Estats Units: “Sóc en Trayvon Martin” · Global Voices en Català\nEscrit perFrancois-Xavier Ada-Affana\nTraducció publicada 27 març 2012 12:54 GMT\nLlegeix aquesta notícia a English, বাংলা, Malagasy, عربي, Español, polski, македонски, Português, Ελληνικά, Magyar, русский, 日本語, Français\nEl 26 de febrer de 2012, George Zimmerman, vigilant d'un barri de Sanford, a Florida (Estats Units), va abatre d'un tret el jove Trayvon Martin mentre sortia de la botiga on acabava de comprar uns caramels. George Zimmerman va confessar a la policia que havia disparat al pit de Trayvon. Segons la gravació de la trucada al 911 (número d'emergències als Estats Units) publicada divendres al vespre [en], George Zimmerman hauria trucat a la policia per alertar-los de la presència d'una “persona sospitosa”, Trayvon Martin, un noi de disset anys, de color, que sortia de la botiga. L'operador revela que es va demanar a George Zimmerman que no perseguís el noi [en].\n"Sóc en Trayvon Martin", nens en una manifestació per Trayvon Martin. Foto de Gilbert King Elisa, llicència-CC -BY\nLa indignació dels ciutadans nord-americans i dels internautes respecte del cas continua creixent i s'ha situat a la portada dels diaris, sobretot a la ciutat de Sanford on va tenir lloc l'assassinat. La unitat de policia que va ocupar-se de la investigació inicial fins ara no ha pogut formular cap acusació en contra de George Zimmerman, que per molts va cometre un crim racista.\nGareth Bryant, al seu bloc, pregunta [en]:\nPer què l'home negre sempre ha de ser a la llista d'espècies en perill?\nÉs com si fos el meu destí, ser sempre una víctima en aquests casos.\nEl còctel perfecte “una arma de foc i un negre”, el racisme ho té fàcil!!! I la defensa ho justificarà tot fent referència al “dret dels ciutadans d'utilitzar les armes de foc per defensar-se”.\nLa cadena social que s'ha tingut en compte: l'home blanc > l'hispà > l'home negre.\nLa connotació racial en aquest cas pesa molt. Encara que el Departament de Justícia i l'FBI hagin obert una investigació sobre “els fets i les circumstàncies” relacionats amb l'assassinat de Trayvon Martin, els internautes continuen fent pressió al govern nord-americà per assegurar-se que es faci justícia. Entre els comentaris més pertinents:\n"En record de Trayvon Martin" per greendoula a Flickr, llicència CC-license-by-ND\nTericruz, als comentaris a la web de notícies The Huffington Post (que ha rebut milers de comentaris sobre el cas) diu [en]:\nPodeu sentir el noi cridant per la seva vida de fons a les trucades al 911. Vaig plorar perquè tot el que podia fer era imaginar-me el meu fill, en aquella mateixa situació, sabent que estava a punt de morir i que ningú no l'ajudaria. Que Déu el beneeixi i també beneeixi la seva família.\nClaudial afegeix [en]:\nLa llei a Florida sembla protegir tothom qui vulgui cometre un crim, sempre que no hi hagi testimonis. Si visqués a Florida, estaria molt espantat. Les lleis sobre les armes en aquest país estan completament a l'inrevés.\nMrScorpio ha obert un debat a DemocraticUnderground.com [en] i des de llavors els internautes hi aboquen les seves emocions i les seves històries i records de maltractaments per part dels blancs als Estats Units.\nA Change.org més d'un milió de persones han signat una petició [en] adreçada al fiscal del Tribunal Suprem dels Estats Units, entre més, perquè es faci justícia.\nTwitter s'ha desbordat per comentaris sobre el cas. Les fotos de les manifestacions a Florida són disponibles amb l'etiqueta #Trayvon.\n@Black Voices: A l'ajuntament, centenars de residents i activistes demanen la detenció [de George Zimmerman] pel cas de Trayvon Martin #trayvon\nYsanneBueno aborda la qüestió racial:\n@MUTHAKNOWS Si Trayvon fos blanc i Zimmerman fos negre, com hauria acabat aquest cas? #TrueStory\nOmariShakirXo demana que tots s'uneixin en memòria de Trayvon:\nTothom qui volia detenir Kony, si us plau que comparteixi la pena per Trayvon. No veig realment per què és demanar massa…\nMolts s'han limitat a seguir la llei “Stand Your Ground” (defenseu-vos), en vigor a Florida des del 2005 i que estén les zones d'autodefensa del domicili fins a la majoria dels llocs públics. Una llei com aquesta elimina la noció de dret anglès del “deure de rendir-se” arran de situacions perilloses fora de casa. Sense aquest matís, un ciutadà nord-americà armat no té cap obligació d'arronsar-se davant d'una amenaça.\nKaren Hunter escriu en un tuit:\nAlgú m'hauria d'explicar per què hi ha la llei “Stand Your Ground”.\nLa llei ”Stand Your Ground” no diu que “si et sents amenaçat per un noi negre hi hagis de respondre amb una escopeta”.\nCharles M. Blow a The New York Times [en] conclou:\nEncara que hem d'esperar a obtenir els resultats de totes les investigacions sobre l'assassinat de Trayvon, és clar que es tracta d'una tragèdia. Si no s'atribueix cap culpabilitat en l'incident, encara serà una tragèdia més grossa.


Sant Jordi al CFA Montseny | CFA Montseny\nEl passat dijous 20 d’abril vam celebrar la festa de Sant Jordi a la nostra escola. Tant al matí com a la tarda es va fer un taller de roses i dracs. Consistia en fer imants, clips i pinces de roba amb feltre. A les 10.30h vam fer un esmorzar de coca amb xocolata.\nA la tarda vam gaudir del taller de “Poesia a cegues” a càrrec de Sílvia Bel que consistia en esbrinar si la persona que havia escrit l’obra era un home i una dona, i ens va portar a reflexionar sobre el gènere a la poesia. Tant alumnat com professorat vam gaudir molt d’aquest taller.\nFinalment, com a cloenda, es va fer l’entrega de premis del concurs literari de Sant Jordi que va anar acompanyada amb un berenar de coca i xocolata.\nMoltes gràcies a totes i tots per la vostra participació, esperem que hagueu gaudit de la diada de Sant Jordi a la nostra petita escola.


Els Lladró venen les restes de l'imperi - Diari de Girona\nEls Lladró venen les restes de l'imperi\nLa junta d'accionistes de Sodigei aprova la venda de la companyia ceràmica valenciana a PHI Industrial, que es compromet a mantenir la plantilla i la marca i a potenciar els dissenys · L'empresa va anar empal·lidint per la crisi i les desavinences familiars\njordi cuenca | valència 06.01.2017 | 09:28\nJosé Lladró, ahir, arribant a la seu de l´empresa al municipi valencià de Tavernes Blanques.\nCom estava previst, no hi va haver sorpreses i la junta extraordinària d'accionistes de la matriu Sodigei va aprovar ahir la venda de la seva filial Lladró a PHI Industrial, un grup especialitzat en la reestructuració i sanejament d'empreses en dificultats. Així estava la històrica firma ceramista valenciana, sacsejada per la crisi, l'esgotament comercial dels seus productes estrella i les desavinences familiars. La reunió de socis, integrada per les respectives branques dels tres germans fundadors, col·locava sobre la taula dues opcions, però només una d'elles tenia aires de triomfar, com així va succeir, perquè venia avalada per Juan Lladró i els seus descendents, que posseeixen el 70% de la companyia. Al davant hi havia una proposta presentada pel mitjà dels germans, José, i la seva família, que pretenia una venda parcial. És a dir, l'entrada d'un soci que permetés a la família seguir tenint veu i vot en els designis de la companyia.\nMai va transcendir la identitat d'aquest possible inversor. De la mateixa manera, els assistents a la junta d'accionistes es van conjurar ahir per no revelar l'entrellat de la reunió. És a dir, si l'oferta de PHI va comptar amb suports suplementaris als de la família de Juan Lladró, el més gran dels fundadors. Cap de les parts va voler tampoc confessar quin és l'import de l'operació i el cost que per a PHI tindrà fer-se amb el 100 per cent de Lladró. Els cent milions d'euros que s'han considerat en les últimes setmanes van ser qualificats com a merament especulatius per fonts pròximes a aquest grup industrial.\nPortaveus dels nous propietaris es van limitar a afirmar que la voluntat dels propietaris de PHI Industrial és mantenir al municipi valencià de Tavernes Blanques la Ciutat de la Porcellana, així com els llocs de treball i els dissenys. Els canvis, que podrien ser detallats amb major amplitud la setmana que ve, aniran en la direcció de «rellançar l'empresa al món amb nous dissenys i models amb l'objectiu de captar un nou consumidor i no centrar-se tant en el mercat asiàtic».\nEn finalitzar la junta, l'empresa va fer públic un comunicat en el qual assegurava que l'aprovació de la venda s'hauria produït després de constatar la «ferma voluntat, expressada pel propi grup inversor, d'assegurar la continuïtat de la marca». PHI Industrial és un inversor «altament especialitzat que valora els artesans i gestors de la companyia com l'actiu que són». Un altre motiu per elegir aquest grup és que té com a objectiu «transformar el negoci i restablir la rendibilitat de l'empresa, per d'aquesta manera garantir la seva viabilitat, sempre amb un enfocament en la creació de valor a llarg termini».\nLa decisió posa punt i final a una trajectòria sense parangó a l'economia valenciana. La marca continuarà, però ja no sota la direcció dels seus creadors. Els germans Lladró van aixecar un imperi de la ceràmica decorativa, que va esdevenir en el seu dia un emblema del luxe, a partir d'un forn morú a la seva localitat natal de Tavernes, on als anys cinquanta del segle passat van començar a fer figures de porcellana.\nLa innovació i el disseny i un evident atreviment comercial en la seva internacionalització van portar a la companyia a ser popular entre els més exquisits del planeta i a comptar amb botigues a la Cinquena Avinguda de Nova York o a Rodeo Drive (Los Angeles), a la inauguració hi van acudir estrelles de Hollywood com Charlton Heston o Lauren Bacall. Des d'aquella esplendor, la signatura va anar empal·lidint amb el canvi de segle de manera gradual fins a convertir-se en una ombra dels anys de vi i roses.


Lloret acull una estada esportiva de jugadors nord-americans de futbol, allotjats a Guitart Hotels | Nova Ràdio Lloret\nImatge: Els jugadors nord-americans al Camp Municipal d'Esports | Font: Nova Ràdio Lloret\nArxiu de so: Xavier Alonso\nAquests dies hi ha allotjats a Lloret de Mar més d’un centenar de visitants nord-americans, la majoria jugadors de soccer, el nom amb què coneixen el futbol europeu als Estats Units. Provenen d’una universitat situada a l’estat d’Ohio. Estan aquí, per preparar la seva temporada.\nEntrenament de l’equip nord-americà\nEntrenen al Camp Municipal d’Esports i estan allotjats a la cadena hotelera Guitart. Van arribar el passat cap de setmana just quan va marxar l’equip júnior de bàsquet del Dinamo de Moscou. Els acompanyava, recordem, tot una estrella esportiva de Rússia, Viktor Krhyapa, jugador de l’equip nacional, del CSKA de Moscou i de la NBA.\nAquest tipus d’estades formen part d’una de les línies estratègiques de la cadena Guitart, que rep esportistes al llarg de l’any. Fins i tot, de la Xina. El director comercial, Xavi Alonso, destaca que “realment és una tasca que portem fent els últims anys, especialitzant-nos en turisme esportiu i captant nous clients i nous mercats”.\nImatge de l’entrenament de l’equip nord-americà a Lloret\nA través de l’agència de viatges de la cadena Guitart, l’hotel els facilita tots els tràmits, fins i tot la reserva d’equipaments esportius municipals on fan els entrenaments. A més d’adaptar-se als seus horaris i necessitats d’alimentació. Alonso explica que “la idea de crear la nostra agència de viatges ve a complir tots els requeriments d’aquest tipus d’esportistes, fem un pack integral i ens ocupem de tot, ells només han d’escollir les dates”.\nPer Guitart Hotels, aquestes estades esportives són una línia estratègica i ajuden a desestacionalitzar la temporada. Recordem que, a més, des de la cadena compten amb ambaixadors per treballar en matèria de turisme esportiu com Melcior Mauri, en ciclisme, i José Luis Blanco, en atletisme.


Detingut per 18 robatoris en domicilis d'arreu de Catalunya, entre ells a les Borges\nActualitzada 31/01/2017 a les 10:59\nVa ser sorprès pels Mossos d’Esquadra quan se li va avariar el cotxe a l’AP-7 al Vendrell i pertany a un grup criminal desarticulat al novembre a Lleida\nEls Mossos d’Esquadra van detenir el 24 de gener un home de 32 anys, de nacionalitat albanesa i sense domicili conegut, com a presumpte autor de divuit robatoris amb força en domicilis d’arreu de Catalunya.\nEn la mateixa actuació també es va detenir un altre home, de 24 anys i de nacionalitat albanesa, per la seva participació en un dels robatoris.\nSegons els Mossos d’Esquadra, els fets es remunten a la nit del passat 23 de gener quan una patrulla de la comissaria del Vendrell va realitzar una assistència a un vehicle, ocupat per dos homes, que es trobava avariat a l'AP-7, dins del terme municipal de Banyeres del Penedès.\nEn el decurs del servei els agents van comprovar que un dels ocupants tenia una ordre pendent de detenció per un robatori amb força en un domicili de Gavà. A més, durant l'escorcoll van trobar que un d'ells portava amagades, a l'interior d'un mitjó, nombroses joies de dubtosa procedència. També van intervenir guants, eines utilitzades habitualment per cometre robatoris amb força i 743 euros.\nUn cop a comissaria es va comprovar que les joies intervingudes havien estat sostretes aquella mateixa tarda de l'interior d'una casa situada al carrer Canigó de les Borges Blanques (Garrigues). Segons la investigació, els autors van forçar la porta d'entrada del domicili i, un cop dins, van sostreure les joies.\nA més, també es va comprovar que un dels detinguts utilitzava vàries identitats per dificultar la seva identificació.\nEls agents van verificar que realment es tractava d'un delinqüent, de 32 anys, que tenia una altra ordre pendent de detenció per disset robatoris amb força a l'interior de domicilis d'arreu de Catalunya i dos falsedats documentals.\nEl detingut pertany a un grup criminal del qual els Mossos d’Esquadra de la Regió Policial de Ponent ja van detenir-ne sis membres el passat mes de novembre.\nEls dos detinguts el 24 de gener van passar dijous passat davant el jutjat d'instrucció en funcions de guàrdia del Vendrell. L'autoritat judicial va decretar l'ingrés a presó pel detingut acusat de divuit robatoris i per a l'altre, llibertat amb càrrecs.\nQuatre dies i 150 testimonis en el judici més gran a Lleida per robatoris\nDetingut quan intentava robar al col·legi Sant Jordi\nDemanen cinc anys de presó per a dos joves per una onada de robatoris\nAssalten a punta de pistola dos ancians a la seua casa d'Artesa de Lleida\nDetinguts a Lleida l‘atracador de Rialp i un altre que va assaltar a l’Eix


Tractament de l'aigua residual a Perú (2018-O009) — Centre de Cooperació per al Desenvolupament de la UPC — UPC. Universitat Politècnica de Catalunya\n≡ Tractament de l'aigua residual a Perú (2018-O009)\nSou a: Inici / Cooperació / Projectes 2018 / Tractament de l'aigua residual a Perú (2018-O009)\nTecnologies low cost per promoure la reutilització d’aigües residuals en espais fluvials de zones alt andines (2018-O009)\nAngostura, Saylla, Cusco, Perú\nInstituto del Manejo del Agua – Cusco\nRosario Pastor, Aina Amengual, Fanny Cruz,\nDavid Infantes,Eduard Rodríguez, Inés Aquilué\nJuny - Novembre de 2018\nA l'espai fluvial del riu Huatanay (Saylla) s'han observat tres situacions:\ni) Abocament d'aigües residuals sense tractament adequat. El terme municipal de Saylla compta actualment amb un sistema de clavegueram i tanc sèptic per al tractament de les aigües residuals. El sistema de clavegueram va ser construït fa més de 10 anys i no ha rebut manteniment.\nii) Manca d'espais públics i parcs recreatius. Per accedir-hi s’han de mobilitzar en transport fins al centre de la ciutat de Cusco (aprox. 11 km)\niii) Desbordaments i inundacions que han generat una sèrie de desastres al llarg del seu recorregut. S'està realitzant la construcció de defensa riberenca i revegetació d’ambdós marges del riu Huatanay però sense contemplar-se un sistema de reg.\n1. Enfortiment de capacitats a estudiants de la UNSAAC\n- Intercanvi d'informació i coneixements amb joves investigadors de la Universitat Nacional Sant Antoni Abat del Cuzco (UNSAAC) i la UPC.\n- Intercanvi d'experiències en recuperació d'espais fluvials amb tècnics municipals de Saylla i de l'IMA.\n- Realització de TFG i tesis de grau tant d'estudiants de la UNSAAC com de la UB.\n2. Taller participatiu de presentació de bones pràctiques en Saylla.\n3. Estudi de viabilitat pel tractament d'aigües residuals mitjançant aiguamolls construïts.\n4. Avaluació de la fossa sèptica i dels pous percoladors d'Angostura (Saylla): aforament de cabals, mesurament de la profunditat dels llots acumulats tant de la fossa sèptica com dels pous percoladors.\n5. Condicionament i adaptació de les plantes aquàtiques (autòctones).\n6. Reconeixement fotogràfic del tram Angostura - Aiguamoll Patapata i les seves singularitats.\n7. Reconeixement de carències topogràfiques i delineació d'una nova base cartogràfica.\n8. Reconeixement i posada en comú de les bases d'informació disponibles.\n9. Identificació de les zones d'intervenció i estratègies generals del projecte.\n10. Elaboració de la proposta: "Projecte de parc fluvial interurbà al riu Huatanay d'acord amb la protecció de riscos".\nHi ha bones possibilitats de continuar amb el projecte ja que s'està realitzant un treball de final de grau amb estudiants de la UNSACC i un treball de fi de Màster de la UB realitzat per un estudiant Peruà becat per CONCYTEC a Barcelona.\nD'altra banda es manté comunicació amb les autoritats locals de Saylla ja que s'ha constatat que tenen un paper important per mobilitzar els diferents actors i generar un procés participatiu encaminat a la realització d'accions vinculades a la recuperació d'espais públics fluvials i a la gestió de l’aigua i el sanejament\nRosario: L'execució del projecte realitzat per l'equip-UPC i 2 alumnes de Biologia de la UNSAAC ha permès aplicar amb èxit les seves habilitats tècniques per abordar els temes de sanejament i recuperació d'espais fluvials en una petita comunitat de Saylla. Els alumnes han conegut la importància / dificultat de la gestió local en l'execució de projectes i s'ha aconseguit signar un conveni de recíproca cooperació entre la UPC i l’IMA.\nInés: El projecte desenvolupat a Cusco durant els mesos de juliol i agost de 2018 ha permès treballar simultàniament aspectes vinculats als sistemes de tractament d’aigües residuals i a ‘urbanisme sostenible avesat a la recuperació de les ribes dels sistemes fluvials. Les tasques dutes a terme ens han permès, d’una banda profunditzar en les nostres disciplines.\nAina: La nostra estada a Cusco ha estat molt enriquidora en molts aspectes. El tractament de les aigües residuals mitjançant aiguamolls artificials eren desconeguts per moltes de les persones associades al projecte i la seva construcció a petita escala a Angostura ha permès, a més de complir els seus objectius, ensenyar el seu funcionament a la població. La contrapart en tot moment s'ha interessat en el projecte i ens ha brindat l'ajuda i materials necessaris.\nFanny: El fet d'haver treballat amb dos estudiants de biologia de la UNSAAC (Universitat Nacional de San Antonio Abad de Cusco) ha permès l'intercanvi d'experiències i coneixements sobre les plantes autòctones de la zona i ha facilitat l'elecció d'aquestes per implantar-les a l'aiguamoll. El fet que elles fossin del país ha contribuït a agilitzar i facilitar el primer contacte amb la població d'Angostura.\nEdu: Començo sincerament valorant molt positivament aquesta experiència que m'ha brindat la possibilitat de treballar conjuntament amb un equip de professionals que avui dia puc anomenar amics, he participat en un projecte on no només hi guanyava jo com a estudiant sinó tota una comunitat, com és la població d'Angostura, també he pogut conèixer un país completament desconegut per a mi, i que no m'ha deixat de sorprendre a mesura que l'anava descobrint. Finalment, agrair al CCD, per la tasca realitzada. Gràcies.\nDavid: L'arribada a Perú ha suposat un punt i a part de la meva concepció sobre els coneixements adquirits a la carrera. Quan vam arribar la benvinguda va ser magnífica i acalorada. La institució va cuidar de nosaltres i ens va facilitar en la mesura del possible el que necessitàvem per realitzar satisfactòriament un projecte que ha suposat un desafiament per tots nosaltres. El que no se'ns va poder oferir ho vam aportar amb les capacitats i competències adquirides a través dels nostres estudis a la universitat.\narxivat sota: Perú, Aigua sanejament i gestió de residus


Joaquim Rodríguez compartirà lideratge a Lieja-Bastogne-Lieja\nEls seus companys de Katiuixa s'han sacrificat per ell en les darreres proves\nCorredors com el campió rus Alexandr Kolobnev o l'italià Danilo Di Luca, guanyador l'any 2007, són també favorits que acompanyen el català al conjunt Katiuixa\nALBERT RABADAN Barcelona Actualitzada el 24/04/2011 15:56\n260x366 El pilot de ciclistes durant l'inici de la 97a edició de la Lieja-Bastogne-Lieja. / MICHEL KRAKOWSKI / EFE El pilot de ciclistes durant l'inici de la 97a edició de la Lieja-Bastogne-Lieja. / MICHEL KRAKOWSKI / EFE\nEls finals acabats en dures cotes de la Amstel Gold Race i la Fletxa Valona s'adequaven a les qualitats explosives de Purito Rodríguez, que busca culminar el tríptic de cotes amb una victòria després de dos segons llocs. Tanmateix, companys de gran nivell que han treballat per ell ja han declarat que també buscaran la victòria, com Alexandr Kolobnev, que creu que la Lieja-Bastogne-Lieja se li adapta a la perfecció.\nDavant la perillosa superioritat de Philippe Gilbert, a l'equip dirigit per Andrei Txmil buscarà un participació més agressiva per a intentar sorprendre, utilitzant els seus homes de gran qualitat, que van des de l'home de Parets del Vallès, passant pel campió rus o Danilo Di Luca i el veterà Sergei Ivanov. El millor resultat del català a aquesta prova és el segon lloc de l'any 2009.\nPossible guanyador sorpresa\nLa Decana, com se la coneix per ser la més antiga entre les clàssiques, és el quart Monument de la temporada, i arriba després que els tres anteriors deixessin guanyadors relativament sorpresa. El ràpid Matthew Goss va confirmar-se a la Milà-Sanremo, Nick Nuyens va demostrar el que apuntava fa uns anys a Quick Step a la Volta a Flandes i el belga Johan Van Summeren va aconseguir la victòria de la seva vida a la París-Roubaix. A Lieja, per tant, pot passar qualsevol cosa.\nA la tercera pot anar la vençuda


ESCOLA VALL DE NÉSPOLA: 2021\nPublicat per Escola de Mura a 18:39 Cap comentari:\nAquestes setmanes estem anant a fer combo amb l'Eva i la Montse a l'escola bressol i ens trobem amb el Pepo i el Miquel. L'altre dia vam anar a la sala on vam tocar la bateria, el baix, la guitarra elèctrica i el piano. Hem de fer un ritme i ho fem cada setmana i ens ho passem molt bé! Per veure les fotografies, cliqueu aquí\nQueralt Valéncia i Lhasa Sanlleheí\nPublicat per Escola de Mura a 15:54 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: combo, ens ho passem molt bé, mitjans\nUn dilluns del mes d'octubre, a la sessió d'art, vam fer una activitat que tractava que el grup B es posava a l'entrada i el grup A la classe, drets i en rotllana.\nEl grup B es tapava els ulls amb un mocador i els que entraven els havien de tocar i endevinar qui eren. Finalment, havíem de dibuixar-los en una làmina (amb els ulls encara tapats) i llavors ens havíem de treure el mocador dels ulls i tornar-los a dibuixar.\nPublicat per Escola de Mura a 18:28 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: art, comunitat de mitjans\nEl divendres 22 d'octubre vam anar a la Pallissa del Marquet de les Roques. Una pallissa és un lloc on es guarda la palla. El Jordi Aligué ens va presentar la seva exposició de art, natura i literatura. Quant vam arribar, vam haver de caminar dos kilòmetres perquè l'autocar no passava pel camí. Després de l'exposició vam anar a dinar a la Font del Llor. Finalment vam tornar a Mura.\nTon Castaño i Clusella.\nEtiquetes de comentaris: art, Jordi Aligué, Literatura, Marquet de les Roques, Natura, sortides\nAquest any hem fet espais d'aprenentatge, fem ciències i comunicació. Els fem 3 dies a la setmana, el dilluns, el dimecres i el divendres. Cada dia podem triar a on anar. En els espais d'aprenentatge hi han diferents espais d'edats i hi ha nens i nenes de mitjans fins a grans. Als espais hi ha diferents propostes, a comunicació podem fer còmics, també podem fer escrits al blog, dibuixar un ninot, dissenyar una habitació i a ciències podem mesurar animals, també podem fer una tasca dels bolets o podem fer una tasca de banderes o construir. Si voleu veure les fotografies, cliqueu AQUÍ\nCarla Ortiz 8 anys\nPublicat per Escola de Mura a 16:54 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Comunitat de grans, comunitat de mitjans, espais d'aprenentatge\nVam mirar un curtmetratge que es deia "Cuerdas". Va d'un nen que té una malaltia i una nena es vol fer amiga i ajudar-lo, però en el nen li passa una cosa que no us puc explicar perquè sinó em sento trista. Després vam fer una fitxa que hi posava "Què et costa?", "Què saps fer molt bé?" i "Què podries fer per arreglar el que no saps fer gaire bé?".\nHèlia Xicota Sàntxes\nEtiquetes de comentaris: comunitat de mitjans, Cuerdas, Tallers\nFa uns dies vam fer un taller de Legowedo 2.0. El Legowedo és un material per muntar robots amb motors. Després es connecta a l'ordinador i programes els moviments. Si cliques al play fa tot el que li havies programat; es podia moure endavant, endarrere i canviar la velocitat. També podia canviar de color, fer sorolls diferents i fer imatges diferents a l'ordinador. Nosaltres ho feien amb parelles, jo anava amb el Pau i la Jana. Entre tots vam muntar una girafa, tot i que hi havien molts més robots, per exemple un llimac, un molí i molts més robots. A mi em va agradar molt.\nEtiquetes de comentaris: Comunitat de grans, Legowedo, Tallers\nUn divendres del mes d'Octubre vam fer un taller de Blue boots. Els Blue boots tenien un botons que feien que es moguessin, també tenien rodes a baix i caminaven cap enrere, cap a la dreta i cap a l'esquerra. Aquest taller el vam fer amb la Gisela i ens va agradar molt.\nAran Garcia Mpa\nPublicat per Escola de Mura a 12:47 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Blue Boots, comunitat de mitjans, Tallers\nEtiquetes de comentaris: comunitat de petits, curs 21-22, Tallers\nEl dijous 17 d'octubre va venir un senyor a explicar-nos què era l'eco disseny. Primer de tot ens va fer una explicació perquè entenguéssim què era. Un eco disseny és un disseny que no contamina; i és més respectuós per la natura i pel planeta, i d'això, el nom d'eco disseny. Després vam veure molts eco dissenys, n'hi havia un que era un plàstic fet d'algues que es descomposava. Vam jugar a un memori que tenia una fitxa d'un eco disseny i l'altre era una imatge de l'objecte tradicional. Per últim ens va explicar el concurs de "L'apilo", que consisteix en recollir moltes piles, moltes escoles juguen i qui reculli més piles guanya 2.500 euros.\nMirela Balaguer i Reynes.\nEtiquetes de comentaris: Comunitat de grans, eco disseny., Tallers\nA l'octubre van tenir l'emoció de rebre una enorme i sorprenent companya, una 🎃. Ens va acompanyar uns dies, ens va inspirar creacions i després hi van posar idees, fer hipòtesis i donar propostes al voltant de la nostra carbassa, la van obrir i van comprovar té pipes, vam veure com hi són enganxades, la van olorar i alguns petits van fer un tastet de làmina en cru (van dir que els recordava al cogombre i a la pastanaga). A continuació vam preparar pas a pas una recepta de madalenes de carbassa amb un toc de xocolata blanca que feien una oloreta... Per les seves expressions sabem que els va agradar molt l'experiència, sobretot, menjar-les! 😋\nSón uns cuiners de primera!!\nPublicat per Escola de Mura a 0:55 Cap comentari:\nPrimera Reunió amb Famílies de la Comunitat de Petits\nPRESENTACIÓ QUE VAN COMENTAR A LA PRIMERA REUNIÓ D'AQUEST CURS AMB LES FAMÍLIES .\nFENT COMUNITAT, SUMANT PER CREAR EL MILLOR TERRENY PELS NOSTRES ESTIMATS PETITS.\nPublicat per Escola de Mura a 13:53 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: comunitat de petits, curs 21-22, reunions\nDilluns 4 d'octubre vam fer un projecte d'art. Vam fer 2 grups, un amb la Mirela i tots els nens i a l'altre totes les nenes, però ho vam fer lliurement. Llavors ens vam haver de barrejar 1 grup i posar-nos en rotllana i els de l'altre grup van haver d'entrar a la sala amb els ulls tancats. Llavors amb els ulls tancats, el grup va haver de tocar la persona i endevinar qui era i dibuixar-la.\nDesprés, vam dibuixar la cara d'aquesta persona a una cartolina. Després la vam dibuixar en full transparent mirant.\nQuan vam acabar vam foradar els fulls i li vam posar un drapet. Després l'Eva va proposar d'enganxar un plàstic al vidre i fer una ganyota. I l'altra parella des de l'altra banda amb el plàstic dibuixar-hi a sobre. I finalment va quedar la ganyota dibuixada. Anouk Casino Díaz\nEtiquetes de comentaris: art, Comunitat de grans\nEl divendres 1 d'octubre, el Dani ens va ensenyar un joc que es diu Senet. El Senet és un joc que es juga amb un taulell de 30 caselles i 10 peces, 5 blanques i 5 negres. Aquest joc es juga amb parelles. Els daus es fan amb 4 canyes, per una banda negres i per l'altre banda blanques. Les canyes es tiren i depèn de com et surten et dona un número o un altre, per exemple, 3 negres i 1 blanca és un 1, però l'1 fa que puguis tornar a tirar les canyes. Només pots tirar com a màxim dues vegades per torn. El dos es fa amb dos de cada, 2 blanques i amb 2 negres. El tres es fa amb 1 blanca i 3 negres, el quatre es fa amb 4 blanques i el quatre li passa com l'1, et fa tornar a tirar les canyes. Per últim el sis, perquè en la època d'Egipte no utilitzaven el cinc per que donava mala sort. Bé, el sis es fa amb 4 negres, i el sis té un tir més. Després hi ha unes caselles que són diferents a les demés.\nEtiquetes de comentaris: Comunitat de grans, Joc del senet, jocs de taula.\nFormigues arreu! Descobertes dels Petits\nPublicat per Escola de Mura a 0:38 Cap comentari:\nEl dimarts 28 de setembre a bosc vam fer un tomb per Mura. A Mura fa poc van posar uns quadrats verds que posa informació de les coses antigues de Mura, per exemple la Fàbrica, l'ermita, la Font de l'Era, l'escola i l'antic Ajuntament. Nosaltres anàvem per parelles que havien fet la Gisela i la Mariona. Jo anava amb el Guim. En total hi havia 19 quadrats, però 3 estaven molt lluny i no hi vam anar. Sempre que trobàvem un cartell situàvem el títol del cartell a un mapa de Mura. Vam quedar a una hora en concret a la plaça de l'església, quan totes les parelles van arribar, vam esmorzar. Ens vam quedar a jugar, quan ja portàvem una estona jugant vam marxar a l'escola.\nEl segon dia de bosc jo anava amb la Jana i havíem d' escriure la informació dels quadrats. Ara estem situant tots els quadrats en un mapa al padlet de la nostra escola.\nAina Martín i Felipe\nEtiquetes de comentaris: bosc, Comunitat de grans, escola al bosc, poble de Mura, Un tomb per Mura\nPublicat per Escola de Mura a 18:22 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: comunitat de petits, curs 21-22, inici\nA música amb la Raquel vam fer uns jocs de dits amb la cançó "Iko Iko". Vam practicar i després d'uns dies vam gravar. Els grups eren l' Anouk, el Genís Muntanya i la Cinta. Un altre grup era la Jana, la Mirela i l'Aina. L'Ares, l' Èric i el Guim eren un altre grup. I l'últim, el Genís Martín, la Clara i el Pau. Quan vam acabar vam posar un "Tiktok" i el vam ballar. Era de "Iko Iko". El joc de dits era difícil però quan ho vam aconseguir ens vam sentir satisfets. M'ho vaig passar bé.\nEtiquetes de comentaris: Comunitat de grans, iko iko, jocs de dits, música\nEl divendres passat vam començar una dinàmica que es diu El meu cor. L'activitat consistia en dibuixar el teu cor amb moltes habitacions i a cada habitació hi havia la gent que t'estimes, podien ser morts o vius, amics, animals, familiars..., i moltes coses més. El teu cor el podies fer de moltes formes, jo per exemple vaig fer el meu cor en forma d'arbre i a dins hi vaig posar totes les habitacions amb la gent que m'estimo. Em va agradar molt perquè recordo la gent que estimo i la que tinc lluny i també la que s'ha mort i molta més gent.\nEtiquetes de comentaris: Comunitat de grans, Dibuix, dinàmica emocions, el meu cor\nPrimer dia d'escola a la comunitat de grans\nVam arribar a la plaça Àngel Guimerà. Hi havia un tapís molt gran amb cada estació de l'any, amb una espelma al mig i al voltant del tapís hi havia una espelma petita amb un número. Si tu havies nascut el primer, tenies el número 1 i així fins al 46. Havies d'encendre la teva espelma amb la del mig. Després havíem d' agafar una tela que estava penjada, l'havíem de decorar cosint i després havíem de posar-la a l'estació de l'any que havíem nascut. Després, quan las espelmes es van desfer, a cada espelma va sortir una paraula i si ajuntaves totes les paraules sortia una frase molt llarga. Després ens vam separar per comunitats, la comunitat de grans vam anar a la Font de la Noguera a esmorzar i vam fer uns jocs. El primer va ser la teranyina. La teranyina consisteix en posar-nos tots en rotllana i havíem de passar-nos un fil entre tots, però abans de passar-lo havies de dir una il·lusió d'aquet nou curs i després un neguit. Vam acabar tots lligats i un cop lligats vam jugar al joc de la foguera. Per acabar el joc de l'indi. A la tarda ens vam repartir la feina, uns van muntar tamborets, uns altres caixes de fusta, uns altres van muntar un moble molt gran i uns altres van endreçar el carret de material.\nEtiquetes de comentaris: Comunitat de grans, primer dia d'escola\nPla D'organització Vall De Néspola 2021 -22\nAquí teniu el Pla d'organització per a aquest curs 2021-2022 on es descriuen els aspectes organitzatius de l'escola, així com les mesures Covid.\nPublicat per Escola de Mura a 17:43 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: curs 21-22, Pla d'organització\nPublicat per Escola de Mura a 16:45 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Comunitat de grans, pel·lícula, projecte\nEl nostre Llibre dels Petits, documentació 3r trimestre\nPublicat per Escola de Mura a 23:19 Cap comentari:\nPublicat per Escola de Mura a 23:15 Cap comentari:\nPublicat per Escola de Mura a 23:00 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: comunitat de petits, Espais\nAquet any el meu projecte ha sigut fer una cançó. Al principi de tot vaig fer unes preguntes com per exemple: A quin any es va crear el rap? qui el va crear? I vaig buscar informació sobre la història del rap. Després vaig fer pluja de d'idees del tema que parlaria a la cançó. Va sortir el bullying. Vaig fer un petit resum del que era per a mi el bullying. Després vaig buscar una pàgina per fer rimes al google. I vaig fer una graella de paraules que rimàvem com malo, palo, regalo, resbalo, si t'hi fitxes pots trobar aquestes paraules. Vaig fer la cançó amb les paraules que rimaven i les que no. Vaig grava la cançó i finalment vaig fer el videoclip.\nEtiquetes de comentaris: comunitat de mitjans, projecte ZER\nPublicat per Escola de Mura a 8:55 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Colònies, Comunitat de grans\nAquest curs amb les comunitats de grans de les quatres escoles de la ZER hem realitzat una adaptació musical de la cançó "Shape of you" d'Ed Sheeran relacionant-la amb el tema dels 4 elements; aigua, aire, terra i foc.\nEns plau molt ensenyar-vos el resultat d'aquest treball conjunt amb la posada en escena final a través d'un muntatge virtual on hem pogut cantar plegats.\nEtiquetes de comentaris: música, ZER\nEtiquetes de comentaris: Colònies, comunitat de mitjans\nEl dijous 20 de maig a psicomotricitat vam fer parelles. Una de la persona de la parella es tapava els ulls i l'altra el guiava per la sala de pisco. Al cap d'una estona cambiàvem. Les parelles eren l'Anouk i la Cinta, la Jana i la Clara, l'Araitz i l'Alba, l'Ares i la Gin, el Berenguer i l'Hèctor, el Genís Martín i el Ton, la Mirela i el Lluc, el Genís Muntanya i l'Èric. Quan tenies els ulls tapats al principi tenies por però després et relaxaves una mica. La feina del que acompanyava era cuidar que no xoqués i porta al company als diferents espais de joc. Quan vam acabar vam fer una rotllana i vam explicar la nostra sensació.\nEl dimars 11 de maig a art vam fer una proposta que consistia en que el més gran de l'escola escollia un lloc on arraulir-se i el segon més gran li dibuixava al voltant. Al cap d'una estona d'haver-ho fet tots el vam pintar amb pintura. Podies pintar-te les mans, els peus o amb el pinzell. Per preparar-ho vam posar paper per l'espai. Després havíem d'explicar què era per a tu el teu cau. Per mi el meu cau és com casa meva. Quan vam anar a rentar-nos les mans i els peus, el lavabo va quedar tot brut, mollat i ple de papers. Al cap d'una estona ho vam recollir. Més tard a la tarda vam retallar el cau. Tot seguit ho vam enbolicar, li vam fer un nus amb cinta i ens ho vam emportar a casa nostre.\nEl divendres vint-i-u de maig va vindre el Joan Bel, un científic que ens va explicar diferents experiments sobre el buit. El primer experiment que vam observar va ser amb un globus desinflat, però amb un nus. El va posar en una campana de vidre i amb una màquina li va fer el buit, i el globus es va començar a inflar. El segon experiment va ser amb una ploma i una pilota. Vam observar com la pilota queia mes ràpid que la ploma així que un altre cop li vam fer el buit a un cilindre, i la pilota i la ploma queien al mateix temps. Més tard, vam fer un experiment on vam aprendre que si poses un got amb aigua i li fas el buit, l’aigua comença a bullir, a nosaltres ens va arribar a bullir inclús a quinze graus centígrads. Al nivell del mar, l'aigua bull a 100 graus centígrads, a l'Everest l’aigua bull a setanta graus ja que a mesura que puges 300 metres d'alçada, l'aigua bull un grau centígrad menys. Per últim, vam fer un experiment amb llauna de Fanta buida, primer posava aigua a la taula, després vam posar la llauna a sobre l'aigua i amb un encenedor vam cremar la llauna per fora, la llauna va començar a moure's.\nA nosaltres ens han agradat molt tots els experiments, però sobretot el de la llauna de fanta.\nAraitz i Clara\nEtiquetes de comentaris: Comunitat de grans, el buit, Tallers\nEl dilluns a bosc vam anar a la riera a buscar macroinvertebrats.\nPrimer de tot vam fer una rotllana i vam explicar què eren els macroinvertebrats.\nMacro vol dir gran i invertebrats vol dir que no tenen columna vertebral.\nVam anar a les barbacoes a buscar-ne. De material vam agafar salabrets, unes pinces i uns pots de lupa.\nVam fer parelles i cada parella tenia un salabret i un pot.\nVam trobar moltes larves de libèl·lula i una de més gran, un escarabat adult, un nedador d'espatlles, moltes cargolines, molts quironòmids -cucs vermells- que se'ls menjaven les larves de libèl·lula, un sabater i peixos.\nEls biòlegs observen els macroinvertebrats que hi ha en els rius per saber l'estat de l'aigua .\nEtiquetes de comentaris: Comunitat de grans, escola al bosc, macroinvertebrats, riera\nEl divendres 14 de maig vam anar a Viu el Parc.\nQuan vam arribar vam anar a esmorzar i vam organitzar els grups de treball.\n1. La Cinta, la Clara, l'Ares i l'Anouk.\n2. La Jana,el Ton la Araitz i el Berenguer.\n3. L'Hèctor, el Genís Muntanya, i el Lluc\n4. La Ginebra, la Mirela i l'Alba\n5. El Guim i l'Èric\nDesprés vam anar a fer tres activitats: el mapa de la casa vella de l'Obac, el landart i l'hotel d'insectes.\nLa primera activitat era la de la casa vella de l'Obac, ens van donar un mapa de la casa i havíem de posar el nom de les diferents parts. Vam identificar la torre, la sitja,...\nLa segona era fer un mandala amb elemens de la natura.\nA la tercera havíem de fer un hotel d'insectes.\nSi voleu veure més fotografies cliqueu aquí\nEtiquetes de comentaris: Casa Nova de l'Obac, Comunitat de grans, landart, Viu el parc


Javier Sicluna és reelegit com a president del PP de L’Alcúdia de Cespins | L'Informador\nPublicat a 15 d'abril de 2013 el 11:00. Escrit per Juan Antonio Cloquell\nEl Partit Popular de L’Alcúdia de Crespins va clausurar el seu Congrés Local el passat divendres 12 d’abril, en la seu del Partit, amb la presència de nombrosos afiliats i simpatitzants, així com de diferents membres de l’Executiva Comarcal de PP amb el seu President Comarcal, Emilio Llopis. També van acudir a la trucada dels populars de L’Alcúdia de Crespins, alcaldes i regidors del PP dels diferents municipis de la Costera.\nJavier Sicluna va ser triat per unanimitat nou President Local. En la seua intervenció, va realitzar un balanç de la gestió realitzada en els últims anys, ressaltant la consolidació del PP en el municipi, els excel·lents resultats electorals aconseguits, l’excel·lent treball que realitza el Grup Municipal i la constant presència i proximitat del PP amb els ciutadans de L’Alcúdia de Crespins.\nEn l’acte de clausura, el president Comarcal del PP de la Costera i alcalde del Genovés, Emilio Llopis, va felicitar personalitzant en Javier Sicluna, al grup municipal que tan bon treball realitzen en l’Ajuntament, i va desitjar dedicació, treball i il·lusió per a aquesta nova marxa i va destacar que estaran fortament recolzats per la Diputació de València, amb el seu President Alfonso Rus compromès amb la localitat.


Detingut a la Llagosta el 'segon violador de l'Eixample' per violència domèstica - somlaLlagosta\nDetingut a la Llagosta el 'segon violador de l'Eixample' per violència domèstica\nAlejandro Martínez Singul va ser detingut dissabte a la Llagosta i va passar la nit a la comissaria de Mollet\nDilluns, 12 de febrer de 2018 | 06:58h\nAlejandro Martínez Singul, conegut com el 'segon violador de l'Eixample', va ser detingut dissabte a la Llagosta acusat d'un delicte de violència domèstica en l'àmbit de la llar. El detingut va passar la nit de dissabte a diumenge a la comissaria dels Mossos de Mollet esperant a passar a disposició judicial.\nSegons fonts policials, els Mossos d'Esquadra es van presentar a l'habitatge de la Llagosta on residia Martínez Singul, el 'segon violador de l'Eixample', després d'una trucada dels seus familiars en què el denunciaven l'home per una agressió a la mare i la germana.\nDavant la presència dels Mossos d'Esquadra a l'habitatge, Martínez Singul es va negar a deixar-los entrar i va amenaçar els agents amb ganivets. Davant d'això, els responsables de l'operatiu policial van activar una unitat regional especialitzada en situacions de violència, tot i que finalment se'l va poder detenir abans que arribessin aquests reforços.\nMartínez Singul, que va passar la nit de dissabte a diumenge a la comissaria de Mollet a l'espera de passar a disposició judicial, va sortir de la presó el 2013 després d'haver complert una condemna de 3 anys i 9 mesos per l'intent d'agressió a una menor de 12 anys, del qual ell va declarar-se sempre innocent, a més de denunciar persecució policial.\nEl 2007 havia quedat en llibertat després d'haver passat 16 anys a la presó per una desena d'agressions sexuals. Un cop al carrer, va ser detingut diverses vegades acusat d'exhibicionisme, motiu pel qual també va passar diversos mesos a la presó.


Bloc de Joan Rangel: Tarragona i el corredor ferroviari del Mediterrani d'alta velocitat\nTarragona i el corredor ferroviari del Mediterrani d'alta velocitat\nMés infraestructures per un millor servei ferroviari\nEl corredor ferroviari del Mediterrani forma part de les obres previstes al PEIT, i confirma l'opció feta en favor del ferrocarril per part del Govern d'Espanya.\nEn concret, es tracta de construir una línia d'alta velocitat que afavoreixi el tràfic de passatgers i de mercaderies en aquesta zona densament poblada, de gran activitat econòmica i amb instal·lacions logístiques portuàries i aeroportuàries de primer ordre.\nActualment està en execució una inversió de 610 milions d'euros que té com objecte duplicar i transformar a alta velocitat els 52 quilòmetres de via que van des de Vandellòs a la connexió amb la línia de l’AVE Madrid-Barcelona, i l’enllç amb la línia Reus-Tarragona i en la construcció de noves estacions, entre les que destaca la que s’ubicarà prop de l'aeroport de Reus.\nD'altra banda, està redactant-se també l'estudi informatiu relatiu a la integració del ferrocarril al seu pas per la ciutat de Tarragona, que té per objecte principal alliberar el front marítim de la ciutat i facilitar la connexió ferroviària amb el port.\nAlhora, un altre estudi informatiu contempla la connexió del port amb la línia de mercaderies del Baix Llobregat.\nTot plegat farà de Tarragona, i també les Terres de l'Ebre, territoris molt millor comunicats i amb més possibilitats de desenvolupament.\nPublicat per Joan Rangel a 22:22


L’«ADULTESA» I LA NECESSITAT D’UNA FORMACIÓ ESPECÍFICA PER A LA VIDA ADULTA\nQuè entenem per «adult», quins són els rols i els reptes propis d’aquesta etapa de la vida, en què consisteix això de l’adultesa humana, quines les seves necessitats formatives i quina la resposta de l’administració a aquestes necessitats?\nUna altra Educació de les Persones Adultes no solament és possible, sinó necessària.\nL'Educació d'Adults esbossada a la LEC pel legislatiu català no demostra tenir una concepció àmplia i integral de l'«adultesa» i dels reptes no solament acadèmics o professionals que es presenten en la vida adulta. Reflexa una idea reduccionista i estreta de l'educació i la formació que les persones adultes avui necessiten, resultant insuficient en una societat avançada com pretén ser la nostra.\nEls adults acostumem a creure que ja estem formats, que ja hem arribat a la condició adequada de ser, és a dir, que no cal que ens preocupem de millorar aspectes personals, ni per innovar-los, ni per canviar-los, ni per fer res que ens faci sentir millor la pròpia existència. Es creu fàcilment que formar-se és propi només dels infants, dels adolescents i, com a màxim, dels joves.\nAvui, l’adult possiblement s’ha de replantejar com afrontar situacions que irrompen en la seva vida: situacions de desconcert, les llacunes, els trencaments afectius, les inestabilitats psicològiques..., i que han passat a ser noves realitats de la seva vida per a les quals tal vegada no s’estava prou preparat.\nPensem en les noves seguretats que l’adult necessita, o la por d’envellir, el desig de cremar etapes, els intents d’assemblar-se físicament a altres edats o la impaciència davant de les moltes coses que un es proposa i no es realitzen. La mala consciència de la vida i dels seus límits; la mateixa por de la mort o de les noves soledats que s’apropen...\nCal repensar el procés de maduració humana: de la infància a l’adolescència, de l’adolescència a la joventut i de la joventut a l’adultesa.\nCom somniem el nou adult d’avui? N’hi ha prou de creure que ja està bé com és? Pensem en uns adults que estiguin joiosos de l’existència, que la tenen com un tresor? Adults als quals l’autoestima, l’autorealització i la capacitat de sentir amb els altres doni una nova plenitud?\nCom es pot entendre la joia de viure, acceptant i reconeixent la pròpia edat, la precarietat de la vida i les incerteses?\nCom acceptem la nostra història personal? Ho fem amb realisme sentint la pròpia realitat com la millor que ens podria viure?\nQuè és un ésser humà adult?\nEtimològicament la paraula «adult», de la veu llatina «adultus», significa créixer. I es podria definir com la plenitud vital a la qual arriben els éssers vius en un moment donat de la seva existència. Precisar el terme "adult" obliga a certes consideracions relatives a l'edat, la maduresa psicològica, el rol social. L'adultesa és plenitud vital. A més de l'adultesa biològica, adultesa psicològica es caracteritza pel desenvolupament de l'activitat psíquica en el seu màxim grau: les funcions intel·lectuals, emocionals i conatives adquireixen més intensitat, amplitud i funcionalitat. L’adultesa sociològica es manifesta en sectors com la feina, la participació social (política i cívica) i en la responsabilitat jurídica. Dins el cicle vital humà aquesta etapa de la vida sol aparèixer com la fase d’assoliment del creixement humà, d'estabilitat, de coherència i responsabilitat en l'exercici del rols socials, d’integració i harmonia de les diverses vessants de la personalitat humana. L'ésser humà es fa adult mitjançant un procés d'integració dels seus diferents estats tant biològics, psicològics i mentals. Ser adult significa estar dirigit per un mateix i implica la capacitat de governar-se a si mateix ...".\nMolts psicòlegs parlen, per exemple, de l’adultesa no com un bloc o un tot, sinó com quelcom amb unes etapes o dimensions: una infància de l’adultesa, una adolescència de l’adultesa, una joventut de l’adultesa... Són, a vegades, llargs períodes en què hi ha reaccions i formes de fer que queden emmarcades en altres fases de la vida i que fins i tot fan malviure el present. S’accepten aquestes realitats?, esclavitzen?, es fan conscients, o s’haurien de fer conscients?\nPensem en les noves seguretats que l’adult necessita, o la por d’envellir, el desig de cremar etapes, els intents d’assemblar-se físicament a altres edats o la impaciència davant de les moltes coses que un es proposa i no es realitzen. Hi ha molta gent que té mala consciència de la vida i dels seus límits, que se senten breus; també la mateixa por de la mort o de les noves soledats que s’apropen pot crear una rebel·lia interior i una disconformitat amb un mateix.\nLa necessitat d’una formació específica per a la vida adulta\nLa perspectiva dels anys i la ja llarga experiència treballant a la formació d'adults ens permet planar, fent una ullada crítica, sobre l'enfocament i l'orientació que l’administració educativa dóna a un àmbit educatiu que com el de la formació de persones adultes a la pràctica sempre ha estat considerat la cua del sistema educatiu.\nLa manca a casa nostra d’una política global i coherent respecte a la formació de les generacions adultes fa que aquesta es presenti com a dispersa, disgregada i desintegrada en diversos àmbits i departaments de l’administració catalana. Tenim sí una formació per a persones adultes o formació en edat adulta però no hi ha encara una autèntica “educació i formació” de les persones adultes. En general el que en realitat es practica és formació en edat adulta. Una cosa és oferir formació en edat adulta i un altra, molt diferent, oferir a les persones en edat adulta, l’educació i la formació adequades per prendre consciència de les seves actuals necessitats i poder fer front amb competència als molts reptes de tota mena que la vida actual ens presenta en tant que persones adultes amb funcions, rols i responsabilitats específics com a persones, membres responsables d’una família, educadors dels fills, treballadors, ciutadans participatius i crítics... al sí d’una societat complexa, plural i diversa com la que avui ens toca viure.\nL’actual formació d’adults a Catalunya està dirigida a grups d’adults específics i bàsicament es redueix a l’assoliment d’uns aprenentatges inicials, la reincorporació de la població jove al sistema educatiu o la promoció per a l’accés a la societat de la informació. Aquesta orientació és necessària però resulta absolutament insuficient per als molts reptes i exigències del context actual.\nCom hem vist anteriorment els principals reptes i necessitats a què s’afronta una persona adulta a l’actualitat no són precisament de tipus acadèmic o cultural en sentit restringit, per als quals en general no s’està preparat i per tant requereixen d’una formació específica. L’anàlisi en profunditat de les competències avui dia requerides per un adult per fer front al reptes del present ens mostra que depassen en molt les competències bàsiques establertes per als joves o la formació per a l’assoliment d’unes competències transprofessionals. Les generacions adultes necessiten estar molt millor formades per fer front als molt reptes que tenen al davant. En termes d’eficiència i rendibilitat social en una societat avançada aquestes generacions requereixen d’una formació integral a la qual tenen dret i que no es pot deixar simplement a voluntat de cadascú. El cost social derivat de la manca de formació suficient d’aquestes generacions cada cop serà més alt. Aquesta formació específica i integral avui dia necessària per a l’adultesa requereix d’uns programes formatius específics, que prenent l’adultesa com a etapa evolutiva específica, educativament resultin molt més apropiats als reptes, rols i necessitats vitals que en tant que adults estan experimentant en els diversos àmbits, esdevenint així una formació molt més funcional, significativa i integral per a aquestes persones.\nPer a això es requereix d’una administració que reconegui l’important paper que unes generacions adultes ben formades tenen per al futur d’una societat i impulsi una veritable formació de les mateixes implementant les accions formatives necessàries i també d’uns professionals amb una formació específica, capaços de portar a terme la nova Educació que les persones adultes necessiten en aquest s.XXI. Per estimular aquesta tipus d’educació entre la població adulta es requereix d’uns professionals degudament qualificats i conscients de la transcendència d’una bona formació de les persones adultes que possibiliti l’adequada transmissió «cultural» a les generacions futures. Aquesta formació hauria de ser específica en quant a l’orientació, contingut educatiu i metodologia específica.\nEl desenvolupament “integral” de les persones.\nPer això la formació d’adults necessita reorientar el seu enfocament. I això exigeix una llei específica de Formació de les Persones Adultes. A quina població es dirigeix, amb quin concepte d’adultesa s’opera, quina concepció de la «formació» i la «cultura» hi ha al darrera del plantejament de les últimes dècades, a què ha quedat reduïda avui a la pràctica la formació d'adults a Catalunya?\nL'educació d'adults a Catalunya no pot quedar reduïda solament a una mera segona oportunitat en edat adulta, un pur tràmit per acreditar unes competències bàsiques o per a assegurar una titulació acadèmica darrera de la qual és discutible l’assoliment d’una autèntica «cultura personal» adequada als molts reptes i necessitats que presenta la societat actual. Requereix d’un plantejament de fons més ambiciós, de més altura de mires, de llarga volada.\nQuines són, actualment, les exigències que aquesta societat ens imposa en terrenys com el professional, social, cultural, familiar o personal?\nEl repte d'adaptar les estructures educatives globals a aquesta nova realitat és tan enorme que correm el risc de focalitzar el nostre esforç quasi exclusiva a un aspecte important però parcial del problema: la preparació per a l’accés al mercat de treball. El problema formatiu de les generacions adultes no pot quedar constrenyit a l’assoliment d’unes competències per accedir en millors condicions al mercat laboral. Els programes actuals solen tenir un caire utilitarista i les finalitats formatives que es proposen sovint un tint marcadament academicista i resulten escassament ambicioses educativament parlant. Aquesta formació generalment està dirigida a col·lectius amb necessitats educatives específiques però no hi ha una formació més integral orientada a tota la població adulta en general. Si implantem el criteri restrictiu de formar ciutadans perquè puguin trobar feina, és possible que a curt termini i en alguns àmbits tinguin èxit en termes d'ocupació i de productivitat, però és segur que això no garantirà que s'adaptin a les noves exigències a mig i a llarg termini perquè la nova educació no pot centrar-se només en l'aprendre a fer, sinó que ha de passar per un model més integral que inclogui l'aprendre a conèixer, l'aprendre a ser i l'aprendre a viure junts.\nL’administració hauria d’oferir al conjunt de les generacions adultes de la nostra societat, la formació adequada per poder fer front i respondre amb competència als molts reptes de tota mena, no solament laborals, professionals o acadèmics, que la societat actual ens presenta sinó també en tant que persones, adults, responsables d’una família, ciutadans participatius, consumidors crítics per tal que esdevinguin ciutadans de qualitat.\nSe’ns pot dir que estem em període de crisi, de retallades, que els recursos són escassos i que s’ha de prioritzar... però la crisi no hauria d’afectar les nostres aspiracions, ni reduir els nostres horitzons conceptuals, ni oblidar el referent utòpic d’una autèntica educació integral de les persones adultes en la perspectiva de l’educació permanent...\nMolts retocs, reformes parcials, reestructuracions en aspectes tècnics, organitzatius, curriculars, estretes de mira... i deixant al calaix altres qüestions que resulten claus: què entenem per adult, quins tipus de maduració humana perseguim, a quin tipus de població adulta ens dirigim, quins són el seus reptes i necessitats vitals, quines les seves necessitats formatives, i com des de la formació de persones adultes podem contribuir al seu perfeccionament i millora. Solament amb horitzons amplis i altura de mires podrem bastir una societat i un país autènticament de qualitat.\nUna altra formació d'adults és possible\nUna altra formació d'adults és possible i no solament l’ actualment oferta per l’administració, oficial i reglada. Aquesta nova formació no solament és possible sinó necessària.\n¿Hi haurà una «Educació» i una «Cultura» no alienadores, capaces d'ajudar-nos a recuperar la nostra identitat com a éssers humans i el nostre posicionament davant el món?\nPodrà la Formació d'Adults superar la pobra concepció a què ha quedat reduïda i l'estadi «compensatori» i de segona oportunitat en què actualment es troba?\nSabrà endinsar-se en una «Educació», qualitativament superior, que tingui com a nord i horitzó la formació almenys en 4 dels grans «rols» de tota persona adulta:\na.\tCom a persones, individus en procés constant de creixement\nb.\tCom a pares o mares, responsables de la formació d'una família i de l'educació del fills\nc.\tCom a treballadors o professionals\nd.\tCom a ciutadans\n- Una concepció més àmplia i plena de la «adultesa» i de la maduresa humana.\n- Uns sistemes educatius que de veritat persegueixin el desenvolupament integral de les persones.\n- Unes administracions que contemplin l'especificitat educativa d'aquesta etapa del cicle vital.\n- Uns programes i uns currículums orientats a potenciar els «rols» específics d'aquesta etapa.\n- Uns professionals ben conscients i degudament especialitzats per dur a terme la formació específica necessària en aquesta etapa de la vida.\nFont: Àmbit Maria Corral i altres\nQuè és això de la formació d'adults. Swf\nNECESSITAT DE CANVI DE PERSPECTIVA EN L’EDUCACIÓ DE LES PERSONES ADULTES\nUNA NOVA FORMACIÓ D'ADULTS PER AL S.XXI\nDIGNIFICAR LA FORMACIÓ D'ADULTS


Wikiloc | Ruta SES - Olesa de Montserrat - Vacarisses -Casa de l'Obac - Sant Llorenç del Munt -Llac Petit - Ullastr\nVista 3147 vegades, descarregada 153 vegades\nVallserrat - Can Garrigosa - Sant Ermengol - Abrera - Riera de la Magarola - Olesa de Montserrat - Coll de la Papelusa - Coll d'Espases - Puigventós - Pas dels Lladres - Vacarisses - Els Caus - Casa Nova de l'Obac - Parc Natural de Sant Llorenç del Munt - Collet de les Torrades - Turó de les Roques Blanques - Llac Petti (Can Bogunyà) - Terrassa - Can Tries - Riera de Palau - Can Costa - Torre del Rodó - Ullastrell - Camí a Martorell - Llobregat - Pont del Diable - Martorell - Parc de Can Cases - Cementiri Sant Esteve - Sant Esteve Sesrovires - Vallserrat.\nIBP: 145 byc\nDistància total: 70km\nTemps emprat en moviment: 5h\nTrack per a disfrutar apropant-nos al principi del Parc Natural de Sant Llorenç del Munt a través de Vacarisses.\nComenço pedalant des de Sant Esteve Sesrovires baixant ràpidament per Can Garrigosa cap Abrera a través de Sant Ermengol. Baixo fins la Riera de la Magarola i la vaig resseguint amb dificultat, però vaig per aquí per evitar la carretera. Tot i així faig els últims 500m per asfalt fins a Olesa de Montserrat. Anem a buscar el carrer que desemboca en camí i comença a pujar cap al Puigventós. Es tracta d'una pista en bon estat en trams encimentats per on anirem guanyant alçada ràpidament fins arribar als 400m al Coll de la Papelusa o Coll d'Espases. Aquí observo unes vistes magnífiques a l'emblemàtica muntanya de Montserrat d'es d'un punt diferent al que estic acostumat. Foto de rigor i segueixo pujant fins al Pas dels Lladres o de la Bossa coneguda antigament per bandolers de Vacarisses.\nAra ràpida baixada en direcció Vacarisses i ens endinsem en altres paratges més verds i més amunt, i cada vegada més i més amunt fins els Caus.\nEn poca distància em planto a la casa Nova de l'Obac, porta i començament del Parc Natural de Sant Llorenç del Munt. També en direcció a La Pastora. Ara el paisatge és més frondós i amb més vistes ja que em trobo més amunt en un punt entre Montserrat i La Mola. Hi ha un bar per a ciclistes arrebossar però no és el meu estil, m'agrada sortir a pedalar no sóc un "dominguero".\nEndinsant-me al Parc Natural passo per varis camins tots ells amples i ben indicats fins arribar al Collet de les Foradades on començo a baixar en direcció al Turó de les Roques Blanques.\nPetita però duríssima pujada per arribar al Turó i placentera baixada d'esses perdent alçada poc a poc.\nGiro a mà dreta i vaig a buscar el Llac Petit o Can Bogunyà, val la pena arribar-hi perquè es un lloc encisador (val a dir que els últims 20m s'han de fer caminant pel camí pedregós).\nDes del llac baixo fins a Can Tries, una urbanització de Terrassa i paral·lels a la riera del Palau vaig buscar la tornada per Can Costa i la Torre del Rodó passant prop de la font del Ferro.\nPer no anar per carretera fins a Ullastrell agafo un tros del GR-6 en aquest punt un sender estret i revirat apte per a tothom però el que feia falta per amenitzar la sortida.\nRetornem a una pista ample de baixada creuant la carretera. Anem resseguint els voltants d'Ullastrell i després a mà dreta breu pujada prop d'Ullastrell per acabar baixant fins al Llobregat.\nPedalo fins al pont del Diable per arribar a Martorell i tot creuant la vila vaig a buscar el camí que em durà de tornada a Sant Esteve (uns 200m de pujada) primer creuant el Parc de Can Cases i després breu baixada per acabar pujant pel camí del cementiri.\nPasso pel centre de la vila fins al punt final.\nRuta circular molt apte per als que esteu més acostumats a pista i gairebé cap corriol cosa que fa d'aquesta una sortida no tant exigent com d'altre que he pujat i retalla el temps per a realitzar-la. També ens apropa al Parc Natural de Sant Llorenç del Munt per a connectar amb altres tracks.\nColl de la Papelusa - Puigventós (400m)\nPedra de la bossa - Pas dels Lladres\nGracias por compartirla. Soy nuevo en Martorell y me ha venido bien para empezar a conocer la zona.


La violència torna als carrers d'Irlanda del Nord, amb el Brexit de rerefons\nUn cotxe cremant aquest dimecres a la nit a Lanark Way, a Belfast (Reuters / Jason Cairnduff)\nBelfast viu els pitjors aldarulls dels últims anys, amb mig centenar de policies ferits i nombrosos danys materials\n09/04/2021 - 00.35 Actualitzat 09/04/2021 - 00.54\nUn grup de joves va segrestar un autobús urbà a Belfast aquest dimecres a la nit i va llançar-hi còctels Molotov fins a calar-hi foc. És el punt àlgid de l'escalada de violència que viu Irlanda del Nord, amb incidents cada nit l'última setmana, que han degenerat en greus actes de violència al carrer.\nEs tracta dels pitjors aldarulls dels últims anys, amb una cinquantena de policies ferits, majoritàriament en zones protestants, just quan acaba de fer 23 anys dels Acords de Pau de Divendres Sant que van posar fi al conflicte nord-irlandès.\nI, precisament, preocupa que els aldarulls estiguin protagonitzats per adolescents sense cap record sobre els anys del conflicte nord-irlandès ni el que va costar arribar-hi. Els grups que protagonitzen els incidents busquen enfrontaments amb la Policia autònoma (PSNI) i el xoc amb la comunitat catòlica-republicana a les zones que separen els antics bàndols a la ciutat, les anomenades "línies de pau".\nEs creu que aquesta violència creixent la promouen grups paramilitars, dedicats al tràfic de drogues o l'extorsió, que senten la pressió de la policia.\nDos joves s'allunyen de la policia a Belfast, aquest dijous (Reuters / Jason Cairnduff)\nUna violència amb el Brexit de fons\nEn el rerefons, hi ha la frustració de l'unionisme nord-irlandès per la frontera econòmica del Brexit. Des que el divorci entre el Regne Unit i la UE va entrar en vigor, l'1 de gener, els moviments unionistes d'Irlanda del Nord protesten pel fet que, ara, han de conviure amb una frontera entre ells i la Gran Bretanya.\nLa qüestió principal són els controls per a les mercaderies que l'acord ha aixecat entre Irlanda del Nord i la resta del Regne Unit, un pacte que va acceptar Boris Johnson, que ara ha decidit modificar-lo unilateralment.\nEn virtut d'aquest "protocol irlandès", Irlanda del Nord continua vinculada al mercat únic comunitari, de manera que les mercaderies que creuen el nord de l'illa i la resta del Regne Unit han de passar controls duaners, amb més càrregues burocràtiques i escassetat de productes.\nAquesta frontera econòmica frustra els grups unionistes, que creuen que els allunya de Londres i apropa la possibilitat d'un referèndum de reunificació de l'illa.\nUn altre element són les denúncies que no s'hagi actuat contra els membres del Sinn Féin, el principal partit republicà, que van participar l'estiu passat al funeral del membre de l'IRA Bobby Storey, tot i les restriccions per la Covid-19. Les autoritats van decidir la setmana passada no imputar els polítics del Sinn Féin, braç polític de l'IRA, que van assistir a la cerimònia.\nGrup de manifestants davant la policia a Springfield Road, a Belfast (Reuters / Jason Cairnduff)\nCrida a la calma del govern\nLes imatges dels aldarulls han fet que el Parlament de Stormont hagi tornat d'urgència de les vacances de Pasqua. El govern de coalició entre els unionistes del DUP i els republicans del Sinn Féin fa una crida a la calma i condemna els disturbis dels últims dies.\nLa primera ministra d'Irlanda del Nord, Arlene Foster, del DUP, ha dit que "la violència era un error i no estava justificada en el passat i ara continua sent un error que no pot ser justificat".\nPer la seva banda, la viceprimera ministra, la republicana Michelle O'Neill, ha afirmat: "és perillós, és inacceptable. És un miracle que ningú hagi mort. Només podrem resoldre els nostres problemes a través de la política democràtica".\nDes de Londres, el primer ministre, Boris Johnson, ha condemnat els disturbis i els atacs contra la PSNI i també ha insistit que "l'única manera de resoldre les diferències" és a través del "diàleg, sense violència o criminalitat".\nDes de Brussel·les, mentrestant, també es fa una crida a la calma. El portaveu de la Comissió, Eric Mamer, ha condemnat "en els termes més enèrgics" la violència i ha demanat que s'aturin "immediatament" els aldarulls. La Comissió Europea rebutja les exigències unionistes perquè s'elimini el protocol sobre Irlanda del Nord acordat en el Brexit.\nFoc davant vehicles policials a Belfast (Reuters / Jason Cairnduff)\nBrexit Coronavirus Covid-19 Regne Unit\nCrida a Irlanda del Nord per frenar els "pitjors aldarulls en anys", segons la policia\nEl govern compartit de Belfast condemna el rebrot de violència a Irlanda del Nord


Una passejada cultural: de Vallvidrera al Tibidabo\nImagina’t una Barcelona de tardor banyada d’un sol d’estiu. Contemplar la ciutat bulliciosa des del seu mirador més alt i alhora respirant un aire més pur. Explorar racons muntanyosos i de poble, plens d’edificis modernistes aturats en el temps. El Centre Europeu de Barcelona passeja de Vallvidrera al Tibidabo.\nAllà hi era, l’estiuet de Sant Martí s’instal·lava el 7 de novembre; mentrestant, el grup conversava animat i enèrgic, equipat amb sabatilles esportives o botes de muntanya. I és que la passejada cultural d’aquell dissabte comportava una caminada lleugera però dinàmica. El ferrocarril ens transportà des de Plaça Catalunya fins al funicular i, d’aquest punt, a Vallvidrera, guiats per les explicacions de les professores Núria i l’Elena.\nEl funicular de Vallvidrera es va inaugurar el 1906, unint-la amb Sarrià i, així, amb la resta de la ciutat. Tornant la vista enrere, hauríem trigat una hora en realitzar aquest curt i ràpid trajecte. Ambdues guies ens transportaren al passat: ens vam aturar al bell mig de la Plaça Pep Ventura del que va ser poble de Vallvidrera, independent de Barcelona fins el 1890. Avui dia, forma part del districte Sarrià-Sant Gervasi. Ens rodejaven residències privades i l’Estació Superior del funicular, aquesta última obra d’un deixeble de Gaudí, i totes d’estil modernista construïdes a principis del segle XX.\nDes de la Dressera de Vallvidrera, vam albirar el que fou encreuament entre Barcelona i el Vallès. Allà hi són dos dels edificis més antics encara conservats: el restaurant Casa de Trampa, antiga fonda que serví de repòs pels viatgers, i un petit supermercat, temps enrere, una masia.\nAntiga Casa Trampa en una foto d’arxiu.\nEl periodista i escriptor Manuel Vázquez Montalbán deia saludar a tota Barcelona des de Vallvidrera; la ciutat descansava als seus peus i així, d’una sola vegada quedaven tots satisfets. Ens explicava l’anècdota l’Elena, alhora que pujàvem les escales que ens van portar al carrer dels Algarves, i on està situada la Parròquia de Santa Maria de Vallvidrera, construïda per proporcionar un culte més proper als seus veïns.\nLa vegetació va començar a guanyar protagonisme. Una curiositat ens va aturar: la residència per a la tercera edat Eldelweiss. Conserva les instal·lacions d’un hotel senyorial de principis de segle, i va ser punt de concentració habitual per l’equip de fútbol del F.C. Barcelona als anys 50.\nEl paratge natural ens va envair tot just ens vam girar i s’alçà davant nostre el Camí de Vallvidrera al Tibidabo. Esgotats alguns i en demostrada forma física molts altres, vam reposar en un dels turons més alts del Parc de Collserola. A la nostra esquerra, l’emblemàtic Tibidabo, amb el seu parc d’atraccions i el seu Temple Expiatori. A la nostra dreta, una perspectiva impressionant de la Torre Norman Foster, amb els seus 288 metres d’alçada, ubicada al mirador més alt de la ciutat, el Turó de la Vilana. Al grup es respirava admiració. Pins, alzines i arboços ens proporcionaren un pulmó on fugir de la contaminació, que ens va impedir gaudir de les extraordinàries vistes de la ciutat comtal.\nLa següent parada fou quelcom especial: l’edifici de l’Antiga Biblioteca de Valentí Almirall, que la vídua del teòric del catalanisme polític va construir en honor seu. La seva esplèndida façana ens convida a descobrir al·legories del coneixement i la saviesa. El grup es va sentir privilegiat quan la propietària ens va obrir les portes i vam poder emmirallar-nos amb la simbologia maçònica que alberga el seu interior. Tot un luxe!\nEntrada a la biblioteca Valentí Almirall.\nI arribàrem al cim de la nostra passejada cultural, la muntanya del Tibidabo. La iniciativa del doctor Salvador Andreu, de finals del segle XIX i principis del XX, va ser crear un complex urbanístic residencial d’estil modernista dedicat a la burgesia, un parc d’atraccions com a zona d’oci i la Colònia del Tibidabo, destinada a allotjar els treballadors del parc. Destaquen les atraccions històriques del parc, zona actualment oberta als visitants. En aquest punt finalitzava el nostre recorregut, amb el Temple Expiatori del Sagrat Cor, de l’arquitecte Enric Sagnier, i davant les primeres construccions, l’ermita i el pavelló mudèjar.\nUn matí saludable, ple d’història i naturalesa, va acompanyar el Centre Europeu de Barcelona en aquesta ocasió. El grup intercanvià riures, ànims per la caminada, comentaris i saviesa. Olorava a cultura i a un bon ambient d’amistat.\nTibi dabo, – “et donaré” -, és l’expressió que rememora l’Evangeli de Sant Mateu, passatge en que Satanàs ofereix a Jesús, al desert, tot el que veu al seus peus a canvi d’adorar-lo. I així, a la muntanya del Tibidabo, se’ns ofereix Barcelona sencera per adorar-la. I, nosaltres sí, sucumbim a la temptació.\nReportatge de Luciana Capano Feinberg per al Centre Europeu de Barcelona.\nExplicacions culturals de les professores del Centre, Núria, i Elena.\nMira el Passejada Cultural de Vallvidrera al Tibidabo cultural del Centre Europeu en aquest enllaç!


La joia de la corona escapulada - FutbolCatalunya\nLa joia de la corona escapulada\nPublicat per: Jordi Mestres Rius 17 de juliol de 2016\nEl Badalona comença dilluns una temporada 2016/17 marcada pel nou Montigalà. Serà la tercera de Manolo González, el primer entrenador de l’anhelat estadi\nManolo González serà el primer entrenador del nou Montigalà // FOTO: Jordi Mestres/FutbolCatalunya\nLa història contemporània del Badalona ve marcada per la necessitat d’un nou estadi. Durant pràcticament tot el segle XXI, les directives escapulades han ‘batallat’ amb l’Ajuntament per a assolir-lo. Només posant el seu patrimoni - terrenys de l’Avinguda de Navarra – en mans municipals s’ha desbloquejat la situació. Amb tot, el 2016 o 2017 serà l’any escollit per a veure la nova construcció escapulada. Un estadi que ha d’obrir unes portes que no tenien ni el vell Centenari, ni el provisional Montigalà. L’objectiu pel que han lluitat tants i tants badalonistes està a punt d’arribar. Un d’ells, Manolo González, serà el primer entrenador que gaudirà de les noves instal·lacions. Tot plegat, ha d’ajudar al Badalona a rememorar glòries no tant passades. A armar un projecte per a deixar de pensar en mirar cap a baix i començar a fer-ho cap a cotes més altes.\nLa plantilla per ara té bona pinta. S’ha mantingut la columna vertebral de l’última temporada, amb sis futbolistes importants que repeteixen. Noms com Morales, el capità Fran Grima, Rubén Canelada, Enric Pi, Toni Lao o Sergi Maestre seguiran. A ells, s’uneix una munió de fitxatges que ha gestionat el propi Manolo González.\nEl tècnic ha fet la plantilla al seu gust, però també pensant en el que ve. I és que les dimensions del nou Montigalà no té res a veure amb les actuals. Es podrà jugar a futbol i això sempre s’agraeix. Han arribat futbolistes consolidats com Aleix Coch, Guzmán o Moussa amb altres joves promeses com Iván Agudo i Víctor García. Un amant del futbol base com Manolo González també donarà l’oportunitat a jugadors acabats de sortir del juvenil com Sergio Bermúdez, Eric Latorre o Sergio Montero.\nEl tècnic, que viurà el segon dels tres anys que va signar de contracte el 2015, ho té tot per a triomfar. És el seu projecte. Entorn la seva figura s’ha rearmat un Badalona en hores baixes, que ara aspira – amb la boca petita, això sí – a lluitar per les posicions de Copa del Rei. L’equip que més temporades consecutives acumula a Segona B mereix un estadi com el que tindrà i revifar. Serà una bona notícia pel nostre futbol català.


Andorra col·laborarà en la redacció del pla de negoci de l'aeroport de la Seu d'Urgell - Nou Aire Immobiliària\nAndorra col·laborarà en la redacció del pla de negoci de l’aeroport de la Seu d’Urgell\nEn aquest sentit, la Generalitat ha informat que està ultimant el pla de negoci d’aquesta infraestructura per tal que el funcionament pugui ser sostenible i d’aplicació en breu.\nLa reconversió de l’aeròdrom de la Seu d’Urgell en un aeroport comercial ha estat un dels temes centrals de la reunió que han mantingut aquest divendres el ministre d’Economia i Territori, Jordi Alcobé, i el conseller de Territori i Sostenibilitat de la Generalitat de Catalunya, Lluís Recoder.\nRecoder ha informat Alcobé de la demanda per part de la Generalitat de la requalificació d’aquesta infraestructura, amb l’objectiu que passi de ser un aeròdrom privat a un aeroport comercial. En aquest sentit, el conseller de Territori i Sostenibilitat ha explicat que els tràmits per assolir el canvi de qualificació aeronàutica es troben actualment en una fase de complements d’informació per part de la Generalitat. D’altra banda, en l’àmbit de sostenibilitat, Recoder ha assenyalat que la Generalitat es troba a l’espera de l’encomana de gestió per part del Govern espanyol per tal de poder assolir un acord de col·laboració en matèria de trasllat de residus amb Andorra. En aquest cas, un cop es donin aquestes condicions totes dues parts començaran a negociar els termes del trasllat de residus.


Surten a la llum els àudios que Mila Ximénez enviava als seus companys de ‘Sálvame’ Surten a la llum els àudios que Mila Ximénez enviava als seus companys de ‘Sálvame’ – MónTerrassa\nSurten a la llum els àudios que Mila Ximénez enviava als seus companys de ‘Sálvame’\n“No et fiquis a la meva feina, estimada”, li va dir una vegada a María Patiño\nRedacció 26 de Juny de 2021 20:00\nLa mort de Mila Ximénez als 68 anys víctima d’un càncer de pulmó ha conmocionat a tot el món del cor. I els seus companys no han parat de recordar-la des que dimecres va perdre la lluita contra la malaltia. Ara, han recordat com protagonitzava moments inoblidables a ‘Sálvame’ cada tarda i que quan arribava a casa continuava fent de les seves enviant àudios als seus companys, a vegades demanant perdó, però a vegades una mica més emprenyada…\nI aquest divendres, a ‘Viernes Deluxe’, els seus companys han mostrat els àudios que Mila els enviava, àudios que han estat tot aquest temps en els seus telèfons i que ara han decidit compartir amb l’audiència.\nEls àudios a Patiño: “No et fiquis a la meva feina, estimada”\nLa primera a mostrar els àudios del seu telèfon ha estat María Patiño. La presentadora de ‘Socialité’ tenia una estreta relació amb Mila i sempre es va sentir molt protegida per la periodista sevillana. Tot i això, en alguna ocasió van tenir alguna picabaralla, un fet que Mila intentava solucionar restant-li importància a través d’àudios de WhatsApp.\n“Tu no em vetaràs a mi, avui has tingut un mal dia, estàs trista o el que sigui, tu i jo ens veurem tota la vida, però no et fiquis en la meva feina, estimada”. María Patiño ha explicat que això és el que Mila li va respondre quan ella li va dir que pensava vetar-la de la seva vida. Amb molta tendresa, María ha recordat que quan s’enfadaven, Mila no trigava ni un segon a demanar perdó o intentar solucionar les coses entre elles.\nA Belén Rodríguez, els àudios més divertits\nPerò quan Mila es mostrava en la seva esplendor més absoluta era en les seves converses amb Belén Rodríguez. Les col·laboradores s’ho passaven d’allò més enviant-se àudios parlant dels seus companys i criticant-los a vegades amb l’humor àcid que caracteritza a totes dues. “Tu et creus la pregunta de merda que em va fer ahir al vespre María (Patiño) en el ‘Deluxe? Què li contesto jo a la filla de la gran puta?”.\nEls col·laboradors no han pogut parar de riure en escoltar com Mila li explicava a la seva amiga les coses que li passaven, fins i tot els seus plans més estrambòtics: “Em posaré una pilota gàstrica, cridaré al doctor ara per a veure si em pot operar el dimarts perquè estic menjant com una puta truja”.\nEls àudios amb Jorge Javier Vázquez, “or pur”\nJorge Javier Vázquez ha rescatat alguns dels molts àudios que Mila Ximénez li enviava. Tal com Jorge ha explicat, ell va estar molt temps “treballant” per intentar convèncer a Mila perquè participés a ‘Gran Hermano VIP’, una cosa que Mila finalment va fer però que va estar dubtant molt temps.\nMila, amb la naturalitat que la caracteritzava, li explicava al presentador els motius que tenia per no anar a la casa de Guadalix: “Em vas dir que no parlés amb Belén però he parlat amb ella i m’ha dit que la casa és una puta merda i que és molt petita, que m’atabalaré, que els llits estan enganxats com a la mili”.


Marc Martí torna a l’Actel Força Lleida | Lleida.com\nMarc Martí torna a l’Actel Força Lleida\nEl lleidatà Marc Martí, que ahir va tornar d’Hèlsinki amb el títol de campió d’Europa sub-20 sota el braç, serà la segona incorporació de l’Actel Força Lleida per a la pròxima temporada, després de la ja confirmada de Miki Feliu. El pivot de Belianes, de 19 anys i 2,04 metres d’alçada, seguirà els passos de l’aler manresà i tornarà al club del qual va sortir fa tres temporades rumb al CAI Saragossa, que es va aprofitar que el club lleidatà no tenia clara la seua continuïtat pels problemes econòmics i es va emportar la seua principal promesa.\nLa situació en tres anys ha fet un tomb total i Martí tornarà a vestir la samarreta que ja va lluir en la seua època de júnior, durant el primer any de vida del Força Lleida. “Des de petit, el meu somni sempre ha estat jugar al primer equip del Lleida, així que estic molt content, perquè es farà realitat”, va assenyalar a SEGRE tot just arribar a la nit a l’estació de l’AVE de Lleida amb la medalla d’or penjada del coll.\nDe fet, l’acord entre els dos clubs és total i només falten uns detalls abans de fer-se oficial la cessió per a una temporada. El retard es deu especialment al fet que el seu agent està també negociant paral·lelament la renovació per dos campanyes de Martí, que tenia clara la seua destinació, malgrat que el CAI té un conveni de col·laboració amb l’Osca, també de la Lliga EBA. “Ja vaig dir que si havia d’anar-me’n cedit a algun club, només volia tenir present l’opció d’anar al Lleida, així que, tret d’una sorpresa, jugaré aquí la pròxima temporada”, va assenyalar. Encara no ha pogut parlar amb el nou tècnic, Borja Comenge, però sí que ho ha fet amb l’únic fitxatge confirmat fins ara, Miki Feliu, amb el qual va coincidir en la seua última etapa al club i que ahir li va trucar per felicitar-lo pel títol de campió d’Europa.\nEn aquest sentit, Xavi Forcada era la primera opció per a la direcció, però el barceloní ja té decidit seguir al Prat, malgrat que l’oferta econòmica de l’Actel és millor, mentre que les negociacions amb Víctor Arteaga i Fran Guerra van sembla que seran llargues i el club no vol córrer riscos. El de Conca depèn de la decisió del seu club, el Múrcia, mentre que el canari té diverses ofertes de l’ACB.\nL’Actel Lleida, de LEB Or


Jordi Gallardo ha presentat el nou portal d'Actua\nActua ha presentat aquest matí el seu portal d'internacionalització d'empreses d'Andorra. Una eina gratuïta que neix amb la intenció d'assessorar tant les empreses que ja han fet el pas de vendre fora del país com les que hi estiguin interessades. La plataforma permet fer una diagnosi de l'empresa, disposa d'informació de diferents països i mercats, permet saber on hi ha més demanda del producte que es comercialitza i fins i tot hi estan centralitzades les licitacions públiques i privades.\nJordi Gallardo, ministre d'Economia i Empresa i president d'Actua, ha indicat que l'any passat es van aconseguir exportar 113 milions d'euros des d'Andorra. "És una xifra que és el punt de partida i esperem que amb aquesta eina ajudem que les persones que estan exportant ho puguin fer millor i que les que ho estan valorant ho puguin fer d'una manera decidida". A més apuntava que l'eina arriba en un moment en el qual s'està negociant l'acord d'associació que "ens permetrà un accés al mercat interior europeu molt important".\nPel que fa als sectors andorrans que més exporten, la directora d'Actua, Judit Hidalgo, ha detallat que la joieria i l'electrònica s'emporten la majoria de les exportacions tot i que puntualment se'n fan d'art i del sector automobilístic.\nD'altra banda, en ser preguntat per l'augment d'inversors estrangers al Principat, Gallardo ha exposat que n'hi ha de molts països però principalment n'hi ha de França, Espanya i Regne Unit. Amb tot, s'ha volgut mostrar prudent perquè, en la situació d'incertesa actual hi pot haver variacions.\nRespecte a l'estat de les negociacions perquè es permeti la circulació entre Andorra i Catalunya a partir del 7 de desembre, Gallardo ha exposat que es mantenen les converses amb el govern català i que hi estan treballant per tal de no haver d'esperar fins al dia 21.


06/09/16. Podem també anirà a la Diada de l’ANC i Òmnium. El Punt Avui. - Gironès per la independència\n06/09/16. Podem també anirà a la Diada de l’ANC i Òmnium. El Punt Avui.\nBARCELONA - 6 setembre 2016 2.00 h\nPodem també anirà a la Diada de l'ANC i Òmnium\nFachin fa una crida a la participació a l'acte de Sant Boi de les confluències\nEl secretari general de Podem a Catalunya, ahir a la seu del Foto: EUROPA PRESS.\nPodem va deixar ahir una mica més sola ICV en la seva negativa a anar a la mobilització organitzada per l'ANC i Òmnium per la Diada. El líder de la formació lila a Catalunya, Albano-Dante Fachin, va anunciar que diversos dirigents de Podem, inclòs ell mateix, assistiran a l'Onze de Setembre sobiranista per fer visible que hi ha una alternativa al full de ruta de Junts pel Sí i per trencar el caràcter plebiscitari que considera que alguns donen a la mobilització.\nEl diputat de Catalunya Sí que es Pot pensa reivindicar-hi el dret de decidir i manifestar el seu rebuig de la gestió del PP contra Catalunya, del pacte amb Ciutadans al Congrés i de la judicialització de la política. “L'Onze de Setembre és un espai que no es pot reduir de manera plebiscitària”, va advertir. “La sobirania és molt més del que alguns la volen reduir”, va concloure.\nPodem es va afegir així als seus companys de confluència d'En Comú, que també aniran a la concentració descentralitzada, inclosa l'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau. Fachin no té constància que el líder de Podem a tot l'Estat, Pablo Iglesias, vulgui assistir a la mobilització.\nContra la dissolució\nEn tot cas, sobre ICV, el dirigent morat respecta la decisió de no anar-hi i ho circumscriu a la “pluralitat” dins el nou espai polític que volen construir. Igual que els ecosocialistes, els de Podem són partidaris de conservar la identitat en el nou projecte. “Diluir, com costa de construir coses, no és una opció; jo crec que hem de sumar. No multiplicaríem si renunciéssim a les nostres singularitats”, va defensar Fachin.\nD'altra banda, el secretari general del partit dels cercles va fer una crida a la participació a l'acte organitzat per les confluències a Sant Boi de Llobregat el matí de l'Onze de Setembre per reivindicar el catalanisme popular arran dels 40 anys de la primera Diada massiva del postfranquisme.\nPel que fa a la convocatòria de divendres a la mateixa localitat del Baix Llobregat per commemorar igualment el quarantè aniversari d'aquella Diada –però en aquest cas amb ERC i la CUP– en va circumscriure la gestació a les seccions locals d'aquests partits.


FiraReus celebra els seus 75 anys\nUn moment de l'acte d'ahir.\nL'expectacle INviento, del Mag Nebur, va amenitzar la vetllada\nActualitzada 18/03/2017 a les 11:28\nFiraReus va celebrar aquest divendres a la tarda els seus 75 anys d'història en un acte que va aplegar a antics expositors, clients, proveïdors i representants d'entitats i institucions de la ciutat.\nL'acte institucional va comptar amb una primera part durant la qual els assistents van poder gaudir de l'estrena de l'espectacle INviento del Mag Nebur.\nUn cop finalitzada aquesta primera part, es va donar pas a l'acte institucional, que va comptar amb la presència del Conseller d'Empresa i Coneixement, Jordi Baiget.\nEl president del Comitè Executiu de firaReus i de la Cambra de Comerç de Reus, Isaac Sanromà, va destacar que «la història d'èxit de firaReus no hauria estat possible sense les persones i en especial els expositors que han fet confiança en la fira». Per la seva banda, el president de la Diputació de Tarragona, Josep Poblet, va recordar les seves visites d'infància a la fira i va posar en relleu que «des de firaReus s'ha fet possible un procés d'innovació que ha permès que els temps avancin».\nL'alcalde de Reus, Carles Pellicer, va «donar les gràcies a totes les persones que han fet possible que la ciutat, a més de ser capital de la cultura, també sigui capital de les fires de Catalunya». Per acabar el conseller d'Empresa i Coneixement, Jordi Baiget, va destacar que «aquesta celebració és el resultat de 75 anys de feina i de treball de promoció de la ciutat».


VÍDEO Una testimoni confirma el triangle amorós en el crim de la Guàrdia Urbana | NacióDigital\nUna amiga de Rosa Peral explica que Albert López va regalar-li un anell de compromís tres setmanes abans del crim\nper NacióDigital , 6 de febrer de 2020 a les 17:02 |\nAlbert López va regalar un anell de compromís a Rosa Peral tres setmanes abans que es cometés el crim de la Guàrdia Urbana, segons ha declarat una amiga de l'acusada aquest dijous a l'Audiència de Barcelona. L'amiga ha explicat que l'acusada va arribar a portar a una mà l'anell de la víctima, Pedro Rodríguez, i a l'altra el d'Albert López, un fet que demostraria el triangle amorós entre els acusats i la víctima.\nLa testimoni ha explicat que va començar una relació d'amistat amb Peral perquè eren veïnes i portaven els fills a la mateixa escola. Ha comentat que coneixia també l'exmarit, a qui en un primer moment, segons la investigació Peral i López van voler incriminar en la mort de Rodríguez. Ha parlat de quan Peral va començar els tràmits de divorci amb el seu exmarit, i de com va començar, de cop, a parlar malament d'ell fins al punt que l'amiga va dir-li que estava "actuant per despit" i que "no es creia" el que estava dient de l'exmarit.\nDe les relacions de Peral amb altres homes ha explicat saber-ne "poca cosa" perquè ella no explicava res i, si ho feia, "l'havies de llegir entre línies", ha dit. La testimoni ha detallat l'escena d'una trobada amb un grup d'amigues que va tenir lloc a la terrassa d'un restaurant de Barcelona. En un moment d'aquesta reunió, tres setmanes abans de la mort de Rodríguez, va aparèixer Albert López i va entregar-li un anell de compromís a Rosa Peral. Aquell mateix dia, minuts després també va arribar Pedro Rodríguez. Les amigues van demanar-li explicacions i Peral va confessar "tenir dubtes entre Pedro i Albert", ha explicat la testimoni. Això ha constatat davant del tribunal el triangle amorós que existia, setmanes abans del crim, entre els dos acusats i la víctima.\nL'amiga també ha explicat que no va ser fins el dia abans de la detenció de Peral que va començar a generar sospites sobre Albert López, atribuint al seu amant l'autoria del crim. Aquest aspecte va en la mateixa línia d'alguns dels testimonis que van declarar dimecres i segons les quals Peral va començar a parlar malament de López quan va sospitar que podria ser incriminada, i no abans.\nEl darrer dels testimonis que ha passat aquest dijous per l'Audiència de Barcelona ha estat un veí del domicili de Rosa Peral. És la persona que va escoltar des de casa seva el soroll d'una serra elèctrica, un aspecte que ha ratificat en el judici tot i que no ha sabut precisar on s'estava utilitzant aquesta eina.\nEl testimoni ha explicat haver mantingut una trobada sexual amb l'acusada i haver-se intercanviat missatges i fotografies íntimes. El fiscal, però, l'ha acusat de fals testimoni perquè no es creu que la relació amb Peral només s'hagués produït una sola vegada, després de veure que els missatges de WhatsApp que s'intercanviaven amb l'acusada no anaven en aquesta línia. Aquests missatges s'han llegit públicament durant la seva declaració.\nEl mateix veí també ha reconegut haver saludat el pare de Rosa Peral el matí després del crim. En un primer moment el pare de l'acusada va declarar a la policia que qui havia saludat aquell dia era Pedro Rodríguez –que ja era mort-. Després va confessar als Mossos d'Esquadra haver mentit perquè s'havia equivocat, un aspecte que va reafirmar durant la seva declaració en el judici.\nRosa Peral i Albert López en el judici del crim de la Guàrdia Urbana Foto: ACN\nSocietat, crim de la Guàrdia Urbana, Guàrdia Urbana, Rosa Peral, Albert López, fals testimoni, Audiència de Barcelona, Fiscalia


El circuit de Castellolí és un dels primers circuits connectats d’Europa - Invest in the Center of Catalonia\nBlogInici » Notícies » El circuit de Castellolí és un dels primers circuits connectats d’Europa\nEl circuit de Castellolí és un dels primers circuits connectats d’Europa\nDivendres 29 de març va tenir lloc la presentació del projecte Mobility Lab, desenvolupat per Cellnex Telecom, a les instal·lacions del Circuit Parcmotor Castellolí de Barcelona. Amb aquesta iniciativa, la companyia ha dotat d’una infraestructura i tecnologia necessàries (l’internet de les coses) perquè s’hi puguin desenvolupar nous productes i serveis en el camp de la mobilitat intel·ligent i la connectivitat dels vehicles.\nL’acte va comptar amb la presència de a Consellera de Justícia i actual Consellera d’Economia i Hisenda en funcions de la Generalitat de Catalunya, Ester Capella; el Secretari General de la Vicepresidència i d’Economia i Hisenda, Albert Castellanos, el Secretari General de Polítiques Digitals i Administracions Públiques, Xavier Gatius, el Secretari d’Empresa i Competitivitat, Joaquim Ferreri l’alcalde de Castellolí i delegat polític de l’Oficina de Captació d’Inversions Empresarials de la Mancomunitat de la Conca d’Òdena, Joan Serra, entre d’altres autoritats; així com el president de Circuit Parcmotor Castellolí – BCN, Xavier Bartrolí; el conseller delegat de Cellnex, Tobias Martínez, i el director Global d’Innovació i Estratègia de Cellnex Telecom, Òscar Pallarols.\nAmb Mobility Lab, el Circuit de Castellolí esdevé un dels primers circuits connectats d’Europa, i aspira a convertir-se en un dels principals laboratoris al món sobre el vehicle del futur. L’experiència de Cellnex Telecom al sector de les telecomunicacions i la infraestructura de Castellolí esdevenen una solució complerta per provar vehicles connectats en un entorn controlat, segur i sostenible.\nPunt de referència pel vehicle connectat\nEl Circuit de Castellolí es converteix en un punt de referència per la mobilitat del futur. L’objectiu del projecte és poder desenvolupar el vehicle autònom i, a més connectat, amb les empreses del sector.\nPer fer-ho, Cellnex ha dotat el circuit de connectivitat de banda ampla i ha desplegat una xarxa sense fils amb cobertura a tot el recinte, per tal d’oferir connectivitat entre vehicles. El traçat, a més, disposa de càmeres d’alta definició per a fer el seguiment dels vehicles en pista i unitats embarcades en els mateixos vehicles per a la transmissió de dades de telemetria, vídeo i veu.\nLa nova xarxa sense fils instal·lada permet transmetre imatges i informacions al llarg del circuit de velocitat fins al centre de control per ser vistes i analitzades, fet que permet millorar el rendiment dels vehicles i la seva seguretat durant la conducció. A més, gràcies a la connectivitat i la tecnologia implantada en el circuit, el que passa a la pista i dins el cotxe pot ser controlat des de qualsevol lloc del món, de manera que fa que no sigui necessari que l’equip, per exemple, d’enginyers s’hi desplaci.\nTotes les infraestructures operen sota la premissa d’una gestió energètica eficient i mediambientalment responsable, doncs s’abasteixen mitjançant energia eòlica i solar. Amb el nou laboratori, els impulsors busquen que tots els agents vinculats a l’automoció i les noves tecnologies puguin provar i desenvolupar solucions tecnològiques i serveis de futur vinculats a la connectivitat, i que les puguin implantar en els vehicles de futur, ciutats i pobles, així com carreteres i autopistes.


Amanida de receptes: Deconstrucció d'empedrat\nmercè 23 d’agost de 2010 a les 4:55\nHola Cristina, veig que a part dels fabulosos tomàquets que ens presentes, t'estàs especialitzant en "grans events" populars on l'àpat és per a una munió de persones!.Aquests gotets d'empedrat segur van tenir molt dèxit, perquè ara a l'estiu be molt de gust, i en aquest format gotet...entra de merabella!Un petonet.\nVisc a la Cuina 23 d’agost de 2010 a les 15:16\nT'han quedat una preciositat, i per l'aspecte que tenen, devien ser un éxit total!\njosep 24 d’agost de 2010 a les 4:56\nUna feinada fer 60 gotets, però segur que l'èxit va ser sonat.\nCristina 24 d’agost de 2010 a les 8:31\nMercè, els estius a Gaüses me'ls passo amb safates amunt i avall, el poble és petit però hi ha un munt d'activitats. Aquest estiu he fet servir el format gotet i he trobat que és molt còmode per repartir. Crec que van tenir molt d'èxit!!\nVisc a la cuina, no en va sobrar ni un!! Crec que van agradar. Gràcies\nJosep, el que més em va costar va ser trobar els gotets, per aquests pobles és difícil trobar segons què. No en va quedar ni un!!!!\nAnonymous 7 de setembre de 2010 a les 4:27\nUs puc assegurar que va tenir un gran èxit, de fet jo no en vaig poder provar cap i tothom hem va dir que estava boníssim. Cada sopar que fem en comunitat esperem els plats de la Cristina, sempre molt bons i molt ben presentats.\nCristina 8 de setembre de 2010 a les 0:26\nsento que no els poguessis provar, si ens veiem aquest setembre ja te'n portaré per que puguis fer la cata. La vostra sardinada també va estar molt bé, com cada any tot feia molt goig. Un petó.


Villa Chris Castiglione della Pescaia Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSix-Bedroom House on Two floors - balcó/terrassa\nRoccamare, Castiglione della Pescaia, Itàlia - Veure al mapa\nConvenientment situat a Castiglione della Pescaia, Villa Chris és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Castiglione della Pescaia. Els clients de l'hotel poden gaudir de instal.lacions de barbacoa.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, aparell de televisió, nevera, forn microones, renta vaixelles a cada habitació. Jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Villa Chris és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Castiglione della Pescaia.\nEspai comú 8 llits individuals, 2 llits extragrans (o 6 llits extragrans)\nEls clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements. Cal que informeu el Villa Chris de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 2500 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.