los Reyes i 7 a la Cineteca Madrid.


L’atenció a la diversitat integral i els recursos necessaris: una necessitat que no podem deixar de banda. » FAPA Mallorca\n« La retirada de la publicitat de cases de joc al transport públic de les Illes Balears: una bona notícia en un llarg camí.\nParticipació efectiva: propositiva o reactiva? No s’hauria de fer política unícament a cop de titular informatiu. »\nL’atenció a la diversitat integral i els recursos necessaris: una necessitat que no podem deixar de banda.\nFAPA Mallorca vol mostrar la seva preocupació en relació a les notícies que ens mostren la falta de personal d’atenció a la diversitat a diferents centres de la nostre comunitat autònoma.\nCom és ben sabut la nostra Federació sempre ha fet una aposta per l’escola inclusiva. Una escola on la igualtat d’oportunitats sigui la idea bàsica però on aquesta idea es transformi en una realitat. Ens podem trobar amb un sistema educatiu que es digui inclusiu però realment no ho sigui perquè no tots els infants tenen les mateixes oportunitats reals. La segregació ha estat una solució històrica a aquesta problemàtica i, tot i que acceptem que han d’existir centres d’educació especial per a determinats casos i determinades problemàtiques l’aposta és per la d’intentar aconseguir un sistema on la diversitat no sigui un problema sinó un element més de les nostres escoles.\nÒbviament el camí per aconseguir aquesta escola inclusiva és difícil i passa per molts de factors. Aconseguir que la pròpia societat sigui conscient de la diversitat i de com atendre-la de forma correcta és una passa prèvia i fonamental i per això la visibilització i al conscienciació són molt importants. Però, dins del nostre sistema educatiu gran part de les passes passen per la millora de la formació del personal en atenció a la diversitat i en l’existència dels recursos humans i materials necessaris tant per part dels centres educatius com referits a les famílies.\nEn relació als recursos hem de recordar primer que l’atenció a la diversitat es pot plantejar des de diferents punts de vista. Per una banda ens trobem amb el personal que dependrà de la plantilla orgànica del centre i que dependrà de la quota del professorat que assigna la Conselleria d’Educació segons el càlcul d’hores demanades, de número d’alumnes i altres criteris interns. Així, mestres de suport, professorat terapèutic (PT), professorat d’audició i llenguatge (AL) o orientadors/es depenen d’aquesta quota de professorat. En aquest punt podem criticar i ja ho vàrem fer en el seu moment els criteris referents al número d’infants matriculats amb determinada qualificació (NESE o NEE) que es tenen en consideració per assignar a un professional especialista en atenció a la diversitat dins de la plantilla. Com ja hem denunciat el número d’alumnes és molt superior al que realment creiem oportú i això fa aquesta persona que ha d’aconseguir fer una atenció individualitzada a la diversitat en realitat la pugui fer menys particularitzada d’allò necessari.\nPer altra banda ens trobem amb altre tipus de professionals que s’ocupen de l’atenció a la diversitat però no depenen de la plantilla orgànica dels centres educatius. Els ATE (auxiliar tècnic educatiu) seria un d’ell. Els ATE’s tenen una funció molt concreta com la de ser els professionals que es dediquen a la cura i atenció dels alumnes amb necessitats educatives especials (NEE) per donar suport al tutor o als altres especialistes i orienten la seva feina a aconseguir la màxima inclusió dels alumnes amb NEE amb l’objectiu de fomentar-ne i aconseguir-ne l’autonomia total. Així, quan ens trobem amb notícies com aquestes https://www.ultimahora.es/noticias/part-forana/2019/10/25/1115979/colegios-santa-eugenia-sineu-reclaman-ate-suprimidos.html, molt habituals a cada inici de curs escolar i que només són un dels exemples possibles que podrien mostrar en aquest curs concret veiem que els recursos d’atenció especialitzada, que els propis centres educatius demanen amb diferents informes i justificacions no sempre són atesos de la millor manera possible. Les justificacions són diverses però es redueixen normalment a que la Conselleria d’Educació té un criteri diferent al dels professionals que s’encarreguen de l’atenció continuada de l’alumnat (equips directius, mestres, orientadores, etc.) o que els recursos són limitats. En el primer supòsit ens resulta sempre sorprenent que una persona decideixi sense ni tan sols conéixer als infants als que se’ls denega aquesta atenció. Podem pressuposar que aquelles persones que es troben en el dia a dia d’un centre educatiu deuen tenir un coneixement més directe de la problemàtica que no la persona que es troba a un despatx a la Conselleria d’Educació però pareix que la pròpia Conselleria no sempre pensa així. En el segon supòsit la nostra resposta és clara: si són necessaris més recursos els haurem de cercar perquè l’alternativa és que un infant que necessita aquest recurs no el tingui i, per tant, no tingui la mateixa igualtat d’oportunitats que els seus companys.\nNo podem oblidar tampoc altres professionals externs a la plantilla del professorat com infermeres, fisioterapèutes, educadores socials, etc. imprescindibles per donar suport a aquestes tasques d’atenció. En aquest aspecte anem encara més endererra que en altres. Els professionals d’aquestes especialitats que es troben fent feina als centres educatius són molt pocs i moltes vegades només poden dedicar poques hores a aquesta tasca (per exemple si l’han de compaginar amb atenció al centre de salut en el cas de les infermeres). Les poques passes donades en aquest aspecte són insuficients i les que ja s’han donades pareix que van amb retard aquest curs escolar. Així, el programa TISOC, amb personal tècnic d’intervenció comunitària als centres educatius i al seu entorn encara no s’ha posat en marxa per posar un exemple.\nFinalment, només recordar que l’escola inclusiva és un objectiu a aconseguir però sense la base de recursos necessària ens quedarem en paraules i no en fets,\nUIB APIMA Solidaritat motxilles solidaries inclusió TIC Prevenció LOMCE menjador Formació ASSEMBLEA TIL Pacte Educatiu Llegim en Família FERYA


El TSJM absol una dona que va apunyalar el seu marit en defensa pròpia en un episodi de maltractaments\nPublicat 3/5/2019 16:30:51CET\nEl Tribunal Superior de Justícia de Madrid (TSJM) ha absolt una dona de la condemna a dos anys de presó que li havia imposat l'Audiència Provincial de Madrid per un delicte de lesions i intent d'homicidi per apunyalar la seva parella en el coll en el transcurs d'un episodi de violència de gènere.\nAixí consta en una sentència, a la qual ha tingut accés Europa Press, en la qual confirma la condemna imposada a Luis Fernando G. O. i absol Johana I.O. després d'estimar el seu recurs d'impugnació a la sentència condemnatòria.\nEls magistrats alliberen la dona d'un delicte de lesions i temptativa d'homicidi en concórrer en la seva conducta la circumstància eximent de trastorn mental transitori, previst en l'article 20.1 del Codi Penal.\nEls fets es van produir el 10 de febrer sobre les 21.00 hores quan el condemnat i la dona van mantenir una discussió a l'habitatge en la qual convivien. En un moment determinat, l'home va propinar a la dona una empenta i després un cop de puny.\nDurant l'agressió, l'afectada estava acorralada contra la paret, amb la creença de veure en perill la seva vida i integritat física "a conseqüència de l'agressió de la qual estava sent víctima i de la seva personal vulnerabilitat derivada de vivències de maltractament patides al llarg de la seva vida amb una parella anterior".\n"Sense un altre ànim que el d'evitar seguir sent copejada i el\nperill imminent que va pensar que venia sobre ella, presa del\npànic, actuant des del pur instint de supervivència, amb anul·lació de les seves facultats volitives i sense capacitat real per autodeterminarse amb llibertat, va obrar així de manera irrefrenable, va prendre un ganivet de la taula, li va clavar sobre l'hemitòrax esquerre de Luis Fernando".\nDesprés d'això, l'home va anar a buscar ajuda, "va picar a la porta de tots els habitatges, fins que va obrir el veí" que va comprovar que estava lesionat.\nMontesinos exigeix al Govern espanyol que "deixi de fer xantatge i amenaçar" les CA\nMés de 200 persones demanen la dimissió de Bolsonaro davant del Consolat del Brasil a Barcelona\nEl Govern espanyol subratlla que alguns que ara reclamen finançament autonòmic van impedir aprovar els pressupostos


actualitat Dénia archivos - Montgó Radio\nDaniel Ibanco repassa l’actualitat musical en valencià\nUna vegada més, en «La Pols i la Pua», Daniel Ibanco ha repassat l’actualitat musical del panorama en valencià.\nDaniel Ibanco presenta en «La Pols i la Pua» el cartell de «Trovam», la Fira Valenciana de la Música\nAquest divendres, 1 d’octubre, Daniel Ibanco ens ha delectat amb un altre programa de música en valencià en Montgoradio.com. Aquesta vegada ha parlat del cartell de la novena edició de «Trovam», la fira valenciana de música que se celebrarà els pròxims 3 al 7 de novembre. Si t’ho has perdut, dóna-li al play i descobreix […]\nAhir al plenari es va tornar a tractar el tema de l’agressió ecològica realitzada en el sistema dunar, abans existent, de la zona del Raset. I va ser arran d’una moció que des del Partit Popular i Compromís vam acordar i vam presentar a la Junta de Portaveus per al seu debat al plenari, en […]\nEl IES Sorts de la Mar ha celebrado este viernes el Día de la Paz, en el que ha aprovechado para hacer entrega a APAD y MATRIA 200 euros a cada una, del dinero recaudado en la carrera solidaria que se celebró antes de Navidad.\nDani Ibanco ha estat aquest dijous amb el músic valencià, Andreu Valor, en La Pols i la Pua.\nEl col·lectiu faller estudia amb Sanitat com celebrar les Falles 2021\nAquesta vesprada ha tingut lloc en el Saló de Plens de Junta Central Fallera la reunió de la comissió de coordinació amb Salut Pública. Una trobada promoguda per la Interagrupació de Falles de València, la resta de festes locals i les Juntes Locals falleres d’altres poblacions, en la qual s’han abordat diversos dubtes al voltant […]\nLa tardor ha arribat a Montgoradio.com amb Dani Ibanco a «La Pols i la Pua». Has escoltat el seu últim programa? Amb aquest ja el 64 programa i estrenant una nova secció. Dani Ibanco ens ho conta tot. Entra i dóna-li al play per a escoltar-lo.


Comunicat als participants a la catequesi familiar de primera comunió | card.cat\nDonat el mal temps que, dimecres dia 13, es va posar de fort vent i aigua neu a mitjan capvespre, suspenguérem la sessió de catequesi pels nins i nines. No hi hagué temps d’avisar per telèfon, encara que jo em vaig desplaçar a s’escola nova per anar avisant. Ho comunicam com una disculpa davant els qui vos prenguéreu la molèstia d’assistir. I ho comunicam com una notificació als qui no vos desplaçareu al lloc habitual de catequesi; donat que teniu a casa totes les orientacions necessàries, els nins i nines, si voleu, poden realitzar les activitats a ca vostra mateix, com fèiem altres vegades-\nRecordam que la propera sessió de catequesi pels nins i nines és el proper dimecres dia 20 de març. També quedemanam la participació d’alguns en el lavatori del peus del Dijous Sant.\nAquest article s'ha catalogat com a Educació, Local, Parròquia i s'ha etiquetat amb ajornament, Cataquesi, disculpa per Jeroni Llambies representant null. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç.


La fida ninfa - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: La fida Ninfa)\nLa fidel nimfa\nElpina and Giunone (contralt)\nEolo and Oralto (baix)\nTeatro Filarmonico de Verona,\nLa fida ninfa és una òpera en tres actes d'Antonio Vivaldi (RV 714) composta l'any 1732 sobre un llibret de Scipione Maffei.\nRepresentada per primera vegada el 6 de gener de 1732 en ocasió de la inauguració del Teatro Filarmonico de Verona, és una obra de maduresa. El risc de monotonia que engendra la successió de les àries i recitatius és hàbilment romput per diversos conjunts. Es compten dos duos, un trio, un quartet, un quintet, i un sextet.\nL'acció té lloc a Naxos. Dos germans, Osmino i Tirsi, s'han criat de forma independent a l'illa sense saber de la seva relació. Osmino, rebatejat Morasto pels seus segrestadors ha estat escollit pel rei pirata Oralto per ser un dels seus lloctinents. Tirsi, anomenat Osmino (el nom real del seu germà) dedica la seva vida a buscar el plaer.\nVivaldi va rebre l'encàrrec de l'òpera el 1729. Va acabar el seu treball l'any següent, però La fida ninfa no va ser tanmateix representada a temps. Les cròniques de l'època en donen l'explicació: importants concentracions de tropes alemanyes es trobaven llavors a les fronteres de la República i els oficials d'aquests exèrcits havien demanat l'autorització d'anar a Verona per assistir a la primera representació de l'òpera. Però els dirigents venecians estaven preocupats per deixar-los comprovar la feblesa dels exèrcits de la República in situ. L'òpera va ser doncs sacrificada al secret militar. Vivaldi, obligat a esperar, va tenir tanmateix la satisfacció d'inaugurar, amb La fida ninfa, el nou teatre de Verona. Maffei, l'autor del llibret, va finançar ell mateix l'òpera i es va gastar per a l'escenificació vint mil ducats - suma realment excepcional per a l'època.\nL'obra va ser recuperada a la Cort Imperial de Viena el 1737, en una revisió representada sota el títol Il giorno felice. Va restar en l'oblit fins a una nova representació l'any 1958 al Théâtre des Champs Elysées de París.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=La_fida_ninfa&oldid=21384452»\nÒperes de la dècada del 1730\nÒperes estrenades al Teatro Filarmonico


AN 3.61: (Català) - Tika Nipāta - SuttaCentral\n← AN 3.60 AN 3.65 →\n6 Capítol amb els bramans\nEn una ocasió el braman Sangārava s’apropà al Benaventurat, intercanviaren salutacions amistoses, s’assegué al seu costat i li digué: “Bondadós Gautama, se’m va ocórrer això: Nosaltres, els bramans, hauríem de fer sacrificis i hauríem de fer altres fessin sacrificis. D’aquesta manera aquells qui fan els sacrificis i aquells qui participen en els sacrificis entren al mètode de realitzar nombrosos mèrits en els seus nombrosos cossos. Aquells qui avancen d’aquest a d’un altre clan i esdevenen sense llar, amb el si mateix domesticat, pacificat i extingit. Així, ells avancen i busquen el coneixement per a un cos particular.”\n“Llavors, braman, et preguntaré sobre això i podràs contestar-me si et plau. Aquí, braman, Aquell qui ha retornat una vegada neix al món, digne, il·luminat completament, fonamentat amb el coneixement i la conducta, benvingut, coneixedor dels móns, l’incomparable domador d’allò que s’ha de domar, el mestre dels déus i els homes, il·luminat i beneït. Aquest diu: Vine ! Aquest és el camí.\nAquest és el mètode. Anant per aquest camí i per aquest mètode jo vaig anar cap a la noble fi de la vida sagrada i visc amb el meu si mateix realitzat mitjançant el coneixement. Vine ! Tu també, a aquest camí i mètode i assoleix la noble fi de la vida sagrada i viu amb el teu si mateix realitzat mitjançant el coneixement.\nD’aquesta manera, el mestre ensenya als altres a entrar a aquest camí i mètode.\nQuan això és així, no ho és per quatre cents, per miler, no ho és per cents de milers?\nQuan això és així, l’avanç és per un únic cos o per nombrosos cossos?”\n“Bondadós Gautama, quan això és així l’avanç ho és pel benefici de nombrosos cossos.”\nQuan això va ser expressat el venerable Ānanda va dir això al braman Sangārava:\n“Braman, d’aquests dos mètodes, quin és el menys distingit, el menys problemàtic, el més profitós i el més efectiu?”\nEl braman Sangārava replicà al venerable Ānanda això: “Així com jo venero i aclamo al bondadós Gautama, venero també i aclamo al venerable Ānanda.”\nPer una segona vegada, el venerable Ānanda digué: “Brama, no et pregunto qui és venerat i qui és aclamat. Et pregunto, braman, d’aquests dos mètodes, quin és el menys distingit, el menys problemàtic, el més profitós i el més efectiu?”\nPer una segona vegada, el venerable Sangārava replicà al venerable Ānanda: “Així com jo venero i aclamo al bondadós Gautama, venero també i aclamo al venerable Ānanda.”\nPer una tercera vegada, el venerable Ānanda digué: “Braman, no et pregunto qui és venerat i qui és aclamat. Et pregunto, braman, d’aquests dos mètodes, quin és el menys distingit, el menys problemàtic, el més profitós i el més efectiu?”\nPer una tercera vegada, el venerable Sangārava replicà al venerable Ānanda: “Així com jo venero i aclamo al bondadós Gautama, venero també i aclamo al venerable Ānanda.”\nLlavors se li ocorregué al Benaventurat això: “El braman Sangāvara evadeix la pregunta correcta que li ha fet Ānanda, jo resoldré la situació.”\nEl Benaventurat contestà al braman Sangāvara això: “Braman, avui, quan era assegut davant la presència de la reialessa aquest era l’assumpte actual dominant.\nEn el passat hi havia pocs monjos i aquests mostraren els poders psíquics sobre els humans i avui hi han molts monjos i únicament uns pocs mostren els seus poders píquics sobre els humans. Aquest era l’assumpte actual quan era assegut davant la presència de la reialessa.\nBraman, aquests tres són extraordinaris. Quins són? Els poders psíquics són extraordinaris, l’endevinació o lectura de les ments dels altres és extraordinari i donar consell és extraordinari.\nBraman, que és allò extraordinari dels poders psíquics? Aquí, braman, una persona participa en diferents formes dels poders psíquics. Una persona esdevé moltes i moltes esdevenen una. Apareix i desapareix sense obstruccions, creua els murs, preses i roques, com si passés a través de l’espai. Surt de la terra i es submergeix com si fos a l’aigua. Va sense interrupció per l’aigua com si fos el terra sòlid. Seu amb les cames creuades a lespai com els ocells petits o grans. Toca la lluna i el sol amb la mà, així governa el seu poder tant lluny com el món de Brahma. Braman, això és el que és extraordinari dels poders psíquics.\nBraman, què és allò extraordinari de l’endevinació o lectura de les ments dels altres? Braman, una persona endevina a partir d’una característica: La teva ment és així i així i d’aquesta manera i no diferent. Una persona no endevina a partir d’una característica sinó escoltant el soroll d’un humà, d’un no humà o d’un déu, aquesta endevina: La teva ment és així i així i d’aquesta manera i no diferent.\nBraman, una persona no endevina ni a partir d’una característica, ni del soroll d’un humà, d’un no humà o d’un déu, sinó escoltant el so penetrant d’un pensament. La teva ment és així i així, d’aquesta manera i no diferent.\nBraman, una persona no endevina ni a partir d’una característica, ni del soroll d’un humà, d’un no humà o d’un déu, ni escoltant el so penetrant d’un pensament, sinó que penetra amb la ment concentrada que no pensa disgregadament o que pensa i coneix com les determinacions mentals d’aquesta bona persona són conduïdes a aquest estat mental i com a conseqüència aquests pensaments i endevinaments: La teva ment és així i així, d’aquesta manera i no diferent. Braman, això és el que és extraordinari de l’endevinació o lectura de les ments dels altres.\nBraman, què és allò extraordinari de donar consell? Braman, una persona aconsella: Pensa d’aquesta manera i no pensis d’aquesta manera. Atén d’aquesta manera i no atenguis d’aquesta manera. Dissipa això i desenvolupa això i resideix-hi. Braman, això és el que és extraordinari de donar consell. Braman d’aquests tres que són extraordinaris quin és el que més t’agrada?”\n“Bondadós Gautama, hi ha el d’una persona participa en diferents formes dels poders psíquics. Una persona esdevé moltes i moltes esdevenen una. Apareix i desapareix sense obstruccions, creua els murs, preses i roques, com si passés a través de l’espai. Surt de la terra i es submergeix com si fos a l’aigua. Va sense interrupció per l’aigua com si fos el terra sòlid. Seu amb les cames creuades a l’espai com els ocells petits o grans. Toca la lluna i el sol amb la mà, així governa el seu poder tant lluny com el món de Brahma. Bondadós Gautama, rebutjo completament aquest que és extraordinari. És per aquell qui ho experimenta.\nBondadós Gautama, hi ha el d’una persona que endevina a partir d’una característica: La teva ment és així i així i d’aquesta manera i no diferent. Una persona no endevina a partir d’una característica sinó escoltant el soroll d’un humà, d’un no humà o d’un déu, aquesta endevina: La teva ment és així i així i d’aquesta manera i no diferent; una persona no endevina ni a partir d’una característica, ni del soroll d’un humà, d’un no humà o d’un déu, sinó escoltant el so penetrant d’un pensament. La teva ment és així i així, d’aquesta manera i no diferent; una persona no endevina ni a partir d’una característica, ni del soroll d’un humà, d’un no humà o d’un déu, ni escoltant el so penetrant d’un pensament, sinó que penetra amb la ment concentrada que no pensa disgregadament o que pensa i coneix com les determinacions mentals d’aquesta bona persona són conduïdes a aquest estat mental i com a conseqüència aquests pensaments i endevinaments: La teva ment és així i així, d’aquesta manera i no diferent. Bondadós Gautama, rebutjo completament aquest que és extraordinari. És per aquell qui ho experimenta.\nBondadós Gautama, hi ha el d’una persona que aconsella: Pensa d’aquesta manera i no pensis d’aquesta manera. Atén d’aquesta manera i no atenguis d’aquesta manera. Dissipa això i desenvolupa això i resideix-hi. Bondadós Gautama, aquest és el que més m’agrada dels tres que són extraordinaris. És meravellós, bondadós Gautama, aquests són unes paraules excel·lents. Se que el bondadós Gautama està fonamentat amb aquests tres que són extraordinaris.\nEl bondadós Gautama participa en diferents formes dels poders psíquics. Esdevé moltes i moltes esdevenen una. Apareix i desapareix sense obstruccions, creua els murs, preses i roques, com si passés a través de l’espai. Surt de la terra i es submergeix com si fos a l’aigua. Va sense interrupció per l’aigua com si fos el terra sòlid. Seu amb les cames creuades a l’espai com els ocells petits o grans. Toca la lluna i el sol amb la mà, així governa el seu poder tant lluny com el món de Brahma.\nEl bondadós Gautama endevina a partir d’una característica: La teva ment és així i així i d’aquesta manera i no diferent. No endevina a partir d’una característica sinó escoltant el soroll d’un humà, d’un no humà o d’un déu, aquesta endevina: La teva ment és així i així i d’aquesta manera i no diferent; no endevina ni a partir d’una característica, ni del soroll d’un humà, d’un no humà o d’un déu, sinó escoltant el so penetrant d’un pensament. La teva ment és així i així, d’aquesta manera i no diferent; no endevina ni a partir d’una característica, ni del soroll d’un humà, d’un no humà o d’un déu, ni escoltant el so penetrant d’un pensament, sinó que penetra amb la ment concentrada que no pensa disgregadament o que pensa i coneix com les determinacions mentals són conduïdes a aquest estat mental i com a conseqüència aquests pensaments i endevinaments: La teva ment és així i així, d’aquesta manera i no diferent.\nEl bondadós Gautama aconsella: Pensa d’aquesta manera i no pensis d’aquesta manera. Atén d’aquesta manera i no atenguis d’aquesta manera. Dissipa això i desenvolupa això i resideix-hi.”\n“Realment, braman, has expressat paraules de veneració, però et dic que jo participo en diferents formes dels poders psíquics. Esdevinc moltes i moltes esdevenen una. Apareixo i desapareixo sense obstruccions, creu els murs, preses i roques, com si passés a través de l’espai. Surto de la terra i em submergeixo com si fos a l’aigua. Vaig sense interrupció per l’aigua com si fos el terra sòlid. M’assec amb les cames creuades a l’espai com els ocells petits o grans. Toco la lluna i el sol amb la mà, així governo el meu poder tant lluny com el món de Brahma; jo endevino a partir d’una característica: La teva ment és així i així i d’aquesta manera i no diferent. No endevino a partir d’una característica sinó escoltant el soroll d’un humà, d’un no humà o d’un déu, endevino: La teva ment és així i així i d’aquesta manera i no diferent; no endevino ni a partir d’una característica, ni del soroll d’un humà, d’un no humà o d’un déu, sinó escoltant el so penetrant d’un pensament. La teva ment és així i així, d’aquesta manera i no diferent; no endevino ni a partir d’una característica, ni del soroll d’un humà, d’un no humà o d’un déu, ni escoltant el so penetrant d’un pensament, sinó que penetro amb la ment concentrada que no pensa disgregadament o que pensa i coneix com les determinacions mentals són conduïdes a aquest estat mental i com a conseqüència aquests pensaments i endevinaments: La teva ment és així i així, d’aquesta manera i no diferent.”\n“Bondadós Gautama, existeix algun monjo més que estigui fonamentat amb aquests tres que són extraordinaris a part del bondadós Gautama?”\n“Braman, no són cent, ni dos dents, ni tres cents, ni quatre cents, ni cinc cents, molts més estan fonamentats amb aquests tres que són extraordinaris.”\n“Bondadós Gautama, on són aquests monjos ara?”\n“Braman, en aquesta mateixa comunitat de monjos.”\n“Bondadós Gautama, ho comprenc. és com si quelcom derrocat és rehabilitat, és com si quelcom és descobert. És com si s’expliqués el camí a algú que s’ha perdut o com una làmpada que il·lumina la foscor per a que aquells qui posseeixen ulls vegin les formes. El bondadós Gautama ha explicat l’ensenyança de formes variades. Ara, prenc refugi al bondadós Gautama, a l’ensenyança i a la comunitat de monjos.\nRecorda’m com a un deixeble laic des d’ara fins que la meva vida s’acabi.”


FC Barcelona: Bany de realisme per al Madrid | Esports | EL PAÍS Catalunya\nEL CLÀSSIC | BARÇA, 5 - REIAL MADRID, 1 COLUMNE i\nLa crisi transcendeix Lopetegui, és fruit d'un club que ha patit d'actualitat i s'ha deixat estar sense Cristiano\n29 OCT 2018 - 12:39\tCET\nLa llotja del Camp Nou, abans que acabés el partit en què el Barça ha golejat el Madrid. En vídeo, les declaracions dels jugadors a la zona mixta. SERGIO PÉREZ REUTERS / Atlas\nSi un 5-1 ja és estrepitós per a qui passa vergonya, el que es va veure al Camp Nou va ser molt més que una patacada per al Reial Madrid. La caiguda madridista no va ser puntual, episòdica. Va ser la conseqüència d'un equip marcat des de l'inici del curs per la sobrevinguda austeritat franciscana de l'alt comandament de Chamartín, més ocupat de vernissar l'estadi com a obra pòstuma que no pas de posar remei a l'emigració de Cristiano Ronaldo i retocar una plantilla que per més èxits que hagi segellat a Europa no té l'elixir de l'eternitat. Amb la tercera Copa d'Europa consecutiva, els rectors han patit d'actualitat. Mentre Zinedine Zidane mirava per sobre dels trofeus i clamava per corregir el present per aclarir un nou futur, els jerarques es van lliurar a un entrenador reclutat de mala manera per negatives prèvies d'altres col·legues. Al servei de Julen Lopetegui per a la seva estrena a la Primera Divisió van posar una plantilla desgastada pel seu regnat recent i sense subsidi per a l'abandonament del seu jugador insígnia.\nCom a resultat de tanta complaença davant del mirall, el Madrid va arribar al clàssic amb pinces de plastilina, amb la directiva murmurant contra Lopetegui i el mateix Lopetegui injectant-se optimisme sense ni un gram d'autocrítica (almenys en públic). Tampoc ho va fer després del 5-1, molt lluny de la garrotada que es va autoinfligir Casemiro: “El resultat és el reflex del que és aquesta temporada, estem jugant molt malament, cal que tothom lluiti, que tothom doni la cara...” El tècnic va preferir escudar-se en un partit imaginari, ancorat en una injecció d'ànim i determinació que als seus els va durar un quart d'hora a l'inici del segon acte. La resta del partit va ser blaugrana davant d'un rival que es va desplegar al feu barcelonista amb tarannà de jubilat. El Barça sí que va comparèixer des de l'inici, sí que va ser incisiu des de l'inici, sí que va saber què calia fer des de l'inici. És més, en el millor moment del seu adversari, amb la pressió visitant, va saber contrarestar la descàrrega blanca i reprendre el timó.\nLopetegui va rectificar bé al descans, però no es va dir res de la seva paràlisi en la primera part, quan Jordi Alba va estripar els seus per l'esquerra davant l'escandalosa dimissió de Bale, que va fugir i es va allunyar del lateral blaugrana, com si el tema no tingués res a veure amb algú que es veu a si mateix com un consentit de no se sap quina glòria. Bale es va retratar davant de Lopetegui, davant del seu gran mecenes de la llotja... i davant de Zidane. Amb el gal·lès de pas, ajusta que ajustaràs la cua de cavall, fins a l'arremangada de l'esmentat quart d'hora, al Madrid només va haver-hi onze solituds. Va ser un equip garrepa, sense rebel·lia. Tot el contrari del Barça, que va brindar per Messi de forma gremial sense recórrer ni per un instant a l'argentí com a coartada d'una possible mala jornada. Per això hi havia Ernesto Valverde. Perquè no només va reaccionar bé Lopetegui després del descans. El Txingurri ho va fer igual o millor i va saber reorientar els seus quan estaven contra les cordes.\nLopetegui abraça Marcelo en la substitució del brasiler. ALBERT GEA REUTERS\nEl preparador madridista va al·ludir a la falta de gol, com si també fos una qüestió aliena a ell, només fruit d'un malefici, d'una conjura astral. Que si els pals i tal... Com si el xut de Modric no s'estavellés tant com el posterior de Luis Suárez. I fins i tot va esmentar les baixes durant el curs, com si, per exemple, la presència de Messi en família a la graderia fos per motius vacacionals. Sense CR, el Madrid no va tenir el seu Luis Suárez.\nEl daltabaix del Madrid al Camp Nou no va ser la derivada de cap encanteri. No va ser la primera fallada multiorgànica. Si hagués estat així, com partit rere partit sembla proclamar l'entrenador, el Reial no seria avui a set punts del líder, novè a la Lliga —fora dels llocs europeus— i amb menys gol que en segles. I pitjor encara: avui no hi ha ni un sol futbolista blanc que hagi fet una estirada, ni tan sols uns mil·límetres. La majoria no es reconeixen, ja sigui perquè es lesionen amb assiduïtat, rellisquen, l'espifien als penals, davant la xarxa o qualsevol altra calamitat.\nZidane ja va voler mirar per sobre de les Copes d’Europa per corregir el present i aclarir el futur\nLopetegui no hauria de buscar una tirallonga d'excuses perquè no és ell qui ha d'eludir un bany de realisme. No és el primer culpable, ni molt menys. Potser només caldria imputar-li la seva sobredosi de fe després de cada patacada. Normal i comprensible en un tècnic que al juny es va jugar un envit sense saber que s'estava jugant un envit. Avui mateix pot no ser ni vermell ni blanc i rebre un escac i mat presidencial que faci suposar que la roda punxada era a la banqueta, no en santuaris de canapès.\nSense Lopetegui al capdavant, el Madrid no recuperarà el mig centenar de gols de Cristiano, ni agafarà el relleu de James i Morata. Des de la cúpula es va pensar que n'hi havia prou sent el Madrid, que el Madrid anés a redós del Madrid. Sense més. I mentre calia posar els focus més en una obra arquitectònica que no pas esportiva. Per més que al llarg de la seva història el Madrid hagi desafiat amb èxit tantes vegades la lògica del futbol, tot té un límit. Tant, que aquesta vegada ni tan sols va trobar consol amb Messi d'espectador. El 5-1 va ser molt més del que ja és per si mateix un 5-1. El Madrid va rebre una golejada de cap a peus, del president a Mariano, últim a comparèixer en un dia que no només va ser un mal dia. Almenys no hauria de ser-ho només per a Lopetegui. El cràter és molt més gran.\nFOTOGALERIA El Barça es menja el Madrid (5-1)


Notícies - Més de 400 persones mostren la seva solidaritat caminant pel Parkinson\nMés de 400 persones mostren la seva solidaritat caminant pel Parkinson\nEls participants han arribat fins la masia de Can Borell on han fet un esmorzar.\nel 29/set/03 Silvia Gonzalez Societat PDF\nL'Associació Parkinson Catalunya i el Club Muntanyenc es plantegen celebrar una 2a edició de la caminada a favor d'aquesta malaltia, que ahir va reunir més de 400 persones. La iniciativa ha servit per conscienciar els participants que el Parkinson és una lluita compartida entre el malalt i el seu entorn social.\nTot i l'amenaça de pluja de diumenge al matí, ciutadans de dins i fora de Sant Cugat no van perdre's la cita amb els malalts de Parkinson. Una pancarta que deia 'Sant Cugat amb el Parkinson', va encapçalar la marxa que va sortir puntualment de la plaça Barcelona.\nEls participants de la marxa, que van completar el recorregut en 40 minuts, van finalitzar el recorregut a Can Borrell. Un indret que ahir va ser testimoni del gran suport que ha tingut la Caminada a favor del Parkinson. L'organitzador i membre del Club Muntanyenc, Jesús González, ha dit que no descarten convocar una segona edició de la iniciativa:\nPodríem fer una convocatòria cada dos anys\nPer la seva banda, Andreu Baldi, president de la secció local de l'Associació Parkinson Catalunya, ha remarcat el gran valor social que tenen passejades d'aquest tipus:\nÉs molt positiu sentir aquest recolzament social\nLa Caminada a favor del Parkinson va comptar amb el suport de l'Ajuntament. L'alcalde, Lluís Recoder, ha destacat que és necessària la difusió dels mitjans de comunicació per poder avançar en el tractament social de la malaltia:\nHi hagut un gran ressó mediàtic\nL'espai de Can Borrell va acollir diverses actuacions musicals i un esmorçar, gentilesa dels comerços locals. La Caminada a favor del Parkinson també ha rebut la col.laboració del Parc de Collserola i Creu Roja.


Tota la informació sobre els establiments d'Andorra.\nCOMPRA ALS ESTABLIMENTS D'ANDORRA\nLES COMPRES, UN RECLAM PER ALS NOSTRES VISITANTS\nFer compres als establiments d'Andorra és un dels grans atractius del nostre país, tant per als andorrans com per als turistes que ens visiten. La varietat de botigues i centres comercials permet que tothom trobi el que cerca, ja sigui moda, complements, perfumeria, electrònica, esport, òptica o moltes altres opcions. I tots els establiments treballen amb marques de primer nivell mundial. A més, el Principat té una política de baixa fiscalitat que es reflecteix en els preus. Així, els productes que es venen al nostre país són sensiblement més barats que als països veïns (Espanya i França).\nTot i això, i encara que Andorra va adoptar l'euro com a moneda d'ús l'any 2014, cal tenir en compte que el nostre país no és membre de la Unió Europea. Per tant, la quantitat de productes que pots passar per la frontera quan tornis al teu país és limitada. Això es coneix com a franquícia duanera i en trobaràs més informació en aquesta pàgina.\nHorari: dilluns a divendres de 8 a 20 h\nCap de setmana de 9 a 20 h\nUn altre dels aspectes que fan més atractives les compres al nostre país és l'amplitud de l'horari comercial i del calendari de dies laborables. En general, l'horari d'obertura de les botigues d'Andorra s'estén fins a les vuit del vespre de diumenge a dijous, mentre que divendres i dissabte s'amplia fins a les nou de la nit. Durant els períodes festius o vacacionals (Setmana Santa, Carnaval, etc.), alguns establiments, magatzems i centres comercials obren fins a les deu de la nit.\nPel que fa als dies festius d'Andorra, el calendari és benèvol amb els consumidors: les botigues només tanquen quatre dies l'any! Es tracta de dies de festa nacional i són els següents:\nLa resta de l'any els establiments obren durant els horaris indicats abans.\nDEFENSA DEL CONSUMIDOR A ANDORRA\nPer garantir una experiència de compra òptima, el Principat va crear el Servei d'Atenció al Consumidor. Aquesta entitat té com a objectiu defensar i protegir els drets dels consumidors i usuaris, que constitueixen una de les prioritats associades al bon funcionament del sector comercial d'Andorra.\nPer portar a terme la seva funció, el Servei posa a la teva disposició mecanismes àgils i eficaços per tal que obtinguis una resposta ràpida i adequada a les teves necessitats com a consumidor o usuari.\nEvidentment, en totes les botigues d'Andorra hi tens fulls de reclamació oficials a la teva disposició.


L'Auditori de Torrevella reprén la seua programació aquest dissabte amb un espectacle infantil - LOBLANC\nL’Auditori de Torrevella ha preparat un munt de sorpreses per a agrair als més xicotets el bé que s’han portat durant el confinament. Aquest dissabte, 18 de juliol, a partir de les 19.30 hores arriba el primer espectacle després de l’obligada inactivitat provocada per la pandèmia. Diverteix-te amb nosaltres! és un espectacle amb: una cercavila circense, pomperos, un espectacle de percussió, contacontes i el musical infantil ‘Vamos a la granja’.\nLa festa començarà a l’entorn de l’auditori, a les 19.30 hores, amb diverses i entretingudes actuacions. El ritme i la música d’aquesta festa infantil seran a càrrec de Kilombo Kilombé, un grup de percussió amb una identitat brasilera que mescla diferents estils de músiques del món. El grup busques arrancar somriures al públic i junts poder bategar amb cada colp de tambor. Una experiència per a tots els públics i que no deixarà indiferent a ningú.\nL’exterior de l’auditori també donarà la benvinguda a les famílies amb els Pomperos, que oferiran un espectacle molt original, fresc i divertit que agrada a tothom, on aquests increïbles éssers volant sobre el cel crearan un ambient màgic i espectacular. Pompes gegants, pluges de pompes xicotetes i bambolles amb fum delectaran a tots.\nI l’animació en l’exterior la completarà Wen Animacions, que portarà a l’auditori una cercavila nòmada circense. Funcionarà com un espai de sorpresa i màgia a peu de carrer en un racó inesperat. Una xicoteta exhibició de monociclos, malabars, xanques i diàbolo que relatarà com l’esport, la pràctica i els somnis són capaços d’amb un simple moviment de cos o un mecanisme motriu arrancar en l’espectador un somriure, una expressió de sorpresa o un aplaudiment.\nJa a les 20.00 hores, en l’hall de l’auditori, els xiquets podran escoltar un Contacontes. Mariano Martínez conta històries divertides, amb participació col·lectiva, jocs, cançons i embarbussaments. A través dels personatges i de les situacions dels contes, s’obrirà al xiquet un ampli ventall de possibilitats que l’ajudaran a connectar el món de la fantasia i amb el seu propi món, estimulant la imaginació i la capacitat de resolució de problemes.\nI com a fermall final, a les 21.00 hores, a la Sala Simfònica, les famílies es podran divertir amb Cantamúsicos i el seu espectacle ‘Anem a la granja’. Un musical diferent i divertit perquè gaudisca tota la família, amb cançons conegudes pels més xicotets de la casa. L’escenari es transformarà en una granja on aniran eixint tots els animalons presentats per granger, l’oncle Juan i els seus nebots, també apareixerà el llop, que sempre l’està embolicant-lo tot.\nL’auditori ha desinfectat totes les seues instal·lacions i ha establit un aforament reduït al 50% de la capacitat de la sala (470 entrades a la venda), per a mantindre les distàncies de seguretat, amb possibilitat d’agrupar-se per nuclis familiars. Obligatori l’ús de màscara dins de les instal·lacions. Entrades a la venda en www.auditoriotorrevieja.com i dues hores abans de l’espectacle en la taquilla. Preus 10 euros adult i 5 euros xiquets.\nPreviousArt Pròxim: La Diputació d’Alacant presenta una exposició amb els últims treballs del pintor Ángel Rodríguez Cabrera\nNextArt Pròxim: La Diputación de Alicante presenta una exposición con los últimos trabajos del pintor Ángel Rodríguez Cabrera\nCellers Xaló s’emporta el Gran Premi Proava 2021


Canvi obligatori per a tots els comerços online: migració SHA-256 | Alterego Web\nTotes les botigues on-line amb TPV virtual Redsys comercialitzat per les entitats financeres han de realitzar aquest canvi obligatori abans del 23 de novembre, per raons de seguretat.\nTinc un comerç on-line. M'afecta aquest canvi?\nEn general, el canvi afecta a tots els comerços que utilitzen TPV virtual. Qualsevol botiga de comerç electrònic que utilitzi el TPV virtaul Redsys comercialitzat per les entitats financeres ha de realitzar aquest canvi.\nQuè és la firma, el SHA-1 i on s'utilitza en relació amb el TPV virtual?\nEl TPV virtual de Redsys ha canviat el sistema de firma entre el comerç i el TPV virtual per a adequar-se als nous estàndards de seguretat. Per la qual cosa, tots els comerços que utilitzin el TPV virtualhan d'adequar els seus sitemes per a utilitzar el nou mètode.\nTota comunicació entre una botiga online i el TPV virtual de Redsys actualment va firmada electrònicament utilitzant un algoritme anomenat SHA-1. Aquest incou tant la trucada des de la botiga al TPV virtual per a sol·licitar el pagament amb targeta d'una comanda, com la notificació on-line per part del TPV virtual al servidor de la botiga per informar del resultat d'un pagament realitzat.\nL'algoritme SHA-1 ha estat declarat obsolet per la indústria al no considerar-se suficientment segur i s'està retirant de tots els llocs web, certificats i software de seguretat.\nEn què m'afecta aquest canvi?\nPer poder seguir utilitzant el TPV virtual a partir del 23 de novembre de 2015, les botigues on-line hauran de modificar els seus sistemes per a utilitzar el nou model de firma. També afecta a la forma de rebre a la botiga on-line les notificacions des del TPV virtual sobre el resultat de les operacions de pagament, que serveixen perquè la botiga conegui a l'instant si una comanda ha estat pagada satisfactòriament utilitzant el TPV virtual. Aquí trobaràs tota la informació i documentació detallada.\nA alterego podem ajudar-te amb la migració. Contacta amb nosaltres per elaborar una solució personalitzada al teu negoci.


adolescència, ciutadania, cooperació, crisi, desigualtats, drets dels infants, drets humans, exclusió, pobresa\texperiència i intercanvi\nEscric en dies del Carnestoltes. Capgirant l'establert i canviant de perspectiva es redescobreix l'essencial, el moll de l'os de la vida; per exemple, els termes «cohesió social» i «identitat cultural».\tmaterials didàctics\nFundació Jaume Bofill / Abans de la crisi, a Catalunya 1 de cada 5 persones era pobra. I la crisi ha fet empitjorar aquesta situació, ampliant els sectors de població en risc de pobresa i fent més dures les condicions de vida de les persones pobres. Els estudis fets mostren que hi ha factors que duen les persones a tenir més probabilitats (més risc) de caure en la pobresa: ser una dona gran i vídua, ser una persona immigrada, no poder treballar per una malaltia, ser una dona sola amb infants a càrrec,... En canvi els joves tenen més possibilitats de sortir de la pobresa. Per aconseguir reduir la pobresa calen polítiques de garantia de renda i polítiques laborals i familiars que garanteixin l'entrada de més d'un ingrés a les llars.\tdocuments\nSònia Martínez (dir.) / "A Catalunya i Espanya, un de cada quatre infants viu sota el llindar de la pobresa", així comença aquest informe elaborat des de la Federació d'Entitats d'Atenció i d'Educació a la Infància i Adolescència (Fedaia). L'Informe Fedaia és fruit dʼuna anàlisi realitzada amb professionals de 41 entitats membre de la federació per identificar com sʼestà manifestant la pobresa entre els infants, joves i famílies atesos als seus serveis, quines situacions sʼhan agreujat amb la crisi i quines recomanacions es fan des de la federació.\tQuan els nostres infants estan condemnats a ser pobres\nJaume Funes participa en el projecte col·lectiu "La pobresa amb ulls d'infant". Són quatre seminaris permanents en els que un grup de professionals intenten fer un discurs actualitzat sobre el que significa ser infant i viure en pobresa, així com definir les característiques que haurien de tenir les respostes per evitar maltractar encara més la seva condició infantil. opinió\nMaria Truñó / A Catalunya i a Espanya partim d'un dèficit històric en polítiques d'infància i suport a les famílies amb fills, entre d'altres, perquè socialment continuem pensant que els infants són de les seves famílies i que són elles les que se n'han d'encarregar com bonament puguin. No és casualitat, per tant, que ja abans de la crisi la inversió pública en infància fos baixa i ineficaç i que seguim per sota de la meitat de la mitjana europea dedicat a suports a la família: un 0,9% a Catalunya, versus un 2,2% a la UE-28 (i un 1,4% a Espanya). Als països europeus hi ha evidències que amb una major despesa en protecció social dels infants sobre el PIB, la taxa de pobresa infantil és menor, i viceversa.\tcampanyes\nRedacció / Lafede.cat impulsa i lidera la plataforma Pobresa Zero que agrupa més de 4.200 entitats socials, de pau, drets humans i cooperació que reclamem una acció més efectiva contra la pobresa i les desigualtats, a nivell local i global. La plataforma funciona des de 2008 i es coordina amb la xarxa estatal del mateix nom.\tpel·lícules\nLa crisi econòmica ha portat al límit una situació social que no era bona ni en els anys de pretesa bonança econòmica, del 2000 al 2007\topinió\nMia Balsells i Joan Girona / Ha augmentat la crispació a les escoles perquè prèviament ha augmentat a les llars: si no tenen prou menjar... tindran humor per abraçar-se, per demostrar que s'estimen, per posar a prova la seva tolerància i solidaritat ?\tdocuments\nL'estudi es pregunta sobre la relació entre l'èxit educatiu i les condicions socioeconòmiques de la família.\tdocuments\nRedacció / El 21 de setembre de 2012, el Síndic de Greuges i l'adjunta per a la Defensa dels Drets dels Infants i dels Adolescents van lliurar a la presidenta del Parlament l'Informe sobre la pobresa infantil a Catalunya, en el qual s'analitzen les condicions de vida dels infants i de les polítiques públiques de provisió de serveis i de transferències econòmiques per combatre aquesta situació. La institució del Síndic respon, així, a la recomanació feta des de diversos organismes internacionals de conèixer amb precisió la magnitud de la pobresa infantil i de plantejar mesures que ajudin a reduir-la.\tdocuments\nPau Marí-Klose i Marga Marí-Klose. UNICEF Comitè Catalunya / Aquest treball radiografia la pobresa infantil a Catalunya en el context d'adversitat econòmica que estem vivint. Les anàlisis realitzades posen en relleu que Catalunya presenta nivells de pobresa infantil molt alts quan es compara amb altres països europeus, i les tendències que s'apunten en els darrers anys són negatives.\tcine cela\n(Torre Jussana)\tTel. 696 57 40 95


Pares, fills i paraules | Catorze.cat\nPares, fills i paraules\nMichele Serra retrata la generació d'adolescents de sofà i Llibert Ferri narra com va adoptar un nen rus al final de la Guerra Freda\nEva Piquer | 03/06/2014 a les 15:38h\nArxivat a: Biblioteca, Lectures, Michele Serra, Llibert Ferri, literatura, Eva Piquer\nUn fill, un pare: dues ombres. Foto: Roland Tanglao\n"Penso en com va ser fàcil estimar-te de petit. En com és difícil continuar fent-ho ara que ja ets tan alt com jo, que la teva veu s'assembla a la meva i per tant reclama els mateixos tons i volums, ara que l'embalum dels cossos és igual." Els escarxofats, Michele Serra, La Campana.\n"M'adono que t'allunyes. I no puc evitar dir-me que potser t'estic perdent. Però no; el que passa és que l'Alioixa s'està fent gran i li toca passar l'etapa adolescent, de desafecte i de distància amb el pare." Viatge a Moscou, Llibert Ferri, Ara Llibres.\nCasualment o causalment, per dir-ho com ho diu Llibert Ferri, he llegit en dos dies dos llibres sobre dos pares i dos fills. Dos llibres escrits en segona persona, en què el pare s'adreça al fill. Dos llibres molt semblants i molt diferents. El de l'italià Michele Serra funciona per identificació: tots els lectors que hem procreat podem ser aquest pare que critica i alhora intenta entendre la generació d'adolescents egocèntrics que viuen escarxofats al sofà i hiperconnectats de mans i peus. El del català Llibert Ferri, en canvi, només l'hauria pogut escriure ell, i és una sort immensa que ho hagi fet, perquè la seva història mereixia ser explicada. I, sobretot, mereixia ser viscuda.\nEl periodista Llibert Ferri i el seu fill Alioixa es van trobar l'un a l'altre a Moscou el 1993, al final de la Guerra Freda, quan el nen tenia deu anys. Una criatura que viu amb l'àvia perquè els pares biològics depenen massa de l'alcohol. Un home de quaranta-i-pocs anys que fa temps que flirteja amb la idea de la paternitat. Un "papa!" que el nen deixa anar de sobte, quan en Llibert i l'Alioixa encara no comparteixen cognom però ja es noten lligats per sempre. Perquè el futur pare adoptiu ha decidit –és una decisió més emocional que racional– que protegirà aquell infant perdut passi el que passi. Amb l'amor incondicional, a prova de tot, que només se sent cap als fills.\nLlegir Els escarxofats et reconforta. Jo mateixa em vaig veure empesa a rellegir en veu alta, amb els adolescents de casa per testimoni, els paràgrafs en què el narrador descriu la imatge formada per tovalloles xopes a terra, calaixos oberts i milions de mitjons bruts fets una bola i repartits pels racons més insospitats del pis. "Fins i tot quan només caldria un no-res per tancar el cercle, el deixes obert –escriu Serra–. Ets un perfeccionista de la negligència."\nLlegir Viatge a Moscou et reconcilia amb la condició humana. No puc parar de pensar en la generositat de l'àvia Maria, una dona que endevina en aquell periodista que li té llogada una habitació la figura paterna que el seu nét necessita. Una dona que sap que trobarà a faltar molt l'Alioixa, però també sap que deixant-lo a càrrec del Llibert ja es podrà morir tranquil·la. Perquè el país cau a trossos i, lluny d'allà, el fill de la seva filla tindrà un futur millor. Tindrà un futur.\nEn Llibert havia viatjat a Rússia per quedar-s'hi com a corresponsal una bona temporada. Però, un cop hi troba un regal en forma de fill, n'ha de marxar abans del que havia previst: l'Alioixa ha de créixer a Barcelona. El periodista renuncia a una experiència professional que li feia il·lusió, renuncia també durant anys a viure l'homosexualitat en plenitud, i s'aboca a fer de pare solter d'un noi rialler i xerraire que ha après a sobreviure empassant-se emocions sense mastegar-les.\nA Viatge a Moscou hi ha dubtes, por, vertigen, ambivalència (el periodista no pot evitar sentir-se lladre davant dels pares biològics de l'Alioixa, en una retrobada a Moscou el 1998). Hi ha veritat, sinceritat. "No estic segur que en algunes etapes de la nostra convivència tu no hagis interpretat com a indiferència els meus silencis o les meves pilotes fora", escriu Llibert Ferri.\nMentre només som fills, ens fa l'efecte que els pares i mares han vingut al món a jugar el rol que juguen al nostre arbre genealògic, i para de comptar. Fins que parim o adoptem personetes i entenem la complexitat (i la grandesa) de la cosa. Som pares i mares, sí, potser per damunt de tot. Però també som, per dir-ho com ho diu Michele Serra, persones que "entretant intenten continuar vivint".


Cloud Computing, empleats satisfets i increment de la productivitat - FÒRUM.ad\nCloud Computing, empleats satisfets i increment de la productivitat\nEl 10/12/16 9:31\nActualment, les noves tecnologies ja formen part del dia a dia de les persones, i és que els hàbits laborals s’estan transformant.\nCada vegada, són més les persones que demanen una major flexibilitat i mobilitat per conciliar la seva vida personal amb la laboral, però, a vegades no disposen de les eines necessàries per fer possible aquesta realitat. Necessiten tenir al seu abast solucions que els permetin treballar des de qualsevol lloc tenint accés a les seves tasques i documents des de qualsevol dispositiu.\nI és que productivitat i flexibilitat, pel que fa a horaris o desplaçaments, no tenen per què estar renyides. Segons dades publicades i recollits per beServices, consultora especialitzada en Serveis Cloud Computing i projectes TIC, vuit de cada deu espanyols pensa que els horaris de treball són molt estrictes, i no hi ha cap tipus de flexibilitat. Així mateix, xifres del mateix estudi desprenen que un 77,3% considera que els horaris de sortida de la feina afecten negativament a la conciliació.\nPer aquest motiu, des de la consultora insisteixen en la necessitat que les empreses impulsin mesures i implantin solucions com la informàtica en núvol que ajudin a afavorir la conciliació en les pimes.\nLa tecnologia i el negoci van de la mà més que mai i per això, des de la consultora tenen com a objectiu també ajudar les empreses a canviar les seves solucions ‘on-premise’ a solucions d’emmagatzematge en el núvol. Comptar amb programes actualitzats i solucions cloud fa que els empleats treballin satisfets i s’incrementi la productivitat i la rendibilitat de l’empresa.\nNotícia Anterior: La corrupció és com una densa boira\nSegüent Notícia: El duel previst en el Circuit Andorra, Dubourg vs Dayraut el guanya Riviere


Aigua de Benassal per al vodka de Bodegas Carmelitano | DiaDia\nInici Maestrat Benassal Aigua de Benassal per al vodka de Bodegas Carmelitano\nAigua de Benassal per al vodka de Bodegas Carmelitano\nLa Diputació de Castelló segueix donant passos per a potenciar la producció de productes castellonencs de qualitat per a millorar les oportunitats econòmiques en el sector agroalimentari. Fruit d’aquest treball és el recent llançament de 71 VODKA, el primer vodka castellonenc i que té previst entrar sota la marca promocional de Castelló Ruta de Sabor.\nPablo Roig, diputat responsable de Castelló Ruta de Sabor, ha assegurat que la marca de la Diputació de Castelló per a promoció dels productes gastronòmics de la província “fomenta les sinergies empresarials del sector a través de la seua línia d’actuació. Tant és així que els productors acollits a la iniciativa del Govern Provincial multipliquen les oportunitats de negoci unint esforços i presentat una oferta conjunta i de qualitat que els torna més competitius”.\nBon exemple d’això és 71 VODKA, un vodka produït per Bodegas y Destilerías Carmelitano de Benicàssim, que compta amb el suport de Castelló Ruta de Sabor, i que ha sigut elaborat amb l’excel·lent aigua del naixement natural de Font en Segures, de Benassal, també inclosa sota la marca d’identitat geogràfica de la Diputació de Castelló. El nom de la marca prové de la quantitat de quilòmetres de distància que existeixen des del naixement de Benassal fins a la destil·leria de Benicàssim.


TERTULIA TORRENCA: SUMA I SEGUEIX :\n"Aquells que cedirien la llibertat essencial per adquirir una petita seguretat temporal, no mereixen ni llibertat ni seguretat"\nUna notícia d'avui m'ha posat "los pelos como escarpias". El congrés dels diputats espanyol ha aprovat una llei que obliga a identificar-se a tots els ciutadans que van optar per un mòbil prepagament. A tot l'estat son més de vint milions de mòbils. L'excusa és la de sempre. Protegir-nos del "terrorisme", i la solució també és la de sempre, considerar que tothom és un terrorista.\nPodeu llegir la notícia del diari El País aquí.\nJo tinc un mòbil d'aquests. I el tinc per una raó molt senzilla. No vull entregar la meva ànima, la meva persona, les meves dades, a una companyia que farà amb elles el que vulgui. També el tinc precisament perquè garanteix el meu anonimat. Fins ara tenia dret a comunicar-me amb qui volgués lliurement. Ara ja no.\nEl càncer lliberticida, que s'estén com un mantell negre pel món des de fa uns anys sembla que ha esquitxat a tots els partits polítics.\nHan votat a favor d'aquest atemptat flagrant contra la línia de flotació dels drets civils, que malauradament, ha estat aprovat per unanimitat. Ni una sola veu s'ha alçat al congrés a favor de les llibertats individuals. Cap vot en contra d'aquesta aberració.\nJo no em penso identificar. D'aquí dos anys, quan em desactivin el telèfon que he pagat; quan em robin el saldo que em quedi; quan em furtin el meu dret a comunicar-me amb llibertat usant la tecnologia; no hi haurà recanvi: s'haurà acabat el telèfon mòbil per a mi.\nTot aquest despropòsit, aquesta agonia de les llibertats civils que tant ens havia costat aconseguir, durarà fins que sorgeixi de les cavernes d'aquesta era fosca en la que vivim una generació de polítics que valorin el valor suprem de la llibertat i llencin a l'abisme de l'ignomínia i l'estranyament, amb el suport del poble, a tots aquells que han traït a la humanitat despullant-la dels seus valors fonamentals, dels valors que l'han fet progressar. La lluita continua, i de moment, tots perdem.\nEnviat per Tertulià a 10/06/2007


EVA TORRENTS PUJADAS – Dívik news\nAbout EVA TORRENTS PUJADAS\nMeanwhile lets just say that we are proud EVA TORRENTS PUJADAS contributed a whooping 18 entries.\nEntries by EVA TORRENTS PUJADAS\nUn focus group que canvia com un mitjó un projecte d’emprenedoria agroalimentari\n20/10/2020 in Uncategorized @ca /by EVA TORRENTS PUJADAS\nEl mes de setembre vam iniciar un projecte d’acompanyament a dues emprenedores de Reus i del Camp de Tarragona. El projecte s’emmarcava en el “xec innovador”, un programa d’assessorament gratuït ofert a través del projecte Start-up Rural, impulsat pel Consorci Leader de Desenvolupament Rural del Camp i amb la col·laboració de l’Associació Leader de Ponent. […]\nAcompanyar dones emprenedores de petits negocis agroalimentaris amb Start-up Rural\n15/09/2020 in Emprenedoria /by EVA TORRENTS PUJADAS\nQuan em van proposar de formar part del programa pilot del xec innovador d’Start-up Rural, no sabia exactament què en sortiria de tot plegat, però estava convençuda que la suma d’ingredients no podia fallar: dones emprenedores, xarxa de territori i projectes agroalimentaris. El xec innovador és un programa d’assessorament gratuït ofert a través del projecte […]\nTraslladar la proposta de valor d’Abacus en un minut i mig\n25/02/2020 in Uncategorized @ca /by EVA TORRENTS PUJADAS\nL’encàrrec d’Abacus cooperativa que vam rebre es sintetitzava en: traslladar des de les pantalles digitals de les seves 50 botigues la proposta de valor diferencial de la cooperativa. Sorgien diferents reptes de l’encàrrec: havíem d’aconseguir que la peça pogués ser seguida amb so i sense so; que pogués actuar com a vídeo de presentació en […]\nUtilitzar Google com a estudi de mercat en temps real\n25/10/2019 in Uncategorized @ca /by EVA TORRENTS PUJADAS\nNo fa pas massa anys, els directors de màrqueting de les empreses lluitàvem perquè ens aprovessin pressupostos estratosfèrics per a la realització d’estudis de mercat. “Necessitem conèixer la realitat dels nostres clients per orientar les nostres estratègies” asseguràvem una vegada i una altra. I quan la realitat del pressupost de màrqueting ens queia sobre la […]\nSumar la preparació d’un storytelling corporatiu, a una acció de cohesió interna\n20/06/2019 in Marketing, Uncategorized @ca /by EVA TORRENTS PUJADAS\nEl repte era clar: fer un salt endavant en la comunicació de l’organització. Recollida de Residus d’Osona (RRO) treballava la comunicació des dels seus inicis. Amb una identitat gràfica impecable i accions de comunicació de tota mena realitzades els últims anys, ara volia obrir una nova fase de comunicació estratègica. La primera fase de treball […]\nLa celebració d’aniversaris d’Abacus Cooperativa, Mafesa i Vilar Riba, com una mostra de la nostra integració\n15/06/2018 in Presentació actes /by EVA TORRENTS PUJADAS\nAquest 2018 han coincidit diversos aniversaris d’empreses amb qui col·laborem de manera continuada: Abacus Cooperativa (50 anys), Mafesa (60 anys) i Vilar Riba (30 anys). Els tres casos començaven amb el mateix plantejament: volem celebrar l’aniversari sense grans proeses, amb la nostra comunitat i compartint agraïment per la feina feta. A la reflexió inicial, s’hi […]\n05/12/2017 in Marketing /by EVA TORRENTS PUJADAS\nEnergy Tools, una empresa de consultoria energètica puntera en l’assessorament per a l’optimització del consum energètic a les empreses, ens va demanar un pla de comunicació i màrqueting per tenir un mapa de situació abans de llançar un nou producte pensat per al mercat espanyol. Quan una empresa ens contracta per fer una pla de […]\nNandu Jubany: com construïr una marca des d’un branding personal enlluernador\n07/06/2017 in Innovació, Marketing /by EVA TORRENTS PUJADAS\nFa més de 7 anys, just després de finalitzar la moderació d’una taula rodona titulada “Per què els empresaris comuniquem malament?”, Eva Torrents, de Dívik, va rebre la trucada d’un dels participants a la taula: Nandu Jubany. “Estic convençut que et necessito, encara que no sé exactament en què, perquè jo d’això de comunicació no […]\nUtilitzar la comunicació i la creativitat per potenciar l’emprenedoria en adolescents\n09/05/2017 in Emprenedoria /by EVA TORRENTS PUJADAS\nL’encàrrec era clar per part de les àrees d’educació i de promoció econòmica del Consell Comarcal d’Osona: dissenyar un acte per aconseguir que 400 adolescents d’entre 10 i 12 anys fossin els protagonistes del final del projecte CUEME, un projecte que promou la cultura emprenedora a l’escola. Els alumnes havien creat de zero diverses cooperatives […]


Wikiloc | Ruta Estació de Balenyà Serrat de la Creu Els Hostalets\nEstació de Balenyà Serrat de la Creu Els Hostalets\n10.308 328 4663\nData de pujada 29 / de juny / 2016\nDe l'Estació de Balenyà al PR de Taradell (senderisme)\nVista 668 vegades, descarregada 15 vegades\nExcursió que sortint de l'Estació de Balenyà Tona Seva fa un recorregut circular entre Sant Miquel de Balenyà i els Hostalets , però previament s'enfila al Serrat de la Creu , petit turó de margues grises, però excel·lent mirador de la part sud de la Plana i de l'excursió d'avui , i que anirem veient al llarg del recorregut . També passem per l'església romànica de Sant Jaume de Viladrover , els pantans de Vall·llossera, Els Hostalets , la Cogullada i per acabar novament a l'Estació de Balenyà.\nEl Serrat de la Creu . Un dels turons de la Plana format per les característiques margues grises que trobem per tota la plana Ausonenca , en aquest cas està coronat per una pineda , i es un excel·lent mirador de la part sud de la Plana i un referent de l'excursió d'avui.\nSant Miquel de Balenyà és un nucli de població de la comarca d'Osona situat a la falda del massís del Montseny. Actualment pertany al municipi de Seva, del que ocupa la part oest. Limita al sud amb el nucli de Sant Jaume de Viladrover (el Brull), al sud-oest amb els Hostalets de Balenyà (Balenyà), a l'oest amb Tona, al nord-oest amb Malla i al nord-est amb Taradell. També se l'anomena Balenyà o Balenyà Estació.\nSant Jaume de Viladrover és un dels nuclis que formen el municipi d'El Brull, a la comarca d'Osona. És a la plana osonenca a uns 600 metres d'altura i el 2005 tenia una població de 71 habitants que es dedicaven especialment a l'agricultura i a la ramaderia. Cal destacar l'església romànica de Sant Jaume, documentada el 1131. Sant Jaume de Viladrover o dels Bastons es troba aïllada, prop d'un mas, a 2 Km de Balenyà. Es tracta d'un edifici d'una nau, coberta amb volta de canó amb llunetes i arcs torals, capçada per un absis semicircular amb decoració d'arcuacions sota fris de dents de serra de construït a principis del segle XX. Al costat de tramuntana s'hi afegí el cos de la sagristia. Conserva la porta original al mur de migdia, d'arc de mig punt amb dovelles bicolors, tot hi que ha estat cegada. L'accés actual es troba a la façana de ponent on hi ha una porta rectangular sota un frontó semicircular del segle XVII i una finestra en forma de creu. El més destacable és el campanar, de planta lleugerament romboïdal de tres pisos d'alçada, que descansa sobre la volta a l'extrem oest de la nau. Malgrat les modificacions d'època barroca, conserva algunes de les finestres romàniques geminades amb columna i capitell mensuliforme i la decoració d'arcuacions sota el fris de dents de serra de tipus llombard.\nEls pantans de Vall·llossera. Els pantans de Vall-llossera van ser construïts entre 1949 i 1958 i originalment servien per abastir d’aigua a la població dels Hostalets de Balenyà, però actualment la seva aigua és bombada cap a les torres de la urbanització del Montanyà. Malgrat pertànyer al municipi de Seva, aquest espai, per la seva proximitat, està molt vinculat als hostaletencs , i esdevé un espai de lleure i recreatiu, on anar a passejar, a pescar, observar fauna i flora, i els més agosarats, a prendre un bany a l’estiu.\nSegons relata Antoni Pladevall, aquests van ser construïts per en Francisco Vall-llossera, propietari de la finca de Vall-llossera, sota la direcció del seu gendre Pere Duran i Farell (1921-1999) enginyer i empresari, precursor de la introducció del gas a Espanya provinent d’Algèria. De fet el seu pare, el Sr. Marià Vall-llossera, ja havia tingut una actitud activa en relació a la dotació d’aigua per al poble dels Hostalets. Aquest havia fet portar l’aigua del manantial de Xargais, situat a poca distància de la torre del Baró d’Oller, al costat de l’antiga N-152. El pou d’aquesta torre, el manantial i els pous situats dintre el poble, formaven part d’un aqüífer que tenia la sortida més grossa a la font de Vall-llossera. A poca distància d’aquesta font, es van obrir diferents pous, que encara podem veure, enmig dels camps, i una mina situada al costat de la via. D’aquesta font es proveïen d’aigua els habitants de la part sud del poble, en bona part habitants del terme de Seva. L’aigua dels pous era bombada cap a un dipòsit rodó d’una dotzena de metres d’alçada, que servia per abastir d’aigua els habitants del poble. Més endavant, una part de l’aigua sobrant va ser duta a Centelles, fet que va originar un enfrontament entre els habitants dels dos municipis. La solució pactada al conflicte originat no va solucionar els problemes de mancança d’un proveïment regular d’aigua per a les llars dels Hostalets, però sí que va millorar les condicions de vida dels habitants de la barriada sud: cinc plomes d’aigua per al rec dels horts i la construcció del safareig que substituïa la bassa que hi havia i que facilitava el treball de les dones que hi rentaven la seva roba . Així doncs, més endavant, l’any 1949 i 1952 es van construir els dos primers pantans, i el 1958 es va construir el tercer, amb més capacitat. Entre tots tres, tenen una capacitat de 200.000 m3, que en el seu moment era suficient per a cobrir les necessitats d’aigua al poble, tenint en compte que a part de recollir l’aigua de la pluja i la superficial, també s’hi abocava a través de bombes, les aigües subterrànies del mencionat aqüífer. El servei d’aigües es va veure reforçat per la creació de l’empresa <> que tenia les seves oficines davant de la botiga de Can Serra. És evident, que al cap de pocs anys el consum d’aigua es va multiplicar i va fer necessari la portada d’aigua del Ter, cap a finals de 1996. Això ha significat una millora qualitativa del servei d’aigües, ja que manté un subministrament d’aigua constant evitant la manca d’aigua en períodes de sequera. Tots recordem, que molts estius es racionava el subministrament d’aigua, la qual només podíem utilitzar a certes hores del dia, o bé els camions cisterna que portaven aigua potable als pobles. Tot això ens ha de fer reflexionar, sobre l’ús de l’aigua i el seu consum racional, evitant-ne el malbaratament, ja que és un bé escàs. ( Centre d'estudis Balenyencs )\nEl camí Ral. Els Hostalets de Balenyà ha estat lloc d’intersecció de camins, entre els quals destaca el Camí de la Cerdanya, que s’utilitzava sobretot com a pas de bestiar que anava dels Vallès a la Cerdanya, i el Camí Manresà, que comunicava el Montseny amb el Pla del Moianès.\nAlfa i omega són la primera i la darrera lletra de l’abecedari grec i, en el món cristià, són símbol de la totalitat de Déu, en integrar la resta de les lletres, recalcant que abans de Deu no hi havia ningú i no hi haurà ningú després. (Ajuntament de Balenyà)\nEsglésia de St Miquel de Balenyà\nEsglésia dels Hostalets\nLlosa del Pla\nHola, ha trobat interessant aquesta ruta Estació de Balenyà Serrat de la Creu Els Hostalets https://ca.wikiloc.com/rutes-senderisme/estacio-de-balenya-serrat-de-la-creu-els-hostalets-13838943 Salutacions, Wikiloc - Rutes del Món


L'oposició denuncia frau en el recompte dels vots, que donen la victòria a l'actual president\n2 min. Barcelona 09/08/2017 14:28\n651x366 Manifestants amb pals, al suburbi de Mathare, a Nairobi, la capital. THOMAS MUKOYA / REUTERS Manifestants amb pals, al suburbi de Mathare, a Nairobi, la capital. THOMAS MUKOYA / REUTERS\nGasos lacrimògens i trets a l'aire. D'aquesta manera la policia de Kènia està intentant dispersar els centenars de manifestants que han sortit al carrer per protestar a la capital, Nairobi, i a altres ciutats del país després que el líder de l'oposició, Raila Odinga, hagi denunciat frau en el recompte de vots de les eleccions generals celebrades ahir. Els resultats parcials donen la victòria a l'actual president de Kènia, Uhuru Kenyatta, amb almenys el 54% dels sufragis.\n"Sisplau, hem d'abstenir-nos de qualsevol activitat que posi en perill la vida dels altres i l'estabilitat del país", va clamar el ministre d'Interior en funcions, Fred Matiang'i en una roda de premsa, tement el pitjor. El 2007 el líder opositor va rebutjar els resultats dels comicis, que també va perdre, i això va provocar una onada de violència interètnica: hi van morir més de 1.300 persones. Les votacions del 2013 van transcorre amb una certa estabilitat. Odinga, d'ètnia luo, també va denunciar frau electoral aleshores, i va recórrer al Tribunal Suprem, que va validar el triomf de Kenyatta, de l'ètnia kikuyu.\nAquest dimecres centenars de seguidors d'Odinga han aixecat barricades amb pedres i fogueres als carrers de Mathare, un suburbi de Nairobi. També s'han registrat disturbis a Kisumu, a l'oest del país.\nEn concret, el líder de l'oposició assegura que s'ha manipulat el sistema informàtic de recompte de vots per així donar la victòria a l'actual president del país. Segons Odinga, per manipular el sistema s'ha utilitzat la identitat del director de telecomunicacions de la Comissió Electoral que va ser assassinat fa deu dies, Chris Msando. L'actual president de la Comissió Electoral, Wafula Chebukati, ha mostrat confiança en el bon funcionament del sistema, però ha expressat la seva voluntat d'investigar les denúncies realitzades per l'oposició.