XAREL·10: Relats Conjunts (gener - 2021)\nDes del blog RELATS CONJUNTS ens proposen escriure un relat inspirat per una il·lustració de la caputxeta vermella i el llop (treta del llibre "A child's book of stories") titulada "Little Red Riding Hood" (Jessie Willcox Smith - 1911).\nTot és molt diferent ara, res ja no s’assembla a allò que us havien explicat. Recordeu que per arribar a la cabana de l’àvia al mig del bosc podíem passar per dos camins diferents, un de més llarg que sempre agafava jo i un altre de més curt per on el llop feia drecera? Doncs els van destrossar tots dos quan van construir la nova variant de l’autopista. I, pel mateix preu, també es van carregar mig bosc. Això va provocar que el llop es quedés sense el seu hàbitat natural i me’l vaig haver d’emportar a casa. M’ho va demanar ell mateix quan es va adonar que els funcionaris de la gossera municipal li anaven al darrere per «salvar-lo». No em va saber greu acollir-lo, és cert que me les havia fet de tots colors però és que aquesta era la seva feina al conte. En el fons i després de tants anys de fer veure que me’l creia quan, ajagut al llit, intentava fer-se passar per l’àvia, el vaig acabar estimant i per això no vaig dubtar quan em va demanar que l’ajudés a buscar un nou lloc on viure. I, a més, tots dos hi hem sortit guanyant perquè ara, quan vull tornar al bosc de l’àvia (al que queda d’ell, almenys) sempre li demano que m’acompanyi. Per arribar-hi s'ha de fer un tomb de gairebé tres quilòmetres per trobar l’únic pas que van deixar sota l’autopista i no seria segur anar tanta estona caminant sola. El llop ja no hi és, però de depredadors en continuen sortint d’on menys t’esperes. L’única cosa bona d’aquesta llarga marrada que ens toca fer, és que passem molt a la vora de les cabines on cobren el peatge de l’autopista i ara allí hi treballa el caçador. A ell també el van deixar sense feina quan van fer les obres, però va tenir més sort que el llop i no es va quedar a l’atur perquè és tiet del tinent d’alcalde d’urbanisme i aquest li va aconseguir un lloc a la concessionària d’autopistes. No és una feina que li agradi massa, estar tot el dia tancat dins una cabina de peatges es fa pesat per algú acostumat a treballar en plena natura però fa el cor fort pensant que, amb vista a la jubilació, és molt millor tenir una feina fixa que no continuar sent autònom com abans. Quan el llop i jo hi passem, sempre ens saluda i tots tres estem molt contents de veure’ns ni que sigui de lluny separats per la tanca metàl·lica que rodeja tota l’autopista. Alguna vegada he pensat que podria convidar-lo a venir a casa i fer un berenar tots tres junts per parlar dels vells temps, però no goso proposar-li perquè em sembla que, tot i que ho intenten dissimular, entre ell i el llop encara queden temes pendents i potser la trobada seria un pèl tensa. De moment, val més continuar veient-nos només de tant en tant quan el llop i jo ens posem d'acord per tornar a visitar la casa de l’àvia. I dic de tant en tant perquè cada cop ens fa menys gràcia tornar-hi per tot el que va passar. Quan li van dir a l’àvia que havia de marxar de la seva cabana perquè quedava inclosa en la zona de limitació d’edificabilitat al voltant de l’autopista, ella s’hi va negar en rodó. No va voler vendre de cap manera i va jurar que només la traurien morta de casa seva. No patiu, no va anar així. El que va passar és que el govern va considerar l’autopista com obra d’utilitat pública i va signar un decret d’expropiació. L’àvia va ser desallotjada pels mossos i ara viu a la residència del poble. La vaig a veure molt sovint, tot i que ja no em reconeix ni recorda com em dic. En canvi, del llop no se n'ha oblidat i li fa moltes festes cada cop que li porto. Tornant a la cabana, cal explicar que finalment no la van enderrocar perquè, abans que hi entressin les excavadores, uns ocupes s’hi van instal·lar i la llei diu que a ells, com que no tenen cap dret de propietat, no se’ls pot expropiar i, per tant, no se'ls pot fer fora. En conseqüència, l’autopista es va construir amb aquella gent vivint a la casa que abans havia estat de l’àvia i van ser ells els que van rebre la indemnització per haver hagut de suportar els sorolls i les molèsties de tots aquells mesos d'obres. No eren mala gent, malgrat que mai em van deixar entrar a dins la cabana per por que la reclamés, no els feia res deixar-me passejar pel jardí quan hi anava de visita. Ara ja no hi són, van marxar a un xalet abandonat de la nova urbanització que va quedar a mig fer quan el promotor es va arruïnar. La cabana sí que hi és, encara aguanta tot i que fa llàstima de veure. Pocs dies després que els ocupes marxessin, van entrar-hi uns vàndals que van arrasar amb tot el que tenia algun valor: les portes, les finestres, els cables elèctrics, les canonades i les aixetes de l’aigua... És per això que cada vegada hi anem menys, em cau l’ànima als peus quan veig aquell esquelet d’obra ple de pintades i recordo el que havia estat. I al llop li passa el mateix, no em diu res però li veig la tristesa als ulls. Tots dos quedem sense paraules davant aquell espectacle lamentable. No parlem de tan aclaparats que estem, però és que ni que no ho estiguéssim tampoc obriríem boca perquè no serviria de res. Simplement, no ens entendríem perquè el soroll continu dels cotxes i camions que passen per l'autopista és eixordador. És el que té el progrés... que no s’atura mai.\nT'aplaudeixo fins i tot amb les orelles!!! Una bona història! Ets un crack!\nMolt ben trobat, m'has fer riure més d'un cop i quasi em fas plorar algun altre cop, de tant real que és tot plegat... desallotjar una àvia és fàcil i amb els ocupes ja no s'hi atreveixen... real com la vida mateixa i fa molta ràbia.\nM'agrada que coincideixi aquest teu conte amb el meu text pessimista d'avui, perquè exemplifica un dels moltíssim aspectes en els quals l'ètica s'ha perdut del tot, darrere les lleis i darrere tants i tants interessos ja res no és humà, ni sincer, ni raonable. Quina merda de món estem muntant!!!\nAquest pas de la ficció a la realitat, fa obrir els ulls de bat a bat ! El govern dels interessos no es pas el govern de la gent senzilla i el pitjor és, que ni té la més mínima intenció de ser-ho...\nMolt bona història ...realista !.\nUna volta més, absolutament genial. Un poc depriment, i tan realista que esborrona --és el que té el progrés--, però genial... Salut i enhorabona!\nUna versió moderna del conte que si et dic la veritat, tot i les connotacions negatives de l'original, em quedo amb el de la caputxeta i el llop de tota la vida... no sé si m'esgarrifa menys.\nHas filat molt bé la història, felicitats!\nIgual que els comentaristes anteriors: t'aplaudeixo. Has fet un conte excel·lent.\nÉs com si la Caputxeta i el Llop fossin els darrers supervivents d'una societat que menysprea la natura.\nNo remarques prou la importància de l’autopista per l’economia del país. Per exemple, ara la gent pot arribar abans a la muntanya per anar a esquiar i no han de matinar tan. El llop, la caputxeta i l’àvia són danys col·laterals perfectament assumibles.\nQuina reinterpretació del conte! Ara està de moda fer reinterpretacions d'històries antigues, tant si n'estaves al cas com si no, ja veus que tu estàs perfectament muntat en el carro del progrés!\nJo si fos la caputxeta no me'n fiaria gens del llop. Potser ara està calmat i ja no va pel món atacant jovenetes, però en qualsevol moment pot ressorgir el seu instint animal i acabar la feina.\nCARME: És realment un relat més de plorar que no de riure. Estic d'acord amb tu, fa ràbia comprovar que el que li passa a la protagonista del conte és completament possible i s'adiu perfectament a la realitat d'aquesta societat on vivim. I això, efectivament, és una bona merda.\nARTUR: És això, manen uns quants i ho fan només pels seus interessos. Els nostres interessos i les nostres necessitats queden sempre en segon terme quan no s'obvien directament.\nALFREDRUSSEL: És depriment de tan realista que és, i això és el que fa més ràbia.\nSA LLUNA: La modernització i el progrés no sempre impliquen millores, en aquest cas jo també penso que aquesta nova versió fa més por que l'original.\nXAVIER: Bona manera de veure-ho. Jo encara obriria més el focus. Si no hi posem remei, tots nosaltres estem abocats a ser els darrers supervivents d'una societat que menysprea la natura.\nPONS: El conte ens l'explica un d'aquests "danys col·laterals", l'altra part té a la seva disposició un gran aparell mediàtic que no para d'explicar-nos tot el que hi guanyem amb aquest progrés que ens passa per damunt. I ens ho han d'explicar molt sovint perquè, rucs de nosaltres, no ens adonem dels avantatges de ser cada vegada més pobres i menys lliures.\nXEXU: No ho tenia present (més enllà d'alguns gags del Polònia que reinterpreten la història en temps de Covid) però me n'alegro d'estar "a la page". (Per cert, ara no sé si aquesta expressió encara s'utilitza o, al contrari, ja ha quedat superada pel carro del progrés :-D)\nRISTO: Els llops no són de fiar, però em sembla que aquest sap que li convé continuar portant-se bé... si no vol acabar a la gossera municipal.\nEm permets que et posi una altra Matrícula d'Honor??\nÉs espectacular, escrit així, d' una tirada i anar trobant, un per un, els "beneficis del món actual"... quan he arribat als okupes ja estava rient obertament... 👏👏👏👏👏\nASSUMPTA: Saps, el vaig escriure tal com raja amb la idea al cap que després, en una segona lectura per corregir els errors, ja el separaria en paràgrafs. Les errades les vaig corregir (com a mínim, algunes) però vaig decidir no tocar el format, em va semblar que escrita d'una tirada és com millor es mostrava aquesta tirallonga de pensaments sobre com ha "progressat" la vida de la protagonista... i de tots nosaltres.\nI tant que t'ho permeto. A qui no li agrada que li posin una matrícula d'honor? :-DD\nÉs que en aquest cas, escrita d'una tirada aconsegueix l'efecte perfectament... els pensaments que arriben al cap de la Caputxeta, tal com li venen... i queda genial. M'has recordat una mica l'estil de la Mercè Rodoreda hehehe\nDoncs au, Matrícula d'Honor! :-DD\nASSUMPTA: Em fa content que coincidim, jo vaig pensar just el mateix. Bé, això de la Rodoreda, no; només que quedava millor escrit tot seguit. :-DD\nDoncs agafa qualsevol llibre de la Rodoreda... Veuràs que ho fa molt d'escriure així, tot seguit. La primera vegada que vaig llegir la Plaça del Diamant (bé, primera i única, però vull dir que, quan el vaig llegir no tenia ni ni idea de què anava, no com ara que ja he vist pel·lícules i tal) jo era molt joveneta però ja tenia bona experiència lectora i em va cridar una barbaritat l'atenció aquella forma d'escriure tan especial... Mira:\n"Cada dia estava més cansada. Els nens, quan entrava al pis, els trobava moltes vegades adormits. Els havia estès una flassada per terra al menjador, amb dos coixins, i els trobava adormits, de vegades molt acostadets i el nen amb un braç passat damunt de la Rita. Fins que no els vaig trobar més adormits i la Rita, tan petitona, feia hiiii... hiiiii... hiiiiii... i es miraven amb el nen i el nen es posava un dit davant de la boca i li deia, calla. I la Rita tornava amb aquella mena de riure, hiiiii... hiiiii... hi... un riure molt estrany. I vaig voler saber què passava. Un dia vaig córrer més i no em vaig aturar enlloc i vaig arribar una mica més d'hora, vaig obrir la porta del pis com si entrés a robar, aguantant-me la respiració mentre feia girar la clau al pany. La galeria era plena de coloms i també n'hi havia al passadís i els nens no eren enlloc. Tres coloms, així que em van tenir al davant, se'n van anar cap al balcó del carrer, que estava obert de bat a bat, i van fugir deixant unes quantes plomes i ombra. Quatre més, se'n van anar cap a la galeria de pressa, de pressa, de tant en tant fent un saltiró i obrint les ales i quan van ser a la galeria es van girar a mirar-me i vaig espantar-los amb el braç i van fugir volant. Vaig començar a buscar els nens fins i tot per sota dels llits i me'ls vaig trobar a l'habitació fosca on, quan l'Antoni era molt petit, el tancàvem perquè ens deixés dormir. La Rita estava asseguda a terra amb un colom a la falda, i el nen tenia tres coloms davant i els donava veces i les hi prenien de la mà amb el bec. Quan vaig dir, ¿què feu?, els coloms es van esverar i van alçar el vol i topaven per les parets. I el nen, amb les mans al cap, es va posar a plorar. I la feina que vaig tenir per poder treure aquells coloms d'allà dintre... ¡I la gran comèdia! Es veu que ja feia temps que, als matins, els coloms eren amos del pis quan jo era fora. Entraven per la galeria, corrien pel passadís, sortien pel balcó del carrer i tornaven al colomar fent la volta. I era així que els meus fills havien après a estar quiets, per no espantar els coloms i tenir la seva companyia..."\nQuè et sembla? :-DD\nASSUMPTA: Em sembla un text molt bo i m'ha recordat que no he tornat a llegir res de la Mercè Rodoreda des d'aquella lectura conjunta que vam fer de "Mirall trencat" (i ja fa més de cinc anys d'allò). Potser seria hora de recuperar-la.\nDoncs em fa il·lusió que el meu comentari t'hagi fet venir ganes de recuperar-la.\nNo sé si ho he somiat o què, però juraria que avui per la ràdio han dit alguna cosa de la Rosalia (la cantant) relacionada amb la Mercè Rodoreda... sona estrany, no?\nASSUMPTA: Desconec si a la ràdio parlaven justament d'això, però es veu que na Rosalia només segueix cinc comptes de Twitter i un d'ells és el dedicat a l'escriptora barcelonina. No ho sé perquè jo sigui un gran fan (ni de Rosalia, ni de Twitter) sinó perquè ho vaig llegir publicat en algun digital no fa gaire. De totes maneres, ara mateix ho he anat a comprovar i, efectivament, un dels cinc comptes que segueix la cantant és @RodoredaMerce.\nOstres!! Això és molt interessant!!\nLa deu haver llegit i li deu agradar molt... Doncs mira, m'alegra saber-ho. Si descobreixo alguna cosa més sobre el tema vindré a posar-ho aquí 😉😉😉\nLa paradoxa del barber


Contacte vendes – Alesan\nPodeu trucar-nos per telèfon o per WhatsApp.\nEls més de 100 anys d’història de Casa Alesan requereixen més de 100 anys d’experiència. COLDWELL BANKER, fundat el 1906, és una de les xarxes immobiliàries més poderoses del món i un líder destacat en transaccions immobiliàries exclusives. Té oficines a 43 països i ofereix serveis i assessorament altament professionals i personalitzats.\nSom l'oficina especialitzada en la venda i lloguer de les propietats més exclusives de la Dreta de l'Eixample, de la firma inmobiliària Coldwell Banker. Més de 30 anys en el segment premium del mercat immobiliari, acompanyant i assessorant els nostres clients durant tot el procés de compra-venda, sobre la base de la confiança, la transparència i la responsabilitat.


Els metges alerten que a Lleida ja ha començat la cinquena onada de la Covid\nL'Hospital Arnau de Vilanova de Lleida (ANC / Laura Cortés)\nDemanen allargar la quarantena obligatòria de 10 a 14 dies perquè la soca britànica, que ja arriba a més del 80% dels nous casos, és més contagiosa i té símptomes més greus\nRedacció 26/03/2021 - 21.54 Actualitzat 16/04/2021 - 10.33\nA Lleida, a l'Hospital Arnau de Vilanova estan ingressant de mitjana 10 pacients al dia per Covid. La meitat dels ingressats a planta estan en situació de "semicrítics" i preveuen una major pressió a les UCI per Setmana Santa.\nAl centre hi ha tres plantes Covid-19 i aquesta setmana se n'ha obert una quarta a l'Hospital Santa Maria, mentre que pel que fa a les UCI està "tot a punt" per obrir-ne una quarta per a atendre pacients de coronavirus.\nLa cinquena onada ja és aquí\nAmb aquestes xifres d'ingressos i amb les UCI plenes, els responsables sanitaris de la regió apunten que ja està començant la cinquena onada de la pandèmia a les comarques de Lleida. Alerten que la situació que viuen ara els hospitals lleidatans "recorda la de principis de Nadal", quan es va registrar la quarta onada de contagis.\nAtribueixen l'increment de casos al predomini creixent de la soca britànica, més contagiosa i amb pacients que ingressen amb símptomes més greus. El doctor i coordinador de la Covid-19 de l'Hospital Arnau de Vilanova, José Luis Morales, assenyala que ara la mitjana d'edat dels pacients ingressats és de 62 anys, i que quan arriben el seu estat estat és "més greu".\nEstimen que dels nous casos diagnosticats de Covid a Lleida, entre el 80 i 90% corresponen a la soca britànica.\nLa part positiva és que les vacunes actuals també funcionen amb la soca britànica: als hospitals no hi ha pacients vacunats ingressats ni personal sanitari vacunat que estigui de baixa.\nSoca britànica i relaxament de la prevenció\nAls facultatius els preocupa que la soca britànica pugui ser contagiosa durant més temps. Per tot plegat, els metges demanen que s'ampliï el temps de confinament i la quarantena dels malalts que no requereixen hospitalització de 10 a 14 dies.\nEl cap de servei de Medicina Intensiva de l'Hospital Arnau de Vilanova, Jesús Caballero, afirma que aquesta variant, juntament amb el relaxament generalitzat de la població, poden haver estat dos factors responsables de l'augment recent dels casos.\nImatge d'arxiu de la Unitat d'Angioradiologia de l'Hospital Universitari Arnau de Vilanova de Lleida (ACN / Cedida Hospital Arnau de Vilanova)\nAlerten que els temps entre una onada i una altra de la Covid són cada vegada més curts i que això fa "que no s'acabi de fer net" i ja augmenti el nombre de pacients ingressats. Això fa que l'esforç organitzatiu i de gestió sigui encara més alt perquè ja s'acumula el cansament d'un any sense descans. El cap de Medicina Intensiva de l'Arnau de Vilanova destaca "l'esforç descomunal" que estan fent els professionals sanitaris, especialment a les plantes Covid-19.\nEl primer cas de Covid a Lleida es va detectar el 10 de març. Ningú s'esperava que el coronavirus fos tan greu i es contagiés tan ràpid, al març van arribar a tenir 232 persones ingressades per Covid-19 i l'UCI ja no hi cabien més pacients. La pandèmia els va agafar per sorpresa i ha deixat seqüeles entre el personal sanitari que seran difícils de superar.\nTambé fan una crida a la població perquè no abaixi la guàrdia tot i la relaxació de les mesures de contenció de la mobilitat. Asseguren que el procés de vacunacio no és encara suficientment generalitzat per poder controlar la pandèmia i preveuen que les festes de Setmana Santa "faran molt de mal, com ja va passar per Nadal".


2×1 per visitar el Museu de la Terrissa de Quart « Voluntariat per la llengua. Comarques de Girona\nActivitats recomanades, Avantatges, Promocions i descomptes\n2x1, avantatges, carnet VxL, Gironès, Museu de la Terrissa, Quart\n2×1 per visitar el Museu de la Terrissa de Quart\nParelles lingüístiques i alumnes del Consorci per a la Normalització Lingüística podeu gaudir a partir d’avui mateix de dues entrades al preu d’una per al Museu de la Terrissa de Quart. Només cal que us acrediteu amb el carnet del Voluntariat per la llengua o amb el carnet de l’alumnat per disposar d’aquest 2×1.\nEl Museu de la Terrissa és un centre cultural que ajuda a conèixer i difondre l’elaboració artesana de terrissa.\nEl Servei Local de Català de Palamós participa en una Jornada sobre Voluntariat Entrada gratuïta a la Catedral de Girona i la Basílica de Sant Feliu


El nou edifici no només s’integra formalment en el teixit urbà de la ciutat, sinó que ho fa a través del temps, relacionant-se amb els edificis existents que l’envolten i que formen o han format part de l’escola.\nLa implantació es realitza sota dues premisses clares: el primer és el de generar un espai acotat que permeti el control i accessos al centre a la vegada que genera un espai exterior controlat per els nens. El segon és el de generar una façana alineada amb els edificis existents al carrer Route de la Repetance, fet que permet “cosir” i a la vegada respectar la composició urbana del lloc.\nLa ubicació de l’edifici aconsegueix captar les traces principals que l’envolten i permeten generar una articulació exterior-interior amb el parc. A més el propi joc subtil de cobertes permet generar un diàleg amb la resta d’edificis de l’escola.\nArquitectes: LaBoqueria Taller d’Arquitectura i Disseny + Anderegg Rinaldi Architectes Associés\nSituació: Meinier, Geneve\nCentre de Voirie a Genthod\nCol.legi de Procuradors de Barcelona\nConcurs, Tercer Premi


Nou notes sobre la creació de l’Agència del Patrimoni Natural i la Biodiversitat - Món Rural\nAquesta visió maniquea, que considera que els espais humanitzats no tenen interès natural, té moltes conseqüències\nOpinió de Joan-Ignasi Castelló Vidal publicada en aquest enllaç\n1.- La legislació catalana, quan tracta el tema del patrimoni natural i la biodiversitat, fa una distinció molt clara entre espais d’interès natural i els altres.\nAquesta divisió posa de manifest que, per a determinats col·lectius, uns espais, que solen coincidir amb els aparentment menys transformats, mereixen molt més la nostre atenció que la resta d’espais, els que no tenen interès natural, on vivim la majoria de la població.\nAquesta visió maniquea, que considera que els espais humanitzats no tenen interès natural, té moltes conseqüències:\nEs desentén de la salut física i mental de la majoria de ciutadans que queden condemnats a zones que poden esdevenir totalment i definitivament artificials, perquè els espais no urbanitzats que les envolten, els parcs i jardins i l’arbrat de les viles i per descomptat els humans no tenen cap interès natural.\nNo pot entendre que es doni als espais d’interès natural una funció econòmica, que per ells significa transformació de la natura pura i degradació.\nEstà disposada a immobilitzar tot el que es pugui i a fiar-ho tot a les importacions.\n2.- L’administració agrícola i forestal catalana no ha estat capaç de debatre i elaborar un altre model més integrador. Ha estat arrossegada per les modes de cada moment i, en el cas forestal, no ha pogut deslligar-se de la psicologia autoritària, centralitzadora i jeràrquica de la vella administració forestal de les Espanyes.\nLa debilitat d’aquestes burocràcies en front dels defensors dels espaís d’interès natural és òbvia. No és estrany, doncs, que les entitats crítiques amb la gestió del Departament d’Agricultura hagin volgut desenvolupar el seu propi projecte al marge de la vella estructura.\n3.- Tant els defensors de l’Agència com el Departament d’Agricultura tenen un mateix pensament: els espais protegits són un fi. Fins aquí hem arribat i ja es molt, pensen, però la veritat és que una política ambiental muntada sobre l’existència d’unes quantes reserves mostra la incapacitat de pensar i executar una política global per a tots els racons del territori. Una ètica que estigui integrada en cada nivell de les administracions i dels ciutadans. Això sí que és difícil.\n4.- Per mantenir aquest maquillatge anomenat política del patrimoni natural, els seus valedors en tenen prou amb una llei del parlament i una policia per fer-la complir. El “Deep State” deu pensar: deixem que juguin en aquests indrets sense pes econòmic mentre nosaltres vivim tranquils a les zones urbanes, turístiques i industrials on hi han els grans negocis. Sí, sí, que declarin la puresa i la inviolabilitat d’una vall perduda del Pirineu, però que no vinguin a emprenyar al Vallès o al Maresme.\n5.- Però el sistema autoritari Llei-policia acaba sent totalment antidemocràtic. Els dissenyadors d’aquest tipus de protecció necessiten fiscalitzar-ho tot, dirigir-ho tot, passar per sobre de l’autonomia municipal i de les altres administracions, situar-se per sobre dels sectors econòmics. Els directors que anomenen sobre el terreny passen a tenir l’estatus de reietó. No són elegits democràticament i manen per damunt dels alcaldes i els seus consistoris. Les petites explotacions agrícoles, ramaderes i forestals ja poden acotar el cap i plegar-se a les normes que s’han elaborat sense la seva participació. Els òrgans representatius de cada espai, on els defensors de la puresa els col·loquen amb esperit populista, només tenen, sempre, un caràcter consultiu.\n6.- Els qui defensen una agència com la que es proposa argumenten que hi hauran moltes més possibilitats econòmiques per als espais d’interès natural. Portem un grapat d’anys amb dotzenes d’espais d’aquest tipus i les inversions realitzades, als pocs llocs on n’hi ha hagut, fan riure. És cert que moltes zones forestals i ramaderes seguiran la seva vida hi hagi o no ajuts econòmics oficials. Però si es volen prevenir alguns problemes lligats a l’ús cada dia més intens d’aquestes àrees, els diners no sortiran del pressupost públic. Si d’algun lloc han de sortir, serà perquè tots els agents implicats han estat capaços de dissenyar un projecte polític, econòmic i ambiental que generi les rendes que facin falta.\n7.- Ajuntaments i propietaris forestals es queixen de la proposta d’Agència. Però podríem dir-los: Que els ha interessat els treballs que ha fet i publicat la ICEA sobre el bosc públic i el bosc privat? No, ni s’ho han mirat.\nEls Ajuntaments havien de cercar una nova relació amb la Generalitat que els facilités la participació en la gestió dels seus boscos, que el va arrabassar l’Estat a la segona meitat dels segle XIX. Han estat callats. Només es va crear una associació amb un 40% dels municipis amb diners europeus i promoguda per la Generalitat que mai no s’ha interessat per aquestes reivindicacions i pràcticament ha desaparegut.\nEls propietaris han d’associar-se si volen desenvolupar un projecte forestal coherent. Només uns quants han començat. La Generalitat ha seguit el sistema de planificació finca per finca amb uns resultats molt pobres.\n8.- El Departament d’Agricultura no ha estat capaç de fer una política de prevenció d’incendis seriosa i eficaç, que depenia entre altres coses de la creació de les associacions que es comentaven en el paràgraf anterior.\n9.- S’ha arribat fins aquí per la manca de tremp del Departament d’Agricultura, que ja va treure del seu nom i cognoms la paraula forestal, tot i que aquesta superfície ocupa el 64% de tot el territori català. La proposta d’Agència i, sobretot, els qui la promocionen no resoldrà, en la meva opinió, cap dels problemes comentats. Però, val a dir que si les coses continuen com estan tampoc no s’hi veuran canvis substancials.\nJoan-Ignasi Castelló Vidal .- Es Enginyer de Forests per la UPM, i havia estat cap del servei de parcs naturals de la Diputació de Barcelona, i també el Cap de la Oficina de Prevenció Municpial d’Incendis Forestals de la Diputació de Bareclona. Membre del IEC, i responsable de la secció forestal de l’ICEA. Autor del llibre\nJOAN IGNASI CASTELLO VIDAL\nRetroenllaç: Dumps With Pin :: Legit Dumps Shop :: Buy Dumps Pin Online\nRetroenllaç: bitcoin loophole register\nRetroenllaç: buy rishi turkey tail Magic Mushroom pills Capsules trip drug online for sale near me in USA Canada UK Australia overnight delivery cheap


Pirineus TV | LA MASSANA S’ENGALANA DE FLORS I PERFUMS – Andorra, 10-05-18\nCom cada mes de maig, la Massana s’engalana per rebre el mercat de la planta i la flor. Andoflora va néixer l’any.\nDesprés de 25 anys, Andoflora ja s’ha convertit en una referència dins el calendari d’activitats del país.\nUna de les novetats d’enguany és la creació del perfum d’Andoflora, elaborat per una empresa del país, d’acord amb les idees que volia transmetre el comú.\nEl creador olfactiu, Sergi González, defineix la fragància com “jove, floral i enigmàtica, perquè cada nota va sumant per donar coherència al que volem transmetre, que és la frescor i la renovació constant d’Andoflora”.\nEl perfum s’ha elaborat amb divuit essències i estarà a la venda a l’oficina de Turisme a un preu de cinc euros. A més, també es podrà olorar en una exposició d’olors, concebuda per jugar i posar a prova el sentit de l’olfacte.\nL’elaboració de la fragància s’ha dut a terme als laboratoris de l’empresa Be You, que és dediques a facilitar les essències perquè cada consumidor pugui elaborar el seu propi perfum\nTALLS PUNTUALS A TRESPONTS PER VOLADURES – Alt Urgell, 9-05-18 PROGRAMA DE DONACIÓ DE MEDUL·LA ÒSSIA EN COL·LABORACIÓ AMB ESPANYA –...


DJ ASHBA, EL GUITARRISTA DE GUNS N 'ROSES, ÉS UN EMPRESARI ESTRELLA DEL ROCK - CRÉIXER\nPrincipal Créixer DJ Ashba, el guitarrista de Guns N 'Roses, és un empresari estrella del rock\nVaig tenir el privilegi de seure amb el guitarrista principal de Guns N 'Roses, DJ Ashba, sobre com és una celebritat. Li vaig poder preguntar sobre l’emprenedoria i l’èxit més enllà de la música. Tots hem sentit a parlar de la desaparició de la indústria musical, però volia preguntar a un músic d’èxit què es necessita i què el manté.\nDJ ha llançat recentment un nou negoci de comerç electrònic que permet als usuaris fabricar gorros a mida. La meva impressió general és que el que es necessita per tenir èxit com a músic i com a empresari té moltes similituds, passió pels vostres fans / clients, per fer un producte que realment desitgen i per la unitat i el talent per aconseguir-ho.\nAquí hi ha algunes de les preguntes:\nQuè és el que us ha fet venir ganes de ser propietari d’una empresa?\nA l’institut, us inculquen la importància de tenir una feina de 9 a 5 per tenir èxit. Em vaig adonar que tots els que tenien una feina de 9 a 5 també vivien de nòmina a nòmina i amb prou feines es passaven. Per contra, també vaig notar que a tothom que es gradua a Harvard i a universitats d’aquest tipus se’ls ensenya completament el contrari, que és millor crear el vostre propi lloc de treball que treballar per a una altra persona.\nEm vaig inspirar de la meva tieta i el meu oncle, que van inventar la tecnologia per a l’esprai de cuina PAM. En veure’ls sortir dels límits i amb la meva ambició inventiva i d’artista, vaig escollir aquest camí menys transitat. En fer-ho, vaig trobar que no hi ha res més gratificant que plantar la llavor d’una idea i veure-la créixer orgànicament i convertir-se en una cosa de la qual pugui estar orgullós.\nCom poden altres artistes com tu aprendre dels empresaris de tot el món?\nSempre he buscat gent amb èxit i he après dels seus errors i dels meus. És evident que tenen èxit per una raó, de manera que aprendre d’altres emprenedors és la millor manera de tenir èxit. No podeu tenir por d’arriscar-vos, de riscos i de seguir purament el vostre instint intestinal. Sobretot no es pot tenir por de fallar perquè no hi ha èxit sense fracàs.\nConsells a tots els nens que creixen en situacions dolentes?\nNo importa el que hagueu passat a la vida, heu de recordar-vos que aquesta és la vostra vida. No hi ha res a la vida que no pugui tenir si ho voleu prou malament. Simplement heu d’estar disposats a treballar tant com calgui per aconseguir-ho.\nTeniu dues opcions. Podeu seure i sentir pena de vosaltres mateixos, o aixecar-vos, espolsar-vos i no deixar mai de centrar-vos en els vostres objectius. No deixis que ningú et desanimés i t’interposi. Utilitzeu la negativitat com a motivació per alimentar el foc al vostre interior. Segueix el teu cor, no dubtis mai de tu mateix i recorda sempre que el més difícil d’arribar als teus somnis és no rendir-te mai.\nConsells per a tots els joves rockers per després de la desaparició de la fama?\nEl meu principal consell és no mirar-se mai com a músic. Mai poseu tots els ous en una cistella, diversifiqueu-los. Sempre és important crear diversos fluxos d’ingressos, independentment del rendiment de la vostra carrera professional.\nCom poden els empresaris pivotar de la fama a la passió?\nUn cop tingueu èxit, ara arriba la part divertida. Diversificar. Ara tens el plaer d’invertir en projectes que t’apassionin. Tot i que podeu treballar més hores que qualsevol feina diària que hàgiu tingut en el passat, una cosa que us apassioni realment no hauria de sentir-vos mai com una feina.\nQuè heu pogut traduir del vostre negoci musical a altres empreses?\nUna cosa que he pogut transferir és el coneixement, cometre molts errors, però aprendre d’ells i aplicar aquest coneixement a les noves empreses. De ben jove, em van ensenyar que aprendre com funciona el negoci de la música és tan important com aprendre el vostre instrument. Al cap i a la fi, criden una empresa per un motiu. Tingueu sempre un pla de còpia de seguretat, aquest és el consell més intel·ligent que us puc donar. Malauradament, la realitat és que molt poques bandes assoliran èxit en aquesta indústria; encara menys establiran la longevitat. Saber això és per això que és molt important entendre el negoci. Estalvieu els diners i invertiu amb prudència.\nQuina és la història que hi ha darrere del vostre negoci de mitjans de comunicació i què en poden aprendre d'altres?\nEl 2003 vaig crear una empresa de mitjans de comunicació d’un garatge per a un cotxe, anomenada ASHBA Media (ashbamedia.com), superant 106 agències per convertir-se en l'agència discogràfica de Virgin megastore. Vam estar a càrrec de la marca i comercialització de totes les megabotigues Virgin a tot el món durant 5 anys fins que l’economia va començar a estavellar-se i van començar a tancar les portes. El 2008 ens vam centrar en la indústria de la confecció i vam començar a construir una línia anomenada ASHBA (ashbaclothing.com) Fins ara, ASHBA s’ha convertit en una marca mundial. El 2012, vaig decidir traslladar els negocis a un magatzem a Las Vegas, Nevada, on tots dos negocis sota el paraigua d’ASHBA Enterprises, Inc. Des de llavors, hem desenvolupat relacions sòlides amb clientela com Cirque du Soleil, MGM Resorts International , Jeff Dunham, Inc. i molts més són considerats com una agència creativa per a pràcticament qualsevol cosa de la imaginació.Estem especialitzats en entorns temàtics en 3D, pantalles d’opcions fotogràfiques, efectes especials, senyalització elèctrica / no elèctrica, gràfics, disseny conceptual, modelatge digital, fotografia, videografia, etc.\nConsells: no tingueu por a arriscar-vos. Són els que tenen massa por de tenir una oportunitat que mai no tindrà èxit a la vida.\nmorena baccarin data de naixement\nQuines oportunitats comercials busqueu a continuació?\nEstic buscant introduir-me en la indústria del cinema / producció a continuació. Les meves passions resideixen en marcar pel·lícules, escriure guions, dirigir, actuar i produir. També preveixo obrir una divisió addicional d’ASHBA Media a Los Angeles on ens centrem estrictament en efectes especials especials per a cinema i televisió.\nquants anys té Emery Kelly\nquina és la ràtio de retorn de l’actiu\nqui està sortint de gavin degraw\ncom es calcula el valor d’una llista de clients


L’Assemblea llança la campanya internacional #DefendCataloniaSaveEU contra l’aixecament de la immunitat parlamentària dels eurodiputats catalans | Assemblea Nacional Catalana - VALLÈS OCCIDENTAL\n← Signa el manifest “Govern independentista ara! Per la urgència social i nacional”\nMés de 10.000 signatures en tres dies per demanar un govern independentista →\nL’Assemblea Nacional Catalana ha llançat una campanya contra el suplicatori per a l’aixecament de la immunitat parlamentària dels eurodiputats catalans Carles Puigdemont, Toni Comín i Clara Ponsatí, impulsada pel Tribunal Suprem espanyol. La Comissió d’Afers Jurídics (JURI) del Parlament Europeu va aprovar ahir la proposta d’aixecar la immunitat dels tres eurodiputats, basada en un informe elaborat per l’eurodiputat búlgar d’extrema dreta Angel Dzhambazki, del grup dels Conservadors i Reformistes Europeus, al qual pertany el grup de VOX al Parlament Europeu.\nEn el marc de la campanya #DefendCataloniaSaveEU, que es pot seguir a les xarxes socials, l’Assemblea fa una crida als ciutadans de tota la UE a alçar la veu i dirigir-se als seus representants al Parlament Europeu, per expressar-los la seva preocupació i emplaçar-los a votar NO a l’aixecament de la immunitat durant la sessió plenària que tindrà lloc en algun moment els dies 8, 9 o 10 de març. Amb aquesta finalitat, l’Assemblea llançarà diversos vídeos de campanya durant les properes setmanes, i ha creat un lloc web en diversos idiomes perquè els usuaris puguin enviar missatges preestablerts als líders dels grups parlamentaris europeus a través del correu electrònic i Twitter.\nL’Assemblea també enviarà comunicacions a tots els eurodiputats i als representants de grups polítics i organitzacions de la societat civil de tot Europa amb informació sobre el cas. Les comunicacions inclouen cartes de la presidenta de l’Assemblea, Elisenda Paluzie, en les quals denuncia la campanya repressiva sistemàtica de les autoritats espanyoles contra el poble català.\nA les cartes, Paluzie també demana als eurodiputats que votin NO a l’aixecament de la immunitat, per tal com suposa una amenaça per al dret a la participació política de més d’un milió de ciutadans de la UE que van votar pels tres eurodiputats catalans i, per tant, per als drets democràtics de tots els ciutadans de la UE.\nEn resum, l’Assemblea fa una crida als diputats al Parlament Europeu dels 27 estats membres a votar en contra de l’aixecament de la immunitat dels eurodiputats catalans Carles Puigdemont, Toni Comín i Clara Ponsatí en el ple del 8, 9 o 10 de març, i emplaça els ciutadans de la UE que aixequin la seva veu i s’adrecin als seus representants al Parlament Europeu per expressar preocupació pel cas.


Emili Rousaud, aspirant a la presidència del Barça | Jordi Borràs\nEmili Rousaud ha presentat 2.510 signatures a l’Auditori 1899 i, per tant, ha superat el tall de 2.257 avals que calen per convertir-se formalment en candidat a les eleccions del Barça. Ho ha fet, no obstant això, amb un marge molt reduït tenint en compte que s’acostumen a invalidar al voltant del 10% dels suports. En el seu cas, caldrà estar molt pendents del període de comprovació de butlletes que es durà a terme a les oficines culers des d’aquest dimarts fins al dijous.\n2.501 GRÀCIES#ElsMillorsAlBarça pic.twitter.com/1xCHkyUEBu\n— Emili Rousaud (@EmiliRousaud) January 11, 2021\nEl cas de Rousaud és molt peculiar. A principis del 2020, va passar de directiu a vicepresident institucional de Bartomeu, un moviment que es va interpretar en clau electoral, ja que havia de ser el candidat continuista de l’actual junta. Quan va esclatar el Barçagate, no obstant això, el llavors president blaugrana va convidar-lo, a ell i a cinc membres més de la junta, a dimitir per desavinences a l’hora de gestionar la crisi en qüestió. Aquells fets, que van succeir en el moment més crític de la pandèmia del coronavirus, no van modificar la seva voluntat de dirigir el club blaugrana.\nAcompanyat de Josep Maria Minguella, Rousaud ha aconseguit recollit 2.501 suports. Ara, però, caldrà veure si la gran majoria d’aquests són vàlids. Tenint en compte el percentatge habituals de firmes rebutjades, el més probable és que si l’empresari acaba superant el tall, ho faci per molt poc.\nObre la porta a incorporar algun precandidat al seu projecte\nDesprés d’entregar les signatures, Rousaud ha pronunciat una declaració que no ha passat gens desapercebuda. “Estem oberts a pactes i contemplo fins i tot la possibilitat d’incorporar algun precandidat que s’hagi quedat fora”, ha apuntat. Segons ha pogut saber El Món, l’exdirectiu de Bartomeu té bona sintonia amb Agustí Benedito, un dels aspirants a la presidència que aquest dilluns ha abandonat la cursa. Caldrà veure si en les pròximes hores hi ha novetats en aquest sentit.\nEleccions Emili Rousaud


Actituds que marquen la diferència (Anna Comet)\n3 min. 24/01/2017 18:44\n651x366 Isidre Esteve, amb el seu copilot, Txema Villalobos / DPPI Isidre Esteve, amb el seu copilot, Txema Villalobos / DPPI\nA vegades les coincidències són capritxoses. En el transcurs d’uns dies el Dakar ha acabat, he vist un reportatge que m’ha cridat l’atenció mentre em recuperava d’una forta lumbàlgia i he finalitzat la lectura d’un llibre que m’ha atrapat.\nLa lumbàlgia no té gaire importància més enllà que m’ha obligat a parar i he dedicat més estones a la lectura i a la televisió i m’ha posat, en certa manera, en situació. M’ha reduït transitòriament una mobilitat que suposem normal i que només trobem a faltar quan ens manca.\nSempre ens han transmès la duresa del Dakar com l’ingredient estrella. L’he seguit diàriament amb els resums televisius i m’he atipat de notícies i entrevistes quan ha finalitzat. M’ha cridat l’atenció que quatre esportistes amb lesions medul·lars o amputacions fossin a la sortida i tots ells creuessin la meta en el ral·li més dur del planeta. Els seus comentaris no tenien preu.\nEm va entusiasmar un reportatge al canal de Redbull sobre una cursa que organitzen, Wings for Life, World Run. Sota el lema “Corre pels que no poden” munten un xou a nivell mundial amb una cursa atlètica que té lloc en 34 localitzacions d’arreu un dia del mes de maig a les 11 hores UTC. Tots els diners que recapten els destinen a la investigació de les lesions de la medul·la espinal. Hi participen des de grans atletes fins a esportistes amb tot tipus de discapacitats passant per corredors populars.\nHe acabat el llibre d’un company del qual, per sobre de tot, he après. Fa vint anys, mentre jugava a rugbi, un accident li va causar una greu tetraplegia. Les converses que transcriu són sinceres i tan íntimes que fins i tot ruboritzen. Li auguraven una vida sobre una cadira elèctrica i ell ara empeny les seves pròpies rodes. Li van dir que no tornaria a estar dins l’aigua -havia estat nedador de petit- i ha finalitzat la travessa del pantà de Sau nedant en més d’una ocasió.\nD’aquests fets no només n’he après sobre lesions. M’han ensenyat que la compassió no és cap medicament, sinó verí. Que no es pot viure de grans somnis, sinó de petits reptes prou exigents perquè ens demanin implicació, però prou abastables perquè no ens facin caure en la desil·lusió. M’han transmès força asseguts en una cadira de rodes que he deixat de veure en sentir-los, llegir-los o mirant-los. Però, sobretot, he entès que les discapacitats no són ni físiques ni mentals sinó actitudinals.\nLaia Sanz brilla en una de les proves més dures del motor australià\nEl Dakar del 2018 sortirà de Lima i acabarà a Córdoba (Argentina)


Extorsions alimentàries: un perill detectat pels Mossos que ja amenaça consumidors i empreses | NacióCerdanya\nAida Morales | 21/03/2018 a les 17:43h\nArxivat a: Successos, Mossos d'Esquadra, extorsió alimentària, estafa, extorsió\nProductes d'un supermercat.\nEts empresari de l'àmbit del consum. Un dels 400 que ha rebut un curiós correu electrònic on s'avisa d'una gran amenaça: algun dels productes que s'ha posat al mercat té un punt de vulnerabilitat important. Un "risc potencial" que pot afectar la vida de les persones. Un problema, no només de salut, sinó que també pot provocar una crisi d'imatge i de prestigi a la marca. Però tot això es pot solucionar fent un petit pagament. Ens trobem davant d'un clar cas d'extorsió alimentària.\nAquest és un dels últims casos que han destapat els Mossos d'Esquadra en col·laboració amb la resta de cossos de seguretat de l'Estat, segons ha pogut saber NacióDigital. Un episodi d'extorsió pel qual cinc empreses van presentar denúncia, ja s'ha detingut una persona a Valladolid, i que ha afectat diverses empreses catalanes i espanyoles.\nDe fet, encara s'està investigant l'abast de l'extorsió, i es podria donar el cas que algunes de les empreses que van rebre el correu el contestessin i, fins i tot, decidissin pagar la quantitat demanada. Aquest delicte, però, segons ha explicat la policia, estava molt ben emmascarat, ja que "intentava moure's en la legalitat" i parlava dels diners a pagar com una "compensació voluntària".\nLa vulnerabilitat del producte\n"Era hàbil, però era una extorsió pura i dura", han relatat fonts dels Mossos d'Esquadra a NacióDigital. A grans trets, el correu electrònic avisava a les empreses que tenien un producte al qual, des de fora, s'hi podia injectar qualsevol verí. En aquest punt, avisava que s'havia descobert aquesta vulnerabilitat, i "jugava amb les paraules" per tal d'extorsionar l'empresa amb el perill de portar-ho a la pràctica.\nEn cap cas, però, explicava quin era l'element vulnerable del producte, ja que l'enviament era massiu a 400 societats. Entre aquestes, n'hi havia algunes que no es van prendre seriosament l'amenaça, altres que simplement la van valorar i, finalment, algunes que li van donar tota la credibilitat possible, fent sonar les alarmes, tant a nivell empresarial com en l'àmbit del consum.\nParticipar en l'extorsió pot ser delicte\nEls Mossos han avisat a les empreses que, en aquests casos, el més important és denunciar perquè les unitats especialitzades puguin actuar i "minimitzar riscos". A més, han precisat que, si assumeixen l'extorsió i paguen, podrien estar participant en la fase delictiva, ja que el fet podria esdevenir un perill per a les persones.\n"Nosaltres treballem amb un sistema molt encriptat i segur, és un sistema de protecció de la marca", han explicat, a més de garantir el seu complet anonimat. Per això, han assegurat que treballen amb mecanismes de seguretat física i jurídica, tot i que han assumit que la voluntat de cooperar o no, és cosa de cadascú.\nEls Mossos alerten d'una nova estafa, coneguda com la del retrovisor\nEls Mossos d’Esquadra celebren la tercera de les trobades comarcals en motiu del vintè aniversari\nUn ferit lleu en bolcar un camió a Riu de Cerdanya


Línies de bus afectades x culpa de maratons, cavalcades,etc. - Transport.cat\nHora i data actual: Dissabte 16/01/2021 3:11\nEntrada Autor: Ecomobisostrans » Dissabte 03/03/2007 11:12\nQuasi totes les línies de bus de Barcelona afectades per culpa d'una (...) marató.\nTMB ha escrit: Línies d’autobusos afectades per la Marató de Barcelona\n● TMB recomana la utilització del Metro diumenge al matí\nAmb motiu de la celebració de la Marató de Barcelona que tindrà lloc el proper diumenge, dia 4 de març, algunes línies d’autobús es podrien veure afectades en el seu servei al llarg de tot el matí. Per aquesta raó, Transports Metropolitans de Barcelona (TMB) recomana la utilització del Metro durant aquestes hores i en aquells desplaçaments a l’entorn dels llocs per on transcorrerà la competició.\nLa Marató, que afectarà tot el trànsit de superfície per on es desenvolupi entre les 8.30 i les 14.30 hores aproximadament, sortirà de l’avinguda Reina M. Cristina i tindrà un recorregut que passarà per la majoria dels llocs més emblemàtics de la capital catalana: plaça Espanya, Camp Nou, Diagonal, passeig de Gràcia, Sagrada Família, Torre Agbar, Fòrum, plaça Sant Jaume, Les Rambles i plaça Catalunya, entre molts d’altres.\nTMB adoptarà les mesures oportunes per desviar els vehicles de les línies en funció dels llocs per on va passant la Marató. A més, s’ha establert un pla d’informació puntual en els autobusos afectats per tal que els usuaris coneguin els motius i la situació dels serveis. No obstant, i per a més fiabilitat en els desplaçaments, s’aconsella la utilització del Metro (en aquest sentit, cal tenir en compte que el tram entre Santa Coloma i Fondo de la Línia 1 estarà tallat durant aquestes hores del matí i el servei entre aquestes estacions es donarà amb un bus especial).\nPer a més informació, us recomanem que consulteu la web de la Marató (http://www.barcelonamarato.es) i la web ciutadana de la Marató (http://www.bcn.es/marato), on podreu trobar tota la informació necessària de la cursa així com de les afectacions de trànsit i el transport públic per accedir als diferents punts de la cursa.\nEcomobisostrans l’ha editat per darrera vegada el dia: Dimarts 03/04/2007 9:33, en total s’ha editat 1 vegada.\nEntrada Autor: foronda 141 » Diumenge 04/03/2007 5:36\nFa dos dissabtes la rua de carnaval a Gran de Gracia, avui Sant Medir, demá la Marató.\nEstic cansat de per quansevol acte esportiu, manifestació, ruas, etc., es tallin els carres al transit.\nI aixo pasa cada setmana.\nSi volen fer la maratón, que la fagin por a Montjuic fen las voltes que calguii que no emprenyin a la resta de ciutadans.\nHi han pocs actes que es mereixin tallar el carrer, per exemple la Cavalcada de Reis, pro no gaires mes,\nEntrada Autor: Estrella_de_Galicia » Diumenge 04/03/2007 9:58\nforonda 141 ha escrit: I aixo pasa cada setmana.\nmira, aixo tambe passa a terrassa, cuan fan una marato el problema que n'hi ha es que NO avisen, i et trobes els carrers tallats, no pots ni surtir ni entrar a casa, tampoc et deixen creuar el carrer a peu.. n'estic fart, no volen fer una marato?, dons que les fassin en els seus llocs corresponents, no al mel mig de la ciutat, joder!!!\nEntrada Autor: Fran-Ikarus » Diumenge 04/03/2007 10:36\nEcomobisostrans, la mobilitat de la zona per on passa la marató queda garantida pel Metro.\nM'agradaria saber d'on vé tanta mania (jo diria ja obsessió) perquè els busos no es puguin desviar 4 o 5 dies a l'any del seu recorregut, a canvi d'unes activitats culturals que importen a una gran part de la població.\nEntrada Autor: wefer » Diumenge 04/03/2007 10:59\nEl carrer és un espai de tots, no únicament dels que han de circular-hi.\nIgualment, s'ha fet molta difusió de que es tallarien els carrers, per la qual cosa no hauria d'haver-hi massa problemes.\nEntrada Autor: metring » Diumenge 04/03/2007 11:43\nVaja show!! No m'enrrecordava d'això, i volia agafar el 20, i només arribava fins Hospital de Sant Pau. He baixat Meridiana amb Sagrera, Felip II, Gran Via, Diagonal...a tot arreu hi havia marató!!!!!!!!\nEntrada Autor: Guigui » Diumenge 04/03/2007 22:34\nDoncs no veig cap problema amb tallar alguns carrers en cap de setmana per un esdeveniment puntual, sempre que s'avisi degudament, és clar. I us asseguro que St. Medir reuneix més gent al carrer que qualsevol dissabte de rebaixes.\nPer cert, St. Medir se celebra des de mitjans del s. XIX i és, per tant, més antic que qualsevol servei d'autobús de Barcelona.\nEntrada Autor: josep_serre » Diumenge 04/03/2007 22:40\nDoncs de vegades el problema pot ser que no s'avisi suficientment d'aquestes coses però no hi ha d'haver problema mentre l'afectació sigui desviar el pas de l'autobús algunes cruïlles.\nD'altra banda no hem d'oblidar que una Marató és un acte que promou l'ecomobilitat doncs el fet de desplaçar-se caminant és el desplaçament més sostenible econòmica i medioambientalment per la qual cosa crec que des d'aquest fòrum ho hauríemd e recolzar, més els que creiem en aquests valors.\nEntrada Autor: foronda 141 » Diumenge 04/03/2007 22:46\n[quote="Fran-Ikarus"]Ecomobisostrans, la mobilitat de la zona per on passa la marató queda garantida pel Metro.\nOjala nomes fosin 4 o 5 dias a l'any jo firmaba ara mateix,pro desgraciadament es gairabé cada cap de setmana.\nAquest matí per exemple per anar de Poblenou a la Sagrera hi estat esperant una mitja hora i no funcionaba cap autobús.\nAl final hi agafat la L4 fins a Urquinaona i la L-1 fins a Sagrera.\nAl arribar a Navas en metro s'ha parat i els cartells lluminosos posaban que era per problemas técnics estaba aturada tota la línia.\nDesconec quanta estona ha estat parat, docs com nomes quedaba una estació hi sortit del metro anant a peu al meu destí.\nPro la realitat es que ni metro ni bus aquest matí.\nEntrada Autor: Fran-Ikarus » Dilluns 05/03/2007 8:48\nA mi no se m'acudeixen gaires més, que tallin carrers del centre d'aquesta manera...\nCursa dels Bombers (o no tallen carrers? ara no recordo)\nCorrefoc de la Mercè (Via Laietana)\nEntrada Autor: foronda 141 » Dilluns 05/03/2007 21:24\nSense contar els talls que es fan a cada barri, per festes diversas, en dic unas quantas mes que afectan al conjunt de la ciutat:\n- Festa dels Tres Tombs.\n- Rua de Carnaval\n- Sant Medir\n- Festa de la bicicleta.\n- Bicicletada popular de El Corte Ingles\n- Festa del patins.\n- Pg. de Gracia per las Festes de la Mercé\n- Celebracions de titols del Barça (Afortunadament amb molta\n- Procesó de setmana santa (nomes a Les Rambles i Catalunya)\n-Manifestacions diversas d'okupas, gais i lesbianas, políticas i del ambit laboral.\nI segú que em deixo cosas.\nEntrada Autor: Guigui » Dilluns 05/03/2007 21:42\nAtès que la immensa majoria d'aquestes festes cauen en cap de setmana i donada la freqüència de pas dels autobusos en festius, la gent que els agafa ja hauria d'estar acostumada al pa que s'hi dóna. O sigui, qui tingui paciència per esperar-se 20 minuts a la parada, també en tindrà per un canvi de ruta de tant en tant. I qui, com em toca a mi mateix a vegades, hagi de treballar, igualment agafarà la manera més ràpida de desplaçar-se, i a molts llocs hi ha la sort d'haver-hi metro.\nEntrada Autor: Fran-Ikarus » Dimarts 06/03/2007 9:08\nHome, parlo de carrers cèntrics i d'alta "densitat" de línies de bus. També al meu barri tallen cada any els carrers per on passa el correfoc...\nEntrada Autor: Ecomobisostrans » Dimarts 06/03/2007 10:30\nEl carrer Sants el tallen de 12 a 18 vegades a l'any per ximpleries com correfocs, festes i demes celebracions i als autobusos 56, 57 i 157 els hi toca anar per Gran Via, Entensa i Pg. St.Antoni (uns 15 minuts mes) i a la tornada per st.Antoni i Tarragona (uns 10 minuts mes) i el 30 el mateix pero sense passar per Pl. Sants La meva tieta treballa al C/Sants i n'està fins als nassos de tot aquest rollo.\nEntrada Autor: Fran-Ikarus » Dimecres 07/03/2007 9:00\nEcomobisotrans, de bon rotllo, però la vostra família deu ser "la alegría de la huerta", oiga...\n"¡Paren de cantar villancicos o llamamos a la policía!" :festa\nEntrada Autor: JaMiRo! » Dijous 08/03/2007 23:16\nEcomobisostrans ha escrit: El carrer Sants el tallen de 12 a 18 vegades a l'any per ximpleries com correfocs, festes i demes celebracions i als autobusos 56, 57 i 157 els hi toca anar per Gran Via, Entensa i Pg. St.Antoni (uns 15 minuts mes) i a la tornada per st.Antoni i Tarragona (uns 10 minuts mes) i el 30 el mateix pero sense passar per Pl. Sants La meva tieta treballa al C/Sants i n'està fins als nassos de tot aquest rollo.\nConsideres la cultura ximpleria?\nEntrada Autor: alexbn » Divendres 09/03/2007 14:19\nYo lo preguntaría al revés, pero bueno...\nEntrada Autor: Ecomobisostrans » Dilluns 02/04/2007 12:32\nAyer estuvieron cortadas casi todas las lineas de bus de Barcelona por culpa de una (...) cursa de bomberos.\nLínies d’autobusos afectades per la ‘Cursa de Bombers’ de Barcelona\nAmb motiu de la celebració de la Cursa de Bombers de Barcelona que tindrà lloc el proper diumenge, dia 1 d’abril, algunes línies d’autobús es podrien veure afectades en el seu servei al llarg de tot el matí. Per aquesta raó, Transports Metropolitans de Barcelona (TMB) recomana la utilització del metro durant aquestes hores i en aquells desplaçaments a l’entorn dels llocs per on transcorrerà la competició.\nLa cursa, que afectarà tot el trànsit de superfície per on es desenvolupi entre les 6.00 i les 13.00 hores aproximadament, sortirà de l’avinguda Marquès d’Argentera i continuarà per Pla de Palau, passeig Isabel II, plaça Antonio López, passeig Colom, plaça Portal de la Pau, passeig Josep Carner, avinguda Paral·lel, Entença, Gran Via de les Corts Catalanes, plaça Tetuan, Sardenya, Ausiàs Marc, passeig Sant Joan, ronda Sant Pere, plaça Urquinaona, Via Laietana, passeig Isabel II, Pla de Palau, avinguda Marquès d'Argentera fins al passeig de Picasso, on hi haurà l’arribada.\nTMB adoptarà les mesures oportunes per desviar els vehicles de les línies en funció dels llocs per on va passant la cursa. A més, s’ha establert un pla d’informació puntual en els autobusos afectats per tal que els usuaris en coneguin els motius i la situació dels serveis. No obstant, i per a més fiabilitat en els desplaçaments, s’aconsella la utilització del metro. Per a més informació, us recomanem que consulteu la web de la Cursa de Bombers (http://www.cursabombers.com), on podreu trobar tota la informació necessària de la cursa.\nBarcelona, 30 de març de 2007\nTeruel existe, y el BERGUEDÀ también\necologistas + info. en http://www.greenpeace.es y http://www.theecologist.net\nEcomobisostrans l’ha editat per darrera vegada el dia: Dimarts 03/04/2007 9:34, en total s’ha editat 2 vegades.\nEntrada Autor: JaMiRo! » Dilluns 02/04/2007 14:19\nEcomobisostrans ha escrit: Ayer estuvieron cortadas casi todas las lineas de bus de Barcelona por culpa de una (...) cursa de bomberos.\nSi la paraula que has deixat assenyalada com a (...) és quelcom malsonant, crec que t'ho hauries de fer mirar.\nAra només cal que diguis que no només la cultura, sinó que els esports són també una ximpleria...\nEntrada Autor: Platanito » Dilluns 02/04/2007 15:48\nEm sembla més greu que la Fira talli l'avinguda de Maria Cristina i fins i tot la de Rius i Taulet cada vegada que hi ha fira grossa (Construmat, per citar una) i obligui als vianants a fer un tomb, que no que es talli per un esdeveniment popular. Les maratons i curses vàries són esport, i les festes de barri són un dret del quin els primers que mereixen gaudir són els veïns que suporten el trànsit per la carretera de Sants, que per molt que ara es digui carrer no deixa de ser una carretera com a via d'intercomunicació de Barcelona amb un sector del Baix Llobregat.\nAquest cap de setmana no he estat a Barcelona, però Catalunya Informació no m'ha permès d'oblidar els talls previstos i que ja havien estat publicitades pertot arreu durant la setmana.


Cap a una nova política cultural a Manacor - CENT PER CENT\nCap a una nova política cultural a Manacor\nCom tracta Manacor els seus artistes? Coneixem els manacorins la trajectòria dels qui han partit a conèixer món, a créixer i a fer-nos créixer? I els qui han quedat? Tenen oportunitats, aquí? Aquestes són algunes de les preguntes que han menat a un grup de creadors i professionals de les diferents disciplines artístiques a reunir-se en assemblea per trobar sortides pactades a l’embut en què sembla haver-se convertit la vida cultural manacorina.\nConsideren que “hi ha un desconeixement de l’activitat i de la projecció exterior que tenen els artistes locals que fan feina en l’àmbit professional”. També qüestionen, en aquest sentit, el paper que hi té l’administració local, que “necessita replantejar nous impulsos que impulsin aquest potencial emergent o professional de l’àmbit de les arts plàstiques/visuals, la música, la literatura o les arts escèniques, i que a més a més són una part fonamental d’aquesta ‘marca cultural’ que es vol consolidar com a fet diferencial de Manacor”.\nDavant tot això, l’assemblea va mostrar un ampli consens sobre el fet de “demanar la complicitat de l’Ajuntament amb els professionals de la cultura”, alhora que també veuen la necessitat de “generar un debat públic i que tengui en compte els professionals, sobre la regeneració de les polítiques culturals de l’Ajuntament: Teatre, Auditori, Fundació Mossèn Alcover, Biblioteca, Museu de Manacor, Escola de Música, Torre de Ses Puntes, etc.”.\n(Si voleu estar informats o participar de les properes trobades escriviu a assembleacultura@gmail.com)\nprevious post: Es presenta la primera Fira Pagesa a Manacor\nnext post: Presentació del monogràfic “Tot Inclòs. Danys i conseqüències del turisme a les nostres illes”


Raimon: Trobador contemporani | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nL’interès de Raimon per March obeeix a motivacions objectives i subjectives, que responen a estímuls personals\n13 MAI 2020 - 18:30\tCEST\n“Gràcies en nom d’Ausiàs March”, li va dir Salvador Espriu a Raimon. A la foto, el cantant a casa del poeta el 1966.\nRaimon ha compost fins ara 153 cançons, 22 de les quals sobre poemes de Salvador Espriu i 32 més sobre poemes dels nostres clàssics: 17 són d’Ausiàs March i 15 d’altres poetes, com Jordi de Sant Jordi, Joan Roís de Corella o Joan Timoneda. Jordi de Sant Jordi va ser el poeta més original, líric i sensible dels predecessors de March, i si hagués viscut més anys, potser hauria evolucionat cap a la modernitat.\nEn les produccions líriques de Roís de Corella es percep la influència de March, de qui assimilà les mateixes fonts i conceptes. De fet, va ser un bon transmissor de l’obra marquiana, que en l’últim terç del segle XV ja era considerada un referent clàssic. Des d’un punt de vista formal, va ser precursor de l’estètica del Renaixement i innovà molt més que qualsevol altre autor de la seva època. De Timoneda, Raimon va musicar quatre composicions líriques que plantegen situacions amoroses, tres del cançoner Flor d’enamorats i una de Sarao de Amor.\nEntre les motivacions del cantant a l’hora de fer aquesta selecció, s’ha de considerar la bellesa de La balada de Corella i la tensió dramàtica del Presoner de Sant Jordi, així com les possibilitats rítmiques i estilístiques dels poemes atribuïts a Timoneda i l’afany de recuperació de tots tres, tal com indica Raimon en el seu dietari: “És la meua contribució a la revalorització d’una poesia popularitzant, tradicionalment subvalorada per la crítica literària catalana de gairebé totes les èpoques. Una poesia que va ser molt editada en el seu temps”.\nEl 1970, ara fa cinquanta anys, Raimon publicà el disc Per destruir aquell qui l’ha desert, que contenia les cinc primeres cançons fetes a partir de poemes de March.\nAquest treball, que Raimon havia començat el 1969 amb Veles e vents, canvià per complet la seva concepció musical. Estudià a fons els decasíl·labs de March, que, com li havien aconsellat Joan Fuster i Martí de Riquer, havia de cantar amb la seva fonètica valenciana, la mateixa que la del poeta. Com ha indicat el musicòleg i periodista Antoni Batista, gràcies a Ausiàs March, Raimon evolucionà de la música del crit a una línia melòdica de sons graduals i deixà d’expressar els accents tònics amb gravetat i patetisme.\nLes qüestions tècniques van determinar en bona mesura l’elecció dels poemes musicats\nEl cantant solia incloure les cançons de March en els seus recitals i el públic les aplaudia fervorosament, en especial Veles e vents, Sí com lo taur i No em pren així com al petit vailet. El mateix passava amb textos d’altres clàssics: La medecina de Bernat Metge, La balada de la garsa i l’esmerla i Si en lo mal temps de Corella, Desert d’amics de Sant Jordi, Elogi dels diners de Turmeda, i Espill de Jaume Roig.\nEl públic les coneixia, les recordava i les apreciava. Però no tots els oients podien interpretar la llengua antiga a partir de la seva competència en la llengua actual; a més, el discurs dels escriptors antics, i en especial el de March, és certament enrevessat.\nConcert de Raimon a Madrid el 1968.\nEn el pensament de March conflueixen diverses fonts de lectures que avui són completament ignorades. El poeta es va expressar d’acord amb les exigències del cànon formal propi del gènere poètic segons s’entenia en la seva època. La seva dicció, doncs, es troba constreta pel marc rigorós de la preceptiva mètrica i afectada per recursos retòrics.\nLa selecció que el cantant de Xàtiva va fer de March té un mèrit excepcional perquè la seva obra ha circulat exclusivament per determinats ambients cultes. Com que la figura de Raimon ha catalitzat durant dècades les reivindicacions civils i nacionals, és coherent que hagi incorporat a la seva obra la contribució més important de la nostra poesia de tots els temps, la d’Ausiàs March.\nEstàtua d'Ausiàs March, obra de José Rausell, a Gandia. Emili Selfa Fort\nL’interès de Raimon per March obeeix a motivacions objectives i subjectives, que responen a estímuls personals. De fet, el 1957 Raimon havia descobert la poesia de March en l’edició de Pere Bohigas quan estudiava a la Universitat de València. En un acte commemoratiu del cinquè centenari de la mort del poeta, Miquel Dolç, llavors catedràtic de llatí a la Facultat de Filosofia i Lletres, li ensenyà a llegir en públic els decasíl·labs marquians: “Després de la petita acceptació pública del primer intent, se’m ficà al cap la idea de fer tot un elapé amb versos d’Ausiàs March. Vaig voler espaiar en el temps la musicació dels poemes, perquè la poesia d’Ausiàs March posava moltes dificultats”.\nPer què uns poemes i no uns altres? En opinió de Raimon, per qüestions tècniques: “L’estructura estròfica, la mesura sil·làbica i el sentit implícit o explícit són elements que considero importants en la poesia i que en certa manera s’acosten a la lectura vertical de la música”. Per altra banda, els al·licients objectius són obvis, perquè coincideixen amb la posició cívica de Raimon. Fuster ja havia advertit el fet que, musicant March, el cantant feia pedagogia: “La gent de lletres pensa només en la lletra impresa, i no s’equivoca. Però en el món en què ens movem, la lletra impresa ha perdut l’hegemonia. O només la té en uns sectors especials i d’especialistes”.\nRaimon determinà cantar els poemes de March a través dels canals tècnics actuals, un recurs molt més efectiu que deixant-los reduïts a la lletra impresa. En aquest propòsit, va coincidir amb Georges Brassens, Bob Dylan, Léo Ferré, Jacques Brel, tal com va advertir Fuster: “Ausiàs March, el venerable March que ja havia renunciat a una poesia cantada, i que només va ser mòdicament cantat per algun polifonista del Renaixement, ara reviu, fulgurant, en la veu de Raimon. Semblava impossible, i Raimon ho ha arreglat. Ha conferit als poemes antics una eventualitat nova”.\nEl fet de musicar els poemes de March, cantar-los i transmetre’ls adequadament a un públic heterogeni presentava per al cantant notables dificultats tècniques, com indica al seu dietari: “Jo he intentat de trencar la possible monotonia que el decasíl·lab, amb la cesura entre la quarta i la cinquena síl·labes, podria mostrar si m’hagués limitat a seguir el ritme intern del vers”.\nA fi d’evitar les possibles afinitats entre unes cançons i altres, Raimon es dedicà al poeta de Gandia al llarg d’uns quants anys: “La manera de diversificar la música per ressaltar la individualitat de cada poema era no musicar continuadament aquells poemes. Deixar passar anys entre una musicació i una altra i seguir llegint el poeta. Crec que ho he aconseguit. Sense perdre un aire de família, cada poema musicat, cada cançó, és diferent de l’altre i tots dos són diferents entre si”.\nEn una entrevista que Maria Rosa Margalef va fer a Raimon fa 37 anys, el cantant exposava uns quants motius personals per haver seleccionat determinats poemes de March: “Són —afirmava— raons alienes a cap plantejament intel·lectualista; es fonamenten en el pragmatisme i en la intenció estètica”, i considerava que la seva selecció era “la meva antologia particular de la seva obra”.\nJoan Rois de Corella , per Manolo Boix.\nPer tal de justificar l’elecció dels poemes, Raimon va valorar, en primer lloc, la bellesa de les imatges, encara que l’atractiu principal estigués en uns pocs versos, però amb potència suficient per conformar un nucli plàstic encapsulat en el conjunt de la composició, com en Veles e vents. En segon lloc, la presència de formulacions impressionants, i fins i tot adustes. Es tracta d’expressions sorprenents que van impressionar el cantant, com ara: “cor malastruc, enfastijat de viure, // amic de plor e desamic de riure”.\nEn tercer lloc, la tensió poemàtica. Raimon té en compte el clímax expressionista i tens que poden produir determinats poemes. També considera la viabilitat d’un text poètic per musicar-lo, tenint present que el resultat final ha de resultar satisfactori. Així mateix, analitza les possibilitats comunicatives del poema perquè el públic l’entengui, tenint en compte les dificultats d’un text antic. Perquè la cançó resulti una unitat coherent de lletra i música, també va decidir suprimir algunes estrofes o versos reiteratius, massa difícils o poc adequats per ser musicats, en benefici de la solució definitiva.\nFinalment, en aquesta selecció també va influir el seu estat d’ànim personal. Podia succeir que, en llegir o rellegir un determinat poema de March, Raimon s’hi hagués identificat tant que no li hagués calgut escriure un text propi amb què expressar el seu estat d’ànim. Seria el cas, per exemple, de la cançó On és lo lloc, tan eloqüent d’un moment de desesperació. Malgrat això, afirma Raimon: “No musico March per complementar la pròpia obra o per dir el que jo no puc dir”. De la seva antologia particular, ha exclòs els poemes religiosos i ha preferit les composicions en què l’amor supera la simple relació humana i comunica, en canvi, les experiències de la vida.\nJosep Palomero és membre de l’Acadèmia Valenciana de la Llengua i autor de la Guia didàctica d’Ausiàs March i els altres poetes musicats per Raimon.


El Planeta Terra / @Netflix\nUn grup internacional de científics, entre els quals es troben alguns espanyols de l'Institut d'Astrofísica d'Andalusia (IAA-CSIC), ha descobert un sistema planetari que permet dilucidar el que passarà amb el sistema solar quan mori el Sol.\nEl Sol és un estel situat al centre del sistema solar, que suposa la major font de radiació electromagnètica del nostre sistema planetari. És una esfera de plasma, composta principalment d'hidrogen i heli i en menor mesura d'oxigen, carboni, neó i ferro. Va néixer fa uns 4.600 milions d'anys després d'un col·lapse gravitacional, és a dir, després d'un enfonsament cap a dins d'un objecte estel·lar a causa de la seva pròpia gravetat.\nUna fotografia del Sol / @Pixabay\nAra, l'equip de científics esmentat prèviament ha trobat un sistema planetari semblant al nostre i que ajuda a saber el que passarà amb el sistema solar quan arribi aquest moment. En concret, el sistema planetari que han identificat consta d'una estrella nana blanca i un planeta de tipus jovià semblant a Júpiter, segons ha explicat el Consell Superior d'Investigacions Científiques (CSIC).\n¿QUÈ PASSARÀ EN EL SISTEMA SOLAR DESPRÉS DE LA MORT DE L'ASTRE?\nTal com esmentàvem, en aproximadament 5.000 milions d'anys el Sol gastarà tot el seu combustible i es començarà a enfonsar amb el seu propi pes. Això provocarà que les capes externes del mateix s'escalfin i es dilatin, de manera que podrà engolir les òrbites dels planetes més propers: Mercuri, Venus i possiblement la Terra.\nDesprés d'aquesta primera fase, segons el CSIC es produirà una altra en què l'embolcall del Sol s'expandirà de tal manera que crearà una nebulosa planetària. Al centre de la mateixa brillarà encara el nucli del Sol.\nEl Sistema Solar / @ Pixabay\nAixò és el que se sabia fins ara, moment en què aquest grup d'investigadors han anat més enllà i han pogut basar això en evidències. Amb les imatges en alta resolució obtingudes des de l'Observatori Keck, els científics participants en aquest estudi que s'ha publicat en el darrer número de la revista Nature recalquen que el més important a l'hora de sobreviure a la mort del Sol és la distància: els planetes més llunyans no seran engolits per l'estrella.\nAixí ho han conclòs després d'observar a la nana blanca que han trobat, la massa de la qual correspon a la del 60% del Sol, i a l'exoplaneta supervivent, que té un 40% més de massa que Júpiter. Aquest planeta gira al voltant de la nana blanca en una òrbita espaiosa, a una distància de al menys tres vegades més que la que hi ha entre la Terra i el Sol.\n"Aquesta troballa confirma que els planetes que orbiten a una distància prou gran poden seguir existint després de la mort de la seva estrella", assenyala Joshua Blackman, investigador de la Universitat de Tasmània (Austràlia) que dirigeix l'estudi. Per tant, del nostre Sistema Solar serien Júpiter i Saturn els que sobreviurien a la mort del Sol.\nRecreació artística d'un estel gegant vermella col·lapsant en una nana blanca. Un gegant gasós, semblant a Júpiter, sobreviu a la transformació. Crèdit: WM Keck Observatory / Adam Makarenko


El Madrid pateix però acaba golejant (4-1)\nUn polèmic gol de Nacho, que va marcar de falta sense que hi hagués barrera va obrir el camí del triomf de l'equip blanc, al qual van sostenir Navas i Ronaldo\nDiumenge, 14/05/2017 | Actualitzada 18/05/2017 - 21:42\nEl Madrid ha tirat endavant una altra final amb una golejada enganyosa davant un rival que el va pressionar fins a posar en seriós risc un triomf que es va gestar gràcies a l’encert més gran de l’equip de Zidane. L’efectivitat va rescatar el Madrid, que va obrir el marcador amb un gol polèmic de Nacho, que va marcar servint una falta abans que es col·loqués la barrera. Un gol de murri que va encrespar el Sevilla, que va comprometre el triomf blanc, que va tornar a consolidar-se en l’encert de Keylor Navas i també als pals.\nZidane es va tornar a inclinar per les rotacions. Casemiro, Modric, Isco i Benzema van deixar el seu llocs a Kovacic, James, Asensio i Morata pensant en el partit de dimecres davant el Celta a Balaídos. Davant el Sevilla, l’equip blanc es va ficar de ple en el xoc. Conscient que una distracció el podria allunyar del títol, el Madrid es va posar a treballar davant un rival que va haver de sobreposar-se al primer gol, als pals i, sobretot, a Keylor Navas, que va salvar el seu equip en una primera meitat enganyosa de la qual l’equip blanc no només va sortir indemne, sinó que va fer caixa amb dues dianes.\nKEYLOR NAVAS, DECISIU\nEl Madrid va tornar a jugar amb foc. Va rescatar l’ansietat després de veure’s davant en el marcador fins a posar un nus a la gola del Bernabéu. Va sortir fort, buscant els contraatacs, guiats per un excel·lent Asensio, amb la finalitat de tancar el partit com més aviat millor, mentre que el Sevilla va trigar a començar a suar. Quan ho va fer, el seu rival s’havia avançat amb un gol de Nacho que va treure una falta sobre Asensio abans que la defensa andalusa demanés barrera. El lateral va marcar a plaer amb la dreta per sota entre les protestes dels jugadors del Sevilla. A la banda, Sampaoli es menjava el quart àrbitre, primer i, uns quants minuts després, feia el mateix amb l’assistent i quan va marxar al vestidor se’n va anar darrere d’Undiano Mallenco.\nEl gol va esperonar el Sevilla, que va avançar línies fins a agafar les regnes del partit. Va tenir la pilota i un degoteig constant d’ocasions que va liderar Jovetic. El jugador montenegrí va disparar a l’esquadra als 20 minuts i en l’acció immediata va veure com Keylor Navas li treia un remat amb els peus. Quan més por feia l’equip de Sampaoli, un contraatac iniciat per Asensio el va rematar el jugador mallorquí. El rebuig el va aprofitar James per disparar i Ronaldo va aprofitar el rebuig de Rico per marcar a plaer (m. 23).\nEl gol no va frenar l’ímpetu del Sevilla, que va mantenir el setge sobre la porteria d’un il·luminat Navas. Jovetic ho va tornar a intentar, aquesta vegada amb una vaselina que també va trobar la fusta. Després va reaparèixer Navas per acabar de desesperar Jovetic, que va tancar una bonica combinació entre Vitolo i el mateix Jovetic, que li va recriminar a Navas la seva immaculada tarda. Davant, el Madrid passava els seus pitjors moments sense cap control al centre del camp.\nTan bon punt va començar la segona meitat, Jovetic va trobar el seu premi. Després d’una bona combinació amb N’Zonzi, el jugador montenegrí va batre Navas. A partir d’aquí, el partit es va obrir com un llibre. Zidane va moure fitxa amb urgència per enfortir el centre del camp amb Casemiro, primer, i Modric després.També va treure un inoperant Morata per donar entrada a Lucas Vázquez.\nRes d’això va deslliurar el Madrid de treballar cada pilota davant l’empenta del Sevilla. Amb el públic a punt de patir un atac de nervis després de comprovar que l’ombra de l’empat rondava el Bernabéu, Ronaldo va anar al rescat amb el tercer gol (m. 79) i tancar l’aixeta del patiment del seu equip.\nEra la diana número 25 del jugador portuguès al Sevilla en 17 partits. Després Kroos va tancar la golejada en una altra arrencada d’un gran Asensio que va servir a Nacho i aquest al jugador alemany, que va marcar amb la dreta per sota (m. 85).\nTemes: Keylor Navas Futbol Sevilla FC Lliga Santander Cristiano Ronaldo Reial Madrid


A Parlem, juguem al Wordle – Club Sanfeliu Santildefons\nSegur que n’heu sentit a parlar… És un joc de paraules que s’ha posat de moda arreu del món.\nLes regles són molt simples: has d’endevinar la paraula oculta en 6 intents. Per començar, simplement has d’escriure qualsevol paraula en la primera línia. Si la lletra s’endevina correctament i està en el lloc correcte, es marcarà en verd, si la lletra està en la paraula, però en el lloc equivocat, en groc, i si la lletra no està en la paraula, romandrà grisa.\nEs tracta d’un joc extremadament senzill de jugar i d’entendre. Per això, cada dia proposem aquest repte a les dones dels grups de Parlem. Han d’endevinar la paraula del dia en el menor número d’intents possible. Aquesta paraula és igual per a totes, la qual cosa fomenta una competició sana entre les companyes de grup.\nEn els últims mesos, a les classes de llengües, Wordle s’ha convertit en el tema principal de conversa. Cada dia les dones participen, envien i comparteixen les seves puntuacions a través de WhatsApp. Després, a les classes de llengües, és comenten les paraules i el seu significat. És una manera d’aprendre vocabulari i ortografia de manera amena i divertida alhora que milloren els seves competències digitals.\nEs tracta, sens dubte, del joc del moment i les dones treuen temps de les seves responsabilitats diàries per jugar i aprendre. Han integrat perfectament el joc dins de la seva rutina diària: algunes jugen al matí, altres durant l’esmorzar… us sorprendria les hores en que ens envien els puntuacions! Són molt matinadores!\nI vosaltres, podeu endevinar la paraula oculta en 6 intents? Intenteu-ho!


El Govern fia el suport de CUP i comuns a la inversió en habitatge\nPolítica / Govern 19/11/2021\nEls cupaires valoren demà si aixequen el veto als comptes mentre els d’Albiach pressionen amb l’esmena a la totalitat\nBarcelonaQuan queden tres dies per salvar la tramitació dels pressupostos, al Govern se li compliquen les coses. Tots els partits a l'oposició, inclosos els seus socis potencials, han presentat una esmena a la totalitat als comptes. Al no de la CUP, que aquest dissabte valorarà si aixeca el veto, s'hi afegeixen les esmenes a la totalitat que aquest matí han presentat En Comú Podem i el PSC. I l'executiu necessita arribar a un acord amb almenys un dels grups en les properes 48 hores per desbloquejar els pressupostos. Amb els socialistes descartats a hores d'ara pel president Pere Aragonès, el Govern ha fet una última oferta als cupaires i confia que les noves concessions també puguin seduir els comuns. Al centre de la proposta, el compromís d'arribar fins als 1.000 milions d'euros en polítiques d'habitatge, 250 més dels previstos als números de l'executiu.\nSegons consta al darrer document enviat als anticapitalistes, el Govern es compromet a fer les modificacions pressupostàries necessàries per arribar als 1.000 milions –la xifra reclamada per la formació assembleària– "en l'execució del pressupost i en funció dels ingressos". Uns diners, afegeix el text, que es destinarien a habitatge públic i a polítiques d'habitatge. Fonts de la CUP ja avancen a Europa Press que aquest plantejament és "insuficient", però serà la Coordinadora Oberta Parlamentaria (COP) –formada per les territorials del partit i les organitzacions que hi donen suport–, convocada aquest dissabte a Santa Perpètua de Mogoda, la que decidirà si el compromís del Govern és substancial per tornar a consultar a la militància si es retira l'esmena a la totalitat.\nA banda de l'oferta en habitatge –que no inclou la retirada de les esmenes de JxCat a la llei antidesnonaments, una de les condicions de la CUP–, el Govern també ofereix avançar en la creació d'impostos verds, estudiar millores normatives per facilitar les municipalitzacions de la gestió de l'aigua i, en la línia del que va proposar Marta Rovira en una entrevista a Nació Digital , impulsar un "grup de treball" sobre un eventual "embat democràtic" a l'Estat, contemplant la possibilitat de fer un referèndum en aquesta legislatura. L'executiu, en aquest sentit, també es compromet a analitzar durant la primera meitat del 2023 si la taula de diàleg ha donat els seus fruits per decidir els pròxims passos, "inclosa la virtual finalització de la negociació". No hi ha novetats, per contra, en la posició respecte al projecte del Hard Rock ni en la candidatura dels Jocs d'Hivern, que l'executiu manté que no formalitzarà fins després de la consulta ciutadana.\nEls cupaires van remarcar que les seves exigències no eren un "tot o res", de manera que la incògnita ara és saber si els gestos del Govern seran prou rellevants perquè el partit es plantegi canviar la seva posició. I el mateix passa en el cas d'En Comú Podem, que aquest matí ha optat per pressionar amb l'esmena a la totalitat després d'una nova reunió amb l'executiu. El portaveu del grup, David Cid, ha recalcat que la decisió no és "un punt final" sinó "un punt i seguit", i ha emplaçat "ERC i el president Pere Aragonès a moure's" en les pròximes 48 hores per avançar en la negociació. "Estem en temps de descompte", ha advertit. L'inici de les negociacions del Govern amb els de Jéssica Albiach aquest dimecres va coincidir amb el 'no' d'ERC als pressupostos del govern d'Ada Colau per a Barcelona. Fonts dels comuns apuntaven la necessitat de retirar aquest veto a Barcelona per facilitar les converses, i la líder del seu grup va insistir en parlar d'acordar pressupostos a "tot arreu". No obstant això, les mateixes fonts assenyalen que no és una línia vermella i neguen que s'hagi tractat la qüestió a la trobada d'aquest matí.\nUna proposta amb poques concrecions\nMés enllà del joc d'aliances municipals, les demandes d'En Comú Podem per avalar la tramitació dels pressupostos passen per deixar fora dels comptes el Hard Rock, apostar per la reindustrialització o invertir en salut mental i dental. Unes condicions que han rebut una resposta amb poques concrecions per part del Govern, segons fonts coneixedores de la reunió. L'executiu els ha proposat, entre d'altres coses, ampliar l'impost sobre habitatges buits a grans tenidors i un increment en les partides en tramvies –tot i que els comuns reclamen que aquesta aposta es concreti millor–, però descarta la gratuïtat de les targetes de transport per a la gent gran i jove i no concreta en què es traduiria un reforç de la salut mental i la bucodental. Sí que veu factible, per contra, invertir 60 milions d'euros per reduir les llistes d'espera i 100 milions per recuperar l'activitat hospitalària després de la pandèmia. En la línia del que ja va plantejar a la CUP, també s'avé a elaborar un full de ruta per a la internalització del 061 i a avaluar la del 112.\nEn una atenció als mitjans des de la seu de la UNESCO de París (França), el president Pere Aragonès s'ha mostrat convençut que el Govern podrà tancar un acord amb els seus socis potencials: "Queden hores i les aprofitarem", ha dit, i ha instat especialment els anticapitalistes a "aprofitar l'oportunitat", informa Laia Forès. Si cupaires i comuns mantenen el veto i no hi ha noves ofertes des de Palau durant el cap de setmana, ERC i JxCat toparan amb un dilema que els deixarà entre l'espasa i la paret: retornar els pressupostos a l'executiu i abocar-se a una pròrroga dels comptes del 2020 o intentar explorar in extremis la via del PSC. Els socialistes han anunciat a primera hora del matí la seva esmena a la totalitat a "uns pressupostos de bloc, de part i també a l'actitud del president Aragonès", però en declaracions a Catalunya Ràdio Salvador Illa s'ha mostrat obert a retirar-la si Aragonès accepta pactar els comptes amb el seu grup. Un fet que implicaria, de facto, el trencament de la majoria independentista que va permetre la investidura, i encariria la negociació d'ERC a Madrid.\nSalvador Illa pressupostos


El PSC de Tàrrega obre el local cada tarda per assessorar els electors sobre el vot per correu – Comarques de Ponent\nEl PSC de Tàrrega obre el local cada tarda per assessorar els electors sobre el vot per correu\nL’Agrupació de Tàrrega del PSC obrirà el seu local durant tota aquesta setmana, en un horari de 6 de la tarda a 8 del vespre, per atendre a tothom que vulgui obtenir informació i assessorament per tal d’exercir el dret a vot a correu de cara a les eleccions al Parlament del 14 de febrer. El local està situat al passeig Simó Canet número 1 (cantonada amb el carrer Sant Pelegrí).\nL’Agrupació de Tàrrega del PSC anima a totes i a tots els electors a exercir el dret a vot de la millor manera i, si ho creuen oportú, a fer-ho per correu, amb totes les garanties.\nEl local obrirà a partir d’aquest dilluns 1 de febrer respectant totes les mesures de seguretat sanitària.\nPer demanar el vot per correu cal tenir la ciutadania espanyola i estar censat a Catalunya. Primer cal fer la sol·licitud de vot per correu, ja sigui per via telemàtica – en aquest cal disposar d’un certificat electrònic reconegut– o presencialment en qualsevol oficina de Correus. El vot per correu es pot sol·licitar fins al 5 de febrer. Un cop s’admet la sol·licitud de vot per correu ja no es pot votar de manera presencial.


Casa Amella inverteix mig milió d’euros en el seu trasllat de la planta de Moià a Artés – Casa Amella\nCasa Amella inverteix mig milió d’euros en el seu trasllat de la planta de Moià a Artés\nLa moianesa Casa Amella acaba de completar el trasllat de les seves plantes de Moià a Artés. L’empresa ha invertit 460.000 euros per posar en marxa una factoria 100% ecològica, biològica, vegana i sense gluten, el que es coneix en el sector com a Green Factory.\nAquesta planta, que fa setmanes que va entrar en funcionament, permetrà a l’empresa afegir noves referències a les 150 que té actualment. Un dels darrers productes que ha tret al mercat és una salsa de calçots ecològica i vegana -l’única de tot l’estat amb aquestes característiques- i estan a punt de treure mueslis -flocs de cereals amb fruita- vegans i sense gluten. Actualment, l’empresa té una vintena de treballadors.\nEls orígens de la firma es remunten a l’any 2002 quan Dani Amella va iniciar la seva aventura empresarial en un garatge de Castellterçol. En concret, Amella va arrencar el negoci comercialitzant olives i oli de Siurana però, amb el temps, ha anat afegint nous productes com salses, pasta, cremes, llegums o hamburgueses, sempre amb una condició, que siguin ecològics, vegans i sense gluten. L’ampliació del negoci va requerir construir el primer obrador l’any 2011 a Moià. Amb 15 anys Amella va descobrir l’oli de Siurana i això el va portar a interessar-se pels pagesos del Priorat i de la Franja. A partir d’aquí, l’atracció d’Amella pels productes ecològics i de proximitat va anar creixent fins que l’any 2002 va decidir deixar la seva feina de comercial en una fàbrica de conserves de Castellterçol i engegar el seu propi projecte de productes saludables, Casa Amella.\nA part de la fàbrica d’Artés, aquest 2016, Casa Amella també preveu obrir una nova fàbrica a Batea (Terra Alta) que es dedicarà exclusivament a produir sucs de fruita ecològics. En aquest cas, la inversió requerida sumarà un milió d’euros i es tracta d’una societat compartida que porta per nom EcoBatea. A Batea, Casa Amella ja hi té un centre productiu on s’hi fan, principalment, olives.\nMolts mitjans de comunicació se n’han fet ressò. Podeu llegir la notícia al Regió7, a la Vanguardia, a Nació Digital, o veure-la a Canal Taronja.


Noticies de Medi Ambient en Betxí\nEl diputat provincial de Promoció Econòmica, Pau Ferrando, ha visitat hui l’Horta del Rajolar de Betxí junt amb l’alcalde de la localitat, Alfred Remolar, i el president de la Fundació Novessendes, Manuel Piquer, amb motiu de la clausura de la Setmana de la...\nEn castellà diuen que “las coses de palacio van despacio”. Així ha sigut, però per fi ha arribat el dia en què les Brigades Forestals gestionades pel consorci provincial de bombers de la Diputació de Castelló han iniciat els treballs de ...\nL’Ajuntament de Betxí ha accentuat els treballs de desbrossat i neteja de diversos barrancs per intentar reduir el perill que potencialment poden suposar les fortes pluges que s’esperen a la tardor. D’esta forma, els esforços s’han centrat fonamentalment...\nA la desesperada, l’Ajuntament de Betxí ha penjat un anunci sobre un arbre del parc del garroferal per intentar salvar un exemplar que en repetides ocasions ha centrat els actes vandàlics protagonitzats per alguns usuaris de la zona. L’últim d’ells, les pass...\nBetxí impulsarà el reciclatge en les festes patronals\nL’Ajuntament de Betxí s’ha proposat impulsar diversos projectes de reciclatge durant les pròximes Festes Patronals que començaran el 13 de setembre. Amb el títol “Menys gots, més goig” el consistori, juntament amb Ruralnostra, promo...\nL´Ajuntament de Betxí inicia la recollida de deixalles i envasos per tot el terme municipal\nL’Ajuntament de Betxí ha començat els treballs de neteja de tot el terme municipal, especialment pel que fa a la recollida de deixalles de plàstic, envasos i material d’obra disseminats per diversos indrets del municipi. D’esta forma es fa patent el co...\nBetxí neteja els barrancs per combatre el mosquit tigre i evitar problemes amb la gota freda de la tardor\nL’Ajuntament de Betxí està fent els deures en matèria de prevenció i control de plagues, especialment pel que fa al mosquit tigre. I és que enguany ha sigut el primer exercici en què el consistori actuarà contra este insecte des de l&rs...\nA partir de demà mil bosses reutilitzables de tela per al pa seran repartides entre els clients dels diferents forns del municipi. La iniciativa, promoguda des del consistori amb la col·laboració de les xicotetes botigues, pretén conscienciar els ciutadans de l'ú...\nL'Ajuntament de Betxí neteja els barrancs per minimitzar els perills de les pluges torrencials\nL'Ajuntament de Betxí ha accentuat els treballs de desbrossat i neteja de diversos barrancs per intentar reduir el perill que potencialment poden suposar les fortes pluges que s'esperen a la tardor. D'esta forma, els esforços s'han centrat fonamentalment en el Barranc de les Vinyes Roges, especialment en els trams que durant anys han estat pràcticament bloquejats pel creixement de la vegetació. En total, les actuacions s'han localitzat una zona d'uns 4.000 metres quadrats, dels quals s'han eliminat grans exemplars d'esbarzers i s'ha retirat una notable quantitat de deixalles acu...\nL'Ajuntament de Betxí reforça la seva campanya de prevenció contra els mosquits, que enguany s’ha avançat un mes amb l'objectiu d'atacar les larves abans que nasquen els insectes i el risc de picades es faça més incontrolable. El consistori destinarà vora 7.000€ per implementar...\nBetxí inicia els tractaments contra el mosquit tigre\nL'Ajuntament de Betxí, a través de la Regidoria de Medi Ambient, va aprovar en el pressupost per al 2018 realitzar un important esforç inversor per al control de la plaga dels mosquits i, especialment, del mosquit tigre. Aquest serà ja el tercer any consecutiu en què s'habilita una p...\n25 xiquets apadrinen un arbre en l'edició més nombrosa de "Arrela't a Betxí"\nAhir es va dur a terme l'edició amb més participants del projecte "Arrela't a Betxí", en què cada recent nascut apadrina un arbre del municipi de la Plana Baixa. I és que des de la passada primavera no s'havia dut a terme esta acció, ja que "vam esperar a les obres de l'Avinguda Joaquim Dua...\nBetxí estrena la nova senda de Sant Antoni amb gran afluència de senderistes\nDesenes de persones s’han aplegat hui al voltant de l’emblemàtica Muntanyeta de Sant Antoni per xafar la nova ruta de senderisme oberta en les últimes setmanes. Durant el trajecte, els senderistes han pogut gaudir d’excel·lents vistes de l’entorn, d’antigues casetes de camp i de bo...\nL'Ajuntament de Betxí ha accentuat els treballs de desbrossat i neteja de diversos barrancs per intentar reduir el perill que potencialment poden suposar les fortes pluges que s'esperen a la tardor. D'esta forma, els esforços s'han centrat fonamentalment en el Barranc de Sant Antoni, especialme...\nL’Ajuntament de Betxí ha iniciat el marcatge i el desbrossat del que serà el recorregut de la senda que rodejarà la Muntanyeta de Sant Antoni des de la part més baixa fins a l’ermita. Els treballs, que s’allargaran durant les pròximes setmanes, passaran per diversos indrets històric...\nEsta setmana ha començat la campanya de desbrossat dels camins del terme municipal de Betxí que es farà gràcies al servei que ofereix la Diputació de Castelló. Els treballs, que s’allargaran durant els pròxims dies, afectaran a pràcticament la totalitat dels camins rurals, especialmen...


Primer Amor | La Finestra Digital\nPrimer Amor, en la versió de José Sanchís Sinisterra, basada en el monòleg del 1946 de Samuel Beckett, torna a Barcelona després de la seva estrena al Grec 2010, amb Pere Arquillué com a protagonista. L’obra ja li va valdre a l’actor el Premi Nacional de Teatre, el Premi Ciutat de Barcelona i el Butaca al Millor Actor, tots ells al 2011.\nPrimer Amor és una creació de Miquel Gorriz i Àlex Ollé a partir d’una idea original de Moisés Maicas i del propi Pere Arquillué.\nEl text (brillant) de Samuel Beckett ens presenta un personatge extravagant que es dirigeix al públic per explicar-los, prenent com a punt de partida la mort del pare, la seva única experiència d’amor a la vida.\nL’actor que dóna vida al personatge sense nom de Beckett és un excels Pere Arquillué, que durant una hora i cinc minuts omplirà l’escenari per defensar-nos el seu personatge i de pas, donar-nos una lliçó d’actuació.\nL’escenari és completament buit, a excepció d’una plataforma que recorda una taula de dissecció amb un llum fluorescent a sobre que anirà pujant i baixant il•luminant la plataforma-taula de dissecció-taüt segons les necessitats de la història. Tampoc fa falta gaire més, donat que gràcies a l’esplèndida actuació vocal i corporal d’Arquillué, l’escenari s’omplirà miraculosament de la grandiosa presència de l’actor.\nEl personatge és estrany, rar, malcarat, tosc, torturat i deslligat dels interessos humans i, malgrat tot, ens acaba sent entranyable. El repertori de moviments, expressió corporal i facial, tics i jocs de veu que desplega Arquillué, ens permet acostar-nos al personatge del vagabund que semblava tancat i inaccessible. La interpretació és extraordinàriament sòlida, fent creïble d’aquesta manera les rareses d’un personatge que de vegades sembla retardat, i a voltes ens deixa anar reflexions lúcides i punyents que no lligarien amb el que havíem vist fins el moment del personatge i que, no obstant, comprem sense cap mena de dubte. Tant el domini del text per part de l’actor com el text, que ja és brillant en si mateix, ens ajuden a mantenir la tensió i l’interès en tot moment.\nEl personatge es dissecciona davant els nostres ulls: ens mostra les seves entranyes, la seva concepció particular del món (“tot es barreja dins el meu cap: cementiris, matrimonis i les diferents classes d’excrements”) i les seves misèries. Tot això regat amb el particular humor negre, irlandès i escatològic de Beckett. I no pots deixar d’escoltar-lo atentament, de preguntar-te quina mena d’exorcisme seguirà a la frase anterior, de voler saber quina és la seva història. Una tragicomèdia que et deixa enganxat al seient, que et fa voler saber més d’aquesta estranya persona, que provoca somriures però que alhora et deixa glaçat per la negror que contenen… en definitiva, una text, una posada en escena i una interpretació magnífiques.\n«Allò que en diuen amor és, en realitat, un exili,\ni de tant en tant una postal de casa.»\nIntèrprets: Pere Arquillué\nÀlex OlléLa VillarroelMiquel GorrizPere ArquilluéSamuel Beckett


SANT JORDI A L’EDN – Escola Diocesana de Navàs\nEl dijous, 23 d’abril, com cada any vam celebrar la diada de Sant Jordi. Les dues primeres hores es va fer classe com sempre, però amb una petita particularitat a l’inici de cada hora el professor va llegir un petit fragment d’un llibre. Com per exemple a 1r Batxillerat van llegar el poema Desglaç de Maria Mercè Marçal i Fugint de la fosca del nostre exalumne, Xavier Mas i a 2n d’ESO un fragment d’ El Quixot de Cervantes i de Romeu i Julieta de Shakespeare.\nDesprés de l’esmorzar de germanor amb coca i xocolata, l’acte es va traslladar al Casal Sant Genís. La primera part de l’acte va consistir en l’entrega de premis del Concurs literari i artístic, aquest premis, amb la lectura d’un fragment de l’obra premiada, es van combinar amb actuacions musicals dels alumnes i professors. A més a més de la corresponent rosa a tots els participants.\nUn cop entregats els premis tocava jugar una mica i al pati del centre es va portar a terme una gimcana. Aquesta consistia en passar les diferents proves que havien preparat els professors de cada departament. El resultat de la gimcana va ser un empat entre un grup d’alumnes de 2n d’ESO i un grup de 4t d’ESO.\nI per acabar aquesta diada va tenir lloc la segona part de l’acte al Casal Sant Genís. Vam gaudir de l’actuació musical d’Aquell parell, en Jordi Martínez i David Sais.\n14Set 14 Setembre, 2015\nJa està!!!! S'han acabat les vacances!! Pares i mares contents, i... Llegeix més\nVolta al circuit de Montmel’o\nEls alumnes de 4t d-ESO van fer el sorteig d'una volta... Llegeix més\n27Gen 27 Gener, 2015\nAJORNAMENT SORTIDA SANT JOAN BOSCO\nTots els actes programats per celebrar la festa de Sant Joan... Llegeix més\n22Jun 22 Juny, 2018\n1r de Batx: Waterworld\nAquesta setmana els alumnes de 1r de Batxillerat han fet una sortida... Llegeix més\nL'últim dia del curs escolar, el 19 de juny, vam omplir... Llegeix més\nFesta Final de curs CFGM i CFGS\nAquest dijous hem acomiadat una nova fornada d'alumnes de cicles. Han estat... Llegeix més