Zona sec 167 by Diari ZONA SEC - Issuu\nzs zonasec El diari del Poble-sec Promocions per a futures vivendes al barri\nCooperaSec estrena una nova seu als baixos de la Biblioteca Francesc Boix. El local en qüestió portava un temps sense tenir cap ús concret i feia un any i mig que l’havien demanat al Districte. Ara, de moment, tenen una pàg. 4 cessió d’un any.\nBizarre és el primer local d’escape room del barri. Aquesta experiència consisteix en un joc d’aventures físic en què els participants són tancats en una habitació i han de buscar pistes i fer servir diversos elements pàg. 8 per sortir-ne.\nNúm. 167 • Febrer 2018 • Any 20 • www.zonasec.cat\nFOTO: ismaËl guye sancho (la Directa)\nLa companyia dedicada a l’especulació immobiliària posseeix cinc propietats al Poble-sec i un llarg expedient d’irregularitats\nOkupació veïnal al bloc que Norvet està aixecant al carrer Poeta Cabanyes\nBRASERIA MARISQUERIA Mariscades, Parrillades, Combinats, Carns gallegues\nQuè s’amaga rere Norvet?\n“Oportunitat única per gaudir de l’estil de vida propi de la ciutat. Dotze apartaments elegants i moderns en un dels barris més animats de Barcelona, el Poblesec”. Amb aquestes línies la companyia Norvet Property Development publicita la promoció que actualment ofereix al número 33-35 del carrer Poeta Cabanyes. Un projecte que va posar en marxa des de zero amb la compra del garatge que hi havia al solar i on ja ha començat a aixecar habitatges per vendre’ls des de 447.000 euros. Cal destacar que l’obra no és l’única que la companyia desenvolupa al barri, sinó que només és un dels cinc projectes que té actualment en marxa, els quals ja han posat en peu de guerra als veïns i veïnes. segueix a pàg. 3\nENTREVISTA Marina Magrans, portaveu d’Stop Pujades al transport públic pàg. 6\nMenú diari: 10,75E Dissabtes i diumenges: 16E\nObert de 7 matí a 1.30 matinada divendres i dissabtes fins les 2 matinada\nLa Matalasseria MATALASSERIA TRADICIONAL CATALANA\nRoser, 6 • 08004 BARCELONA Telèfon: 93 442 66 73 lamatalasseriabcn@gmail.com\nComprem Or, Plata, Rellotges, Brillants, Mòbils...\na 34E per gram d’or\nCompramos papeletas Taller i canvi de de empeño piles a l’instant! Av. Paral·lel, 97 • Tel. 93 442 38 95\n686 559 978\nDe la darrera crisi immobiliària es va culpabilitzar a les classes baixes i mitjanes. Famílies a qui els bancs van concedir hipoteques brossa enmig d’una festa on ningú volia encendre la llum de la realitat. Si més no, l’orgia va acabar i els únics rescatats van ser les mateixes entitats financeres. El passat mes de setembre el mateix Banc d’Espanya admetia que dels 54.353 milions d’euros públics que es van injectar als bancs i caixes, només s’han recuperat 4.477 milions (el 8,2%). Diners que, al cap i a la fi, van sortir de la butxaca dels contribuents. Veïns anònims que, mentre l’Estat destinava els seus impostos a salvar societats financeres en fallida, veien com eren desnonats i amb un deute encara per pagar. Malauradament,\nd’aquells crèdits brossa pocs en queden per executar-se en forma de llançament. Tal com acostumen a exposar darrerament des de la Plataforma d’Afectats per la Hipoteca (PAH), ara els desnonaments ja no són per impagament d’hipoteques, sinó que aquests han mutat envers el camp dels lloguers. En aquest sentit, la bombolla de preus de lloguer no ajuda i sembla que l’escalada no s’atura. La víctima? L’inquilí, incapaç de fer front a les noves quotes que l’imposa el propietari un cop li caduca el contracte. Si bé en aquest cas no hi haurà ordre judicial per desallotjar l’arrendatari, ja que legalment ha exhaurit la seva estada, els moviments socials qualifiquen aquestes operacions de desnonament silenciós. Al cap i a la fi, l’inquilí es veu expulsat de l’habitatge per\nmotius econòmics i la cerca d’un nou lloc on viure li resultarà un veritable malson. Quin efecte té per a les comunitats veïnals aquest tipus d’operacions? L’arribada de nous inquilins amb major poder adquisitiu i la imitació d’un model en la resta de carrers que acaba per comportar l’expulsió d’un veïnat incapaç de fer front a quotes desorbitades. De fet, a dia d’escriure aquest editorial, dels 140 habitatges amb el cartell de lloguer que s’oferien al Poble-sec, cap estava per sota dels 700 euros mensuals. Ara bé, aquest modus operandi potser sí que és el més detectat, però no l’únic. Tal com s’analitza en el reportatge d’aquest mes del ZONA SEC, l’activitat d’empreses que es dediquen a la reforma i venda de finques com Norvet no només posen en\nperill el futur dels veïns i veïnes que viuen en aquests edificis, sinó que alhora hipoteca un model de ciutat que en el cas del Poblesec ja s’ha pervertit en els darrers anys. Malauradament, la legislació actual deixa a l’inquilí orfe i sovint només li queda esperar com un error en els permisos municipals li salva el sostre. Potser més casos com el del número 12 del carrer Murillo es podrien aturar si el nombre d’inspectors urbanístics s’incrementés de forma significativa, ja que és una de les poques eines que disposa l’esfera municipal a l’hora de detectar aquestes irregularitats. No pot ser que un ajuntament tan gran com el de Barcelona sigui incapaç de detectar aquestes pressions urbanístiques i hagi de necessitar permanentment de l’ajuda dels veïns autoorganitzats. y\nZONA Semàfor El teatre del Polvorí evita el tancament\nBarcelona atén el doble de refugiats en un any\nVeïns expulsats del barri\nGràcies a 150 contribuents, el Teatro de los Sentidos ha aconseguit els 25.000 euros que necessitava per mantenir l’espai. El finançament s’ha fet a través d’una campanya de crowfunding i els diners aniran destinats a garantir la reforma i continuïtat del teatre.\nEl diari del Poble-sec\nBarcelona ha atès 4.400 persones refugiades l’any 2017, xifra que duplica la de l’any anterior. No obstant, encara són moltes les barreres que impedeixen que la nostra ciutat doni asil a més persones, com la manca de vies legals i segures i les tanques.\nDirector i administrador únic de les diferents empreses que integren Norvet Property Development, la seva filosofia de negoci està provocant l’expulsió de desenes de veïns i veïnes del Poble-sec. Fins i tot l’Ajuntament de Barcelona ha hagut de dur la societat davant els tribunals.\nInscripcions obertes per l’ESPECTACLE COMUNITARI de l’#ArnauItinerant! Veïnes i veïns de #Raval, #PobleSec i #SantAntoni, ompliu el formulari per compartir i crear #artsescèniques.\nJa hem convocat concurs per rehabilitar la @Casadelapremsa. Seguirem treballant de la mà de les entitats protagonistes de la seva recuperació per definir-ne els usos que oferirà aquest equipament .\nD’aquí una setmana, estarem en plena inauguració de [Re]velats de Jordi Comas @jordicomasblog Art, fotografia & vermut al #CarrerRicART #poblesec.\n#8MJoFaigVaga perquè quan camino pel #PobleSec de nit vigilo qui s’apropa, qui ve darrere. Si hi ha algú m’espero abans d’entrar a casa.\n@artandcoop Cooperativa d’iniciativa social\n@L_Makeba Laura Pérez, regidora del Districte\n@projekteria Galeria d’art\n@AteneuBase Ateneu Cooperatiu La Base\nProximitat a la xarxa:\nESPECIALISTES EN VISIÓ I APRENENTATGE\nVine a veure’ns! Tenim grans ofertes amb les millors muntures i lents de màxima qualitat\nCarrer Sant Bertran, 14 08001 Barcelona Telèfon: 93 442 37 17 Horari: Dilluns a Divendres 9.30-13.30h / 16.30-20h Demaneu hora amb antelació\nTensió arterial • Glucosa Homeopatia • Fórmules magistrals Colesterol • Dermofarmàcia Dietètica infantil G I N ER • Ú B EDA\nPoeta Cabanyes, 67 (cantonada amb Elkano, 13) • 08004 Barcelona • Tel. 93 441 18 12 farmaciaginerubeda@gmail.com\nDirecció: Enric Mestres\nPublicitat: Ernest Millet Tel. 699 271 825 ernestmillet@gmail.com\nRedacció: Anna Pruna, Oriol Adán, David García Mateu, Ernest Millet, Enric Mestres\nCol·laboracions: Xavier Rodríguez, Maribel Craus, Núria Beltrán, Jordi Llavoré, Josep Mª Torremorell, Júlia Costa, Castellers Poble-sec, Geganters Poble-sec, Diables del Poble-sec La tirada d’aquest Zona Sec és de 6.000 exemplars\nDep. Legal: B-39.712/1997 Si voleu col·laborar truqueu al telèfon: 699 73 97 79 / 93 329 99 52 Carrer Elkano, 24-26, baixos 08004 Barcelona E-mail: zonasec@hotmail.com redaccio@zonasec.cat www.zonasec.cat\nZona Sec no es fa responsable de les opinions publicades en aquest diari\ny\tESPECULACIÓ Els fons voltors juguen al Monopoly amb les finques del Poble-sec\nRadiografia al modus operandi dels fons voltors Amb enormes sumes de diners, les empreses compren, reformen i venen finques on els seus inquilins passen de ser veïns a estrangers que cerquen el permís de residència a Espanya DAVID GARCÍA MATEU\n(totes elles, de forma infructuosa per l’acció veïnal). Com? En no acceptar les quantitats de diners que li oferia la societat, aquesta va canviar el número de compte on havia d’ingressar el lloguer Esteves i després el va denunciar per impagament.\nmatèria, però, cal analitzar qui i què és Norvet per entendre les seves intencions comercials al Poble-sec. Amb la seu establerta a la Casa de les Punxes de l’avinguda Diagonal, la companyia està distribuïda en una xarxa de cinc empreses batejades amb noms diferents, però que al cap i a la fi es dediquen a gestionar els actius immobiliaris de la matriu. Respecte al capital, aquest prové tant d’Espanya com d’Israel, país del qual és originari el seu director i administrador únic, Alon Ozer Yunger.\nFoto: VÍctor Serri (la directa)\n( a ve de portada) Abans d’entrar en\nFinca situada en el número 12 del carrer de Murillo\nDiners d’Israel La relació d’Israel amb Barcelona queda perfectament radiografiada en les xifres que fins ara s’han fet públiques. Segons dades del Ministeri d’Economia, només l’any 2016 Israel va invertir més de 12 milions d’euros bruts en el mercat del totxo català. En paral· lel, mesos enrere la immobiliària dedicada a la compra, reforma i venda integral d’edificis, MK Premium, reconeixia en una entrevista a la revista Masala que entre el 75% i el 80% dels seus clients provenen d’Israel. Qui més pot estar interessat a adquirir aquests habitatges? Tots aquells estranjers que vulguin aconseguir la residència espanyola mitjançat la Golden Visa; la targeta impulsada des del 2013 pel Govern d’Espanya i que s’entrega a tots aquells que facin una inversió igual o superior als 500.000 euros. En aquest sentit, l’esquer de l’Estat també és utilitzat per la mateixa Norvet a la seva plana web. Segons assenyalen, “totes les\npropietats de Norvet s’adeqüen al requisit de la Golden Visa” i “no és necessari que el mínim de 500.000 euros s’inverteixi en un sol immoble, [...], es poden realitzar inversions més petites que en conjunt sumin l’import necessari per a la concessió de la Golden Visa”, detallen. Surten els veïns, entren els inversos Com pot resultar evident, el poder adquisitiu mitjà dels veïns i veïnes del Poble-sec no resulta atractiu pels fons voltors. Més aviat se n’aprofiten, assenyalen des del Sindicat de Barri del Poble-sec. Com? Si bé una forma seria esperant que als inquilins se’ls esgoti el contracte de lloguer per no renovar-los, sovint s’opta per la via ràpida d’oferir diners perquè rescindeixin els seus contractes i marxin de la finca. Una operació que segons diversos testimonis ja s’ha dut a terme als carrers de Murillo, 12; Margarit, 25; Elkano, 15 i Mare de Déu del Remei, 44;\n(cal recordar que la promoció de Poeta Cabanyes ha sigut sobre les restes d’un antic garatge). Si més no, cal tenir en compte que el modus operandi resulta difícil de detectar per la confidencialitat amb què es duu a terme l’operació, la qual també resulta ser l’origen del mòbing immobiliari. Tal com relata Sergi Barrios del Sindicat de Barri del Poble-sec, en aquest cas el paper de Norvet és el de “localitzar una finca que estigui degradada i/o amb veïns amb contractes de tres anys a qui ofereixen diners perquè marxin”. Què passa amb aquells que no accepten els diners? L’empresa “genera una situació de degradació de l’escala fins que la gent decideix marxar o bé els fan mòbing immobiliari directament”, assenyala Barrios. L’exemple és la família de Feliciano Esteves, veí del carrer del número 12 del carrer Murillo i a qui Norvet ha intentat desnonar en fins a quatre ocasions\nL’experiència en mòbing immobiliari de Norvet Cal destacar que la denúncia per impagament actualment és la més utilitzada pels fons voltors a l’hora de desnonar famílies. Una tècnica que, tal com expliquen des del Sindicat de Barri, es pot evitar: “En cas que hagi un canvi de compte corrent o no s’accepti el pagament en mà, s’ha d’anar a la Ciutat de la Justícia i consignar el pagament del lloguer; d’aquesta manera demostres que tens la intenció de pagar, fet que realment és el que l’importa al jutge”, explica Barrios. Al cap i a la fi, quan un fons voltor compra una finca, la llei tampoc obliga a comunicar als seus inquilins que l’immoble té un nou propietari. De totes maneres, si la llei no satisfà els objectius de Norvet, la companyia es val d’altres recursos. Quins antecedents té en aquest sentit? La presumpta contractació d’empreses com Desokupa. Tal com ha exposat la mateixa regidora del Districte de Sants-Montjuïc, Laura Pérez, “Norvet està sent investigada pel jutjat número 31 de Barcelona per haver contractat Desokupa [amb l’objectiu] de dur a terme un desallotjament extrajudicial”. En aquest cas, fins i tot l’Ajuntament de Barcelona s’ha presentat com a acusació popular al judici, mentre que l’Observatori DESC ha presentat una querella directament contra el seu director, Ozer Yunger i la societat Desokupa. y\nEl lliure mercat s’imposa Per a Norvet no hi ha res més dolç que una finca d’època. “Compren amb grans quantitats de diners edificis degradats o en procés de degradació, preferiblement de finals del segle XIX i principis del XX amb un cert interès modernista o noucentista”, explica el membre del Sindicat de Barri del Poble-sec, Sergi Barrios. Immobles amb unes característiques estètiques per reformar, restaurar i després vendre com a “habitatges de luxe”, assenyala la regidora del Districte, Laura Pérez. La rendibilitat que extreuen dels habitatges es pot multiplicar per cinc, assegura Barrios. El lliure mercat s’imposa, tot i que l’Ajuntament faci la traveta a aquestes empreses. Tal com deia dies enrere el regidor d’Habitatge, Josep Maria Montaner, el consistori havia aturat el 29 de gener les obres al número 12 del carrer Murillo per “incomplir la normativa urbanística”, Segons ha detallat Pérez, en comptes de fer la vintena d’obres menors que figurava en els permisos municipals, s’estava efectuant una reforma integral de l’edifici. Tot plegat, amb afectacions a les zones comuns i a tots els habitatges, llevat de dos habitatges: el de la família de Feliciano Esteves i el d’un segon veí de renda antiga a qui Norvet havia ofert traslladar-se a viure a un local sense cèdula d’habitabilitat, ha explicat la regidora. Si bé actualment les obres es troben aturades i suspeses, la regidora lamenta que “s’estigui expulsant als veïns dels seus pisos i se’ls estigui substituint per habitatges de luxe”. En el cas de l’obra del carrer del Poeta Cabanyes el Districte ja ha posat en marxa un expedient sancionador per enderrocar la construcció de forma irregular. Des del Govern de Barcelona es veuen incapaços de resoldre tot el problema de l’habitatge, segons el regidor en la matèria, Josep Maria Montaner, “els ajuntaments no podem fer lleis” i només poden “actuar amb la màxima duresa” si es detecta alguna irregularitat en “intervencions abusives, fraudulentes i il·legals”, conclou. D.G.M. y\nAl barri des de 1989\nCloïsses, pop a la gallega, gambes, padrón, calamarcets... CUINA A LA VISTA Carns gallegues i peix AMB BRASA NATURAL\ny\tCOMUNITAT Una economia social, solidària i cooperativa\nCooperaSec reprèn amb força una nova etapa i estrena local a la Biblioteca Francesc Boix ORIOL ADÁN\nDesprés d’un 2017 amb menys intensitat, CooperaSec encara amb energia un nou any, i ho fa estrenant una nova seu als baixos de la Biblioteca Francesc Boix. El local en qüestió portava un temps sense tenir cap ús concret i, com explica la Mar Valldeoriola, de CooperaSec, “ja feia un any i mig que estava demanat” al Districte. Ha estat aquest 2018 quan l’Ajuntament de Barcelona ha atorgat la cessió del local a l’associació durant un any, amb l’opció d’ampliar-lo un segon any, amb l’objectiu de contribuir en la promoció i l’impuls de l’economia social i solidària al districte de Sants-Montjuïc. Tres eixos clau La línia de treball que vol seguir l’associació passa per tres eixos clau per dibuixar alternatives a l’actual sistema socioeconòmic: l’eix relat, l’eix espai i l’eix acompanyaments. Pel que fa al primer punt, CooperaSec vol construir un relat comú de l’imaginari de barri cooperatiu que defensa, amb l’objectiu d’arribar a col·lectius als que no s’ha arribat en els seus gairebé 7 anys d’activitat.\nQuant a l’eix espai, el nou local adjacent a la Biblioteca Francesc Boix del que disposarà l’associació es convertirà en un punt de referència i de creació de projectes, un espai de treball compartit i un punt de trobada, d’informació i de formació, on desenvolupar l’economia comunitària al Poblesec. Com deia Valldeoriola a El3. cat, el nou local, que encara s’està acabant d’adequar, “ens ajudarà a consolidar-nos i formalitzar el nostre paper comunitari al barri”. Finalment, l’eix acompanyament fa referència al suport a les accions d’emprenedoria social i l’economia comunitària del barri, com l’acompanyament psicosocial als grups amb necessitats d’emprendre i/o que tenen dificultats per continuar amb la seva activitat. Nous projectes Durant el darrer any, la Xarxa CooperaSec ha estat fent esforços per poder reunir els recursos necessaris per poder impulsar noves activitats de manera sostenible i amb qualitat. Així, a més de continuar realitzant trobades, tallers i acompanyaments de projectes, es preveu organitzar la primera mostra d’economia social i solidaria al Poble-sec abans de l’estiu, o arribar a ser un node de\nMembres de CooperaSec al nou local de la Biblioteca Francesc Boix\nCoòpolis, l’ateneu cooperatiu de Barcelona. Una altra de les iniciatives que s’engegaran aquest 2018 és CooperaCures, un projecte d’autoorganització i emprenedoria col·lectiva al barri. “Es tracta de socialitzar i democratitzar la responsabilitat envers la cura, constituint una associació de prestadores de serveis i persones amb necessi-\ntats de cures i els seus familiars”, conclou Mar Valldeoriola. y El proper 24 de febrer es durà a terme la darrera reunió amb tots els membres de la Xarxa CooperaSec per tal “de posar fil a l’agulla” i acabar de planificar tot l’any 2018, amb l’objectiu d’obrir al públic el mes de març.\nCoòpolis L’Ateneu cooperatiu de Barcelona, promou l’economia social i solidària a la ciutat. Es tracta d’una aposta conjunta entre el veïnat del barri de La Bordeta, les iniciatives de l’economia social i solidària i l’administració pública, que es va començar a construir l’11 de juny de 2011, quan el veïnat la Bordeta va recuperar el recinte de Can Batlló, on ara hi ha la seu de Coòpolis. Arran d’un procés col·lectiu per detectar necessitats socials al barri, iniciat per la Plataforma Can Batlló és pel Barri, la idea del projecte Coòpolis comença a agafar força, i es presenta al Districte de Sants-Montjuïc 2 anys més tard. Amb l’aprovació de l’administració, un equip format per les cooperatives La Ciutat Invisible i Lacol desenvolupen el projecte Coòpolis com un equipament de gestió comunitària orientat a la formació, incubació de cooperatives i a promoure l’economia social i solidària. Amb l’arribada de Barcelona en Comú a l’Ajuntament es crea un Comissionat d’Economia Cooperativa, Social i Solidària que recolza Coòpolis amb diverses inversions. Des de la Generalitat també es fa una aposta per polítiques públiques de promoció del cooperativisme i el 2016 sorgeix una xarxa de 15 Ateneus Cooperatius arreu de Catalunya, amb finançament públic i gestionats per xarxes locals, on Coòpolis esdevé l’Ateneu Cooperatiu de Barcelona. O.A. y\nTrocasec, mercat Aquest febrer es farà entrega dels Acaba una nova edició del Projecte d’Ocupabilitat en Comunicació Digital XXVI Premis Sants-Montjuïc d’intercanvi El proper diumenge 18 de febrer, de 10 a 13.30h. i a la plaça del Sortidor (si fa mal temps al Centre Cívic El Sortidor) es durà a terme el XXXII Mercat d’Intercanvi Trocasec. Com sempre, la idea clau del mercat és intercanviar, relacionant-se amb la resta de participants i arribant a un acord satisfactori per a ambdues parts. Els intercanvis es fan sense fer servir els euros, utilitzant la imaginació. ZS y\nEls Premis Sants-Montjuïc, que enguany arriben a la XXVI edició, volen ser un reconeixement als mèrits d’una persona, entitat o col·lectiu del Districte de SantsMontjuïc per la seva feina significativa en qualsevol dels àmbits següents: promoció de la vida associativa, música, lletres, arts plàstiques, arts escèniques, esports, animació sociocultural, promoció econòmica, mitjans de comunica-\nció, projectes innovadors, promoció i/o recuperació de festes i tradicions, història dels barris del districte, contribució a la millora de la vida col·lectiva, a la cooperació i a la solidaritat. S’atorgaran els premis a les modalitats següents: reconeixement personal, reconeixement col·lectiu i a la innovació, atorgat a una persona física o a una entitat. El lliurament dels premis se celebrarà en un acte públic el proper 22 de febrer. ZS y\nEl 26 de gener, els joves que han participat en el Projecte Comunitari d’Ocupabilitat en Comunicació Digital van finalitzar el curs després de quatre mesos de classes teòriques i de pràctiques a diverses entitats del Poble-sec. L’entrega de diplomes es va fer a la seu del Districte de Sants-Montjuïc, en un acte en què van participar els alumnes, representants de les entitats participants, la consellera Carolina\nLópez i l’Ana Muñoz, Tècnica d’Ocupabilitat de la Coordinadora d’Entitats del Poble-sec, que ha col·laborat en el projecte juntament amb el Districte i Barcelona Activa. Un total de 10 joves van iniciar el curs el passat octubre i l’han finalitzat cinc: Claudia Ingénito (a Raons Públiques), Lady Pazmiño (a la Vilella), Saray Rodríguez i Carlos Chacón (a la Coordinadora) i Helena Gómez (al ZONA SEC). ZS y\nSERRALLERIA MANUEL FRANCO ACOSTA Des de l’any 1980\nC/ Elkano, 40 (Poble-sec) 08004 Barcelona Tels. 93 441 00 46 93 441 06 52\nObertura de portes, Col·locació de panys, Cilindres, Portes, etc... cerrajeriamfranco@hotmail.com\ny\tTRANSPORT Patia filtracions d’aigua i diversos problemes d’accessibilitat\nvertical amb els trens. La reordenació del vestíbul de Nou de la Rambla ajuda a fer més visible l’enllaç directe entre el metro i el funicular de Montjuïc.\nL’estació de metro de Paral·lel ha estat renovada amb una rehabilitació que ha hagut de resoldre diverses deficiències en l’arquitectura, la ventilació i la funcionalitat dels espais, que comprenen els accessos i els dos vestíbuls comuns a les línies 2 i 3, a més de les andanes de la línia 3, que s’han elevat per reduir la distància\nPredomina el color gris El color gris fosc és el dominant en el paviment –també de terratzo– i els paraments verticals s’han revestit en diferents tonalitats de gris amb peces intercalades de color lila o verd (colors de les\nlínies 2 i 3), mentre que els sostres estan pintats de gris fosc i queden parcialment ocults per cels rasos. L’obra s’ha prolongat durant uns vuit mesos en els que no s’aturat el servei excepte en comptades ocasions en els vestíbuls i accessos i en conjunt ha tingut un cost de 2,58 milions d’euros. També s’ha millorat la il· luminació. Properament també es preveu rehabilitar les estacions del funicular. y\nFoto: AJT. BCN\nL’estació de metro de Paral·lel ha estat renovada amb un cost de 2,5 milions d’euros\nImatge virtual de la parada de metro de Paral·lel\nPassar fred a casa\nL’energia és el teu dret. -----------------------------------------------------Deixar d’utilitzar l’aigua calenta o els fogons per fer front a la factura no és normal. Per llei, les companyies no poden tallar el servei a les llars vulnerables. Vine al punt d’assessorament energètic de Sants-Montjuïc: Oficina de l’Habitatge de Sants. Carrer d’Antoni de Capmany, 23.\nwww.habitatge.barcelona/dretsenergetics Informació Barcelona Trucada gratuïta\nL’últim dia del mes de gener de 2018 ha estat el primer de l’Associació Casa de la Premsa, una nova entitat fundada per 21 persones que representen a entitats veïnals del Poble-sec i organitzacions professionals del món del periodisme. Juntes es proposen treballar pel desenvolupament social del barri i per promoure un consum crític dels mitjans de comunicació. Les entitats veïnals inclouen la Coordinadora d’Entitats del Poble-sec, la Unió de Veïns, la Coordinadora de jubilats i pensionistes, el Col·lectiu d’artistes, l’Associació de col· leccionistes, la Fundació Sant Pere Claver, el CERHISEC, els Amics de Santa Madrona, el Consell de cultura popular, Susoespai, el Grup d’arquitectes, Radioactius i les parròquies del barri. Les organitzacions del món del periodisme són la Fundació Periodisme Plural, el Sindicat de Periodistes de Catalunya, el Grup Ramon Barnils, Som Atents i Solidaritat i Comunicació. Totes aquestes entitats han format part de la Comissió per la recuperació de la Casa de la Premsa, que es va crear el 2015 i que ara desapareix amb la formació de la nova associació. En l’acte de fundació es va escollir la primera junta directiva, que presideix Jordi Goñi, mestre jubilat i membre de l’Associació de col·leccionistes. El vice-president és Carles Burgès, dibuixant de pel·lícules d’animació i membre de la Unió de Veïns. El secretari és Gil Toll, periodista i coordinador de les 5 organitzacions professionals que conviuen a l’associació. El tresorer és Jordi Llavador. A la junta també figuren com a vocals Enric Francès, de la Coordinadora d’Entitats; Adrián Arnau, escultor i membre del Col·lectiu d’artistes; Fina Alert, artista plàstica i membre de Susoespai; Josep Fabra, historiador i membre de CERHISEC; Maite Gutiérrez, arquitecta tècnica; Víctor Giménez, Jordi Romeu i Joan Martínez, de la Coordinadora de jubilats i pensionistes. L’Associació de la Casa de la Premsa té com a immediat repte el seguiment del projecte de rehabilitació de l’edifici que l’Ajuntament acaba d’engegar amb la convocatòria per escollir el despatx d’arquitectes que el realitzarà. Es vol establir un diàleg fluid amb aquest equip per tal de garantir que les activitats que es preveuen es puguin dur a terme sense problemes en l’edifici que resulti del procés de rehabilitació. Mentre aquest procés es completa, l’associació i les entitats membres faran algunes activitats a la zona habilitada de l’edifici que ja s’utilitza gràcies al conveni provisional firmat amb el Districte de Sants-Montjuïc. Associació Casa de la Premsa\nperquè no et tallin la llum, l’aigua o el gas,\nl’energia Celebració en l’acte de fundació de l’Associació\nANNA PRUNA @pruna_ana\ny Marina Magrans, portaveu d’Stop Pujades\nLa Marina Magrans té 24 anys, estudia integració social i és activista des de fa tres anys. És una de les portaveus d’Stop Pujades, la plataforma que va néixer el 2014 arran de la pujada del preu del transport públic. Des de desembre de 2017, aquest col·lectiu ha tornat als carrers per protestar, a través de diverses accions, contra el nou increment de les tarifes –que han augmentat un 2% de mitjana a Barcelona. La Marina és un exemple de què la revolució en les noves generacions és ben viva Des de quan formes part d’Stop Pujades i per què vas unir-t’hi? Tenia amics en comú per altres projectes d’activisme, com La Crida LGTBI, que havien format part dels primers moviments d’Stop Pujades al 2014. Cap al Mobile World Congress de l’any passat, fa gairebé un any, vaig participar en les accions que es van fer i des d’aleshores estic implicada en la plataforma. Què reivindiqueu? El més important és que el transport es consideri un bé públic bàsic i que, per tant, el preu estigui d’acord amb la realitat de la classe obrera. Això i que la gestió sigui pública. Quin seria un preu admissible de la T10? L’ideal seria que fos gratuït però el que reivindiquem des del primer moment és que es torni a les tarifes del 2013. Aquest any seguim demanant el mateix. Parla’ns d’altres objectius que us marqueu. Aconseguir fer una taula social formada per l’Autoritat del Transport Metropolità (ATM), Transports Metropolitans de Barcelona (TMB), l’Ajuntament, la Generalitat i nosaltres com a representants de la part social, per tal que es gestioni el preu tenint en compte la realitat social.\nPerquè els sous han estat congelats i ara mateix el transport públic és privatiu per a molta gent. Us esperàveu aquesta pujada de les tarifes? No. Normalment es pugen a finals de novembre i aquestes, per no interferir en la campanya electoral, es van pujar a finals de desembre. No se’ns va avisar i ho vam saber el mateix dia que es va anunciar. Teniu comunicació amb TMB? Realment no. Al 2014, després de les grans mobilitzacions, vam aconseguir que es fes aquest intent de taula social. Es van fer dues reunions però a la tercera ja no se’ns va convidar. Nosaltres seguim intentant parlar-hi i, de tant en tant, ens fan una mica de cas però realment no hi ha comunicació. Sembla, però, que aquesta vegada el carrer no s’ha mobilitzat tant com en altres ocasions. Serà perquè el 2013 veníem d’altres pujades. I aquest any hi ha hagut mobilitzacions per tantes coses que ens ha agafat a tots molt saturats. S’hi han implicat els Comitès de Defensa de la República perquè consideren que a la república independent caldria canvis en el transport públic. Però la gent està cremada d’haver d’estar movent-se per tot.\nA Stop Pujades hi ha un perfil d’activista concret? Hi ha molta gent migrada i sense papers, gent que també està mobilitzada pel tema de l’habitatge, estudiants i persones del moviment independentista.\n‘‘Creiem que hi ha una part del deute de l’ATM que no hauria de ser assumit, per il·legítim’’ Per què s’apuja el preu dels bitllets? La Llei de Finançament del Transport Públic es va aprovar el 2015, en la qual s’estipulava com s’havia de finançar aquest. El govern espanyol no té perquè finançar-lo, segons els pactes que hi ha, i durant anys han estat finançant fins a un 40%. Però quan han volgut posar menys diners, ho han fet. I en comptes de cobrir-se buscant alternatives des de l’AMB i els ajuntaments, el que s’ha fet és pujar tarifes o rebaixar despeses com fos. El deute acumulat per l’ATM en els darrers anys (més de 500\n‘‘Ara mateix el transport públic és privatiu per a molta gent’’\nMarina Magrans, activista d’Stopt Pujades al transport públic\nmilions d’euros) com s’hauria de saldar? Per començar, ningú sap exactament la xifra. Nosaltres reclamem transparència, saber el sou dels alts càrrecs, saber a què es deu que hi hagi tants directius a TMB... Creiem que hi ha una part del deute que no hauria de ser assumit, per il·legítim i, d’altra banda, caldria compensar-lo retallant sous de directius. No pot ser que hagin congelat sous de treballadors però no de directius. Recolzeu la lluita dels treballadors de TMB? Sí, perquè la reivindicació de què el transport públic sigui gratuït no deixa de ser part de la reivindicació de la classe obrera i els treballadors de TMB també ho són. Aquest intent de deslegitimar la seva lluita a base d’argumentar que tenien alguns privilegis no ens sembla més que una manera d’intentar amagar els privilegis que realment tenen els directius. Què és la T-Mobilitat i quins són els seus punts foscos? És un sistema pel qual l’usuari tindrà una única targeta vinculada a ell, amb les seves dades perquè li cobrin segons l’ús que n’hagi fet. Això crea la sensació d’inseguretat\nCARNISSERIES CAL COLOM ESTABLIMENT RECOMANAT PEL CONSELL CATALÀ DE LA PROMOCIÓ AGRÀRIA I ECOLÒGICA\nMés de 40 anys de les nostres botigues al Poble-sec\nVedella, porc, pollastre, xai, formatge i més productes Preus especials de vedella de Girona certificada i carn ecològica del Pirineu Central: Blasco de Garay, 42, baixos • 08004 Barcelona Tel. Botiga: 93 441 51 42 • Fax: 93 441 68 63 • Mòbil: 620 91 96 96 • central@calcolom.com\npel tema de gestió de les dades. A part, fins el 2031 el sistema està cedit a La Caixa i Indra i sabem que el preu de les tarifes aniran augmentant i que s’ha pactat que, si hi hagués pèrdues, les cobriria l’administració pública. Les arques ja tenen un sobrecost pel que fa al transport públic perquè tenim externalitzada la seguretat i la neteja. Amb aquesta nova externalització, el sobrecost pujarà. Acostumeu a referir-vos a la ‘Màfia’ de l’ATM. Sabem que la cúpula està formada per molts polítics que han tingut càrrecs, que fan i desfan com volen amb opacitat i sense passar comptes a ningú. Quines són les properes mobilitzacions previstes? Intentarem fer accions que coordinin no només les pujades del transport sinó altres reivindicacions socials pels serveis bàsics. De moment, continuarem els dimecres amb accions petites i descentralitzades com l’obertura de portes d’algunes estacions de metro i repartint informació perquè la gent sàpiga qui som i què fem. Si trobem una escletxa per fer una acció més gran, es farà. y\nAprofiteu els nostres descomptes amb les ofertes dels lots. Demaneu informació! (Ofertes especials de lot només a la botiga de Blasco de Garay, 42)\nVallhonrat, 27 • 08004 Barcelona Telèfon: 93 325 61 42\ny\tMALALTIES MINORITÀRIES Habitualment es comença a manifestar abans dels 18 mesos de vida de l’infant\nL’AESHA presentarà un documental sobre l’Hemiplegia Alternant el 27 de febrer al CC El Sortidor Els pares de l’Oliver, com els de la majoria de nens i nenes que pateixen la Síndrome de l’Hemiplegia Alternant, estan molt involucrats en la difusió i en el recapte de fons per a la investigació de la malaltia @orioladbe\nAmb motiu del Dia Internacional de les Malalties Minoritàries (28 de febrer), l’Associació Espanyola de la Síndrome de l’Hemiplegia Alternant (AESHA) projectarà el documental Human Timebombs al Centre Cívic El Sortidor el proper dimarts 27 de febrer, a les 19.30 hores. L’acte comptarà amb una introducció prèvia de la malaltia i un debat i torn de preguntes a l’acabar el visionat del documental. La malaltia La Síndrome de l’Hemiplegia Alternant és una malaltia neurològica crònica que afecta a un de cada milió de nens arreu del món. Els primers símptomes acostumen a aparèixer abans dels 18 mesos d’edat i, malauradament, no té cura.\nImatge del documental ‘Human Timebombs’ que versa sobre aquesta greu malaltia que afecta als infants\nProvoca repetits atacs de paràlisi als pacients, que poden manifestar-se des d’una falta de sensibilitat en alguna extremitat com la pèrdua total de la sensibilitat i moviment del cos, i poden durar hores i, fins i tot, dies.\nL’únic tractament que existeix actualment és un medicament que redueix la gravetat i la intensitat dels atacs. No obstant, Bridget Vranckx, presidenta de l’AESHA, explica que “no es pot assegurar que funcioni al 100%.\nHi ha casos on sembla que sí que funciona, però altres que no.” El cas de l’Oliver A Espanya hi ha diagnosticats una vintena de casos i un d’ells és l’Oliver, de dos anys i\nmig i veí del Poble-sec. Bridget Vranckx, que a més de presidir l’AESHA també és mare de l’Oliver, comenta que el dia a dia d’aquesta malaltia és força complicat, ja que el fet de no saber què passarà provoca molta incertesa. “Tenim l’esperança que s’arribi a trobar alguna cura, i intentem que l’Oliver tingui una vida el més normal possible, però és difícil perquè un dia està bé, i els 2 o 3 dies següents potser no pot ni sortir de casa”, explica Vranckx. Els pares de l’Oliver, com els de la majoria de nens i nenes que pateixen la Síndrome de l’Hemiplegia Alternant, estan molt involucrats en la difusió i en el recapte de fons per a la investigació de la malaltia. “Al ser tan pocs, ens hem de recolzar els uns als altres, per això és tan important la feina de l’Associació”, conclou Bridget Vranckx. y\ny\tJOC D’ESCAPAMENT L’espai compta amb dues sales que representen dues aventures diferents\nLa moda dels ‘escape room’ arriba al Poble-sec Bizarre, el primer ‘escape room’ del barri, ha obert les seves portes al carrer Blesa, un projecte creat per cinc joves aficionats a aquest joc @pruna_ana\nEl passat 2 de gener es va inaugurar un nou espai al Poble-sec. Aquesta vegada no es tracta d’un bar, ni d’un hotel ni d’una botiga de queviures. És Bizarre (Blesa, 24), el primer local d’escape room del barri. Aquest concepte, amb el que molta gent ja està familiaritzada, va néixer al 2006, tot i que no va ser fins al 2010 quan es va començar a posar de moda als Estats Units i a l’Àsia. A Europa, la tendència va arribar una mica més tard i a Barcelona la febre de l’escape room va començar fa uns tres anys. En poques paraules, aquesta experiència consisteix en un joc d’aventures físic en què els participants –en grups d’entre dues i sis persones– són tancats en una habitació i han de buscar pistes i fer servir diversos elements per resoldre enigmes i així poder-ne sortir. Darrere de Bizarre hi ha cinc socis que, abans de decidir-se per emprendre aquesta aventura, van ser uns autèntics experts en aquest tipus de joc: “Érem un equip i vam començar a jugar fa quatre anys, quan a Barcelona només hi havia tres locals. Ens vam anar engrescant i, en total, n’haurem fet més de\nAnna Massó, David Belzunce, Roger Pujol, Maria Antolín i Dani Prats\nRecepció del Bizarre a Blesa, 24\ncent”, explica la Maria Antolín, una de les fundadores d’aquest espai.\nmón del teatre i teníem molt clar que volíem treballar amb escenògrafs pel tema estètic, per recrear els espais de manera realista”, asseguren. Els jugadors participen en grups de fins a sis persones i els preus –diferents en la franja de matí, tarda o caps de setmana– estan establerts per grup. y\nDues sales i un objectiu En l’actualitat, a Barcelona hi ha més de 150 escape rooms, tots amb una història i una proposta diferent. En el cas de Bizarre, compten amb dues sales entre les que els participants poden triar: la primera és un vell circ que amaga diverses proves i la segona és una emblemàtica botiga de joguines custodiada per un venedor misteriós... Per resoldre les diferents pistes i poder escapar, els jugadors\ntenen 60 minuts. Els creadors del joc expliquen que van decidir-se pel Poble-sec perquè és un barri amb molta vida i tenien clar que volien que el local estigués orientat al carrer. “Estem molt contents amb l’acollida del negoci i, de fet, molts dels jugadors són del Poblesec. Alguns d’ells era la primera vegada que participaven en un escape room”, diu la Maria. El que converteix aquest espai de 230 metres quadrats en màgic i especial és, sobretot, la seva decoració i la recreació de les habitacions: “Alguns de nosaltres venim del\nBizarre es troba al carrer Blesa, 24. Les reserves a la seva web: bizarrebcn.com obtindran 5 euros de descompte per grup introduint el codi promocional ZONA SEC\nEs reactiva el Consell del Parc de Montjuïc El Consell del Parc de Montjuïc es va reunir a finals de gener al Saló de Plens del Districte de SantsMontjuïc. No es convocava des del 2014, quan es va aprovar la modificació urbanística del PGM. L’òrgan ha passat de 46 a 98 representants, per tal de recollir la veu dels diferents actors involucrats a la muntanya de Montjuïc, sobretot escoles, instituts i equipaments esportius o culturals ubicats a la muntanya que fins ara no en formaven part. Aquesta reactivació arriba amb la voluntat de poder endreçar els usos del Parc de Montjuïc, un espai de la ciutat que ha crescut exponencialment en activitats, a través d’un nou pla d’actuació que es fonamentarà en la participació. L’actual consistori vol endegar un procés de treball i debat amb el màxim d’actors implicats a la muntanya. El pla de treball que es va presentar contemplarà diferents grups sectorials per tractar temes de convivència, cultura, esports, lleure, turisme, ecologia urbana i mobilitat. Els diferents membres del consell podran participar de forma voluntària en aquests grups de treball i discussió. Així mateix, durant el segon semestre de l’any, s’obrirà un procés participatiu obert al conjunt de la ciutadania tant dels barris propers a la muntanya com d’arreu de Barcelona. ZS y\ny\tENSENYAMENT Comparteixen imatges i vídeos entre centres, alumnes, pares i professors\nLes escoles del barri cada vegada més presents a les xarxes socials ORIOL ADÁN\nJa sigui amb un perfil de Facebook o Twitter, penjant fotografies a Instagram o compartint material audiovisual a Youtube, les escoles del Poble-sec cada vegada són més presents a les diferents xarxes socials. Una de les darreres iniciatives a través de les xarxes socials és el projecte El penjador: què t’emportes i què ens deixes? de l’Escola\nAnna Ravell. Es tracta d’una sèrie d’entrevistes a diferents membres de l’escola, ja siguin professors, als alumnes o a la resta de personal, que es comparteix a través del seu canal de Youtube, amb l’objectiu de conèixer la relació de l’entrevistat amb l’escola. Precisament l’Anna Ravell és, juntament amb l’Escola Mossèn Jacint Verdaguer, una de les escoles que més fa servir el seu perfil d’Instagram. A través d’aquesta xarxa social, tots dos centres com-\nparteixen imatges i vídeos de les diferents activitats que duen a terme els seus professors i alumnes. D’entre les escoles del barri, la xarxa social més utilitzada és el Facebook, amb una finalitat més informativa, tot i que també s’hi pengen àlbums de fotografies d’excursions escolars i colònies. Com a xarxa social amb més usuaris arreu del món, el Facebook ha esdevingut una eina molt interessant que afavoreix la comunicació entre les famílies i els centres educatius.\nAl cap i a la fi, les xarxes socials no són ni bones ni dolentes, sinó que tot depèn de com es puguin utilitzar. De fet, la seva repercussió dins l’àmbit de l’ensenyament ha arribat al punt de crear uns Premis Nacionals de Màrqueting Educatiu, on es guardonen aspectes com la millor pàgina web, la millor campanya de promoció d’un centre educatiu o l’escola amb una millor estratègia a les xarxes socials. y\ny\tCC EL SORTIDOR També hi hauran arts escèniques\nLa dona en el centre de les activitats CENTRE CÍVIC EL SORTIDOR www.ccivics.bcn.cat/elsortidor\nEl Centre Cívic El Sortidor, amb la Biblioteca Francesc Boix i el Centre Cultural Albareda, programen per al proper mes de març un seguit de propostes culturals vinculades a la celebració del 8 de març, amb motiu del Dia Internacional de la Dona. S’iniciaran els actes amb la inauguració de l’Exposició de l’Àpat Transgressor. Aquesta exposició, que és una selecció de diferents dones artistes participants en la Mostra FemArt 2016\nUn comiat amb esperança VANESSA MARTÍNEZ BODEGA L’ANTIGA CARBONERIA\nVull dir-vos adéu i no puc fer-ho. Em guanya l’emoció i les paraules m’ennueguen. Han estat quatre anys al davant de l’Antiga Carboneria del carrer Salvà, 19, la bodega que ha volgut ser la del Poble-sec. Venent\nen el marc de les Jornades Radicalment Feministes, és una experiència rizomàtica que, recordant l’obra The dinner party (1979), de Judy Chicago, posa sobre la taula sabors i sabers radical-ment feministes. L’acte serà acompanyat per l’actuació musical de Meconio. Es prosseguirà amb el taller de Collage de reconstrucció de rols. Es donarà a conèixer aquesta tècnica artística per utilitzar-la com a eina per qüestionar com les dones viuen la seva experiència de gènere des d’un posicionament crític amb la intenció de generar instància de reflexió, conversa i creativitat mitjançant la nostra vi a doll de qualitat, ara buscant una marca de vi o de cava que no fos comercial, però a bon preu; ara convido un veí a asseure-s’hi i xerrar una estona, conreo l’amistat amb la veïna de qualsevol carrer. Jo he estat nouvinguda al barri i he arrelat al Poble-sec. El camí, però, s’acaba, i enceto d’altres. Em cal recarregar energia i pensar nous projectes. L’esperança que us deixo és que una altra persona, la Bàrbara, continuarà amb la Bodega. Li desitjo molta sort.\nsubjectivitat i imaginari social. Dos espais artístics femenins del barri obriran les seves portes per ser visitats. Un és El Catascopio, galeria d’art que dirigeix Rebeca Méndez, que té la finalitat de donar a conèixer els artistes emergents. El segon és el taller de gravat Margaritas 66, espai de treball de la Bea Mahan. Les arts escèniques també seran presents al centre cívic. Una en format de contes infantils que oferiran una sèrie de referents positius femenins per reforçar el trencament dels estereotips sobre els rols de gènere establerts. I el segon, en format teatrefòrum, un espectacle interactiu i participatiu en què el públic es convertirà en actors i actrius per construir noves maneres de combatre les opressions que succeeixen en el quotidià. y M’acomiado de tots vosaltres, veïns i amics, que n’he fet prous i desitjo de retrobar-vos ben aviat. y\nLa Vanessa, quatre anys fent amics\ny\tCC ALBAREDA La música és la protagonista\nTornem els cicles de l’Albareda CENTRE CULTURAL ALBAREDA ccalbareda@gmail.com\nAmazones és un cicle de concerts vinculat al Dia de la Dona Treballadora, amb projectes protagonitzats i liderats per dones. Tindrà com a convidades la compositora i contrabaixista catalana Giulia Valle divendres 2 de març; una formació d’improvisadores coordinades per Mireia Tejero dins el Festival BCN Impro Fest divendres 9 de març; la cantant i compositora de Zimbabwe Anita Zengeza presentant el seu darrer disc Natural Journey divendres 16 de març; i la jove cantant i compositora Raquel Lúa acompanyada de la guitarrista Amaia Miranda divendres 23 de març. El cicle de xerrades i musicsessions Musicalment parlant\nUs recordem que les reunions de Festa Major 2018 es faran al local de la Coordinadora\nNuevas funciones a la venta! Miércoles y jueves, día del espectador\nens fa escoltar i pensar la música, i el 7 de març serà amb Pioneres i Cantants: Dones que fan música a l’Àfrica i a l’Amèrica Llatina, on descobrirem i ens endinsarem en el treball de dones com Miriam Makeba i moltes altres. Serà a càrrec de Sarah Ardite, selectora musical i col·laboradora a diversos mitjans de comunicació. El món de Suzanne Ciani En col·laboració amb el Festival In-Èdit, Barcelona Districte Cultural proposa un Cicle de Cinema Documental enfocat al món de la música i dels seus protagonistes. Dijous 22 de març la projecció A Life in Waves presentarà el màgic i càndid món de Suzanne Ciani, pionera de la música electrònica i dels efectes musicals per a publicitat. y\nd’Entitats a les 19h, al carrer Elkano, 24. I seran les següents dates: 6 de març, 3 d’abril i 2 de maig. Tothom hi pot participar. Per a més informació us podeu adreçar al correu: festamajor@poblesec.org\ny\tECONOMIA L’especulació immobiliària distorsiona la realitat\ny\tCHARUCA La seva creadora és del Poble-sec\nany. Què ho explica? Per a mi, l’especulació immobiliària (augment dels preus dels lloguers) és la que fa augmentar el nivell de vida, però amaga l’expulsió de molts veïns del barri, una situació que el 2017 s’ha estès com una taca d’oli a altres barris. És aquesta la Barcelona que volem?\nJOSEP M. TORREMORELL - Economista jmtorremorell@yahoo.com\nL’Ajuntament ha presentat l’informe anual de la Distribució territorial de la renda familiar disponible per càpita a Barcelona, del 2016, basat en un índex que és un indicador teòric del nivell mitjà de renda per càpita dels residents als 73 barris de la ciutat. La renda mitjana va ser de 20.757€ (nivell 100) però mentre l’índex de Pedralbes era de 242,4 (50.315€) el de Ciutat Meridiana va ser de 34,3 (7.120€). És a dir, set vegades menys, una diferència escandalosa. Malgrat tot, els dos barris tenen coses en comú, com que en les passades eleccions del 21-D l’extrema dreta (C’s) va ser el partit més votat en els dos barris. Endevineu qui són els que no es van llegir el programa electoral: acomiadament lliure, contracte laboral únic, pensions privades, etc.? Rendes baixes, rendes altes El Poble-sec, amb 40.104 habitants i una renda mitjana de 15.796€, ocupa el lloc 46 entre els 73 barris, i en puja dos sobre l’any anterior. Mirat amb perspectiva, les rendes més baixes el 2007 representaven el 4,1% del total, però el 2016, malgrat\ndisminuir en dues dècimes sobre l’any anterior, ja eren el 15,3%. En canvi, les rendes més altes, que el 2007 eren el 7,5% del total, el 2016 s’enfilaven al 15,3%, es a dir, s’han enriquit amb la crisi. Les classes mitjanes, que el 2007 eren el 58,5 %, es van empobrir durant la crisi fins a tocar fons el 2015 (44,1%); el 2016, per primera vegada en nou anys, han millorat fins a pujar al 47,9 %. Segons el tinent d’alcalde Gerardo Pissarello, “les desigualtats s’estan començant a revertir”, per “les polítiques que es fan des de l’Ajuntament”. Barris com la Barceloneta passen del lloc 44 al lloc 35 en un sol\nUn incompetent a Davos L’actualitat política ens confirma la inexistència de l’estat de dret quan un jutge del Tribunal Suprem, Llarena, explicita per escrit que Joaquim Forn és un pres polític –de fet, un ostatge– en justificar la presó preventiva (de fet, un segrest) exclusivament en les idees polítiques de l’exconseller. Poc abans, la banda mafiosa que governa l’Estat va ser incapaç d’enviar al Fòrum econòmic de la ciutat suïssa de Davos el seu capo M. Rajoy. En el seu lloc hi va acudir, saltant-se una vegada més la Constitució del seu país, Felip VI el Repressor (altrament dit el aporellos). Els bancs nordamericans J.P. Morgan (primer banc dels Estats Units), Goldman Sachs i Blackrock (l’empresa de gestió d’actius més gran del món), han acusat al Borbó d’incompetent per la gestió de la crisi catalana, fet que la premsa espanyola ha censurat. y\ni que els seus dissenys es mouen arreu, Charo Vargas confessa que està tan enamorada del Poble-sec que, des que hi viu, no travessa ni el Paral·lel. Manté relació amb diversos col·lectius del barri i està molt unida als seus veïns. A més de la paperteràpia i els objectes de papereria, també existeix la comunitat Charucalovers, nom amb què es coneix a les seguidores de Charuca: “Dones que estimen la papereria, la planificació i que s’han adonat que l’èxit no és una qüestió de sort sinó de mentalitat, organització, hàbits i enfocament”, conclou aquesta artista que ha sabut convertir l’optimisme i la papereria en un autèntic moviment que arrossega seguidors per allà on passa. y\nTot i que fa cinc anys que la Charo Vargas, veïna del Poble-sec, va començar a treballar en el seu projecte, no va ser fins al 2015 que la marca Charuca va establir-se definitivament com un dels noms més sonats en el sector del disseny i la il·lustració d’articles de papereria. El món Charuca, però, va molt més enllà de la venta d’agendes, planificadors setmanals, bolígrafs i llibretes. Ella defineix el seu projecte com la paperteràpia, una filosofia de vida que creu en la capacitat dels objectes quotidians com els esmentats per a empoderar i inspirar a les dones. A través de la papereria, es proposen exercicis per tal de fomentar un sistema d’organització complet i eficaç. D’aquesta manera, a través de la planificació i l’enfocament, Charuca vol ajudar a que les dones “aconsegueixin els seus objectius i visquin una vida a la seva mida”. “És a dir, puntualitza, perquè s’enamorin de la seva vida, que és el que totes ens mereixem”. L’organització com a bandera La idea ha funcionat i la marca s’ha enlairat tant que actualment podem trobar els seus articles a més d’una cinquantena de plataformes online i a botigues de tot l’Estat, Guatemala, San Salvador, l’Índia, Alemanya, Itàlia i d’altres racons del món. Al Poble-sec, la llibreria La Carbonera és un dels punts de venda de la marca. Tot\nEl Poble-sec, amb 40.104 habitants i una renda mitjana de 15.796 euros, ocupa el lloc 46 entre els 73 barris de Barcelona\nCharo Vargas, creadora de Charuca\nASESORAMOS CUALQUIER ASUNTO RELACIONADO CON VIVIENDAS, PISOS TURÍSTICOS, LOCALES DE NEGOCIO... TANTO PROPIETARIOS COMO INQUILINOS.\nTus abogados Todos tus problemas tienen solución\nporque pagando tan solo 60E al año, usted podrá realizar 12 consultas a nuestros abogados\nVISÍTANOS EN NUESTRAS OFICINAS Barcelona El Papiol\nTel. 934 418 278\nFERRETERIA BRICO ELKANO, SL\nTota classe d’elements per a la llar, articles de ferreteria, bricolatge, jardineria, etc... Elkano, 37-39 - 08004 Barcelona - Tel. 93 442 38 77\nPUBLICITAT • GASTRONOMIA DEL POBLE-SEC\nL’AGROBOTIGA ECOLÒGICA DEL POBLE SEC\nPRODUCCIÓ PRÒPIA DE CULTIUS ORGÀNICS, RESPECTEM L’ESTACIONALITAT I EL RITME DE CREIXEMENT DELS CULTIUS\nReservas: 93 124 86 27 Margarit, 13 Poble Sec • Barcelona\nSalvà, 15 - 08004 BCN - Tel. 659 866 881 larepartidoraps@gmail.com\nFORN DE PA ARTESÀ Extens assortit en pastes i bolleria Carrer Salvà, 37 Tel. 93 441 03 40\nHamburgueses ecològiques de carn dels Pirineus Piquer, 41 • Poble-sec Tel. 680 370 470 • Facebook\nLa França Xica, 42-48 - 08004 BCN Tels. 93 325 64 87 - 93 325 62 41\nC/ Grases, 29 Tel. 93 325 26 90 08004 Barcelona\nROSTISSERIA Menjars preparats a qualsevol hora\nMENÚ a 7,50 E C/ Blai, 51 (Poble-sec)\nBlesa, 34 Blesa, 34 • 08004 BCN Tel. 93 443 40 17\nFaci les seves comandes al TELÈFON 93 443 80 83 Horari: de dimarts a diumenge de 12 a 17 h. Dilluns tancat (excepte festius i vigílies)\nVermuts, vins, cerveses i aperitius Poble Sec - Barcelona C/ Margarit, 54 Tel. 93 329 45 92\nPOBLE SEC PEIX, SL DISTRIBUCIÓ A HOSTELERIA Carrer Mata, 13-17 • 08004 Barcelona • Telèfon: 670 659 012 Us presentem una bona mostra de la diversitat gastronòmica del Poble-sec. Hi tenim una hamburgueseria ecològica que presumeix de carn dels Pirineus, dues botigues de proximitat i verdes d’esperança, un forn de pa artesà dels més antics\ndel barri, un restaurant de menú i poperia, i menjars preparats de qualitat. L’últim nouvingut, Voila, d’amanides riques i completes. Sense oblidar-nos de la Cerveseria del Teatre i el seu germà gran La Parada, 50 anys al barri.\ny\tHIMNES Del camp de futbol a la ràdio reivindicant als jugadors, l’afició i als fundadors del club\nL’himne de l’APA finalista al ‘Tot gira’ de Catalunya Ràdio Ha estat un dels escollits del mes de gener, acompanyat a la fase final pels de l’UE Canovelles, el del Camprodon i el del Sant Andreu de la Barca ORIOL ADÁN\nDes de fa 3 anys, el programa Tot gira de Catalunya Ràdio organitza un concurs anual per escollir el millor himne dels equips del futbol territorial català. Dins la secció El melic del futbol, Jordi Mèlich pre-\nsenta cada mes una sèrie d’himnes, a partir de la qual els oients del programa poden votar un guanyador que optarà a millor himne de 2018. L’himne de l’APA Poble-sec ha estat un dels quatre candidats a millor himne de gener, juntament amb el de la Unió Esportiva Canovelles, el del CF Sant Andreu de la Barca\nAgrupació del Baix Llobregat i la UE Camprodon. Amb música i lletra de Toni Crespo, l’himne es va estrenar el 2014 amb motiu dels 25 anys d’història del club i és un clam a l’entrega dels jugadors i de la grada, a més de recordar els fundadors del club el 1989. Com diu l’himne: “Veure com es construeix una\nhistòria, escrita per la nostra gent”. Malauradament, però, l’himne de l’APA ha quedat en segona posició de la votació a la pàgina web del Tot gira, rebent prop del 41% dels vots. El guanyador del mes de gener finalment ha estat l’himne del Sant Andreu de la Barca, amb poc més del 46% dels vots totals. y\nSeparacions i divorcis, Declaracions de Renda, Contractes, Reclamació de Deutes, Comptabilitat i Fiscalitat d’Autònoms i Assessoria Jurídica Societats, Tramitació de Palou-Jounou, SL tot tipus de Procediments Assessoria Jurídica, Fiscal i Laboral Judicials, Reclamacions per Accidents de Circulació Miquel M. Palou Jounou Ana Vélez Costa Advocats\nMagallanes, 79-81, baixos - Tel. 93 329 91 22 - Fax 93 441 25 27 - BARCELONA Castell, 12, baixos -Tel. i Fax 973 48 12 66 - SOLSONA miquel@palouijounou.com\nTel. 93 441 37 20\nCalle Rosal 21 Local 1, Barcelona Barcelona-España\nINS CONSELL DE CENT L’EDUCACIÓ VORA EL MAR Portes obertes ESO: 27 de febrer, a les 17.30h. Portes obertes BATXILLERAT: 24 d’abril, a les 17.30h. OFERIM ESTUDIS D’ESO I BATXILLERAT: CIENTÍFIC, TECNOLÒGIC, HUMANÍSTIC, SOCIAL I ARTÍSTIC.\ny\tMÚSICA La XXIII edició del BarnaSants acull un total de 110 concerts i ret homenatge al periodista i escriptor Manuel Vázquez Montalbán\nEl festival torna a diversos escenaris del Poble-sec ANNA PRUNA\nJa ha arrencat la XXIII edició del festival més reivindicatiu: el BarnaSants. Sota la direcció de l’activista musical Pere Camps, aquesta edició vol retre homenatge a la figura de Manuel Vázquez Montalbán en el quinzè aniversari de la seva mort. És per això que el lema del festival resa Inútil cosmonauta el que contempla estrellas para no ver las ratas, un fragment del llibre de poesia Pero el viajero que huye d’aquest autor. El cartell del festival, obra de la il·lustradora Júlia Solans, s’inspira també en la figura de l’escriptor. D’homenatges, però, se’n faran més: a l’escriptor Manuel de Pedrolo i al cantautor Ramon Muntaner. Entre les figures més destacades d’aquesta edició destaquen Cesk Freixas, Maria del Mar Bonet, Joan Isaac, Marina Rosell, Roger Mas o Les Kol·lontai, entre molts altres noms de cantautors d’arreu de l’estat i també d’altres països, especialment d’Argentina, el país convidat d’enguany. Dos escenaris al Poble-sec Un any més, el BarnaSants –que acaba el 14 d’abril, dia de la República– compta amb dos espais al Poble-sec, on ja s’han començat a fer alguns concerts. Són el Centre Cultural Albareda (Albareda, 22) i l’Espai Tinta Roja (Creu dels Molers, 17). Aquestes són les properes cites musicals que tindran lloc al barri: Espai Tinta Roja: 18 de febrer a les 19h: Concert del trio Verso Suelto. Boleros i ranxeres amb càrrega poètica a través del llenguatge del jazz; 9 de març a les 20.30h: Shomano Internacional. Homenatge a Fausto Mesolella, guitarrista italià mort al 2016; 6 d’abril a les 20.30h: El cantant italià Rocco Papia presenta un\nespectacle personal de geografia musical basada en la música brasilera; 8 d’abril a les 19h: El cantautor Alessio Lega i l’acordionista Guido Baldoni faran un homenatge al poeta florentí Franco Fortini, en el centenari del seu naixement. Centre Cultural Albareda: 24 de febrer a les 20h: Marc García canta Brassens. Presentació del disc del poeta i cantautor del Prat de Llobregat que té per objectiu reivindicar la memòria d’un dels grans referents de la chanson\nfrançaise; 17 de març: Meritxell Gené i Aina Torres presenten el seu disc La mirada violeta en un espectacle sobre la vida i obra de Maria Mercè Marçal i Montserrat Roig; 23 de març a les 20h: Raquel Lúa & Amaia Miranda. Guanyadores del 18è concurs de cantautors/es d’Horta Guinardó. El duet transita del flamenc a la música brasilera; 24 de març a les 20h: Sílvia Tomàs, cantautora, lidera un trio de música compromesa davant la foscor dels nostres\ntemps, contra la indiferència i l’apatia; 5 d’abril a les 20h: La tríada de Carles Beltran, Namina i l’actriu Lali Barenys ofereixen un espectacle per reivindicar la cultura com a arma de construcció massiva: Maleïdes les Guerres (i aquell qui les va fer); 6 d’abril a les 20h: el cantautor rocker Dani Magallón presenta el seu tercer àlbum, Flamaradas, un viatge sentimental al seu entorn proper del Baix Llobregat i l’àrea metropolitana de Barcelona; 7 d’abril a\nles 20h: El cantant, guitarra i guionista Dimas Rodríguez estrena una formació de septet, Invisible Harvey, que presenta el disc No es justo que llegues ahora; 13 d’abril a les 20h: Els Jóvens, jove grup valencià de folk-pop, es troba en una cruïlla entre el pop i els sons tradicionals; 13 d’abril a les 20h: Gabo & Colectivo Marcapiel. La banda obrirà un nou camí amb el pop anglosaxó dels vuitanta i el rock argentí del segle XX com a motors de canvi. y\nXAVIER RODRÍGUEZ - (CERHISEC)\ny\t1908 L’Ajuntament de Barcelona compra la finca Laribal de Montjuïc\nAra hi ha l’Escola del Bosc i els jardins de Laribal En el darrer quart del segle XIX, l’advocat Laribal va comprar uns terrenys en la zona mitjana de la muntanya de Montjuïc, orientada cap als antics portals de Sant Pau i de Sant Antoni de la muralla de la ciutat. Josep Laribal i Lastortras, (Barcelona 1839-1904), fou jutge, advocat i periodista, i arribà a ser director i propietari del diari republicà El Diluvio. Fou també l’amo dels Banys Orientals i de la finca enjardinada de Montjuïc. Anys després de la seva mort, el 1908 o el 1909, la data varia segons les fonts, la seva família va vendre la finca a l’Ajuntament de Barcelona. A partir d’aquesta antiga finca, va desenvolupar-se en diverses etapes, la creació de diferents equipaments de la ciutat. El més conegut fou l’obertura de l’Escola del Bosc de Montjuïc, primera experiència d’ensenyament enmig de la natura. El\nPlaça del Sol o del Solstici, on actualment hi ha la Fundació Joan Miró\n8 de maig de 1914 s’inaugurà, sota la direcció de la pedagoga Rosa Sensat. Els jardins de Laribal També el 1914 s’obrí la carretera de Miramar. D’altra banda, l’Ajuntament encarregà a Josep Amargós l’enjardinament i urba-\nCLÍNICA VETERINÀRIA • Medicina interna (canina i felina) • Cirurgia General • Traumatologia • Dermatologia • Oftalmologia\n• Diagnòstic per imatge • Anestesiologia • Odontologia • Neurologia • Reproducció • URGÈNCIES\nDe dilluns a divendres de 9 a 14h i de 16 a 20h - Dissabtes de 9 a 14h - 24h de servei trucant al 93 442 48 54\nCLÍNICA FELINA BARCELONA Marquès de Campo Sagrado, 12, baixos 3 08015 Barcelona Tel. 936 244 854 clinica@clinicafelinabarcelona.cat www.clinicafelinabarcelona.cat\nnització general de la muntanya. Així, la revetlla de Sant Joan de 1910 s’inauguraren els primers jardins públics de Montjuïc, els jardins de Laribal. Malgrat això, un nou projecte de més abast, com foren els treballs de condicionament de l’exposició de 1929 propiciaren que aquests jardins, com\navui els coneixem, es duguessin a terme per part del francès JC Nicolas Forestier i el llavors jove arquitecte Rubió i Tudirí, amb els enjardinaments que anaven des de l’Escola del Bosc fins a l’actual Museu Etnològic i la font del Gat, inaugurats el 1922. Aquests jardins –amb els seus bancs, pèrgoles, sortidors, canalitzacions que formen un conjunt força peculiar–, es remodelaren el 2002, després d’anys de sever deteriorament. Cal considerar també que en anys posteriors i en terrenys propis o propers a la finca Laribal també s’hi instal·laren més equipaments: la piscina de salts, l’estació del funicular, la Fundació Joan Miró, el Museu Etnològic, el Teatre Grec, el roserar Amargós i l’Umbracle. Així, veiem la importància real que va tenir l’operació de compra de l’antiga propietat del periodista i advocat. De l’adquisició de la finca Laribal per part de l’Ajuntament de Barcelona, ara fa 110 anys. y\nNÚRIA BELTRÁN - Crítica de cinema\ny\t‘El fil invisible’ La pel·lícula ha tingut sis nominacions als Oscars\ni a qui converteix en la seva musa i amant. Tot sembla idílic, però Alma amb la seva indòmita personalitat pertorba les seves obsessives rutines. Daniel Day-Lewis ha afirmat que aquesta és la seva última participació cinematogràfica, si fós així s’acomiada amb una interpretació magistral d’un personatge que s’amaga sota l’aperença d’un geni dèspota i torturat. Les interpretacions\n‘El Hilo de Ariadna’ Amb el finançament obtingut, la companyia vol “consolidar un equip humà d’organització i coordinació que gestioni l’activitat del teatre de forma regular”, tal com ells mateixos expliquen. A més, s’iniciarà un període de programació estable amb 12 funcions de l’espectacle El Hilo de Ariadna, amb la que el Teatro de los Sentidos s’ha donat a conèixer\nfemenines són també fantàstiques i totalment rellevants per al desenvolupament de la història. L’ambientació musical de Jonny Greenwood és també excel·lent. El fil invisible té un aspecte classicista però és en realitat moderna, hi ha romanticisme però en una atmosfera claustrofòbica i un xic terrorífica. És un bonic conte ple de rivets foscos que ens deixa fascinats. y\nJÚLIA COSTA Escriptora\nFoto: racó català\nexiliats que retornaven, en concret de Mèxic, cosa que tindria a veure amb el nom. En la primera època hi despatxava una senyora rossa i enigmàtica, que sempre em feia descompte i que em va comentar que el llibre era molt bo. Jo la imaginava amb un passat novel·lesc, de coratjosa lluitadora republicana. Eren uns anys en els quals s’obrien moltes llibreries. Al Passeig de\nGràcia es va instal·lar el Drugstore, un dels primers espais on podies triar i remenar llibres. Al barri, les papereries comptaven sempre amb un petit fons de llibres seriosos. Mai no havíem tingut a prop, però, una llibreria amb cara i ulls. Malauradament l’afany lector va anar de baixa i la llibreria va tancar. Com un miracle, al barri s’ha obert una llibreria, La Carbonera, i les papereries de culte, com la Nitus, et demanen els llibres que precisis. Cal que els donem suport i que hi comprem amb una certa freqüència, ja que després ens queixem de la desaparició d’aquests establiments els quals potser no hem sabut valorar i donar suport com calia. y Més articles de Júlia Costa al seu blog: balcopoblesec.blogspot.com.es.\nROSER 5 - BCN 931282868 laMari.peloslab@ gmail.com anuncio diario.indd 1\nL’equip del Teatro de los Sentidos, amb el dramaturg colombià Enrique Vargas al capdavant, està d’enhorabona. Celebren que, gràcies a una campanya de micromecenatge, es podran salvar del tancament. A començaments de gener, el col·lectiu demanava ajuda “als seus amics i còmplices” per poder continuar la seva activitat. Per fer-ho, necessiten adequar l’espai amb obres de millora tècniques i de condicionament del teatre. Els seguidors del teatre del Polvorí han respost a la crida i en total s’han recaptat més de 26.000 euros provinents de 150 contribuïdors.\nAvui Vargas Llosa és un personatge gairebé grotesc, que desvetlla poques simpaties, per motius obvis. Molts escriptors acostumen a decebre personalment quan els coneixes massa, com gairebé tothom, però, pel que fa als aspectes literaris, considero Vargas Llosa un molt bon escriptor, tot i els seus alts i baixos. Aquest autor, per motius personals, el tinc lligat al record d’aquella magnífica llibreria Azteca, del carrer de Tapioles, ja que el primer llibre que hi vaig comprar va ser La ciudad y los perros, en una versió de butxaca. Ens l’havia recomanat, a l’antiga Escola Normal, el professor Tuson, ja desaparegut, que va ser un gran defensor de la llengua catalana i que aleshores era molt jove. Recordo que algú em va comentar que la llibreria l’havien posat\nEl Teatro de los Sentidos evita tancar ANNA PRUNA\nUn amor enverinat Aquest darrer film de Paul Thomas Anderson s’allunya dels seus últims treballs (Junun o Puro vicio) mostrant-se més contingut i amb un resultat més equilibrat. Amb sis nominacions als Oscars, incloses millor pel·lícula, millor director i millor actor protagonista, Anderson ens presenta una obra pausada i reflexiva. Reynolds Woodcock (Daniel Day-Lewis) és un prestigiós sastre en el Londres dels anys cinquanta que juntament amb la seva germana Cyril (Lesley Manville) regenten un negoci de moda en la seva luxosa mansió. Woodcock és la firma que vesteix a la reialesa europea, a artistes i en general a les dones de l’alta societat. Reynolds te una relació amb les dones molt poc convencional, les escull, les utilitza com a models i quan se’n cansa és la seva germana qui les acomiada per sempre. Però apareix a la seva vida una jove cambrera anomenada Alma (Vicky Krieps) de qui s’enamora\ny\tTEATRE S’ha finançat amb una campanya de crowfunding\narreu del món. Els promotors del teatre han expressat la seva gratitud i han assegurat que continuaran “investigant, creant i formant”. Aquest espai, creat fa 25 anys, promou també la realització de diversos tallers d’expressió corporal i de llenguatge sensorial i compta amb 21 alumnes inscrits en el Postgrau de Llenguatge sensorial i poètica del joc, en col· laboració amb la Universitat de Girona. Des de ZONA SEC celebrem també aquesta petita victòria i li desitgem una llarga i pròspera vida al Teatro de los Sentidos. y\ny\tCINEMA Les projeccions es faran a diversos ‘saloons’\nSpaghetti western al Poble-sec ANNA PRUNA\nNo solo leones és el nom d’un festival al Poble-sec dedicat exclusivament al gènere cinematogràfic Spaguetti western. Enguany celebra la seva III edició i ho fa amb una programació itinerant, amb projeccions a quatre espais del barri convertits en saloons per a l’ocasió. Es tracta del Jam Circus (Margarit, 44); un local del carrer de les Pedreres, 30, 1ª planta; Nook (Nou de la Rambla, 143) i Porta Roja (Tapioles, 63). Més que pel·lícules El festival comença el diumenge 11 de febrer i acaba el diumenge 25 de febrer i, entre les projeccions, es troben alguns clàssics com Il mercenario i també films dels últims temps, com Django. Els\nimpulsors del festival expliquen que en aquesta edició volen posar especial atenció a “la relació entre el western i l’estètica psicodèlica, perquè cap art va poder escapar d’aquesta influència durant les dècades dels 60 i 70”. Totes les pel·lícules estaran introduïdes per Bammel Fangmeies i Cosimo Tacinelli, cinèfils del Poble-sec. Els espais que participen en el festival també oferiran beguda i cada esdeveniment inclourà sorpreses en forma de convidats, tràilers, menjar, cartells originals, etcètera, per tal que cada nit “sigui alguna cosa més que anar a veure una pel·lícula”, avancen els impulsors de No solo leones. y L’accés als recintes és a través de taquilla inversa, amb una consumició mínima obligatòria.\nJORDI LLAVORÉ - Crític literari @jordillavore\ny\tLITERATURA Moltes de les obres mestres del Segle d’Or espanyol podrien ser traduccions d’obres originals en català\nÉs hora d’aixecar les catifes La història l’escriuen els vencedors i com digué l’enyorat Eduardo Galeano: “Mentre els lleons no tinguin els seus propis historiadors, les històries de caceres seguiran glorificant al caçador”; és per això que aquest mes us porto un llibre que parteix de la sospita que bona part de la literatura espanyola de vora 1600 serien traduccions d’originals en català: Sota l’estora del Segle d’Or castellà. Empremtes catalanes als segles XVI i XVII, de Lluís Batlle i Rossell. Probablement, molts estigueu pensant: I com pot ser que algú posi en dubte l’espanyolitat d’obres com la Celestina, el\nQuixot que, des de nens, ens han dit que eren puntals del Segle d’Or espanyol? Per respondre aquesta qüestió, podem veure què deia l’erudit Martí de Riquer, a finals del franquisme, en la reedició de la traducció, plena de canvis, de Tirant lo Blanc a l’espanyol publicada a Valladolid per Diego de Gumiel (1511), quan constata que es publicà sense citar cap traductor i sense esmentar enlloc Joanot Martorell ni Martí Joan de Galba i, per tant, per als lectors espanyols, l’obra seria anònima. A més, Martí de Riquer afirma que, si no tinguéssim els tres exemplars conservats de l’edició valenciana\n(1490) i els dos de la barcelonina (1497), “fins i tot es podria arribar a sospitar que el text imprès en 1511 era l’original de la novel·la” com, de fet, ho fou fins que, malgrat la censura i la crema de llibres, aparegué la primera edició catalana. Així que, per un moment, pregunteu-vos: Si això va passar amb una obra tan popular a l’època com el Tirant, per què no podia passar amb d’altres obres? Lluís Batlle ens desvetlla a la seva obra un bon munt d’indicis lingüístics i culturals, fruit de llargues hores de recerca, que ho recolzarien. Us atreviu a comprovar-ho? y\nEl Pare Lelu, el mossèn del Poble-sec!\ndermofarmàcia • veterinària • homeopatia ortopèdia • fòrmules magistrals Paral·lel, 131 • 08004 Barcelona • Telèfon 93 289 21 90\nSegueix-nos a: facebook.com/ZonaSec twitter.com/zona_sec www.zonasec.cat\nzona fogons MARIBEL CRAUS - Cuinera\nPastís de carn d’olla\nDe vegades no sabem què fer amb la carn que hem fet servir per fer el brou. Avui us presentem una altre manera d’aprofitar la carn d’olla, oblidant-nos de les tradicionals croquetes.\nIto Shinsui De l’1 de març fins al 20 de maig de 2018 es podrà visitar a la Fundació Joan Miró l’exposició Ito Shinsui. Tradició i modernitat. A finals del segle XIX, el Japó travessava un procés de modernització i industrialització que feia perillar les seves formes artístiques més tradicionals, entre elles l’ukiyo-e. Uns anys més tard, a inicis del segle XX, una sèrie d’artistes i editors revifaven aquell art tradicional japonès gràcies al shin hanga, un moviment artístic hereu de l’ukiyo-e que aconseguiria preservar un espai per a la tradició dels gravats en el context dels nous temps dotantlos d’una nova sensibilitat. En aquesta exposició, la Fundació Joan Miró acull l’obra d’un dels grans mestres del shin hanga, Ito Shinsui (1898-1972). ZS y\nfarmàcia F. IGLESIAS HUIX\nIngredients: carn d’olla (vedella, gallina, garró de porc, etc.) 1 ceba 1 dent d’all 3 ous 1 pastanaga 1 tomàquet madur 1 branca d’api 1 culleradeta de canyella molta oli / sal / pebre Elaboració: Pelem i tallem a daus totes les verdures. En una paella, sofregim les verdures. Piquem la carn i l’afegim al sofregit, juntament amb la canyella, i ho deixem coure durant uns deu minuts. En un bol, batem els ous, afegim la carn i la verdura. Rectifiquem de sal i pebre. Preescalfem el forn a 180º. Untem amb oli un motlle rectangular, hi aboquem el preparat i el fem coure al bany maria durant uns 40 minuts. Ho podem acompanyar amb una salsa de tomàquet, o beixamel. Bon profit! y\nReparació de l’Automòbil Revisió i Reparació d’Aire Acondicionat Olivera, 28 - 08004 Barcelona Tel. 93 325 58 06 Mòbil 619 05 07 35 bpb28@hotmail.com\nANUNCIA’T AL ZONA SEC Tel. 699 271 825 ernestmillet@gmail.com www.zonasec.cat\nAra a Opticalia, per només 89 euros, t’emportes unes ulleres de les marques Custo, Victorio&Lucchino o Pedro del Hierro amb vidres monofocals inclosos. Pots escollir entre molts models de les noves col·leccions 2018. Si t’agrada la moda i t’agraden les ulleres, t’agrada Opticalia\namb vidres inclosos\nC/ Manso, 17 - Barcelona · Tlf.: 934 24 39 37 Davant de l’ambulatori de Manso Promoció vàlida de l’01 de Gener fins el 31 de Març de 2018. Les ulleres promocionades portaran sempre lents orgàniques bàsiques 1,50 blanques, sense cap tractament. Graduacions compreses en els rangs de Stock dels proveïdors de la línia de lents Vistasoft d’OPTICALIA. Els rangs són Esfera.+/- 4.00 diòptries. Cilindre. +/- 2.00 diòptries. Les col·leccions de muntures exclusives incloses a la promoció son: VICTORIO&LUCCHINO, PEDRO DEL HIERRO, CUSTO BARCELONA a un pvp recomanat des de 89€


Ple de felicitat: Gorret de follet\ndawn 17 de gener de 2012 a les 17:59\npreciós!!! m'encanta el color! i es veu molt ben fet!!!\nPle de Felicitat 17 de gener de 2012 a les 19:06\nGràcies Dawn! ;) Al principi si que es veuen una miqueta els errors, sort que s'agafa el "truquillo" ràpid!


Informe de les Primeres Jornades Ensenyament-Arxius “Didàctica amb fonts d'arxiu” (Barcelona, 5–7 de setembre de 2002)\nInforme de les Primeres Jornades Ensenyament-Arxius “Didàctica amb fonts d'arxiu” (Barcelona, 5–7 de setembre de 2002)1\nEl passat mes de setembre se celebraren a Barcelona les Primeres Jornades Ensenyament-Arxius que, amb el títol “Didàctica amb fonts d'arxiu”, naixien de l'interès d'un grup de professionals del món dels arxius i de l'educació per fomentar la comunicació i la reflexió entre arxivers i docents, conscients de les potencialitats didàctiques de l'arxiu i els seus fons.2\nEls objectius de la proposta partien, doncs, d'aquesta primera finalitat i es concretaven a analitzar els models d'interacció entre els centres educatius i els arxius a diversos països europeus; a conèixer i divulgar les experiències didàctiques amb fons d'arxiu a Catalunya; i, finalment, a plantejar línies de futur sobre les característiques que haurien de tenir els serveis didàctics dels arxius.\nLes Jornades s'estructuraren en tres grans eixos. Un primer bloc (dijous, 5 de setembre), abordà l'estat de la qüestió dels serveis educatius als arxius europeus, centrant-se en les experiències pioneres de França i Escòcia i en la presentació dels models italià i espanyol.\nMargaret McBryde en la seva ponència “Els arxius i el sistema educatiu escocès” parlà del Departament d'Educació i Difusió dels Arxius Nacionals d'Escòcia (NAS) que, a més de les activitats tradicionals de la “funció cultural” dels arxius (exposicions, visites o xerrades), desenvolupa serveis didàctics diversos, com ara projectes de digitalització de documents difosos a la xarxa escolar (Fonts de la història escocesa: http://www.svtc.org.uk/scothist) o el projecte pilot dels anomenats “paquets educatius”, un material de suport a temes curriculars creat amb la col·laboració d'un docent (Els arxius escocesos per a les escoles). D'una altra banda, la funció pedagògica dels arxius té un clar suport en la mateixa comunitat arxivística, com demostra la vitalitat del Grup d'Ensenyament de la Societat d'Arxivers que compta amb una secció pròpia al web oficial (http://www.archives.org.uk).\nDes de França, Gràcia Dorel-Ferré, ens apropà al servei pedagògic dels arxius francesos. Es tracta d'un model iniciat a la dècada dels cinquanta per la direcció dels Arxius Nacionals i que es consolidà a la dècada dels vuitanta amb l'existència de serveis educatius a tots els Arxius Departamentals. La peça clau del sistema és la figura del professor attaché, que permet el lligam necessari entre el centre d'arxiu i les escoles, que és fruit de la col·laboració entre dos ministeris, el d'Ensenyament i el de Cultura. Aquest model ha generat un material pedagògic ben divers: des de les anomenades “maletes pedagògiques”, que es deixen en préstec a les escoles, fins a l'“Arxibus”, que recorre la geografia francesa fent conèixer l'arxiu, un servei que ens recorda el “Bibliobús” gestionat per la Diputació de Barcelona.\nIvo Mattozzi oferí un extens estat de la qüestió dels serveis pedagògics a Itàlia: una primera etapa, a la dècada dels seixanta, en què la funció cultural es reduïa a activitats de divulgació del patrimoni arxivístic, sense connexió amb la didàctica; a la dècada dels vuitanta, es definí la potencialitat didàctica del fons d'arxiu i es crearen els primers serveis educatius als arxius; i una darrera etapa, a la dècada dels noranta, en què s'inicià una reflexió conjunta entre arxivers i ensenyants. En l'anàlisi sobre la funció pedagògica de l'arxiu i el servei educatiu, el ponent destacà la conveniència de definir la figura del “tutor”, un expert en el fons documental que custodia l'arxiu, mediador entre l'escola i l'arxiver. Mattozzi apostà per un didàctica “amb” l'arxiu, on les activitats de l'arxiu s'integren en les activitats de l'aula. En aquest sentit, la proposta dels anomenats “arxius simulats”, materials didàctics que simulen un arxiu real, permet que els alumnes utilitzin procediments propis de la recerca històrica als arxius.\nRamon Alberch presentà l'estat de la qüestió dels serveis didàctics a l'Estat espanyol i formulà unes reflexions sobre el paper del servei educatiu de l'arxiu dins la funció cultural. El ponent constatà que, actualment, és un fet del tot assumit que la tasca de dinamització cultural dels arxius és una funció arxivística més, irrenunciable i amb el mateix valor que la “gestió documental”, tot i que els últims anys aquest darrer aspecte hagi assumit un protagonisme important, cosa que ha deixat en un segon pla la funció historicocultural de l'arxiu. En segon lloc, Alberch recordà la tasca pionera d'alguns arxius catalans (Cervera o Sant Feliu de Guíxols a la dècada dels vuitanta) i la generalització de propostes educatives arreu de l'Estat, com ara el programa “La casa de la escritura” de la Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha, o “El mundo de los archivos” de la Consejería de Cultura de la Junta de Andalucía, entre d'altres. Tot i reconèixer la qualitat d'aquestes propostes, el ponent destacà que es tracta de projectes mancats del suport d'un programa educatiu planificat i institucionalitzat i apostà per avançar en una línia de consolidació dels serveis educatius dels arxius, tot aprofitant un seguit d'indicadors positius, com ara la revitalització dels estudis històrics, les conseqüències didàctiques de la LOGSE, l'existència de centres d'arxiu que funcionen amb normalitat al llarg de tot el territori i les possibilitats de difusió que ofereixen les noves tecnologies de la informació i la comunicació.\nEl segon dia de les Jornades (divendres, 6 de setembre), es dedicà a l'exposició de diverses experiències didàctiques amb fonts d'arxiu a Catalunya. Al matí, les comunicacions s'encapçalaren amb la ponència elaborada per un equip de treball de l'Associació d'Arxivers de Catalunya sobre la funció pedagògica de l'arxiu i la situació dels serveis educatius als arxius catalans. L'eix central de la ponència fou la presentació dels resultats d'un qüestionari adreçat als responsables dels arxius amb l'objectiu de conèixer l'activitat didàctica que s'hi desenvolupa. Es constatà que els arxivers són conscients de la necessitat d'implicar-se en accions de dinamització cultural i d'oferir un servei educatiu; que tots ells han dut a terme activitats culturals de contingut i abast molt divers; i que tots veuen la necessitat d'anar més enllà de les propostes voluntaristes i aïllades i reclamen una implicació directa de les administracions responsables que permetin crear i consolidar serveis educatius als arxius i xarxes de col·laboració estables entre el món educatiu i els centres d'arxiu.\nLa ponència de la tarda, “Didàctica de la història amb fonts primàries”, presentada per G. Tribó, M. Arqué i P. Gómez, ens acostà a la visió de l'educador, situant la metodologia didàctica amb fonts primàries en el centre d'un model educatiu que prioritza l'ensenyament contextualitzat en l'entorn familiar/local de l'alumne per promoure elements d'identificació positiva, la interiorització de valors cívics i la formació del sentit crític. Les ponents presentaren propostes de treball en relació amb diversos tipus de fonts primàries: documents escrits, fotografies i fonts orals.\nPel que fa al conjunt de comunicacions, nombroses i en general de qualitat, destacaren les experiències didàctiques impulsades per equips mixtos d'arxivers i docents (com per exemple a Sant Feliu de Llobregat), una bona mostra que la col·laboració entre ambdós col·lectius és fructífera i necessària, iniciatives noves i suggeridores com ara la del Servei Didàctic de l'Arxiu Nacional de Catalunya, i propostes des del camp de l'ensenyament, que trobaren aquí -creiem- un fòrum apropiat per a la seva exposició i difusió.\nEl darrer dia de les Jornades es presentà el CD-ROM Viure en un castell de frontera en el segle XI, de Teresa Vinyoles, Eloi Biosca i Marta Sancho, un referent didàctic per treballar amb fonts primàries de diferents tipus (d'arxiu, iconogràfiques, arqueològiques) i per utilitzar les possibilitats didàctiques de les noves tecnologies.\nLa taula rodona, “Quin servei didàctic volem?”, que clogué les Jornades va afavorir un debat distès, però alhora reivindicatiu, entre representants de l'Administració, docents i arxivers, que permeté constatar la coincidència d'interessos i la voluntat de trobada entre els dos col·lectius i també la necessitat que les institucions s'impliquin a l'hora de crear la infraestructura necessària per fer realitat la connexió entre el món educatiu i els arxius a través de l'ús didàctic de les fonts. L'èxit de la convocatòria no fa més que constatar que cal trobar espais de discussió i participació per a tots els sectors implicats i convida a seguir en el projecte. En tot cas, esperem que l'Administració sàpiga i vulgui engegar algunes de les accions que quedaren recollides com a conclusions i que transcrivim a continuació:\nEs constata la necessitat de normalitzar el servei educatiu als arxius catalans.\nLes noves demandes educatives fan necessàries noves actuacions als arxius.\nEls arxius han d'assolir l'equilibri entre la gestió documental i la funció cultural.\nNo s'ha de confondre la funció didàctica dels arxius amb la funció cultural més genèrica.\nLa relació entre ensenyants i arxivers no es pot establir únicament a partir de paràmetres voluntaristes, sinó mitjançant la planificació i l'organització dins el marc professional.\nCal definir el perfil professional dels tècnics dels serveis educatius dels arxius.\nEs palesa la necessitat d'establir programes de formació en tècniques de recerca escolar i coneixement dels arxius.\nLes tecnologies de la informació i de la comunicació (TIC) poden ser l'oportunitat per garantir i potenciar l'accés als documents i, alhora, la seva conservació.\nCal tendir a l'elaboració de materials didàctics d'arxius que, superant l'àmbit local, puguin ser generalitzables i aplicables a altres arxius.\nCal millorar els canals de comunicació per difondre l'existència dels materials didàctics. En aquest sentit, els Centres de Recursos Pedagògics hi poden tenir un paper cabdal.\nS'evidencia la manca en la dotació de recursos humans i econòmics en el funcionament dels serveis educatius dels arxius.\nCal establir plataformes de debat i intercanvi entre els sectors professionals dels arxivers i ensenyants, amb el suport i la implicació de les administracions, universitats i associacions professionals.\nEs palesa la necessitat de potenciar la coordinació entre les polítiques de cultura i ensenyament de les diferents administracions.\nEs farà conèixer el contingut i les conclusions d'aquestes Jornades als responsables tècnics i polítics de les diferents administracions.\n1 Jornades Ensenyament-Arxius (1es: 2002: Barcelona). Didàctica amb fonts d'arxius. Coord.: Gemma Tribó (Barcelona: ICE, DL 2002).\n2 La participació de la Facultat de Biblioteconomia i Documentació de la Universitat de Barcelona es va concretar en la presència tant al comitè organitzador com al comitè científic.


Club Cicloturista de Móra la Nova: 2014\nUna bona forma d'acabar l'any ha estat la col·laboració en la pedalada per la Marató 2014, enguany dedicada per a les malaltiesdel cor.\nHi han participat una quarantena de ciclistes de totes les edats, que han fet un recorregut d'uns 10 quilòmetres pel casc urbà de Móra la Nova i per camins del terme municipal.\nSegur que alguns dels que avui han participat d'aquí a poc seran el futur del nostre grup.\nQue puguem gaudir molts anys més amb un bon ambient i força diversió.\nPublicat per Club Cicloturista de Móra la Nova a 11:00 Cap comentari:\nCom marca la tradició avui, última sortida de l'any, els cicloturistes hem quedat per fer una volta pel terme i acabar amb un esmorzar "lleuger". Hem sortit pel camí vell de Darmós per pujar als Plans de Tivissa per la rampa del barranc de Nolla i baixar pel sender de l'Albi. Un cop fet aquest hem remuntat pel camí del barranc del Calapetar per tornar a pujar fins als Plans, aquest cop per dirigir-nos, tot vorejant el vessant sud de l'abocador de Tivissa cap al sender del Solà del Molló, per baixar a trobar el camí de les Deveses.\nI d'aqui rapidet, rapidet, cap a la Tasca "Ka Korasson" on ja teniem preparada la taula per esmorzar ... res! alguna cosa "light", que hem de cuidar-nos, per recuperar les forces perdudes.\nRuta d'uns 21 km amb 250 m de desnivell positiu acumulat i ... 2.000 Kcal, guanyades!!!\nUn bon grapat marxem cap a Tarragona a dos quarts de vuit amb molta boira, però amb l'esperança de tenir bon temps a la rodalia de Tarragona: Josep, JuanLu, Salvador, Carles, Ramon, Miquel, Ignasi, Sergi U, Sergi A, Xavi A, Jose Luis, Gerard, Xavi N, Lluís, David J, Jordi M, Juan G i Joan Carles Cerrato que ens ha fet de guia.\nHem sortit dels Pallaresos, vorejant la urbanització de Manous en sentit sud fins arribar als Alts de la Bassa Closa on ens hem endinsat per una zona boscosa, resseguint diversos trams de pista i sender per fer cap al fons del barranc de la Móra, en el paratge de la Guinardera. Durant el recorregut hem tingut la primera incidència, una branca ha saltat dins la roda del darrere de la bici del company David i li ha rebentat dos radis, vaja! ... ara que semblava que estava de ratxa i ja havia deixat al darrere les incidències ... Un cop salvat els descens, una bona rampa amb alguns "esgraonets" hem resseguit per sender, tot passant a tocar de la urbanització Pinalbert i el camp de Golf "Costa Daurada-Tarragona" per fer cap a la urbanització Escorpí i des d'aqui anar cap a la Torre dels Escipions, on ens hem aturat per fer la foto de rigor.\nLa propera aturada programada ha estat la pedrera del Mèdol, on hem fet cap a través de més sender i salvar la autopista AP-7 mitjançant el pas elevat situat a tocar del Mas del Mèdol. Aquí hem fet un "kit-kat" per reposar una mica les forces i hem continuat per sender i pista cap a la població de Ferran, tot passant pel paratge de les Hortes del Molí, a tocar de l'àrea de servei de l'AP-7 "el Mèdol", aquí al salvar un xaragall el company "Gerard" ha punxat les dues rodes, el líquid segellador sortia espectacularment de les rodes com si fos un "geiser", però al final ha fet la seva feina i segellat les dues punxades. El recorregut ens ha portat fins a la població de Ferran, que hem vorejat per anar a trobar el riu Gaià, que hem remuntat tot passant a tocar de la població de La Riera de Gaià fins a arribar al poble d'Ardenya, que hem creuat en direcció nord per anar cap a l'embassament de Gaià, tot passant pel costat de la urbanització La Cativera. Creuem per la Presa i entomem una pista que ens ha de retornar cap el punt de partida, tot passant per més pista, sender i un parell de zones urbanitzades, que inclouen un parell de tramets del GR-7-2. En un d'aquests senders ha saltat un tercer radi de la roda del darrere de la bici del company David, ... és que era d'esperar, ha anat a fondo pels senders amb dos radis de menys, i això que li ho hem dit ... no corris!!! ... bé, més feina per a Jordi.\nMagnífic dia amb una enormitat de recorregut per sender totalment pedalable que ens ha fet gaudir d'allò més.\nGràcies Joan Carles per la bona feina que sempre ens has ofert triant aquests recorreguts entre mig del bosc!!!\nUbicació: El Tarragonès, Tarragona, Espanya\nAvui hem fet un extra aprofitant que era festa i hem sortit a divertir-mos pel terme Carles, Ramon, Ignasi, Gerard, Joaquin, Xavi N, Xavi Ll, Alex i el seu amic Fusté de Móra d'Ebre.\nRuta per les senderes del terme, començant pel camp d'avionets, el segon tram del barranc de Nolla, la nova de Sant Pau i la traca final per la del Solà del Molló.\nUn divertiment per aprofitar el dia que ens ho ha fet passar d'allò més bé.


VI CROS ESCOLAR | Escola Jacint Verdaguer. La Granada\nAmb aquest missatge finalitzava el vídeo promocional del VI Cros de La Granada.\nAmb un total de 424 participants entre les diferents curses, no cal dir, que va ser un èxit.\nFeia 27 anys que no es celebrava un Cros a la població de La Granada. L’ultima edició va ser el 8 d’octubre de 1987. D’aquella data, recordem un Cros molt multitudinari, pels carrers del poble, amb sortida i arribada a la plaça de la Font, en un dia fred d’hivern. Ara, però, el circuit s’ha realitzat al camp de futbol i ha estat en un 90% de terra o herba, tret del petit gir en sortir del recinte esportiu.\nEl nostre, és la 3ª prova de cinc, puntuables dintre del circuit de curses dels jocs esportius escolars de la comarca. La cita esportiva va aglutinar un gran nombre d’assistents entre corredors i familiars.\nEl mati es va presentar ventós i en part va dificultar una mica les tasques als col·laboradors. Tot i això, el vent no va ser impediment suficient perquè, a falta de poc menys d’un hora estigues tot enllestit.\nA les 10 van començar a aparèixer el primers atletes per les immediacions del estadi i començaren a realitzar les primeres inscripcions. El VI Cros escolar de La Granada començava a caminar. Res feia preveure l’èxit de participació posterior. Mica en mica arribaven corredors d’altres escoles, de diferents clubs d’atletisme i de la nostra escola.\nA les 11h s’estrena la competició esportiva del VI Cros de La Granada. Es donen inici les primeres curses en categoria infantil femení i masculí. En aquestes proves es realitzen quatre voltes al circuit els nois i tres les noies. Totes dues amb un nombre escàs de participants. Llevat d’això, cal destacar la victorià d’Aleix Retamal, en la categoria infantil masculí, atleta local de La Granada, fet que va fer, que el trofeu destinat al atleta local recaigues en el 12è i últim classificat, el següent atleta local, Mohamed Eziati.\n11:30 i 11:40, començaren les curses en categoria aleví amb un nombre major de atletes, gairebé una trentena per cadascuna de les categories. Realitzen tres vegades el recorregut els nois i dos les noies. Finalitzant en categoria masculí Xavi Tello en la posició 8è i la Martina Gallardo en la 12a posició.\n11:50 i 12h Va tenir lloc les curses en categoria benjamí masculí i femení, que van ser de les curses més multitudinàries amb una cinquantena de corredors per cadascuna de les curses. El itinerari de la prova tenia dos parts, una primera volta més curta i una segona més llarga que finalitzava a l’arc de sortida. El primers corredors locals van ser La Marta Guilera 8a i el Xavi Marin 21è.\nPoc més tard de les 12:10h Es disputen les curses de Promoció 2007 i 2008, les dues categories realitzen una vegada el circuit. Els primers atletes de Promoció 2007 van ser, Laia Garriga 5a i Asier Vera 8è i en promoció 2008, Ares Boix 5a i Joan Poyuelo 7è.\n12:40 Comencen les curses de la mainada 09/10 que realitzen un recorregut amb inici des de fora del camp amb arribada a l’arc de sortida. Els primers atletes locals van ser, Abril Pons 4a i Izan Moris 9è. Aquesta prova va tenir una alta participació superant els cinquanta atletes per cada categoria.\n13h. Per últim, la categoria Baldufes, realitzen un recorregut al camp de futbol, des de la línia de fons fins l’arc de sortida.\nDesprés d’aquesta prova, i amb una mica de retard, comencen el lliurament de trofeus a les diferents categories. Realitzen la entrega de premis, Presidenta i membres de l’AMPA, Director de l’escola Jacint Verdaguer de La Granada, Ramon Ferrerons, representants de l’ajuntament de La Granada, Carles Tello, José Puga i joan Iniesta i mestre d’educació física, David Paredes.\nUn cop feta la entrega de premis es dona per finalitzada la VI edició del Cros de La Granada\nLLISTATS CLASSIFICACIONS CROS\nCal remarcar que 151 dels atletes pertanyien a la nostra escola. Es a dir, un 78% de l’alumnat de l’escola Jacint Verdaguer va córrer el Cros.\nAgrair a l’Organització: AMPA i Escola Jacint Verdaguer, Consell Esportiu i Ajuntament, aixi com també a les entitats colaboradores: fundesplai, Frutas i verduras Agüera Parra, Tram, El Casal, Vives Queviures, Cal Garriga, El Xamfra, FisioEspai Fisioterapia i acupuntura i Banc Sabadell. Tots plegats ho hem fet!