Abril | 2016 | l'Hort del Puig\nMes: Abril \_25\_+00:00 2016\nSenalla del dimarts 26 i dijous 28 d’abril\n25 Abril, 2016 / lhortdelpuig\t/ Deixa un comentari\nDimecres passat, aprofitant que venien pluges, vam sembrar l’adob en verd en alguna de les feixes de la finca. L’adob en verd és un cultiu que s’inclou dins de les rotacions que fem any rere any a cada feixa, en la que procurem plantar-hi cada cop un cultiu diferent i de famílies ben diferents, de manera que alternem amb cultius que requereixen de molta matèria orgànica amb altres que passen amb menys, fins a altres que són fins i tot millorants del sòl (com ara les lleguminoses i les brasicàssies). D’aquesta manera també evitem que les plagues que puguin sortir un any, tornin a aparèixer l’any següent amb més força. Un últim cultiu que és molt positiu per a la bona sanitat i fertilitat del sòl és l’adob en verd: aquest cop hem sembrat una barreja de erb, fajol i mostassa, que deixarem créixer a camp fins a la floració, moment en que picarem el cultiu i l’incorporarem al sòl, amb l’objectiu de millorar la terra i la fertilitat. L’erb ens aporta carboni, que dóna espojositat al sòl, el fajol, com a lleguminosa que és, ens aporta nitrogen i la mostassa, que té una arrel pivotant, dóna estructura al sòl.\nAmb això, però, ens van enganxar les pluges i ens ha quedat pendent de plantar els enciams, espinacs i els carbassons. Avui ens hi posem sens falta!\nEls fruiters nous van responent gairebé tots, així que ja han brotat i els podem veure les primeres fulles. La setmana passada els vam desherbar a cop de motocultor i ara fan goig tant ben endreçats! Les pereres i els cirerers més velles ja han quallat i veiem els fruits en formació.\nI a part de plantar, seguim desherbant els cultius, i treballant la terra a mesura que anem arrencant els cultius d’hivern!\nI aquesta setmana comencem a collir ja les remolatxes que venen de l’hivern, i uns enciams de fulla de roure, bledes i carxofes precioses!\nLa MINI SENALLA. Preu estimat 6.23€ / 5.61€ de compromís\nLa SENALLA PETITA. Preu estimat 9.36€ / 8.42€ de compromís\n– 1 enciam fulla roure\nLa SENALLA GRAN. Preu estimat 15.46€ / 13.91€ de compromís\n– 1 manat de bledes (500g)\n– Enciam fulla de roure ECO: 1.35€/u\n– Bleda groga ECO(manat de 500g): 1.02€/mt\n– Remolatxa ECO (manat de 3):\nsenalla del dimarts 19 i dijous 21 d’abril\n18 Abril, 2016 / lhortdelpuig\t/ Deixa un comentari\nDivendres passat vam deixar els tomàquets de Montserrat, els rosa plens, els de pebrot punxa, els xerris i els esquenaverd ben plantats i ordenats a la feixa del Molí, amb les millors vistes de l’hort a Montserrat! La tècnica que fem servir per a una bona implantació a camp és la de fer una bona regada acabats de plantar, que fa que la planta quedi ben adherida al sòl. Posteriorment els deixem uns 15 dies sense regar. És en aquest període que la planta jove desenvolupa una bona arrel, espavilant-se per buscar humitat. El fet que tingui una bona arrel, és un factor que suma en la bona salut del cultiu!\nAquesta setmana també sembrarem les primeres mongetes, les més primerenques.\nI seguim en aquesta època que fa tant bo però una mica tonta pel que fa als cultius que podem collir. Amb la bonança ja tenim a punt per collir els nous enciams negres d’hivern, fulla de roure i meravella; també algunes faves tendres, carxofes i bledes noves, encara que com que és principi de temporada en collim poca quantitat. I les coliflors, cols i bròquils ja estan acabats. Així, doncs, l’oferta de productes limitada… però ens anima saber que l’hort d’estiu ja s’acosta!\nLa MINI SENALLA. Preu estimat 7.12€ / 6.41€ de compromís\nLa SENALLA PETITA. Preu estimat 7.65€ / 6.89€ de compromís\n– 1 fulla de roure o meravella\n– 1 manat de bleda (500g)\nLa SENALLA GRAN. Preu estimat 15.18€ / 13.66€ de compromís\n11 Abril, 2016 / lhortdelpuig\t/ Deixa un comentari\nSenalla del dimarts 5 i dijous 7 d’abril\n4 Abril, 2016 / lhortdelpuig\t/ Deixa un comentari\nAmb aquesta primavera tant temperada, ens hem aventurat a plantar uns cultius que els hi tenim moltes ganes tres setmanes abans de la data prevista: tomaqueres i carbassons! Cada any hem esperat a la segona-tercera setmana d’abril per començar a plantar les tomaqueres, per evitar que vingui una glaçada tardana i perdre-les totes. Però aquest any, que ja està fent aquestes calors, hem decidit avançar-ho una mica. Així que avui, aprofitant la clariana d’aquest matí i abans de les pluges que pronostiquen per demà, hem fet el pas!\nAmb les tomaqueres a camp, això ja fa una altra pinta. És símbol de bonança, de feina, de fruits suculents estiuencs. Plantar ve seguit de les feines de desherbar i calçar, de posar les canyes i muntar les cabanes, i anar esgriolant i lligant les tomaqueres a les canyes per tal de mantenir l’ordre… Quan poses les tomaqueres a camp és un abans i un després de la temporada de l’hort! Des d’ara fins que no torni a fer la propera glaçada d’hivern, al novembre o desembre, és l’època més enriquidora i amb més feina del camp.\nAquesta setmana començarem a collir una nova tanda d’espinacs grossos i tendres, que han crescut bé aquests mesos d’hivern sota les mantes tèrmiques.\nSi les pluges ens ho permeten acabarem de plantar cebes, enciams, escaroles i més espinacs que toquen ara, i seguirem amb les feines de desherbatge continu que aquests mesos de primavera demanen.\nLa MINI SENALLA. Preu estimat 6.15€ / 5.54€ de compromís\nLa SENALLA PETITA. Preu estimat 9.05€ / 8.15€ de compromís\nLa SENALLA GRAN. Preu estimat 15.54€ / 13.99€ de compromís


L'investigat utilitzava la identitat de terceres persones per finançar compres de productes electrònics\nper Redacció dijous, 22 d’agost 2019 - 13:01h\nL'estafador realitzava compres per via telefònica amb dades d'altres persones | Cedida\nLa Policia Nacional ha detingut a Vilanova i la Geltrú, la capital de la comarca del Garraf, una persona a la qual se li imputen 17 delictes. Es tracta d'un conegut estafador que comptava amb diversos antecedents per fets similars.\nEs dedicava a realitzar compres per via telefònica utilitzant dades personals d'altres persones que obtenia a través d'un portal de compravendes. Després de diversos enganys, aconseguia les seves dades personals i confeccionava nòmines i justificants de cobrament de pensions falses.\nNo només actuava a Catalunya\nEn el moment de la seva detenció, a l'investigat li constaven dues ordres de detenció, per part dels Mossos d'Esquadra i d'un jutjat de Las Palmas de Gran Canaria, per delictes d'estafa, falsificació de documentació i usurpació d'estat civil.\nEl detingut utilitzava la documentació per fer compres finançades, rebent el producte adquirit de manera fraudulenta abans que la primera quota de pagament a nom de l'estafat vencés. La víctima no era conscient del fet fins al moment en què li realitzaven la càrrega de la domiciliació bancària d'un producte que ell no havia comprat.\nLa Policia Nacional ha estat l'encarregada del cas | CatalunyaDiari.cat\nRevenia el producte per tal de treure'n benefici\nDesprés, aquest producte era revenut per mitjà de plataformes de compravendes o el mercat negre. Les víctimes, però, no presenten cap mena de relació entre si i es localitzen en diversos punts del territori nacional.\nLes terribles conseqüències per a la salut d'una jove de les llepades del gos\n🔴 ALARMANT: Nova agressió sexual a Barcelona\nEstafa Policia Nacional Garraf


Lluís Feliu: Estatut: Se’ns pixen a sobre i encara en volem més\nEstatut: Se’ns pixen a sobre i encara en volem més\nCatalunya no té cabuda a l’Estat espanyol, aquesta és la conclusió que trec després de veure com el Tribunal Constitucional (TC) no és capaç d’emetre una sentència sobre l’Estatut de Catalunya, la norma institucional bàsica aprovada ja fa quatre anys pel nostre Parlament.\nÉs vergonyosa la impassibilitat amb la que observem com se’n riuen de nosaltres a Madrid. El TC ha sotmès a votació la ponència d’una de les magistrades que ha retallat l’Estatut, Elisa Pérez Vera proposava anul·lar quinze articles i interpretar-ne una vintena més, però no, la majoria dels magistrats creuen que encara s’ha de diluir més el text i han decidit ajornar-ne la sentència.\nQue deu magistrats espanyols qüestionin l’Estatut que va escollir amb consens un Parlament democràtic fa pudor, molta pudor. Que els nostres polítics visquin pendents de la decisió de deu magistrats, que no comprenen les necessitats d’un país com el nostre, és trist, molt trist. Però pitjor és que ens en adonguem i callem, que els nostres polítics segueixin aquest joc i s’ofeguin voluntàriament en els seus pixats.\nLes relacions amb l’Estat no van bé i sense Estatut aniran pitjor. Cap demòcrata hauria de tolerar possibles retallades del text, sinó ja no serà el nostre text. Mentre però alguns callaran i empassaran, seran els orins la ferum que seguirà impregnant-se per tot arreu mentre s’escoltarà la sorollosa remor demanant-ne més.\nUn cop més, la teva incultura jurídica et fa dir bestiesses. Et recomano, d'una banda una bona llegida sobre el funcionament d'un estat autonòmic o federat; d'altra, un estudi profund sobre els termes Estat i Democràcia.\nMolt bones Diego,\nsi amb les lleis espanyoles creus que ens podem passar pel forro el dret a decidir siguem conseqüents i recusem els magistrats del TC que tenen el seu mandat caducat...\nAquest tribunal fa pudor a política, política que no és la nosta.\nQuè és pitjor, tenir son o estar cansat? L’atur fr...\nSant Jordi, la rosa i tu i jo\nEstatut: Se’ns pixen a sobre i encara en volem més...\nRepública, Macià i l'ambició independentista\nFranquistes al descobert


Orientacions per a l'avaluació. Educació infantil, primer cicle. Departament d'Ensenyament\nLa publicació descriu les característiques de l'avaluació en el primer cicle d'educació infantil i dóna orientacions per dur-la a terme de forma integrada en la pràctica educativa. Els dos objectius fonamentals de l'avaluació en aquest cicle són valorar el progrés individual de cada infant i comprovar l'adequació de la tasca educativa a les necessitats dels nens i les nenes.\nOrientacions per a l'avaluació. Educació infantil, primer cicle [719,59 KB ]


Letra Sota un cirerer florit de Joan Manuel Serrat\nLetras de canciones » Sota un cirerer florit de Joan Manuel Serrat\nSota un cirerer florit de Joan Manuel Serrat\nLETRA Sota un cirerer florit murmuri d'abelles, murmuri d'abelles.\nSota un cirerer florit, murmuri d'abelles que m'adormí.\nCom si s'estronqués la vida, quan tu vas tancar la porta em quedà l'ànima morta, vas deixar-me amb les mans buides.\nAl perdre la teva imatge em va enfonsar l'enyorança i vaig perdre l'esperança creient que no tornaries.\nI així vaig viure amb les mans buides i el cor patint.\nRes no em quedava, només somniava sota un cirerer florit.\nPerò el temps d'estimar és tan fràgil, quan menys te n'adones es trenca, se'n va donant-te una empenta deixant-te un regust amarg.\nAvui que els teus ulls em miren, he tornat a sentir pena, ell se t'ha girat d'esquena, i no creus que s'ha acabat.\nDius que és un somni, només un somni, pobre infeliç!\nVius de mentides, tens les mans buides, com jo ahir.


Vi de Badalona, famós a tot l'imperi (Antonio Baños)\nVi de Badalona, famós a tot l'imperi\nLes àmfores de Marcus Porcius s'han trobat a la Gàl·lia, a Pompeia o a Londinium\n3 min. 14/08/2019 19:38\n651x366 Vi de Badalona, famós a tot l'imperi / AJUNTAMENT DE BADALONA Vi de Badalona, famós a tot l'imperi / AJUNTAMENT DE BADALONA\nUn dia qualsevol a prop de la rambla de Sant Joan, a Badalona..., de fa dos mil anys. Per començar, sant Joan encara no és ni sant, i Badalona és coneguda a tot l’imperi com a Bètulo. On mil·lennis després hi haurà la fàbrica tèxtil L'Estrella, ja s’hi treballa de valent. A la ciutat, Marcus Porcius és qui talla el bacallà. Una mica al sud, i quan Bètulo ja té més de 70 anys d’existència, es funda un lloc que anomenen Bàrcino, on arriben soldats jubilats, funcionaris i passavolants. Els habitants de la futura Badalona miren amb lògica condescendència aquesta mena d’urbanització que han fet al sud del Besòs. Si volen anar al teatre o comprar productes de qualitat, han de pujar fins a Bàtulo perquè a Bàrcino la vida és ben avorridota.\n¿Que com sé (o em puc inventar) tot això? Perquè vaig anar a visitar el fructífer jaciment arqueològic que hi ha al que serà l’àrea residencial de l'Estrella a Badalona. Allà em trobo amb Otilia Cases, tècnica de projectes de l’Incasòl, que és qui està finançant ara l’excavació. També hi ha Iñaki Moreno, arqueòleg director; Francesc Florensa, coordinador de l'empresa arqueològica Àtics, responsable de l’excavació, i Clara Forn, arqueòloga del Museu de Badalona. Carme Miró, la responsable del Pla Bàrcino del Servei d’Arqueologia de l’Ajuntament de Barcelona, que és el meu àngel de la guarda arqueològic, ha fet la mercè d'acompanyar-me.\nEl lacus (dipòsit) de la vil·la podria emmagatzemar uns 70.000 litres (encara no sabem si d’aigua o de vi, i la cosa canvia)\nEls arqueòlegs estan satisfets. La troballa periodísticament més sucosa d’aquesta campanya ha estat una llàntia amb la forma d’un gladiador reciari, un equivalent romà al marxandatge futbolístic que trobaríem avui en moltes cases. Però, a més, la vil·la excavada és important per la mida inusualment gran de les seves sitges i premses i per un lacus (dipòsit) que podria emmagatzemar uns 70.000 litres (encara no sabem si d’aigua o de vi, i la cosa canvia). Iñaki Moreno destaca la qualitat del seu 'opus signinum' (recobriment fet de calç i ceràmica trinxada): “Amb el formigó d’ara hi ha més fugues”. I és que els romans feien les coses per durar.\nClara Forn diu sovint “Aquí, a Bètulo” quan parla de la ciutat i provo de picar-la amb Carme Miró sobre quina era més important, si Bàrcino o Bètulo. “El que encara no sabem –confessa Miró– és per què van fundar Bàrcino”. Sí que sabem, però, que Badalona era un gran centre exportador de l'ara reivindicat vi laietà.\nEn un racó, caixes de fruita plenes de trossos de ceràmica. Florensa i Moreno em fan un curset ràpid sobre parament de la llar romà: “Això ve de Tunis, aquesta era d’Itàlia i per a gent rica, si el color és més taronja possiblement és africana...”\n“I Porcius, qui era?" "Moltíssimes àmfores fetes a Bètulo porten el nom M. Porci”, explica Forn. “Vindria a ser com la marca comercial d’en Marcus Porcius. No sabem quines parts del procés del vi controlava però les seves àmfores s’han trobat arreu”. Bàsicament a la Gàl·lia però també en llocs tan de moda com Pompeia o llogarrets plujosos com Londinium. Imaginin dos britons de l'època de Tiberi mentre miren el Tàmesi: "Què, fem un vi de Badalona? Una copeta de Porci?"


Hotel Saturday Sarno Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 9 allotjaments a Sarno.\nVia Sarno , Sarno, Sarno, Itàlia, 80036 - Veure al mapa\nMés informació sobre Hotel Saturday\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Hotel Saturday és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Sarno. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHotel Saturday ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, servei d'habitacions.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, escriptori, mini bar, insonorització per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Sarno, faci de Hotel Saturday la vostra llar.


Bitlogic: laberints ciberpunk plens de misteris digitals | 3Dnassos\nAlguna vegada t’has plantejat fins a quin punt pot ser real el món virtual? Pot néixer vida sense representació física a partir de dades digitals? La creació artificial pot desenvolupar consciència pròpia? L’estudi molinenc OXiAB, creador de Canvaleon, ens ha encomanat la missió de trobar resposta a aquestes preguntes amb Bitlogic, un videojoc d’acció en dos dimensions amb pinzellades de plataformes i exploració ambientat en un caòtic món virtual d’estil ciberpunk.\nNomés començar coneixerem en Bit, la nostra representació virtual durant l’aventura. Ben aviat ens adonarem que no es tracta d’un avatar normal i corrent; és conscient d’estar sota el nostre control i sembla saber diferenciar entre el món físic i digital. Així doncs, trencarem el cànon del personatge inanimat vist només com una eina o extensió de nosaltres mateixos. Ens interpel·larà constantment tot i dependre completament de les nostres accions, establint una interessant relació narrativa interactiva que fins i tot ens condicionarà a l’hora de jugar.\nEn Bit ens demanarà ajuda per entendre la seva raó de ser. Qui o què és? Què fa dins d’aquest món virtual? L’única manera de descobrir-ho serà arribar al centre de Bitlogic i desxifrar el codi font. Haurem d’explorar mapes laberíntics i recol·lectar uns microxips que ens permetran obrir portes i avançar cap al següent nivell. També ens serviran per recuperar la vida que ens treguin els monstres enemics, alguns dels quals estaran col·locats amb una mica de mala llet (el batejat per mi “mosquit torracollons” segur que us treu de polleguera més d’una vegada).\nPer acabar-ho d’adobar, en Bit no podrà saltar, córrer, ni ajupir-se; només comptarà amb l’ajuda d’una pistola. Tindrà bales il·limitades, però només li permetrà disparar en una única direcció posició rígida. També es podrà deixar caure des de qualsevol altura sense prendre mal, però li provocarà un instant de congelació que pot jugar-li una mala passada. A vegades tindrem un microxip davant dels nostres nassos, però per arribar-hi haurem de donar un munt de voltes. L’exploració serà una arma de doble fil; fixar-nos en els detalls serà clau per familiaritzar-nos amb el mapa i orientar-nos més fàcilment, però si no tenim la suficient paciència i concentració, patirem més d’un Déjà vú.\nAixí doncs, caldrà pensar dues vegades les nostres accions. Ens convé investigar la zona que tenim a sota abans de seguir endavant? És possible que després no puguem tornar fàcilment o que ens topem sobtadament amb alguns enemics. La dificultat serà relativa; no la trobarem als enemics ni al mateix mapa, sinó que dependrà de les nostres decisions de joc i la capacitat de corregir i lligar caps.\nResulta sorprenent que un títol que es va crear originalment per a MSX no resulti desfasat o obsolet amb aquestes noves versions remasteritzades, sobretot si tenim en compte que s’han conservat la majoria de limitacions a nivell de joc dels 8 bits, com ara la de no poder saltar. Les principals diferències o millores les trobarem a l’apartat tècnic, amb una adaptació visual en alta definició, acabats amb més detall i música modernitzada. L’èxit i vigència de la proposta de joc de Bitlogic recau en un bon disseny de nivells que transforma les limitacions en virtuts, mantenint alhora l’essència de l’original.\nPerò el que realment m’ha captivat de Bitlogic ha estat la narrativa que ens acompanya durant tot el transcurs del joc i el lore que s’amaga darrere el personatge d’en Bit. Al començament pot semblar una faceta molt secundària, però poc a poc guanya protagonisme i profunditat. De fet, ens incentivarà a completar el joc més d’una vegada, ja que es poden produir diversos girs argumentals segons la relació que haguem establert amb en Bit. Aquest toc immersiu, juntament amb el factor exploració, fan de Bitlogic un joc que va molt més enllà de la majoria de títols de plataformes i trencaclosques.\nBitlogic no és un joc gaire llarg. La primera partida sencera ens durarà al voltant de dues hores escasses, però la versatilitat narrativa i el munt de col·leccionables amagats pel mapa ens animarà a completar-lo més d’una vegada. A més a més, a banda de les millores estètiques, les versions de PC i Nintendo Switch compten amb Inferno, un nou mode que inclou un temporitzador i ens proporcionarà vides il·limitades a canvi de morir d’un sol cop dels enemics. Serà ideal per a speedrunners o qualsevol persona que vulgui exprimir al màxim la partida i busqui un repte de veritat.\nTambé hi haurà un mode on els enemics seran molt més resistents i punyeters, però si els derrotem rebrem unes medalles que ens donaran informació de context. Finalment, també inclou la versió original de MSX, un detall que agrairan els més nostàlgics.\nEn definitiva, Bitlogic és un videojoc que val molt la pena pel preu al qual el podeu trobar (menys de 6 euros), sobretot per a qui li agradi l’univers ciberpunk. L’únic inconvenient just que li puc trobar és que la traducció al català té alguns errors puntuals fàcilment esmenables.\nOperation Rainfall: un clam per la localització de videojocs\nMelbits POD: la revolució de les mascotes virtuals\nTerror mediterrani en català: Carlos Coronado estrena la saga Horror Tales


L'Agència Europea del Medi Ambient avisa que la ZBE pot no ser prou per a reduir la contaminació a Barcelona\nL’Agència Europea del Medi Ambient avisa que la ZBE pot no ser prou per a reduir la contaminació a Barcelona\nL'AEMA veu "efectiva" l'expansió de les superilles per a reduir "l'exposició" dels ciutadans a la pol·lució\nActualització: 29.12.2020 - 10:25\nL’Agència Europea del Medi Ambient (AEMA) alerta que la Zona de Baixes Emissions (ZBE) pot no ser prou per a reduir la contaminació a Barcelona. “Les ZBE fan que les ciutats redueixin les concentracions en gran manera, però això no vol dir que la seva introducció sigui l’única mesura, o suficient. Les mesures enfocades a un sector no són suficients perquè a les ciutats hi ha diferents fonts d’emissions”, avisa l’experta en qualitat de l’aire de l’AEMA Evrim Dogan. Malgrat que el confinament fa “difícil” calcular l’impacte de la ZBE un any després de la seva introducció, Dogan apunta que les darreres dades indiquen que Barcelona pot acabar l’any amb totes les estacions complint els límits de diòxid de nitrogen.\n“No hi ha una sola mesura que vagi bé per a totes les ciutats, totes tenen les seves característiques i les capacitats dels ajuntaments són diferents”, subratllat l’experta en qualitat de l’aire de l’AEMA, que avala l’extensió de les superilles a Barcelona. “Són efectives pel que fa a l’exposició a la contaminació”, apunta Dogan, que insisteix que l’augment de zones verdes a la ciutat també afecta la circulació dels fluxos d’aire.\nPel que fa a la implantació d’un peatge urbà a la ciutat, l’experta de l’AEMA subratlla que s’ha de tenir “cura” a l’hora d’introduir-lo i avaluar primer l’impacte que té “globalment” en la qualitat de l’aire. “Algunes ciutats estan implementant aquest tipus de mesures financeres i veuen els efectes”, diu Dogan, que matisa que és complicat veure l’efecte d’aquest tipus de mesures en el curt termini. “S’ha de veure la tendència en el llarg termini per entendre l’efecte de les mesures”, afegeix.\nPer l’experta de l’AEMA, les ciutats europees haurien d’enfocar ara els esforços en la transició energètica per tal de reduir la contaminació. “Cal més energia renovable i actuar no només a escala local, sinó multidimensional”, assenyala Dogan, que celebra “l’ambició” dels governs locals europeus per reduir la contaminació.\n“Estan prenent les mesures de mitigació necessàries. Hi ha hagut una gran millora a les ciutats pel que fa a la qualitat de l’aire”, diu Dogan, que demana incrementar els esforços per “conscienciar” els ciutadans sobre la necessitat de reduir la contaminació.\nAquest any Barcelona va pel camí de complir els nivells de qualitat de l’aire. Segons dades provisionals, ara per ara cap estació supera els límits anuals de protecció de la salut, que estan fixats en 40 μg/m3. La Comissió Europea va decidir el 2019 de portar als tribunals de la Unió Europea a Espanya pel nivell de contaminació a Barcelona, el Vallès, part del Baix Llobregat i Madrid. El 2019 dues estacions de la capital catalana superaven el límit de diòxid de nitrogen, mentre que el 2018 i el 2017 tres estacions es van situar per sobre del límit.\nA aquest compliment de la norma ha contribuït també en part el fet que Barcelona hagi estat la ciutat europea on més s’ha reduït la contaminació durant el confinament. Concretament, la capital catalana va reduir en un 59% les concentracions de diòxid de nitrogen contaminant d’entre el 15 de març i el 30 d’abril.


La Marta Tarrés Codina és l’ànima de La Vella de Romadriu, des d’on crea artesanalment peces de ceràmica utilitària. Va néixer a Andorra, on va viure i va fer els primers contactes amb el fang —a l’Escola d’Art de Sant Julià de Lòria—, fins que va anar a estudiar a Barcelona. Graduada en belles arts i tècnica en disseny gràfic interactiu, el fet de voler viure en un poble tranquil, petit, connectada amb la natura i els cicles de la terra va fer que s’instal·lés a Oliana, a l’Alt Urgell, el poble de la seva família materna on havia passat bona part dels caps de setmana de la seva infantesa, i al qual contribueix a donar vida. Allà va començar a fer ceràmica de forma autodidacta a casa, però de seguida va necessitar aprendre’n més. Després de formar-se a l’Escola de Ceràmica de la Bisbal va voler emprendre el seu projecte personal. Així, per batejar-lo i donar a conèixer les seves creacions va recórrer a la tradició popular associada al Pirineu, a la llegenda de la Vella de Romadriu, com un homenatge al patrimoni cultural i natural. A la Marta li agrada treballar amb les mans i viure envoltada de natura, que alhora li és font d’inspiració.\nDes de mitjan 2018, amb La Vella de Romadriu, la Marta fa ceràmica artesana utilitària creada a Oliana i inspirada en el Pirineu. Fruit de la seva formació i experiència, amb les seves mans dona vida a peces úniques creades artesanalment al torn, cuidant-ne cada petit detall i sense presses, perquè, un cop acabades, sigui còmode i agradable utilitzar-les i gaudir-ne a casa, a taula, a la cuina… La natura que l’envolta és la font d’inspiració que es transforma en testos, gerros, bols, tasses, plats i plates, cassoles, taules de formatge, salers, teteres, espelmes, cremadors d’olis essencials, saboneres… i peces per encàrrec; joies molt resistents de gres i ceràmica d’alta temperatura creades amb delicadesa, concentració, cura, paciència i temps, per ser utilitzades cada dia i que omplen l’espai de sentit, perquè transmeten com s’han generat i per què. Cada creació és plena de dibuixos, matisos i colors associats a elements naturals, mentre que els noms de les seves col·leccions així ho certifiquen —terra, cel, univers, boira, gerds, molsa, estany, flors, pigues… Totes les peces que fa poden anar al rentaplats i al microones, mentre que els esmalts que utilitza —i que formula ella mateixa— són lliures de tòxics i, per tant, aptes per contenir aliments. El seu taller es pot descobrir amb visites concertades, i imparteix classes de torn a l’Escola d’Arts de la Seu d’Urgell, en grups molt reduïts.\nAl nucli d’Oliana, situat al sud del pantà homònim i al nord del pantà de Rialb, i que s’estén des del congost dels Esplovins fins a la serra d’Oliana, en destaca el traçat medieval amb les restes d’un portal, les ruïnes del castell d’Oliana i l’església de Sant Andreu del Castell, i l’antic pou de gel, visitable. El municipi, localitzat enmig d’una natura caracteritzada per la presència de rius i fonts, i una orografia accidentada en què el pas del Segre ha creat congostos profunds, s’ubica també en una terra de pantans. Territori idoni per a la pràctica del senderisme, l’escalada o el caiac, es pot gaudir del Cogulló de Turp —el punt més elevat del municipi, amb 1.620 m—, el pas de la Garanta, recórrer la serra d’Oliana amb els colls del Barrer, del Lloer o de les Guixeres, o visitar, als voltants, els municipis veïns de Peramola i Coll de Nargó, amb l’església de Sant Climent. Oliana permet viure la baixada dels raiers, o desplaçar-se a descobrir Els Pontarrons, a Organyà, la ruta del romànic de Perpinyà a Bassella, l’estació d’esquí de fons Tuixén-Lavansa, a Josa i Tuixén o El Museu de les Trementinaires, també a Tuixén.


Festa de l'escuma - Parentesis Grup\nLa festa de l'escuma és la reina de les festes infantils, i, força sovint, de festes no tan infantils\nEn aquesta pantalla: Festa de l'escuma\nLa festa de l’escuma, la festa reina de l’estiu\nLa festa de l’escuma és una activitat que no passa de moda. I any rere any ens en continuen demanant, tan bon punt comença a fer bon temps.\nA Parentesis Grup fa més de 15 anys que ens fem càrrec de l’organització i muntatge de festes de l’escuma arreu de Catalunya. I l’experiència acumulada, així com les novetats que sorgeixen, ens permeten aplicar-hi adaptacions i personalitzacions, en funció del públic i l’entorn en que es celebra cada festa de l’escuma.\nNo hi ha dues festes de l’escuma iguals, i la nostra garantia d’èxit consisteix en fer petits canvis per adaptar-nos a cada cas.\nLloguer de canons per la festa de l'escuma\nSi esteu pensant en organitzar la festa de l'escuma, a Parentesis Grup oferim la possibilitat de llogar els canons amb operador, o només els equips amb els colorants.\nDemaneu informació, i respondrem les vostres preguntes.\nPer qui organitzem les festes de l’escuma?\nEns sol·liciten la festa de l’escuma des de poblacions arreu de Catalunya. En el transcurs de la festa major infantil de pobles i ciutats, i també, és clar, en festes de barris.\nDurant les vacances d’estiu, també portem la festa de l’escuma a càmpings i ressorts. En alguns dels quals celebren la festa de l’escuma de principi d’estiu, en altres de mig estiu, o de la mare de déu d’agost, només per esmentar algunes dates.\nFinalment, també celebrem festes de l’escuma en escoles, habitualment per celebrar el final de curs.\nOrganització de la festa de l’escuma\nPer organitzar la festa de l’escuma, només cal que us poseu en contacte amb nosaltres, i ens indiqueu quan la voleu celebrar. Cal tenir en compte que les festes de l’escuma són activitats amb una gran demanda, i per aquest motiu és important reservar dates el més aviat possible.\nUn cop iniciada la festa de l’escuma, la durada és aproximadament d’una hora, durant la qual ens fem càrrec de tot. Tant en el relatiu a música i il·luminació, com als canons i el llançament d’escuma. Vetllant sempre perquè la fondària sigui l’adequada per al públic assistent. Un cop s’acaba la festa de l’escuma, recollim, i fem una neteja ràpida de l’espai, per tal que no hi hagi restes d’aigua i sabó que puguin provocar relliscades i accidents.\nPel que fa a dubtes o consultes, ens podeu demanar els aclariments que considereu oportuns, tant des del moment de fer la reserva, com prèviament. I respondrem totes les preguntes, i us ajudarem a trobar solucions a qualsevol imprevist.\nEquipaments i instal·lacions necessàries per la festa de l’escuma\nPel que fa als equipaments necessaris per celebrar la festa de l’escuma, les necessitats són molt bàsiques. I es limiten a:\nUna presa d’electricitat.\nDisposant d’aquests subministraments, de l’espai suficient, i del que s’hagi d’utilitzar per delimitar la zona en que es celebrarà la festa de l’escuma, ja podrem començar.\nCal tenir en compte que el residu de les festes de l’escuma és aigua amb sabó, i per tant, cal que el lloc on es celebrin tingui un drenatge. Tenint en compte aquest detall, es poden celebrar tant a l’interior com a l’exterior.\nEn cas que no disposeu dels elements necessaris per fer la piscina per la festa de l’escuma, ens en podem fer càrrec nosaltres.\nA quin públic va destinada la festa de l’escuma?\nTot i que principalment la festa de l’escuma és una activitat dirigida al públic infantil, cada any es celebren festes de l’escuma en discoteques, i en festes privades.\nA Parentesis Grup, podem organitzar la vostra festa de l’escuma. Només cal que us poseu en contacte amb nosaltres, ens expliqueu els detalls de la festa, i el que necessiteu.\nA més dels canons d’espuma, i els components necessaris per celebrar aquesta part de la festa, a Parentesis Grup també tenim equips de so i llum, fum, i el que us calgui, inclòs el servei de disc jockey.\nI si només voleu llogar el canó d’escuma, i fer-vos-en càrrec vosaltres. També podeu fer-ho.\nMaterials utilitzats per la festa de l’escuma\nDisposem dels materials i maquinària necessaris per celebrar festes de l’escuma en diversos formats. Tant en el relatiu a l’edat dels participants, com a l’espai, la superfície on es vulgui celebrar la festa de l’escuma.\nPer donar el servei més adient a les necessitats de l’esdeveniment, disposem de diversos canons d’escuma, així com de tota la logística necessària per fer la piscina, i colorant per fer escuma de colors.\nI finalment també disposem dels equips de so, megafonia, i il·luminació que variaran també segons el públic i si es tracta d’una festa de l’escuma de nit, o de dia.\nPossibilitat de llogar canons per la festa de l’escuma\nPensant en entitats i professionals que volen organitzar la seva festa de l’escuma, que disposen dels coneixements o bé de personal tècnic qualificat per fer-se càrrec de tot, i que volen estalviar uns diners, o tenir més llibertat en l’organització de la seva festa de l’escuma. A Parentesis Grup, oferim el servei de lloguer de canons per festes de l’escuma.\nAquests serveis s’ofereixen sota la responsabilitat de la persona o bé entitat que contracti el lloguer de la maquinària, que n’haurà de fer un ús i manteniment adequats i responsables, mentre la tingui sota la seva custòdia.\nDiscoteca amb festa de l’escuma\nDes de Parentesis Grup, com a empresa especialitzada en donar serveis a tot tipus de celebracions, podem oferir tot el paquet de serveis, necessaris per organitzar un festes per grups que van des de unes desenes de persones, fins milers d’assistents.\nAquests serveis inclouen llum, so, disc jockey, o bé fer la producció per a grups musicals (amb rider tècnic inclòs). Si cal, també podem muntar l’escenari, i naturalment fer-nos càrrec de tot el relacionat amb la festa de l’escuma.\nA Parentesis Grup, estem especialitzats en col·laborar en esdeveniments, als que aportem únicament els serveis que ens sol·liciten. Donant la tranquil·litat a l’organització de que si els cal alguna altra cosa, que els puguem oferir, només cal que ho diguin, i si és possible podran comptar-hi.\nA Parentesis Grup, considerem que la millor manera de donar un bon servei és invertir constantment en les darreres novetats.\nD’aquesta manera, habitualment podem oferir les tecnologies, i experiències que es van posant de moda, a mesura que apareixen.\nEn aquest àmbit, Parèntesis grup fa anys que va incorporar l’escuma de colors, així com altres complements, que es poden incorporar per complementar la celebració de la festa de l’escuma.\nEn cas de voler disposar d’escuma de diferents colors, només cal que ho digueu quan us podeu en contacte amb nosaltres, i farem els possibles per adaptar-nos a les vostres necessitats.\nFestes de l’escuma a la província de Barcelona\nDes de Parentesis Grup posem tots els recursos necessaris per celebrar la festa de l’escuma a disposició dels ajuntaments, comissions de festes i entitats organitzadores de festes, i festes infantils a la província de Barcelona.\nPrincipalment oferim els serveis de festes de l’escuma a la Catalunya Central.\nÉs a dir, a les comarques, del Berguedà, Bages, Osona, la Cerdanya, Anoia i Solsonès. Per poblacions, les més destacades de la zona són: Berga, Manresa, Vic, Solsona, Puigcerdà, Igualada o Manlleu. Per esmentar les principals.\nTot i això treballem a pobles i ciutats, a més d’organitzar la festa de l’escuma a urbanitzacions, càmpings, o fins i tot a col·legis o les festes del barri.\nA més de les festes de l’escuma, podem oferir serveis complementaris i annexos, com ara màquines de fum, crackers per llençar confeti, o discoteca, entre d’altres.\nGaleria d'imatges de festes de l'escuma\nNecessita informació per organitzar\nla festa de l'escuma?\nSi necessita informació sobre les possibilitats que li podem oferir en l’organització de la festa de l’escuma, no dubti a contactar amb nosaltres, i us ajudarem a aclarir qualsevol dubte.


Aportacions externes – Fem Escola a Barcelona\n19/09/2011 03/02/2011 - Manel Cervera\nLa meva relació amb l’escola sempre ha estat externa, hi he intervingut des de fora en l’àmbit de la natura i el medi ambient i bàsicament generant materials o proposant activitats. A més, ja des d’abans de jubilar-me, m’havia orientat professionalment cap a altres bandes i havia abandonat gairebé del tot el contacte amb el món escolar. O sigui que la meva experiència és llunyana i escadussera, però responc a la invitació de dir alguna cosa en aquest altaveu amb molt de gust i encara més humilitat.\nSempre m’he mirat l’escola amb admiració i amb temença. L’admiració i l’estima, tenyides tal volta d’un pessic d’ingenuïtat, provenen de la mirada de qui no penetrant en les seves interioritats la valora com una realitat magnífica on preval l’esforç, l’interès i la generositat dels mestres i una bona resposta de la majoria d’alumnes. Potser també pel fet que en els meus contactes esporàdics, he anat a raure i a relacionar-me amb una part del col·lectiu d’ensenyants molt ben predisposada, amb ganes d’innovar i d’anar més enllà dels mínims establerts. Me n’he trobat molts i a més he tingut la satisfacció de veure com un gruix important de gent d’aquesta mena en qualsevol centre tenen una notable capacitat d’empènyer el col·lectiu i de marcar el caràcter de l’escola. Són doncs els avantatges de la mirada distesa, ja sabem que quan ens aproximem molt a qualsevol realitat li veiem les rugositats, les imperfeccions del contorn i la pols que no acaba de marxar mai, però a mi em sembla que, excloent busca-raons i rondinaires sistemàtics, hi ha una part molt nombrosa de la societat que, com jo mateix, percep sobretot el cantó positiu de la tasca educativa que es fa al nostre país.\nDic que també me l’he mirat amb temença primer perquè el qui s’ho mira a certa distància sempre tem no encertar el diagnòstic, no entendre ben bé què s’hi cou allà dins, deixar-se dur per sensacions i no per l’anàlisi, trobar-ho tot massa bé o tot massa malament. I el temor augmenta quan –com he fet– prepares materials d’aquests dits “pedagògics” i no saps del cert si les teves fórmules són un ajut o un destorb, si coincideixes o no en necessitats i preocupacions, si les propostes que fas són de fàcil encaix amb la feina diària, si tenen tota la qualitat que han de tenir, etc. I una de les temences és que si tu et dediques a intentar convèncer de la importància del educació ambiental, sempre penses que després en vindran d’altres que voldran fer el mateix en d’altres àmbits fins a atabalar el cap dels ensenyants que prou feina tenen. Per això he mirat de respectar tant els mestres que acollien amb entusiasme les propostes ambientals com els qui les deixaven de banda perquè consideraven prioritaris altres centres d’interès. L’últim dubte que et queda és de si jo o els que ens hem dedicat a aquestes coses ho hem fet bé, la por de si hem acabat inculcant quatre tòpics poc treballats que després només serveixen per generar actituds simplistes i plantejaments demagògics o, ben al contrari, el que hem fet ha servit per inculcar estimació i respecte per la natura i pel medi, perquè d’això es tractava, oi?\nI estirant aquest fil faré referència a un dels materials pedagògics que vam preparar amb tota la il·lusió ja fa un grapat d’anys. Era un vídeo que incloïa algunes poesies catalanes sobre la natura amb imatges suggerents i il·lustratives. El vídeo l’encapçalava una poesia de Guerau de Liost titulada “Font de sant Marçal” i que comença així:\nDeu te guard vianant. Que t’imposi el Montseny\nJo hauria volgut justament que la meva aportació a l’escola hagués estat aportar una mica d’amor i una mica de seny, confio haver-ho fet esporàdicament, tinc la temença de no haver-ho fet prou, i admiro tants i tantes mestres que ho fan cada dia del món amb perseverant tenacitat.\n2 comentaris a “Aportacions externes”\n09/03/2011 a les 9:07\nManel em fa molta il•lusió que a l’altaveu d’aquest blog hagis compartit els teus dubtes. Una manera de retrobar, des de la distància, referents i diàlegs sempre enriquidors.\nEls que col•laborem des de fa temps en aquesta tasca d’educar, com tu dius, des de la perspectiva “externa”, és a dir que no estem cada dia dins d’una aula tenim aquesta por de saber si la nostra col•laboració és efectiva o si de vegades podem fins i tot distorsionar el que els centres educatius volen realitzar.\nPer mi l’educació ambiental ha estat, és i seguirà sent una manera d’entendre el procés d’educar i en aquesta tasca hem evolucionat buscant complicitats tant els “externs” com els “interns”.\nEns hem equivocat segur. Qui no fa no s’equivoca, però tenim experiències que ens permeten identificar criteris de qualitat que, a dia d’avui, hauria d’incorporar qualsevol proposta educativa. El repte és com apliquem aquests criteris en les nostres tasques educatives que poden ser moltes i diverses depenent de la nostra responsabilitat professional: podem crear materials didàctics, podem ser mestres responsables de proposar a l’aula activitats i propostes educatives rellevants que impliquin a l’alumnat en l’anàlisi de la realitat de l’entorn, en la reflexió i la presa de decisions i acció, podem impulsar programes d’educació ambiental des d’una administració, entitat, empresa, associació…\nCrec que ens equivocarem menys si utiltizem la participació i la complicitat dels usuaris des de l’inici de qualsevol proposta educativa. Si ens preguntem, abans de fer res si el que volem fer és necessari o no? Qui ho considera necessari i per què?. Si ens imaginem col•lectivament els resultats que volem aconseguir?…\nL’escola i el professorat ha de deixar de ser receptor, com un contenidor, de propostes educatives massives que no ha demanat explícitament per convertir-se en emissor del que necessita. Un canvi de rol important. Per fer-ho però haurà de tenir clares les seves necessitats i els seus interessos, que evidentment no han de ser els mateixos per a tots. Un procés lent però que demana el repte de donar resposta a aquestes necessitats de l’usuari de la manera més ràpida i efectiva.\nL’educador ambiental més important i el més efectiu amb l’alumnat és el seu mestre, el seu professor… que cada dia, des de qualsevol disciplina, incorpora models, continguts i valors des de la pràctica i visualitzen futurs més sostenibles.\nNo tinc clar si s’ha avançat cap aquest model o si s’ha separat, excessivament, la relació entre els actors “externs” (nosaltres) i els “interns”(professorat). La separació mai es bona i en aquest cas no és sostenible ni econòmicament ni ideològicament.\nUna abraçada Manel, un plaer llegir-te. Per cert la cita Montseny, Viladrau, Guerau de Liost, ja pots suposar que m’ha agradat molt, tot i que ara em bellugo molt per Barcelona.\nA21 escolar de Barcelona\n12/05/2011 a les 12:55\nUna reflexió que fa palesa la necessitat D’incloure l’educació ambiental. Potser en altres èpoques aquesta es passava de puntetes , es limitava a tenir cura de no llençar papers a terra i procurar no embrutar escampant deixalles pel nostre entorna en las sortides al camp, estima i no maltractar als arbres i animals.\nAvui ,la societat desbordada de malalties ambientals: contaminació lumínica,\nPluja àcida ,Capa d’ozons, contaminació atmosfèrica actualment superant el límits de diòxen de nitrogen … Demana posar amb urgència la solució d’aquest problema.\nL’escola ha de ser la col•laboradora més eficaç .\nLa màgia de l’educació utilitzant estratègies que captin l’atenció dels alumnes.\nMolt encertat el vídeo encapçalat per la poesia de Guerau Liost.\nLa literatura i la poesia poden anar de la mà per sensibilitzar l’alumnat.\nRecordo escrits dels nostres grans mestres Verdaguer , Mercè Rodoreda , i Maria Àngels Anglada ( La Daurada parmèlia ), grans amants de la natura que poden donar –la a conèixer i estimar-la amb gran subtilesa.\nFelicitacions per la vostra aportació.


Voreres de colors Notícies Page 4\nSou una parella de dones i voleu tenir fills? Ets una noia soltera? Les tècniques de reproducció humana assistida (RHA) estan regulades per un Reial Decret de 2006 que només les preveu per a parelles heterosexuals quan hi hagi un diagnòstic d’esterilitat o una indicació clínica establerta. El Parlament de Catalunya, però, va aprovar per…\nTreballem la llibertat afectivo-sexual i de gènere a les entitats educatives!\nPromoure la inclusió i el respecte cap a les persones LGBTI des de l’educació temprana és essencial per tenir en un futur una ciutadania plural i respectuosa. Amb aquest propòsit, Steilas, entitat que treballa per l’educació pública, plural i de qualitat al País Basc i Navarra, publica la seva Guia per treballar la diversitat afectivo-sexual…\nEls drets de les persones lesbianes i gais al món\nLa International Lesbian, Gay, Bisexual, Trans* and Intersex Association, abreujada com a ILGA, és una federació d’associacions LGBTI de tot el mòn que te caràcter consultiu a la ONU, on vetlla per la diversitat afectivo-sexual i d’identitat de gènere al món. ILGA publica periòdicament un mapa on es categoritza les legislacions Estatals segons el seu…


“L’estudi les inscripcions romanes de l’ager Tarraconensis és un gran progrés en l’epigrafia de Tarragona”\nEl professor Géza Alföldy, epigrafista eminent, va visitar Tarragona a l’octubre amb motiu de la inauguració del “Curs d’Història i Arqueologia Cristiana de Tàrraco: Tarraco, christiana civitas“. Durant la seva estada vam assistir a una conversa entre ell i una altra gran epigrafista, la professora Isabel Rodà, directora de l’ICAC.\nIR: Un cop més tenim aquí aquest tarraconse electe i hem tornat a disfrutar de la seva saviesa. Té tot l’imperi Romà al cap, cronològicament i geogràficament. És impressionant! El número u mundial en la nostra especialitat, l’epigrafia. Géza, con definiríeu l’epigrafia?\nGA: Primer de tot voldria agrair aquesta ocasió de parlar amb la professora Rodà sobre la nostra estimada epigrafia. Per mi és una alegria especial tornar a ser a l’ICAC, que sota la direcció de la professora Rodà ha arribat a ser molt més que un institut per a l’arqueologia de la regió de Catalunya. És un centre d’àmbit internacional per a la recerca de l’antiguitat!\nIR: Moltes gràcies.\nGA: Pel que fa a l’epigrafia, la nostra passió comuna, és una ciència moderna nascuda el segle XIX gràcies a l’estudiós alemany Theodor Mommsen, que va fundar el projecte Corpus Inscriptionum Latinarum, una publicació general de totes les inscripcions del món romà. Mommsen i les generacions següents pensaren que la publicació d’inscripcions no hauria de ser sinó una edició d’una font literària. Per tant, s’havia de posar el text, fer un aparell crític, oferir lectures diverses…\nIR: En canvi avui…\nGA: Avui una edició epigràfica hauria de ser molt més que una pura edició de text! Hauria de ser un instrument de treball interdisciplinari, també amb una descripció dels monuments que porten les inscripcions amb tots els detalls arqueològics. És molt important per entendre la inscripció com a part d’un monument, d’un espai. Una inscripció aïllada no ens informa de totes les circumstàncies en què es fa, així com les nostres edicions també haurien de ser instruments per als filòlegs, un manual per a la lingüística.\nIR: Ara mateix som al fòrum provincial de la ciutat de Tarragona.\nGA: Aquest fòrum és una plaça de representació per al concilium provinciae, per al consell dels delegats de tota la província. Aquest fòrum també tingué una part central reservada per als flamines, els sacerdots del culte imperial a la capital de la Hispania Citerior. Les inscripcions, doncs, arriben també a ser molt importants per a la topografia, l’arquitectura.\nGA: Respecte d’aquest fòrum sempre haig d’explicar una anècdota. Als anys 70, quan vaig començar a treballar a Tarragona, vaig dir a Theodor Hauschild: “He estudiat els llocs de troballes de les inscripcions de Tarragona i hi ha una concentració de les inscripcions dels flamines a la part central del casc antic. ¿No és possible que hi hagués una plaça?” I Hauschild: “Fantàstic, i tant que hi havia una plaça, però no sabia que també hi hagués inscripcions que ens informessin sobre la funció que tenia”.\nIR: Després, el 1975, surt el vostre llibre Las incripciones romanas de Tarragona (Die römischen Inschriften von Tarraco, RIT), que ara es reeditarà en una nova versió dins del Corpus Inscriptionum Latinarum. De mil inscripcions s’ha passat a unes 1.500. Tenim moltíssims més documents, o, com vol dir la paraula grega epigrafia, “escrits sobre” pedra, bronze, materials durables… Un dels grans atractius de l’epigrafia és precisament llegir el missatge de l’antiguitat en directe, llegir un text de fa dos mil anys com el van escriure, sense intermediaris. Aquest continua sent el sentit actual de l’epigrafia, no us sembla?\nGA: Sí, les inscripcions són fonts molt importants per estudiar la història del món romà. Tenim les fonts arqueològiques, però no poden parlar directament, necessiten una interpretació, que pot ser difícil. Hi ha també les fonts literàries, les obres dels autors com Tàcit, o poetes com Virgili, però no parlen de la vida quotidiana, de l’estructura social: parlen dels esdeveniments polítics. Quasi no donen res de les circumstàncies de la vida del poble (esclaus, lliberts, etc.)\nIR: Mentre que les inscripcions sí!\nGA: Vaig publicar fa deu anys un article sobre l’estructura i la vida social de Tarraco a partir de les inscripcions, que informen de les capes superiors. La societat de Tarraco també va produir personatges de rang senatori, membres de l’alta aristocràcia romana, amb seient al senat de Roma, lloc màxim del poder en cooperació amb l’emperador. Sobretot en els dos primers segles després de Crist va ser quan entre les elits locals de les províncies hispàniques més famílies van ascendir al Senat romà. Almenys cinc o sis famílies de Tarraco, en època flàvia, van arribar a ser membres del Senat amb moltíssima influència política.\nIR: L’epigrafia és clau per a la història social.\nGA: És que no solament coneixem les elits, aquelles elits de què les fonts literàries no parlen i que per mètodes arqueològics no podem identificar. Gràcies a l’epigrafia podem dir que les capes superiors de la ciutat, que van constituir els decurions del consell municipal, els “alcaldes”, van tenir un prestigi molt alt. Molts d’ells van ser elegits com a membres de l’orde eqüestre, que després de l’orde senatorial és segona capa principal de l’aristocràcia imperial romana. Tarraco ens ofereix el coneixement d’almenys 20 famílies de rang eqüestre. És un fenomen singular a Hispània. Còrdova i Mèrida també en tenen, però no tantes. Coneixem, per exemple, una llarga sèrie d’esclaus que treballaven als latifundis dels seus amos. Els van convèncer que havien d’imitar els seus amos, i també fan inscripcions funeràries, en les quals almenys poden mencionar el nom, quants anys van viure i és molt simpàtic en inscripcions de la gent més senzilla quan s’esmenta alguna de les seves virtuts: “va ser un fidel marit de la seva dona”, “va ser una filla que sempre va fer el que els pares deien”, “la muller va ser santíssima, dolcíssima”.\nIR: L’emoció de la inscripció és que ens dóna aquest contacte amb la vida de cada dia i no només a la ciutat. Una de les últimes col·laboracions vostres ha estat el pròleg d’una obra d’una col·lega, Diana Gorostidi, que ha recollit les inscripcions del Camp de Tarragona (Ager Tarraconensis 3. Les inscripcions romanes). M’agradaria que parléssiu d’aquesta relació ciutat-camp i de les inscripcions que no són dins la ciutat, sinó en àmbit rural.\nGA: Tota ciutat romana com a comunitat té el seu ager, el seu territori. Els seus habitants són ciutadans com els que viuen a dins de la ciutat, i tenen tots els drets per particpar en tots els cultes, per ser elegits com a magistrats, etc. La colònia de Tarraco va tenir un territori bastant ampli, però se’n coneixien molt poques inscripcions. El gran epigrafista alemany del segle XIX, Emil Hübner, que va fer el primer corpus de les inscripcions de Tarraco, en coneixia 450, però només 6 eren del territori. En el meu llibre del 1975, el RIT, en coneixia 40. I gràcies als treballs dels anys 80 i 90 d’Isabel Rodà i altres investigadors, el nombre de les inscripcions es va multiplicar.\nIR: I ara s’ha tornat a multiplicar.\nGA: Sí, perquè la molt simpàtica jove epigrafista de l’ICAC Diana Gorostidi ha recollit amb un treball enorme moltes més inscripcions i ara en coneixem unes 130, no només gravades en pedra. La Diana ha estudiat també ceràmiques amb el nom esgrafiat del propietari, que són fonts també importants. La seva obra forma part del gran projecte de Marta Prevosti i altres sobre l’ager Tarraconensis, i aquest estudi és un gran progrés en l’epigrafia de Tarragona.\nIR: Progrés en el qual també heu col·laborat. Què ha significat aquesta col·laboració?\nGA: Molt poques vegades he viscut una una cooperació tan amistosa i fructífera com durant els últims dos anys amb la Diana Gorostidi. S’ha ensopegat que durant aquest temps ella preparava aquesta monografia i jo preparava la nova edició de tota l’epigrafia de Tarragona en el Corpus Inscriptiorum Latinarum. Vaig conèixer la Diana a finals dels anys 90, quan treballava amb Xavier Dupré a Tusculum (Itàlia) per fer una tesi doctoral magnífica. Ella es va formar allà, i ara ha invertit molt bé els aconeixements que hi va adquirir.\nIR: Com heu treballat?\nGA: Ella m’ha facilitat les seves fitxes i fotografies d’inscripcions que jo no he pogut estudiar personalment. També ha recollit bibliografia que per mi no era accessible, sobretot publicacions locals. I jo li he pogut donar bibliografia externa que no sempre es troba en biblioteques espanyoles. Ens hem pogut comunicar lectures d’inscripcions i he pogut corregir una mica el seu text. Repeteixo: ha estat una cooperació molt amistosa i fructífera amb molt èxit per a tots dos. És és una experiència rara en la meva vida. I m’alegro molt que hagi pogut escriure el pròleg: és un elogi merescut.\nConversa recollida per Carme Badia\nEscolteu-la sencera clicant aquí.\n« La investigadora de l’ICAC Marta Flórez llegeix la tesi sobre la Laietània interior\nL’Institut adjudica vuit llocs de treball »


La Regidoria d’Acció Social, juntament amb la Regidoria de Polítiques d’Igualtat i LGTBI de l’Ajuntament de Vacarisses, ofereix el servei d’atenció i orientació psicològica a la població del municipi mitjançant dos projectes: Psicojove i Psicodona.\nPsicojove és un servei d’orientació i assessorament psicològic a infants, adolescents i joves, així com a les seves famílies, en referència a dificultats relacionals, emocionals i conductuals (conflictes intrafamiliars, pors infantils, assessorament en models educatius, dificultats en la transició de les etapes evolutives, problemes de relació i/o comportament, separacions conjugals conflictives, baixa tolerància a la frustració...), així com aspectes referents a la salut emocional característics de l’etapa evolutiva del jovent i el seu entorn.\nPer la seva banda, Psicodona és un servei d’atenció i assessorament psicològic a les dones del municipi, potenciant els seus processos d'autonomia i contribuint a la prevenció i superació de situacions de crisi emocional. Des del servei, es prioritza l’atenció psicològica individualitzada a dones que estiguin sent víctimes o hagin estat víctimes de violència intrafamiliar. Els motius inicials de demanda d’intervenció són diversos i les dones del nostre municipi són ateses per diferents casuístiques, com ara trastorns emocionals, separacions de parella, dificultats en les relacions, violència masclista o altres situacions en què sigui necessari fer un acompanyament emocional.\nTot i que el servei s’emmarca en aquests dos projectes, les regidories tenen reservades algunes hores del servei a l’atenció psicològica dels homes que ho necessitin.\nTant Psicojove com Psicodona es porten a terme al mateix Ajuntament de Vacarisses, els dilluns, dimecres i divendres, a la tarda. Ambdós projectes estan gestionats per un psicòleg acreditat en l’àmbit de la teràpia familiar i en la gestió de projectes municipals, i amb experiència laboral en situacions de risc social de la infància i l’adolescència, i de violència familiar.\nEl servei és gratuït per a veïns i veïnes del municipi. Per sol·licitar-lo, només cal que contacteu amb els Serveis Socials de Vacarisses i demaneu cita.\nMoltes gràcies per aquesta iniciativa. Sense dubte, ajudarà a molta gent.


"Els jutges endureixen les condicions per expulsar estrangers condemnats", portada del 'Diario de Mallorca'\n"L'empresa que gestioni la ITV haurà d'abonar un cànon anual de devers 400.000 euros", titula el 'Diario de Ibiza'\nARA Barcelona 28/04/2014 10:08\nEls diaris d'aquest dilluns titulen.\nDiario de Mallorca: "Els jutges endureixen les condicions per expulsar estrangers condemnats"; "Tensió a Son Bibiloni"; "Lorenzo i Salom acaben tercers a l'Argentina"; "Detinguts dos joves per la crema d'una bandera d'Espanya";\nUltima Hora Mallorca: "Detingut per envestir dos motoristes, matar-ne un i fugir"; "L'IB-Salut factura 14,2 milions a particulars i asseguradores"; "El Mallorca, a sis jornades per evitar l'abisme";\nDiario de Ibiza:"L'empresa que gestioni la ITV haurà d'abonar un cànon anual de devers 400.000 euros"; "L'arribada d'espanyols impulsa el creixement del turisme en els mesos d'hivern"; "El Formentera s'assegura la seva presència en la fase d'ascens"; "La crisi dispara el nombre de guarderies clandestines";\nÚltima Hora Ibiza: "Els turistes es deixaren en l'oferta complementària més de 850 milions d'euros"; "Tràgic accident a Mallorca amb un mort"; "La facturació de l'IB-Salut augmentà l'any passat un 1,45%"; "Una jornada dedicada als nins"; "Les Pitiüses registren 122 hipoteques al gener i febrer, la pitjor dada des de 2008";\nMenorca Diario: "Menorca afronta la temporada amb més de 20 obres en marxa"; "Denuncien 3.390 intents de frau a asseguradores"; "Creuers a Fornells"; "El pintor Enric Gol guanya el premi Ciutat d'Alaior"\nARA Balears: "Dos anys seguits perdent població"; "El Govern no té ni una proposta de REB després de set anys"; "Envesteix mortalment un motorista, fuig a peu i és detingut"; "Els sikhs fan festa a Palma";\n315x478 ARABALEARS 2014-04-28 a les 9.45.50.png ARABALEARS 2014-04-28 a les 9.45.50.png\nEl Mundo: "La trama de la formació va ajudar empresaris afins al PSOE" // "Els socialistes denuncien l'escalada de tensió després d'una agressió a Pere Navarro".\nLa Vanguardia: "La factura de la crisi surt a 9.500 euros per ciutadà" // "El programa europeu del PP rebaixa el to sobre Catalunya".\nEl Periódico: "La Sagrera recupera el ritme de les obres" // "El Papa crida a modernitzar l'Església" // "El PSC atribueix una agressió a Navarro a la crispació sobiranista".\nEl Punt Avui: "Supermestres" // "Homenatge amb victòria" // "Els papes Joan XXIII i Joan Pau II ja són sants"\nEl País: "La comissió oficial insta a revisar la seguretat de la xarxa ferroviària" // "Mosquits transgènics contra el dengue" // "Exteriors traurà a 'concurs' el lloc d'ambaixador".\nAbc: "Dos homes 'valerosos' i sants". Subtítols: "El papa Francesc presideix davant de 800.000 persones la cerimònia de canonització de sant Joan XXIII i sant Joan Pau II".\nLa Razón: "Sants se tots". Subtítols: "Francesc: 'Dos homes valerosos i que van restaurar i actualitzar l'Església".\nARA: "Dos anys seguits perdent població". // "Francesc s'encomana als dos nous sants" // "Victòria des de l'ànima".


Hem incorporat la informació relativa a l’aprovació del Decret d’organització (BOIB núm. 99, de 18 de juliol de 2019). El podeu consultar en l’apartat Consell de Mallorca > Normativa pròpia > I. Organització > Decret de la presidència pel qual es determina l’organització del CIM.\nNomenament dels consellers i conselleres executius\nEl 9 de juliol han pres possessió del càrrec les vicepresidentes i els Consellers i conselleres executius designats per la presidenta del Consell Insular de Mallorca.\nDia 6 de juliol, s’ha constituït el Ple del Consell Insular de Mallorca i se n’ha elegit la presidenta Catalina Cladera Crespí.\nS'estan mostrant 41 - 45 de 120 resultats.


Tret d’inici de la campanya solidària de recollida de medicaments | betevé\nDurant una setmana es volen recollir 60.000 fàrmacs per a ONG o residències d'avis\nMarta Gaston | Dissabte, 4 de Mar del 2017, a les 15.05\nProp de 190 farmàcies de la ciutat inicien aquest dissabte una campanya solidària de recollida de medicaments organitzada per Banc Farmacèutic. L’objectiu és aconseguir 60.000 fàrmacs per donar a entitats assistencials, com ara ONG, residències d’avis o centres de drogodependents.\nEs tracta d’una campanya solidària que busca aconseguir medicaments per entitats assistencials d’arreu d’Espanya. Des del Banc Farmacèutic, l’organitzador de la iniciativa, parlen amb associacions que treballen per millorar la vida de persones en risc d’exclusió social i fan una llista amb tots els fàrmacs que els demanen. Després proposen a les farmàcies participar a la campanya i reparteixen l’assignació dels medicaments. Segons Mercè Garrigosa, membre del Banc Farmacèutic, són medicaments diversos, com ara analgèsics, iode o vitamines, que es troben exclosos de la Seguretat Social. Hi ha 900 voluntaris que donen informació sobre la campanya als clients.\nAquest any participen en la recollida solidària 189 farmàcies de la ciutat de Barcelona i 327 de tot Catalunya. Durant una setmana recolliran medicaments que es destinaran a 123 entitats de tot l’estat, com per exemple, residències de gent gran, centres de drogodependents o ONG com Càritas o Creu Roja. Alguns dels primers col·laboradors de la campanya han donat medicaments genèrics, com per exemple, ibuprofè.\nDes de l’entitat fa 10 anys que organitzen aquesta campanya i creuen que continua sent necessària perquè, segons un estudi, el 34 % de les famílies espanyoles en situació de pobresa ha deixat de comprar medicaments o de seguir tractaments per falta de recursos. De fet, l’any passat els van sol·licitar 30.000 medicaments i enguany se n’ha incrementat la demanda i n’esperen recollir 60.000. Segons dades de l’any passat, Barcelona recapta el 70 % de fàrmacs de tot l’estat.\n— farmàcies — medicaments — solidaritat


Amb motiu del Dia d'Homenatge als deportats i morts a Mauthausen i en altres camps, i a totes les víctimes del nazisme, Sant Feliu de Guíxols ha dut a terme un acte commemoratiu al Monòlit dels Jardins Juli Garreta. Hi han participat alumnes del municipi que durant el curs han treballat el projecte "Temps de guerres" del Museu d'Història.\nAmb la melodia d'aquesta peça de tradició jueva s'ha iniciat aquest acte d'homenatge als deportats i morts a Mauthausen i en altres camps de concentració, totes víctimes del nazisme. Precisament, aquest dijous ha coincidit amb la commemoració de l'alliberament del camp a Àustria, el 5 de maig del 1945, un cop va acabar la Segona Guerra Mundial.\nEn aquestes instal·lacions precisament hi van ser internats majoritàriament exiliats republicans al final de la Guerra Civil. Milers de persones van morir en aquest i altres camps d'extermini, entre ells, guixolencs i guixolenques. Com a mostra de record i reconeixement l'Ajuntament fa actes com aquest, de memòria històrica.\nA l'acte hi han assistit representants del consistori i també part d'alumnes i professors del municipi que participen en el projecte "Temps de guerres" del Museu d'Història, inclòs dins el Programa Àngel Jiménez de Memòria Democràtica. Durant el curs alumnes de quart d'ESO i també del Centre de Formació d'Adults han realitzat diverses activitats com xerrades, itineraris temàtics per la ciutat o la creació de monòlegs, que en aquest últim cas, tècnics del museu n'elaboraran un audiovisual per al seu canal de YouTube.\nDes de l'Ajuntament no només aposten per projectes educatius entorn de la recuperació de la memòria històrica sinó també en la recerca i investigació.\nDurant l'acte s'ha dut a terme una ofrena floral al monòlit aixecat al Passeig del Mar que honora i recorda els qui varen patir els camps nazis.


El Barça s'interessa en Javi Galán\nEl Barça li troba substitut a Jordi Alba\nJavi Galán, jugador del Celta | Europa Press\nEl club s'hauria interessat en el fitxatge del lateral esquerre Javi Galán, del Celta de Vigo\nEl Futbol Club Barcelona estaria interessat en el fitxatge del lateral esquerre extremeny Javi Galán, que actualment milita a les files del Celta de Vigo, segons informa el diari As. Té 27 anys, però no finalitza contracte amb l’entitat gallega fins a 2026, així que el Barça haurà de negociar i pagar diners pel seu traspàs. Tot i això, està valorat en nou milions d’euros pel prestigiós portal Transfermarkt, així que no estaríem parlant d’un traspàs multimilionari. El passat estiu va deixar l’Osca pel Celta a canvi de quatre milions d’euros, així que el fitxatge es podria tancar per uns deu milions, aproximadament.\nJavi Galán, possible substitut de Jordi Alba\nMalgrat que Jordi Alba està culminant la temporada amb molt bones actuacions, a ningú no se li escapa que ja es tracta d’un jugador veterà, té 33 anys, i que necessita algú que ocupi el seu lloc de cara a un futur. El de l’Hospitalet de Llobregat, a més a més, ha tingut moments de rendiment molt baix en els darrers cursos, així que també li estarà bé tenir algú que li pugui fer competència de forma directa. Durant els últims anys, cap dels jugadors que el Barça ha fitxat pel lateral esquerre ha pogut fer-li ombra a Alba. Són els casos de Lucas Digne o Junior Firpo, per exemple.\nGayà, Tagliafico i Grimaldo, altres noms que estan sobre la taula\nAquest interès per Galán refreda altres negociacions que estan obertes des de fa temps en aquesta posició. Un dels favorits de la secretaria tècnica és José Luis Gayà, lateral esquerre del València. Té molt més nivell que el jugador del Celta, però el club xe està fent grans esforços per retenir-lo, ja que es tracta d’un futbolista de la casa. D’altra banda, també havien sonat altres noms, com el de Nicolás Tagliafico, de l’Ajax d’Àmsterdam, o el d’Alejandro Grimaldo, del Benfica i ex del Barça.\nBarça Futbol Futbol Club Barcelona Jordi Alba Mercat de fitxatges\nDembélé torna a tenir un gest amb el Barça que sembla impossible de creure\nEl davanter francès ha assistit a l'entrenament voluntari a la Ciutat Esportiva Joan Gamper del Barça


L'Ajuntament d'Almussafes inverteix més de 800.000 euros a l'any en Benestar Social - Ajuntament d'Almussafes\nL’executiu d’Almussafes acaba d’editar un fullet informatiu en el qual s’expliquen totes les línies d’ajuda posades en marxa pel Departament de Benestar Social, la inversió total de les quals ascendeix aquest 2017 a més 800.000 euros de pressupost. Al catàleg ja existent, recentment s’ha incorporat l’Oficina d’Atenció al Major, s’ha incrementat el Servei d’Ajuda a domicili i s’ha ampliat el Servei de Transport a l’Hospital de la Ribera i al Centre de Salut de Sueca. Els interessats a obtenir més informació sobre aquest tema, poden posar-se en contacte amb l’àrea a través del telèfon 96 178 39 91 o en les instal•lacions del departament, situades en la planta baixa del Centre de Salut.\nLa contínua millora de la qualitat de vida dels veïns d’Almussafes segueix sent, al costat de la creació d’ocupació, el repte més important al que s’enfronta l’equip de govern municipal. L’actual crisi econòmica que pateix el país ha fet multiplicar les necessitats socials dels ciutadans i “per a pal•liar la falta de recursos i les retallades aplicades en altres administracions es fa necessari incrementar els nostres esforços i seguir cercant fórmules perquè tots puguem viure amb el major benestar social possible”, destaca l’alcalde d’Almussafes, Toni González.\nEntre les últimes novetats posades en marxa destaquen la creació de l’Oficina d’Atenció al Major, a través de la qual s’atenen i tramiten totes les demandes realitzades per aquest col•lectiu, com poden ser la gestió de la targeta cultural o les consultes relacionades amb l’IMSERSO. També s’ha millorat el Servei d’Ajuda a domicili, que recentment ha passat de tres a cinc auxiliars per a millorar l’atenció de les persones majors en els seus domicilis amb professionals especialitzats, i de la qual es beneficien un total de 33 usuaris. Finalment, s’ha procedit a l’ampliació del Servei de Transport a l’Hospital de la Ribera i al Centre de Salut de Sueca. A més, s’ha modificat l’horari, el recorregut i les parades de la línia Sollana-Almussafes-Hospital de la Ribera per a ajustar-se a les demandes realitzades pels veïns.\nPer a la tercera edat, i a través de la citada Oficina d’Atenció al Major, a la que es destinaran 45.000€, s’oferiran diversos serveis. Al voltant de 81.000 euros estan consignats per al Servei d’Ajuda a domicili, 145.000 euros s’ha reservat per a la Residència de la Tercera Edat “La Vila d’Almussafes”, que disposa de 10 places residencials i 3 de centre de dia de gestió municipal. Al programa “Menjar a Casa”, programat al costat de la Diputació de València, es dedicaran 4.460 euros i al Centre Integral de Majors, el servei gratuït i setmanal de nutrició, psicologia i fisioteràpia del que ja s’han beneficiat 93 persones, 9.407 euros. A més, seguiran en marxa el Voluntariat de Majors, desenvolupat en col•laboració amb la Unió Democràtica de Pensionistes, i el servei de teleasistència amb el qual s’han beneficiat ja 81 persones, que es gestiona amb la Diputació.\nEn el terreny de les subvencions, l’equip de govern ha establit una partida de 115.000 euros per a la Prestació Econòmica Individual, línia d’ajudes de caràcter extraordinari que busca pal•liar situacions d’emergència social i esmenar les necessitats bàsiques de la unitat familiar. “Gràcies a aquestes prestacions, 80 persones han pogut superar moments d’extrema necessitat, la qual cosa demostra que es tracta d’un servei més que prioritari per a nosaltres”, explica Manzano. Les beques de guarderia estan dotades amb 70.000 euros de pressupost i les de menjador escolar amb 104.000 euros.\nL’Ajuntament d’Almussafes inverteix més...


Els perquès de Mètode Notícies\nQuè és una superlluna?\nSegons l'astrofísic i divulgador Javier Armentia, realment no hi ha superllunes. Tal com explica, el terme no és astronòmic, sinó d'astrologia popular. Ho conta a 'Els perquès de Mètode'.\nPer què sempre veiem la mateixa cara de la Lluna?\nVicent J. Martínez, catedràtic d'Astronomia i Astrofísica de la Universitat de València, ens respon aquesta pregunta protagonitzada per les cares de la Lluna.\nPer què es produeixen els miratges?\nEns ho explica Inmaculada Pascual Villalobos, que, a més, ens descobreix el fenomen conegut com a «fata morgana».\nPer què ens tornem rojos per vergonya?\nEl rubor és una característica específicament humana, ja que no es dóna en els nostres parents més propers, com el ximpanzé, el goril·la o l'orangutan.\nCaldrà vigilar la presència d'un excés de sonoritat o inclús la disminució o absència de sorolls abdominals. Ho explica Joan Lloret, pediatra i col·laborador científic a l'Institut d'Història de la Medicina i de la Ciència de la Universitat de València.\nPer què amb el pas del temps el pa es posa dur i les galetes toves?\nEns ho explica María Soledad Prats Moya, del Departament de Química Analítica, Nutrició i Bromatologia de la Universitat d’Alacant.\nPer què es diu que la tomaca és una fruita?\nLa pregunta no ha de ser si la tomaca és o no una fruita, sinó si és o no un fruit, que és el veritable concepte científic. Ens ho explica Josep Roselló.\nPer què les aus sense dimorfisme sexual saben distingir entre mascles i femelles?\nQuan parlem d’espècies sense dimorfisme sexual, caldria completar la frase amb un apunt: especies sense dimorfisme sexual que nosaltres puguem detectar.\nPer què és perjudicial l’oli de palma?\nL'oli de palma és un oli vegetal compost per greixos saturats, que incrementen el colesterol i el risc cardiovascular. Però el problema d'aquest oli no radica només en la seua composició nutricional.\nPoden patir càncer les plantes?\nLes plantes poden reproduir fallides en el creixement d’algunes cèl·lules, que provoquen la formació de masses cel·lulars que es podrien considerar càncers. No obstant això, hi ha diferències amb el càncer més conegut, l’animal.\nA banda de la clavellina d’aire, hi ha altres plantes que visquen en condicions tan extremes?\nLa majoria de plantes del gènere Tillandsia poden viure damunt d’altres, sense necessitat de tocar el terra.\nPer què podem beure etanol però no metanol?\nEntre 10 i 30 hores després de la ingestió del metanol apareixen els símptomes causats pels nivells tòxics d’àcid fòrmic i formiats: visió borrosa, pèrdua total de visió, acidosi, i si la dosi és prou elevada, mort per fallada respiratòria.\nPer què només piquen els mosquits femella?\nI per què cou la picada? I per què transmeten tantes malalties aquests insectes? Carles Martín Cantarino ens respon tots aquests 'perquès'.\nPer què l’alfàbega espanta els mosquits?\nLa saviesa popular ha transmés l'ús de l'alfàbega com a repel·lent de mosquits per evitar la seua picada. Per què aquesta planta espanta aquests insectes?\nVa morir Ferran el Catòlic per un afrodisíac?\nÉs ben probable, per la voluntat de procurar-se descendència comuna, que Ferran el Catòlic prenguera vigoritzants durant el matrimoni amb Germana de Foix.\nMite o realitat: per què els llops udolen a la lluna plena?\n«Com tot el que envolta els llops, l'udol sempre ha estat font de tota sèrie de mites i llegendes». Vicente Palacios respon aquest Perquè.\nPer què molts humans continuem prenent llet després del deslletament?\nJordi de Manuel respon aquest nou «Perquè».\nÉs jove o vell l’univers?\nPregunta enviada per FRANCESC AGUILAR I DOMENJÓ (Grau de Castelló). MANEL PERUCHO respon: Les darreres observacions de radiació de fons de microones i supernoves tipus Ia cosmològiques indiquen que l'Univers té geometria\nPer què les marees són cada 6 hores si els astres fan cicles de 24 hores?\nI per què el Mediterrani està més alt a l'hivern que a l'estiu? Pregunta enviada per FRANCESC AGUILAR I DOMENJÓ (Grau de Castelló). JOSEP L. PELEGRÍ respon: Les dues preguntes del nostre\nPer què tenim pèl púbic els éssers humans?\nPregunta enviada per ONOFRE GISBERT (Vistabella del Maestrat). PAU CARAZO respon: Com vam explicar en una resposta anterior sobre per què els homes tenen més pèl que les dones, els nostres ancestres\nPregunta enviada per JORGE GIL FERNÁNDEZ (València). FERNANDO SAPIÑA respon: A YouTube es troben molts vídeos que mostren a càmera lenta diversos fenòmens: com una bala travessa una fruita, el ball incessant\nPer què no orinen els ocells?\nPregunta enviada per LAURA RUBINAT (Tàrrega). ALBERT MASÓ respon: Bé, per donar una bona resposta caldria concretar el que entenem per «orinar». Evidentment, si ho circumscrivim a l’acció que fem nosaltres –i\n13 gen. 2014\nPer què les dones viuen més que els homes?\nPregunta enviada per ROBERTO SOLANO. ANA GARCÍA respon: Efectivament, als països més desenvolupats l’esperança de vida és major en les dones. Això és degut a una combinació de factors biològics i d’hàbits\n13 des. 2013


El drama humanitari en les fronteres i la deshumanisació institucional europea – L'Horta Informacio\nEl drama humanitari en les fronteres i la deshumanisació institucional europea\nPublicado en 04/09/2015 por Redaccio en L'Horta Opina, Opinio // 0 Comentarios\nL’HO /Davit Martínez.- Europa està vivint la major crisis migratòria des de la II Guerra Mundial i la resposta dels països membres de l’Unió Europea no ha estat a l’altura de les circumstàncies. Des de POBLE entenem que la societat és una gran sinèrgia, en la qual els individus que la conformen tenen la sana intenció de compartir una vida social lo millor possible per a tots.\nEixe és el motiu que mou, o hauria de moure, a les societats que presumixen de civisalades. El problema s’inicia quan, molt a sovint, açò s’oblida. Per això denunciem la passitivat institucional i instem al govern d’Espanya a que no pose “peros” als asilats que arriben fugint de la guerra síria. No parlem d’estadístiques, demografía ni electoralisme… Parlem de vides humanes, igual que les nostres, en la diferència d’haver segut obligats, els refugiats, a fugir d’una realitat més perillosa que la dels ajusts de la crisis que havem patit pel balafiemt irresponsable dels recursos públics. Refugiats que han de creuar la Mediterrànea en barcos que no funcionen, creuar fronteres en camions sense oxigen i morir buscant un futur millor per a les seues famílies.\nNo, no venen ací per gust, venen perque l’alternativa és la mort, mort que desgraciadament molts d’ells troben, paradòxicament,. tractant de fugir d’ella. L’image recent dels chiquets fallits en la plaja de Turquia ha fet que moltes institucions revisen les seues postures. Esperem que l’empatia que genera imaginar la desesperació de pujar als teus fills, en tota la vida per davant, a una llancha en mitat de la mar sense salvavides conseguixca canviar els pantejaments, fins ara insensibles, dels mandataris europeus. Esperem que imaginar lo que implica arribar ad eixe punt, la realitat que han d’estar patint, faça reconsiderar tan rígides postures. No és tolerable que els autodenominats països desenrollats permaneixquen impassiblement expectants davant d’esta massacre. No és humà observar passivament com persones que fugen de la guerra, la fam, el tràfic, les màfies… muiguen cridant a les nostres portes, les portes d’eixa Europa que es proclama el paraís del benestar.\nLa població europea ho sap i ha reaccionat. En Islàndia 12.000 families han oferit les seues llars per a acollir a la gent i han fet que el seu govern canvie de postura. En Alemanya (que és el país que millor ho ha fet, tot s‘ha de dir) davant la notícia de camps de refugiats sense aigua ni aliments, la població s’ha movilisat i s’han organisat en una ret de voluntaris que ha abastit de tot lo necessari als campaments. En Espanya s’està organisant una ret de Ciutats Refugi, en les que les families acolliran als refugiats. Per tota Europa apareixen mensages de benvinguda als refugiats.\nEl poble ha parlat. No podem tolerar el silenci institucional. Instem al govern de l’estat, a les associacions i institucions publiques, i a les organisacions no governamentals privades a que fiquen els recursos disponibles a revertir esta nefasta crisis humanitària, la qual nos fa dubtar del sentit del terme “primer món”. Junts, si volem, podem. Les vides humanes están per damunt de qualsevol atra consideració política o econòmica.\nDavit Martínez Vinat.


«S.W.A.T.»: Policies amb història - Diari de Girona\npep prieto 03.11.2017 | 11:38\nMalgrat comptar amb només dues temporades emeses entre el 1975 i 1976, Los Hombres de Harrelson va assolir una notable popularitat internacional, en gran mesura perquè en països com el nostre només teníem dues cadenes per triar. Al seu èxit hi va fer molt la presència dels actors Steve Forrest i Robert Urich, però també els seus aires de actioner sense excuses.\nJa fa més d'una dècada, S.W.A.T va tenir un remake cinematogràfic protagonitzat per Colin Farrell i Samuel L. Jackson que no va funcionar com s'esperava, però igualment va generar un parell de seqüeles direct to vídeo que han mantingut viva la marca.\nAra la cadena CBS, molt aficionada a posar al dia els seus vells èxit televisius, aposta per una nova versió estrenada ahir als Estats Units i que posa l'accent en l'espectacularitat de les trames. Òbviament, aquestes no tenen cap secret: ressegueixen els casos d'una unitat tàctica de la policia de Los Angeles, i al mateix temps indaguen la difícil conciliació entre la vida professional i la personal. Falta veure si els seus responsables aposten, com a l'original, per un procedimental a l'ús o bé se la juguen amb alguna trama contínua que li permeti fidelitzar les exigents audiències de la ficció televisiva actual.\nEls nous homes de Harrelson continuen dirigits per l'implacable capità del títol, un home tan expeditiu com lleial que intenta preparar el seu equip per a les missions més perilloses de la tasca policia. Veient els primers tràilers, quedava molt clar que el creador de la sèrie, Aaron Rahsaan Thomas, ha volgut donar més importància al context urbà de la història, sobretot de cara a fer més propers i creïbles els conflictes emocionals dels seus personatges.\nS.W.A.T té entre els seus protagonistes Shemar Moore (conegut per la seva participació a Mentes criminales), Kenny Johnson, David Lim i Stephanie Sigman, vista recentment a Annabelle: Creation. Entre els productors executius de la sèrie hi ha Justin Lin, responsable de la refundació de la saga Fast & Furious i de Star Trek: Más allá.


La Corona oferirà un pacte\n"Després de la declaració de Cristina pel cas Noós, la Zarzuela farà ara mans i mànigues per recuperar la seva imatge institucional"\nper Anna Figuera 08 de setembre de 2015 19:11\nAquestes darreres setmanes he coincidit en diferents trobades amb amics i coneguts que m'han preguntat com veig, ara que visc entre neu, el procés sobiranista. Potser perquè el fred fa tenir les idees més clares o probablement perquè el trepitjar país suposa tocar més de peus a terra veient el dia a dia, gens senzill, de la gent de muntanya i el propi, em vaig refermar en les meves conviccions assegurant que, passi el que passi, els catalans acabarem votant. Tot l'esforç de gent anònima i no tant que treballa perquè això surti, i bé, no pot quedar en el no-res.\nPerò, fins a on aguantarem?, m'insistien. Una de les respostes a aquesta pregunta la teníem ben visible ahir: només cal veure els milers de persones que van concentrar-se davant el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya en rebuig a la judicialització del nostre model educatiu i d'immersió lingüística. Alguns dels interlocutors amb qui parlava em va reconèixer no estar tant segur de la força de resistència dels catalans: "Una vegada el Govern espanyol suspengui l'autonomia, no m'imagino milers de persones manifestant-se cada dia davant el Palau de la Generalitat. Tampoc penso que estiguem disposats a deixar de cobrar dos o tres mesos el nostre sou si en algun moment és necessari per nodrir les arques del Govern". Potser té raó, i aquesta és una reflexió que cal començar a fer.\nEl més interessant de tot són les diferents respostes, de tots els amics i coneguts, a la reiterada pregunta: Creieu que hi haurà consulta? L'un n'estava convençut: consulta el 9N sense acord amb el Govern espanyol. Un altre apostava per eleccions plebiscitàries, govern de concentració, declaració unilateral i referèndum per ratificar la DUI. Aquell que abans dubtava de la resistència dels catalans veia el futur amb una consulta acordada amb l'Estat on s'inclouria un nou model de finançament, com el que reclamen ara –sospitosament– els presidents del País Valencià, les Balears i Múrcia. La resposta més significativa, però, la va posar sobre la taula un que diuen que està ben connectat: serà el Rei Joan Carles –sí, sí, el Borbó– qui oferirà un pacte als catalans després d'un acord entre PP i PSOE. Sobre aquesta possibilitat, vaig pensar: fantàstic! Què més volem tenint en compte la credibilitat que professa en aquests moments la Corona? D'això ja fa uns dies ja. Però avui he llegit que, després de la declaració de Cristina pel cas Noós, la Zarzuela farà ara mans i mànigues per recuperar la seva imatge institucional. Preparem-nos, també, per aquest escenari. Sembla que ara tothom s'atreveix amb la monarquia espanyola. Però m'agradarà veure què passa si arriba el moment.


Un Alcoyano de circumstàncies rep al Sabadell de Seligrat | ARA Multimèdia\nUn Alcoyano de circumstàncies rep al Sabadell de Seligrat\nTomàs Ruso disputa un baló a Marc Mas / UE Olot\nMario Barrera haurà de tirar mà del juvenil per a completar la convocatòria\nEscrit per ARA Multimèdia 25 març 2018\nSón ja quasi cinc mesos sense aconseguir una victòria en El Collao. Eixa realitat ha deixat al Deportivo al molt a prop de la zona de descens. A més, per a enfrontar-se al CE Sabadell el conjunt de Mario Barrera està llastrat per les nombroses baixes. Mario Fuentes, Nieto i Eldin es troben a la infermeria. A més, a la davantera tampoc podrà comptar amb els sancionats Mariano i Lino. Enfront estarà l'equip de Seligrat, entrenador que l'any passat portà als d'Alcoi al subcampionat i posteriorment al play-off.\nAmb la soga al coll afronta l'Alcoyano el partit contra el Sabadell. Només es troba quatre punts per damunt del descens. Per tant, una relliscada situaria a l'equip en una situació molt complicada, a més sabent que la pròxima jornada visita a un Badalona que porta sis jornades guanyant de manera consecutiva.\nEl gran problema per a Mario Barrera es armar un atac amb jugadors de posició natural en eixa demarcació. Només Gato, amb un acompanyant de segona línia que podria ser Killian. El jove futbolista ha passat a l'oblit però davant els arlequinats podria gaudir d'una oportunitat d'or per tal de reivindicar-se. Segons el preparador argentí "hem treballat diverses alternatives i segur que anem a fer un gran partit". A més, va reclamar l'ajuda dels aficionats: "El suport de l'afició és fonamental".\nPer la seua banda, Mario Arques va assenyalar que el grup ha "acceptat la nostra realitat per a barallar per salvar la temporada i a l'equip". El migcampista també reconeix la importància del recolzament des de les graderies: "És un diumenge de futbol i estic segur que si els donem, l'afició ens respondrà. És moment d'acostar tots el muscle".\nEl Sant Jordi supera el provincial de rítmica amb èxit 11 febrer 2020


Aquesta ha estat la primera participació de Cagigós i Garcia en un Mundial juvenil.\nEls remers del CN Banyoles Joan Cagigós i Aleix Garcia, 11ns al Mundial juvenil\nEls banyolins han firmat un bon paper en la seva primera participació en un Mundial, tot i que no s’han pogut classificar per la final A.\nDel 8 al 12 d’agost es va disputar a Txèquia el Mundial de rem en categoria juvenil. Entre la delegació espanyola hi van viatjar dos remers del CN Banyoles, Joan Cagigós i Aleix Garcia, que juntament amb el tortosí Dani Panisello eren els únics catalans a la cita. Els banyolins formaven part del 4 escull estatal juntament amb Luís Miquel Del Toro i Ibai Camarero.\nEn la primera regata que van disputar, Cagigós, Garcia i els seus companys no van poder classificar-se directament per les semifinals i van haver de remar una repesca, per aconseguir finalment la classificació per les semis.\nEn la seva semifinal, però, el bot estatal no va poder passar del 6è lloc i va quedar lluny de les tres primeres places que donaven accés a la final A, una fita que sí havien aconseguit el passat mes de maig a l’Europeu de la categoria. En la seva última regata de la competició, la final B, el bot va acabar 5è firmant el definitiu 11è lloc del món.\nAquesta ha estat la primera participació de Cagigós i Garcia en un Mundial juvenil. Aquesta temporada, els dos remers del CN Banyoles ja van participar a l’Europeu de la categoria on van acabar 5ns.\nTAGS: Cagigós, Garcia, rem


Famas - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: FAMAS)\nEl FAMAS (Fusil d'Assaut de la Manufacture d'Armes de Saint-Étienne), és un fusell d'assalt amb configuració "Bullpup" (és a dir, amb la caixa de mecanismes integrada a la culata, situada per darrere del grup del disparador) i manufacturat a França per Saint-Étienne arms factory. Actualment és una arma que està en servei a l'exèrcit francés.\nManufacture d'armes de Saint-Étienne (en)\nEl desenvolupament es va iniciar el 1967 sota la direcció de Paul Tellie i el primer prototip del FAMAS es va completar el 1971. L'any següent, l'exèrcit francés en va iniciar l'avaluació, però no va entrar en servei fins al 1978, quan va ser acceptat com a arma estàndard de combat i va substituir l'antic fusell semiautomàtic MAS-49. La denominació oficial va ser FAMAS F1.\nVan fabricar-se aproximadament 400.000 fusells d'assalt FAMAS F1. Després Indústries GIAT el va substituir pel nou FAMAS G1. Aquest nou model incorporava diverses millores, tals com redissenys en les zones d'agafada i un protector del gallet allargat.\nEl G1 va ser un model provisional, ja que aviat es va tornar a millorar, apareixent el model FAMAS G2 el 1994. Aquest nou model va ser adquirit per la marina francesa el 1995.\nNo obstant això, a finals del 2006 l'exèrcit de terra francès encara continuava amb el primer model FAMAS F1, sense canviar al G2 perquè se n'esperava la nova versió: FAMAS Félin.\nEl FAMAS es va veure en acció el 1991 a l'Iraq i a Kuwait, durant l'operació "Tempesta del Desert" i posteriorment en altres missions de pau. Les tropes franceses van trobar que l'arma era fiable sota les condicions de combat. El FAMAS era conegut com a Clairon entre els soldats francesos a finals dels anys 70 i principis dels 80. El model utilitzat actualment és el Félin.\n01: Cantonera de la culata\n02: Culata desmuntable\n03: Suport per a la galta. Només pot ser disparada per tiradors dretans\n04: Finestra d'expulsió\n09: Visor pel llançagranades\n10: Suport per acoblar un llançagranades\n11: Broc apagaflames\n13: Selector de tir: assegurat, un sol tret, automàtic\n15: Boca del carregador\n16: Carregador STANAG\n17: Número de sèrie\n18: Selector de ràfega (3 trets o totalment automàtic)\n19: Anella per la corretja\nFAMAS F1 amb punt vermell (anomenat Famas d'infanteria)\nEl FAMAS F1 vist des del darrere\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Famas\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Famas&oldid=28344242»\nDarrera modificació: 1 oct 2021 a les 13:22\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 1 oct 2021 a les 13:22.