Kult 02/2021 by Magazín KULT - Issuu\n02| ročník 23\nArnošt Goldflam: Bylo to jako samospoušť, začal jsem a už se to rojilo 11 Láska v době virověku\n18 Jindra Eliáš\n27 Historický šerm je vzácností\nSledujte divadlo online na Dramox.cz Navštivte více než 40 českých a slovenských divadel z pohodlí vašeho domova.\nINDIVIDUÁLNÍ BRÝLOVÉ ČOČKY VYROBENÉ PODLE BIOMETRICKÝCH HODNOT VAŠICH OČÍ\nBRNO Křenová 71 | Nádražní 10 | Moravské nám. 14 | Veveří 111\nObsah Filmy Vikingové vyrazili na svou poslední plavbu\nDivadla 10 Těšte se už teď na léto s Městským divadlem Brno\nHudba 12 Letící Káča Boženy Němcové ve videoklipu Lucrezia Borgia\nHistorie 21 Utajená studna na Dominikánském náměstí\nMilujeme kulturu První pomoc pro českou kulturu\nTimeout Musíte se ocitnout v úplné tmě, abyste zahlédli hvězdy\nZábava 28 Herní průmysl bude sílit i v roce 2021 Knihy Markéta Palowská\nSport 30 Anežka Kopecká: Basketbal vs. lékařská fakulta\nBožena Němcová Loni jsme si připomněli dvousté výročí narození Boženy Němcové. Za normálních okolností by to zřejmě většina z vás přešla bez povšimnutí. V dnešní době, kdy kultura utichla, význam Boženy Němcové dostává jiný nádech a nabývá na důležitosti. Nechci dlouze hodnotit její život, stejně na to zde nemám dost prostoru. Rád bych ale vyzdvihl jednu její vlastnost, a tou byla láska k češství a oddanost k české národnosti a slovanství. Božena Němcová byla svá, stála si za svými názory a svými postoji vybočovala z davu rakousko ‑uherské pospolitosti. Přes všechnu nevoli a hrozbu vězení se hrdě hlásila k českému národu. Psala v našem jazyce a nenechala se odradit ani nepřízní osudu. Byla hvězdou, která svítila na nebi české kultury, aby ukazovala ostatním směr. Kdyby v tomto směru nebyla tak revoluční, zřejmě bychom se dnes o ní neučili ve školách ani nečetli její pohádky a knihy. Boženě Němcové věnujeme i část únorového vydání Kultu, konkrétně na stranách 9, 12, 14 a 17. Závěrem chci říct, že právě dnešní doba si žádá nové Boženy Němcové a nové Karly Havlíčky Borovské, kteří budou hájit zájmy české kultury a slovanství a kteří nedovolí, abychom o ně přišli. Kultura z nás dělá to, co jsme a budeme. Naši iniciativu na záchranu kultury můžete podpořit na milujemekulturu.cz. Více na straně 24. Přeji vám dostatek kulturní soudržnosti a solidarity.\n| Radek Holík\nKulturně-informační měsíčník | ročník 23 | číslo 2/2021 | pořadové číslo 240 | registrováno u Ministerstva kultury pod číslem MK ČR E 12093 | ISSN 1212-8120 | šéfredaktor: Ing. Radek Holík | editor magazínu: Michael Šoták | editor webu: Ivo Michalík | design: Tomáš Psota | sazba: Tomáš Psota | asistentka: Žaneta Špetová, DiS. | vydavatel: KULT, z. s. | adresa redakce: třída Kpt. Jaroše 1922/3, 602 00 Brno, tel.: 777 221 983, e-mail: redakce@kult.cz | distribuce: Media Hill | produkce: Media Hill © KULT, z. s. Všechna práva vyhrazena. Vydavatel nenese odpovědnost za ztráty vzniklé chybným uveřejněním dat. Reprodukce této publikace nebo její části, včetně opisování a pořizování fotokopií, není povolena bez předchozího souhlasu. Inzertní oddělení Media Hill | tel.: 777 221 936, 777 221 926 | e-mail: obchod@kult.cz\nArnošt Goldflam: Bylo to jako samospoušť, začal jsem a už se to rojilo Brněnský rodák Arnošt Goldflam dlouhodobě patří k nejvýraznějším tvářím české kultury. Letos oslaví už 75. narozeniny, přesto je dál činný mimo jiné jako divadelní autor, herec i spisovatel. Bavili jsme se s ním sice především jako s literátem, jelikož mu brzy vyjde kniha Hlavně o mamince, ale řeč přišla i na další témata. Foto: Salim Issa\nArnošt Goldflam čte v Brně na MAČi. Foto: David Konečný\nVe vašich knihách bylo dosud výrazná především role otce, ať už toho vašeho, vás samotného nebo coby nekonkrétní entita. Tentokrát se ale zaměříte na maminku. Bylo to náročnější? Já jsem s těmi povídkami o mamince dlouho otálel. Jednak moje maminka zemřela v době, kdy jsem ještě ani neměl po maturitě, a taky jsem s ní neměl nijak problémový vztah, ba právě naopak. Ale časem ta potřeba napsat povídky o mamince rostla. Taky je třeba říci, že jsou z 85 % vymyšlené, tudíž najednou bylo témat dostatek a pustil jsem se do toho. Skutečné vzpomínky se tedy při psaní objevovaly samy? Přesně tak. Bylo to jako samospoušť, začal jsem a už se to rojilo.\nVaše knihy vydává vícero různých nakladatelství, ale poslední dobou hrají prim Větrné mlýny. V čem je spolupráce s nimi specifická? S Větrnými mlýny spolupracujeme dlouho. Už před lety vydávali moje dramatické texty, pak se mnoho her shrnulo do – zatím – dvou tlustých svazků sebraných spisů. A když pak začali vydávat i prózu, tak jsem jim postupně nabídl Podivné historky ze života a teď Hlavně o mamince. A třeba v tom budeme pokračovat, pokud bude zájem z jejich strany. A hlavně od čtenářů!\nPamatujete si, kterou jste si přečetl, případně koupil jako vůbec první? Vedli vás rodiče k četbě? Já jsem byl četbou posedlý vždycky, půjčoval jsem si knihy postupně\nNaše rodina se skládá z velkých čtenářů, pomalu nemáme nové knihy kam dávat.\nod písmene A v knihovně v Brně v Černých polích, a to až do písmene V, kdy mě vyhodili, protože jsem jednu knížku ztratil. A taky od kamarádů a spolužáků. První knížka, kterou jsem doma dostal, byla od mého taty – byla to verneovka Dva Robinsoni z antikvariátu a stála osm korun. Jinak jsem ale knihy moc nedostával, až po letech jsem si je pak kupoval sám.\nMusím se přiznat, že doma ani nemáme televizi. Nedávno jste se objevil v seriálu Hlava Medúzy. Máte rád detektivky, a to i ty televizní? Musím se přiznat, že doma ani nemáme televizi. Filmy si stahujeme z nabídky, žánrově velmi různorodé, podle toho, co nám kdo doporučí nebo o čem se všelijak dozvíme.\nNež na účast v nějakém filmu, seriálu nebo televizní inscenaci kývnete, co o nich potřebujete vědět? Že to není úplná blbost. Nebo když se s režisérem či scenáristou znám, případně v tom účinkují příjemní kolegové a kamarádi. Řada lidí si vás dodnes spojuje s nevelkou, ale zato výraznou rolí v Dědictví aneb Kurvahoši gutntag Věry Chytilové. Příští rok uplyne od jeho premiéry 30 let. Chápete, proč se stále těší takové popularitě? Chápu, poněvadž to vyjadřuje tu dobu, ba i dnešní časy a poměry. Dále ovšem díky Bolku Polívkovi, který tu figuru přesně napsal, vystihl ze života a geniálně ji hraje. A samozřejmě díky Věře Chytilové, která to výborně natočila, s důrazem na herecké výkony. Vedle vás a samozřejmě Bolka Polívky zanechal v tomto snímku velkou stopu také Jiří Pecha. Zemřel před necelými dvěma lety. Ví se o vás, že jste\nbyli velcí přátelé. Kdy jste si naposledy řekl, že byste se s ním rád podělil o něco, co vás právě potkalo? Jirka vlastně nebyl člověk, který by se nějak zvlášť svěřoval. Ale měl jsem u něj pocit blízkosti, vřelosti, přátelství, byl to prostě dobrý, srdečný člověk. A také vynikající herec s obrovským citem. Měl jsem ho velice rád a mrzí mě, že tak brzy odešel, mohl toho ještě hodně zahrát. Škoda… | Ivo Michalík\nArnošt Goldflam (* 22. září 1946, Brno) je herec, dramatik, spisovatel, režisér a pedagog. Jeho osud je úzce spjatý s Divadlem Husa na provázku a HaDivadlem. Režíroval také na různých scénách v zahraničí, například v Německu, Polsku nebo Rakousku.\nVikingové vyrazili na svou poslední plavbu\nJeden z nejpopulárnějších a nejslavnějších seriálů poslední dekády došel na svůj konec, nicméně minimálně na jeho poslední série někteří fanoušci nebudou vzpomínat s úsměvem na rtech. Kanadsko‑irský seriál Vikingové dokázal mnohé, ale rozhodně ne se patřičně rozloučit. Seriál Vikingové odstartoval roku 2013 jako nenápadný projekt, kterému ani nebyla předpovídána velká budoucnost. Hned po pár dílech se však ukázalo, že tvůrce Michael Hirst vytvořil mistrovské dílo, na které by se nemělo jen tak zapomenout, a proto mu stanice History objednala pokračování. V něm byl jeho potenciál rozvinut naplno, ale čím více pokračování tvůrce připravil, tím větší byla následná propast pro celý seriál. Vikingové se svého konce dočkali v předposlední den loňského roku, kdy se všech deset posledních epizod objevilo na zahraniční streamovací službě Amazon (a záhy i na Netflixu). V nich příběh navázal na konflikt mezi Vikingy a Rusy, který skončil Bjornovým smrtelným zraněním. Ten se však vyřešil poměrně rychle, a tak se epizody mohly opět zaměřit na několik příběhových linek. Posledních deset dílů bylo tvořeno celkem čtyřmi dějovými liniemi, přičemž ani jedna nenabízela nic nového. Rusové se vrátili zpátky domů, kde museli vyřešit nástupnictví – o něm rozhodl Ivar Bezkostý, který byl v Kyjevě už od začátku šesté\nsérie. Dále se příběh zaměřoval i na Kattegat, ústřední sídlo seriálu, kde však Vikingové pouze pletichařili a soupeřili o trůn krále. Tu vůbec nejnudnější a nejnatahovanější část nových epizod představuje Ubbeho příběh na Islandu, nicméně zde to mělo alespoň nějaký význam, protože jeho putování dospělo k poměrně zdařilému a uspokojivému konci. Poslední linka se zaměřila na dění ve Wessexu, který tu byl přidán až moc nuceně. Seriál už bohužel nějakou dobu nepředstavoval takovou podívanou, jakou jsme viděli například za života Ragnara Lothbroka. Příběh několika dílů by šel vtěsnat do jednoho. Právě kvůli tomu seriál v poslední době ztrácel na tempu. A vzhledem k tomu, že tentokrát šlo o poslední epizody, došlo k několika úmrtím, jejichž násilné zahrnutí do děje nezřídka až bije do očí. Novinky ze seriálového světa Stanice HBO to v roce 2021 rozjede ve velkém. Chystá totiž návrat hned několika známých značek – diváky čeká například nová minisérie Sexu ve městě, ve které se vrátí většina\nhlavních postav. Kromě toho stanice rebootuje upíří drama True Blood: Pravá krev nebo romantickou dramedii Super drbna. Dále letos zruší svou streamovací službu HBO GO, kterou pohltí loni vzniklá HBO Max. Ta kromě většího obsahu nabídne i rozlišení ve 4K. Do Evropy brzy přijde nový streamovací hráč, a to Paramount+, který nahradí úspěšnou CBS All Access. Na Českou republiku se však bohužel prozatím nezaměří, svou pozornost totiž upře na státy na severu kontinentu. Naopak Netflix u nás rozšíří svou nabídku ještě více – jeho cílem je v roce 2021 vydat každý týden minimálně jeden film. | Ondřej Šedý\nRECENZE: Nádherou to nekončí Jednou z nejvýraznějších osobností současného animovaného filmu je bezesporu irský čtyřicátník Tomm Moore. Že vám to jméno zatím nic neříká? Právě máte už třetí celovečerní možnost to změnit. Lákat by vás mohl třeba fakt, že jeho Vlkochodci okupují čelní místa nejednoho žebříčku sdružujícího nejlepší filmy loňského roku. Moore o sobě dal poprvé vědět snímkem Brendan a tajemství Kellsu. Vysloužil si za něj mimo jiné nominaci na Oscara. O stejnou sošku se ucházela i druhá Píseň moře, která se v roce 2015 objevila také v českých kinech. Je obrovská škoda, že Vlkochodci o podobnou možnost s největší pravděpodobností – a z dobře známých důvodů – přijdou. Vizuálně jsou totiž opět dechberoucí a velké plátno by to jen podtrhlo. To samé ostatně platí i o jejich zvukové a hudební brilanci.\nVlkochodci však rozhodně nenabízejí pouze technicky dokonalý zážitek. Moore a jeho spolupracovníci zůstávají věrní tématům, s nimiž pracovali i v minulosti, ale to neznamená, že by se neposouvali také v tomto směru. Příběh mladé Robin, jejího otce a vlčí smečky, o jejíž právo na existenci tu jde především, znovu akcentuje například střet ustálených pořádků a snahy o jejich modernizaci nebo význam folklóru v evropských dějinách.\nMooreho hra s pravidly klasických pohádek je stejně zábavná a v těch správných chvílích dojímavá jako dřív. Hloubavější diváci možná ve Vlkochodcích objeví opatrný komentář brexitu z neanglického pohledu, případně další politické narážky. Užije si je však i ta část publika, která se chce především dívat na nádherné rozpohybované obrázky. | Ivo Michalík Hodnocení: IMDb 81 % | ČSFD 86 % | Kult 80 % Vlkochodci Tomm Moore Premiéra na VOD 11. prosince 2020 www.apple.com\nRECENZE: Koho chytne Duše? Od chvíle, kdy společnost Pixar Animation Studios převzal pod svá křídla Disney, řeší fanoušci nejvýraznějších celovečerních animovaných filmů posledních dekád především obavy, jak moc to slavné tvůrce zbrzdí v rozletu, respektive jak moc se budou muset novému chlebodárci přizpůsobit. Prakticky s každým dalším snímkem to vypadá, že na původní, mnohdy katastrofické scénáře nedojde. Nejnovější, v pořadí už 23. celovečerní film Pixaru se jmenuje Duše a do pohádkově laděných příběhů, s nimiž si Disneyho nemálo lidí spojuje, má daleko. Jeho ústřední hrdina, láskou k jazzu definovaný i deformovaný Joe Gardner, čelí hned na začátku smrtelnému pádu. Než však definitivně (?) přejde na „druhou stranu“, čeká ho ještě nejedno dobrodružství. Ve hře totiž není nic menšího než ta jeho nehmotná stránka, která dala snímku název. Aniž by chtěl autor těchto řádků podceňovat recepční schopnosti\nnejmenších potenciálních diváků, předpokládá, že jako u hitů Hledá se Nemo nebo Auta se tentokrát nepobaví. Jak naznačovalo už jméno režiséra Peta Doctera (Vzhůru do oblak, V hlavě), roztomilé postavičky a zvířátka (byť i na ně dojde) v Duši ustupují sice notně zjednodušeným, přesto až filozofujícím dialogům točícím se – jak u Pixaru jinak – kolem hledání smyslu života. Duše určitě není špatným filmem. Například po technické stránce v mnoha směrech znovu překonává dosud viděné a kontrast mezi\nfotorealistickým pozadím a záměrně prostým vzhledem jednajících postav baví. Zároveň je ovšem čím dál patrnější, že se Pixar u některých svých projektů nedokáže rozhodnout, na který segment publika míří především. V budoucnu se tak klidně může stát, že nezaujme ani jeden. | Ivo Michalík Hodnocení: IMDb 81 % | ČSFD 83 % | Kult 70 % Duše Pete Docter Premiéra na VOD 25. prosince 2020 www.disneyplus.com\nČeská televize uvedla na televizní obrazovky novou čtyřdílnou minisérii Božena, která vypráví o životě známé české spisovatelky Boženy Němcové. Ta se proslavila zejména svými díly Babička a Divá Bára či pohádkami. Seriál vykresluje světlé i stinné stránky jejího života, jeho strasti i radosti, a obstojně vytváří její obraz coby velmi vzdělané a svobodomyslné ženy. Božena vzbudila až překvapivě kontroverzní reakce. Herecké obsazení bylo zvoleno vhodně, postavy i jejich chování se jeví jako autentické a uvěřitelné. Seriál mapuje život Boženy Němcové barvitě a vyvíjí silný\ntlak na divákovy emoce, nicméně třeba sexuálnímu životu titulní hrdinky se dostalo více prostoru a podrobností, než bylo nezbytné. Anna Kameníková, která se ujala role Boženy v prvních dvou\ndílech, působí ve své roli velmi křehce a zranitelně. Tento obraz dívčí nevinnosti je pravidelně rozbíjen její svéhlavostí a dychtivostí, kterou její manžel není schopen zkrotit. Ve třetí a čtvrté části nahrazuje Kameníkovou Anna Gei slerová, která Boženu představuje jako znatelně umírněnější a životem unavenou ženu. Na dramatičnosti seriálu dodává především postava Josefa Němce v podání Jana Hájka. Přestože navenek je zásadovým úředníkem a opravdovým vlastencem, v záchvatu žárlivosti a zoufalství je schopen smýkat svoji ženu za vlasy po podlaze nebo ji dokonce znásilnit. Z dalších dramatických a emočně vypjatých scén můžeme jmenovat tu s úmrtím novorozence. Celý seriál je kvalitně zpracovaný, nicméně jeho psychická náročnost je místy značná. Hodnocení: IMDb: 75 % | ČSFD: 67 % | Kult: 75 % | Michaela Petráková\nSkutečný příběh první české spisovatelky ve čtyřech televizních filmech České televize. Sedmnáctiletá Bára je odbojná, dychtivá a svobodomyslná dívka. Raději čte, než peče. Navíc přitahuje zájem mužů. Rodiče už ji nezvládají, a tak se hledá ženich, který by si ji vzal i bez věna. Nejlepší partií je o patnáct let starší úředník pod penzí Josef Němec. Mladičká nespoutaná dívka mu uhranula. Josef nenaslouchá ani varování svého přítele. Bára se sňatku brání, ale proti vůli rodičů nemá šanci. Dvě protichůdné povahy vykračují do společného života. Píše se rok 1837…\nTěšte se už teď na léto s Městským divadlem Brno Biskupský dvůr Moravského zemského muzea ožívá každé léto divadelními kusy z dílny Městského divadla Brno, jež je i letos připraveno rozehrát krásné příběhy. Letní produkce inscenací MdB je naplánována od 29. května do 11. července 2021, vždy od 20.30 hodin ve venkovních prostorách, a to za každého počasí. Pod Petrov se opět navrátí legendární český muzikál Noc na Karlštejně, Molièrova komedie Lakomec s Boleslavem Polívkou v titulní roli či bohatýrsko-milostná hudební komedie Tři mušketýři. Nebude chybět ani muzikálová pohádka O statečném kováři s hudbou Petra Ulrycha a v plenéru se líbí i romantic-\nké komedii Zamilovaný Shakespeare. Jako letošní novinku uvede MdB ve světové premiéře historickou fresku Napoleon aneb Alchymie štěstí, ve které s městem Brnem propojí nejen slavného vojevůdce Napoleona, ale i anglického politika Winstona Churchilla. Vstupenky již nyní zakoupíte online na www.mdb.cz či přes pokladnu MdB (533 316 360, predprodej@mdb.cz). | PR\nTip: Hamlet podle Radosti\nPoslední premiérou letošní sezóny bude v Divadle Radost Hamlet on the Road. Je zamýšlen jako kočovné divadlo, kterým se Radost přiblíží divákům mimo své interiérové působení a vyjede on the road vlastním divadelním vozem, jehož výtvarné pojetí je dílem scénografa Pavla Hubičky. Tento jarmareční Hamlet bude specifický snahou uvést nejslavnější Shakespearovu tragédii jako komedii. Hamlet on the Road Divadlo Radost | www.divadlo-radost.cz\nLáska v době virověku Jestliže se 19. století nazývalo století páry, tak 21. století přihoďme trochu puncu přídavným jménem „virové“. Průšvih začal nenápadně v lednu roku 2020. Lautr všechno, co známe, „se rozbilo“. Smůla, že to zatím nikdo neopravil. Divadlo Tramtarie z Olomouce v letním rozvolnění nezahálelo a s virovým stoletím se začalo prát. V jejich inscenaci kvete láska v každém věku – i v tom koronavirovém. Téma zákeřné nemoci by se mohlo zdát jako fígl, jak vyplnit repertoár něčím neobvyklým. Zamysleme se společně – již dlouhou dobu žijeme ve světě, který se obrátil na ruby. Úkolem divadla by mělo být i reflektovat surovou realitu všedních dní. Jasně že bychom od toho virového mumraje všichni nejradši utekli: ideálně se zabořit do měkkých sedadel před nadýchanou oponu. Představení Láska za koronu vsází na linearitu vyprávění. Obrazy se ale rychle mění. Přestavbu scény, kostýmy i zvuky zajišťují samotní\nherci. Stand-up comedy s velkým důrazem na práci s hlasem, zpěvem a pohybem, tak by se dal charakterizovat jejich žánr. Kýchnout si během roku 2019 v MHD? Úplná pohoda. V roce 2020 vás za to spolucestující pomalu kamenují. Smutná realita korona‑seznamování Terezy Čápové a Miroslava Černého provětrá vaše bránice jednoznačně nejvíce. Naopak online distanční hodina tělocviku se zdá i na korona‑dobu až moc přitažená za vlasy. Když už nám zakázali zpívat, tak aspoň distančně cvičme.\nŽe les kdysi býval balzámem pro vaši duši a nejlepším místem na meditaci? Teď je na lesní cestě rušněji než v otevřených obchodních domech těsně před Štědrým dnem. Důraz na spasitelskou funkci očkování a jeho nekritickou honoraci trochu narušuje povedený uštěpačný tón hodnotící mnohdy depresivní a direktivní korona‑realitu. Otázkou zůstává, jestli se nějaká apokalypsa vůbec udála/děje. | Klára Tesařová Láska za koronu Divadlo Tramtarie Olomouc Psáno z online záznamu na dramox.cz | www.divadlotramtarie.cz\nPodpořte naši kulturu... ...a získejte tričko,\nJdi na www.milujemekulturu.cz 02 | 2021\nLetící Káča Boženy Němcové ve videoklipu Lucrezia Borgia\nČeská televize v lednu uvedla čtyřdílný seriál Božena s Annou Kameníkovou a Aňou Geislerovou v hlavní roli. Ukázalo se, jak málo toho o naší nejslavnější spisovatelce víme. Proto loňské dvousetleté výročí narození Boženy Němcové inspirovalo také znojemskou skupinu Lucrezia Borgia k natočení stejnojmenného hudebního videoklipu. Natočili jste videoklip Božena Němcová. Co vás k němu inspirovalo? Každý rok Lucrezia Borgia natáčí videoklip k některému z významných kulatých výročí daného roku. Začali jsme s tím před šesti lety k výročí upálení Jana Husa, písní Kalich do pavéz vrýt. Následovalo 700 let od narození Karla IV. (Vita Caroli), 300leté výročí narození Marie Terezie (Marie Terezie), 100 let od vzniku naší republiky (Prvorepubliková) a v loňském roce 600 let od\nPrvní pražské defenstrace (Husité). Všechny počiny je možné zhlédnout na našem YouTube kanálu. Jak probíhalo natáčení? Vytváření prvních dvou klipů ke slavným výročím začínalo docela nevinně. Stříhalo se z toho, co bylo po ruce. V roce 2016 jsme se dali do kupy Milanem Bouškou a jeho Anamaxem a natáčeli v Tyrhénském moři na historické plachetnici La Grace náš první společný projekt, pirátský klip Queen Mary. A od té doby\nnaše spolupráce stále kulminuje. Počtem natáčecích dnů zcela určitě. Marie Terezie měla dva natáčecí dny. Prvorepubliková čtyři, Husité šest a Božena Němcová sedm, což už je masakr, komplikovaný koronavirem a milionem různých omezení včetně těch finančních, kdy na nic nebylo a všechno se dělalo opravdu zadarmo, kdy nebylo na koně, kostýmy ani na cesťáky, prostě na nic. Čímž chci všem zúčastněným ještě jednou poděkovat, že nás podrželi a dotáhli to s námi až do konce. Jmenovitě to půjde těžko, protože to bylo přes 70 zainteresovaných, ať už herců nebo těch na druhé straně. V tomto směru se k nám víc než nadstandardně postavili Ivan a Saša Zajíčkovi, co se týče koní i svých hereckých výkonů a další pomoci. Nelze nezmínit Roberta Šlapanského ze Štvanců,\nOrffchester. Koncertní perličkou na bonusovém disku určitě bude nejznámější song Lucrezie Borgie Za Boha, za žold a za víru v rockové podobě.\nkterý na nás koňmi také nešetřil a navíc vypomohl i kostýmově. No a pochopitelně největší díky patří kameramanu Milanu Bouškovi a celému jeho týmu Anamax. Klip se skládá z ukázek nejznámějších Boženiných knih, pohádek, povídek, a v podstatě na každou z nich jsme potřebovali jiný herecký ansámbl a jiné kostýmy. Princ Bajaja je gotika, Čert a Káča už se pohybuje jinde. Babička taky, atd. V tomto směru na tom byla nejlépe při měsíčku se koupající divá Bára.\nnáročná. Finanční situace je stále na bodu mrazu a jakékoli koncertování v nedohlednu. S kameramanem Milanem Bouškou máme v plánu natáčení celovečeráku. Historické hudební komedie. Jenom pro ilustraci: něco ve stylu Noci na Karl štejně. Což je meta hodně vysoká. Ale mety by vysoké být měly. A hned k tomu dodávám, že takové filmy už se dnes netočí. Tak uvidíme, jestli to bude schůdné. Dáváme momentálně do kupy tým, připravuji scénář, soundtrack atd.\nJak vnímáte ohlasy, které na nový videoklip máte? Líbí se fanouškům? Ohlasy máme dobré. Ti, co nám píší, zatím chválí, nikdo nadávající či kritizující se prozatím neobjevil. Snad jenom, že ta Káča letící do rybníka se při tom málem přerazila. Prý.\nV rámci výročí kapely vydáváte nové CD. Na co se mohou vaši fanoušci těšit? Nové 2CD Pojď dál a dík 20 let poté vyšlo těsně před Vánocemi. Po rockovém projektu Hoj, Velká Moravo s Jirkou Zonygou je to návrat ke komorní Lucrezii z jejích začátků, jak jsme hráli před těmi 20 lety. Pochopitelně s bonusem řady zkušeností. Tedy alespoň doufám, že to tam bude slyšet. Naši příznivci se nás často ptají, kdy zase natočíme něco akustického. Tak teď přišla ta chvíle. Na druhém, bonusovém disku se Lucrezia Borgia vyjma dosud nevydaných „a poprvé natočených“ písní z tohoto prvního období skupiny objeví i jako Lucrezia Borgia v koncertní verzi s některými našimi hosty. Milan Schelinger, Burana\nKam byste rádi dál směrovali svoji tvorbu? Co se týče pokračování slavných výročí, nabízí se na rok 2021 poprava 27 českých pánů, rytířů a měšťanů po bitvě na Bílé hoře. Písničku mám hotovou. Ale zatím jsem to ještě s nikým neřešil. Hlavně tentokrát by to měl být komorní klip. Pokud se teda bude realizovat, protože z problémů s koronou jsme se dosud nevybabrali. Božena Němcová byla opravdu\nLucrezia Borgia každý rok vydává nové CD, za 20 let jich máte 20. Jaké bude to 21.? Momentálně dokončujeme jeho nahrávání. Bude to taková historizující rocková opera. Jmenuje se, alespoň prozatím, „V erbu lva“. Je to zhudebněná legenda ze Starých pověstí českých, „O Bruncvíkovi“. Role různých králů a vladařů ze zemí, jimiž Bruncvík se svým lvem prochází, si odzpívají naši oblíbení zpěváci z předchozích projektů. Např. Zdeněk Kluka, Milan Schelinger, Roman Dostál z Oborohu a další. V roli Bruncvíka se objeví Jirka Zonyga. Dostatek prostoru zůstane pochopitelně i pro Lucrezii Borgii. | Michael Šoták Autorka fotografií: Monika Smetana Baštová\nLucrezia Borgia je znojemská hudební skupina, která se od roku 2000 zaobírá hudbou inspirovanou středověkými či renesančními motivy, moravsko‑keltskou melodikou i balkánskými rytmy, k jejichž interpretaci používá repliky dobových nástrojů. Pět let intenzivně koncertovala v Rakousku, až poté si začala hledat publikum také v Česku. Kapelník Antonín Maceček se dlouhodobě zajímá o různá náboženství a staré mýty a do svých textů vetkl řadu ne běžně známých reálií z oblasti artušovských legend, starogermánských pověstí i legend o čarodějnicích. Paralelně s klasickou Lucrézií Borgií působí i její rocková odnož, vhodná pro velká pódia, rockové i jiné hudební festivaly či městské slavnosti.\nROZHOVOR: Markéta Palowská\nMarkéta Palowská jako Božena ve svém autorském pořadu „Nejen o Josefovi a Boženě“ s hercem NDM Janem Fišarem v roli Josefa. Foto Radovan Šťastný\nLoni uplynulo 200 let od narození naší patrně nejznámější spisovatelky Boženy Němcové. Letos je její jméno probíráno ještě víc. Může za to televizní série Božena, která se jejímu osudu věnuje. Nejen svůj názor na toto dílo nám prozradila etnografka Markéta Palowská. Boženě Němcové se věnujete dlouhodobě. Čím vás zaujala? Už na základní škole byl mým oblíbeným předmětem český jazyk a literatura, zajímala jsem se i o divadlo. V dětství mě uchvátily pohádky našich obrozenců, zejména pak ty, které sepsala právě Božena Němcová. V době dospívání jsem začala více chápat její Babičku, kterou považuji za opravdový klenot. Ostatně, i já jsem takovou babičku měla, vlastně dvě. Začala jsem se zajímat\no život Boženy Němcové, o zdroje inspirací k jejím dílům. Uchvátila mě nejen jako spisovatelka, ale také jako žena, která se navzdory dobovému „vzorci“ ženy nebála dát najevo své názory, jít za svým cílem. Díky tomu se stala tím, čím se stala. První dámou české literatury. Imponuje mi také její vlastenectví, neboť se sama za vlastenku považuji. A tohle je asi také důležité: mnohé z toho, co Božena prožila jako mladá žena, myslím především ve vztahu\ns muži, jsem prožila i já. Její duše je mi velmi blízká. Jak na vás působí jako člověk? Citlivá, empatická, vášnivá, se smyslem pro spravedlnost. Navíc skvělá matka, obětavá, ale také zodpovědná, co se týče vzdělání všech dětí. Srdečná. Velmi starostlivá. Tak soudím z její korespondence. Pracovitá, houževnatá. A na svou dobu samozřejmě velmi emancipovaná. Pokud chce někdo Boženu poznat blíže, ať si přečte její korespondenci. A její tvorbu vnímáte jak? Jako poklad, který bude oslovovat i další generace. Ale bude třeba poskytnout těmto generacím erudovaný\nvýklad, vylíčit dobu, v níž díla vznikala. Pokud budou rodiče číst či vyprávět svým potomkům její pohádky a učitelé budou na žáky působit tak, aby si její knihy oblíbili, aby je pochopili, bude to to nejlepší! Výborně navíc ovládala sloh, jazyk, stavbu vět. Její dílo je mimo jiné plné lidových tradic, obyčejů, obřadů, které jsou popsány v podobě, v jaké je dnes mnohdy už stěží zažijeme. Toho si cením také jako vystudovaná etnografka. Jaký máte názor na nový seriál Božena, který běží na ČT? Viděla jsem zatím první dva díly. Můj názor je velmi rozporuplný. Když pominu některé historické nesrovnalosti a snažím se film vnímat jako druh umění, chybí mi tam řada věcí. A něčeho je tam naopak podle mě zbytečně moc. Ač nejsem proti intimitě a drsnějším scénám ve filmové tvorbě, tady je toho příliš. Mám obavy, aby si lidé, kteří o životě Boženy Němcové mnoho nevědí, neudělali mylnou představu, že byla, slušně řečeno, lehká holka. Ovšem chování mužů k ženám v té době mnohdy drsné bylo.\nOsobně mám problém s výběrem hlavních představitelek, ale to není nejdůležitější. Je však nutno vyzvednout klady minisérie. Skvěle, a troufám si říct reálně, je představena osobnost Josefa Němce. Byl to on, kdo, jednoduše řečeno, „udělal“ Boženu vlastenkou, Češkou. Byl mužem své doby, který od manželky očekával ono základní poslání být především vzornou manželkou a matkou. Nebylo pro něj vůbec jednoduché přijmout skutečnost, že po jeho boku roste geniální osobnost české literatury. A že jej nakonec předčila? Ani to pro něj nebylo jednoduché přijmout. Nicméně jí fandil a podporoval ji. Že se později dostavily velké partnerské neshody, to už vyplynulo nejen z jejich odlišných povah, ale také z charakteru doby, ve které žili. Rovněž bída a nemoci provázející jejich soužití měly velký podíl na mnohém. Zatím se mi líbí, jak je vylíčen jejich vztah. Ale to by bylo na dlouhé povídání. Ve druhém dílu bylo velmi dobře ukázáno, jak se vlastně Němcová stala spisovatelkou, jak vznikla její první báseň. Ano, to se povedlo.\nA ještě k tomu, co mi v seriálu chybí. Možná to nebyl záměr tvůrců, ale chybí mi tam exteriéry. Například celkový pohled na Ratibořické údolí, zámek ve Chvalkovicích – proto to byla „slečna ze zámku“ –, posléze záběr na Prahu a zejména Žofín. Poetika, oduševnělost. A ještě jedna věc. Kladem každého filmu je doprovodná hudba. Tady je jí bohužel příliš, někdy mám pocit, že je tam pořád a překrývá vlastní děj. Škoda, je hezká. První díl mě nechytil za srdíčko a to je, myslím, docela zásadní. Nicméně stále je o čem přemýšlet a to je dobře. Každopádně seriál určitě zvýší zájem o Boženinu osobnost. O tom jsem přesvědčena. Možná s odstupem času některé své názory přehodnotím, ale toto jsou mé první dojmy. Uvidíme, jaké budou další dva díly. Vše konzultuji s kolegy, kteří se životem a dílem Němcové dlouhodobě zabývají, ale i s přáteli. Názory máme velmi rozličné, ale v mnohém se shodujeme. | Michael Šoták\nZ vernisáže výstavy Babiččina Barunka v Regionálním muzeu v Litomyšli 31. ledna 2020.\nRECENZE: Šeptané příběhy Tahle kniha v mnohém překvapí. Jak napovídá její název, jedná se o variace na téma „Soukromá tajemství“, jejichž zápletkou se obvykle lidé příliš nechlubí. Krom jiného jde o potlačované touhy, nucenou přetvářku, historická dramata či absurdní komedii. Ovšem všechno jen jako. Co mě asi nejvíc zarazilo, je přítomnost Anny Geislerové v seznamu autorů. Myslím, že je to prvně, kdy jsem se s touto herečkou setkal jako se spisovatelkou. Ano, přispívala svými fejetony do dámského časopisu, ale povídka a fejeton je přece jen trošku rozdíl. Navíc tato je vážná a s tragickým rozuzlením. V knize, pro kterou platí nejen co povídka, to jiný autor, ale často i jiný styl, vytvořil například Jaroslav Rudiš jedno souvislé telegrafické souvětí\nchlapácky rozkročené na deseti stranách, oddělené jen čárkami, takže se čtenář obtížně orientuje, kde jedna myšlenka končí a začíná druhá. Jiná česká povídková ikona, již zesnulý Petr Šabach, je zde zastoupen docela bizarním vyprávěním, navíc podaným možná až příliš hovorovým jazykem. A tak dále, a tak dále. Co je zarážející: přestože se některé příběhy mohou na první pohled jevit až nesmyslné, tak pokud se nad nimi na chvíli pozastavíte, zjistíte, že se to může (nedej bože) stát i vám. Takže pozor :) | Robert Žďárský\nSoukromá tajemství Kolektiv autorů Listen, 2020\nRECENZE: Filozofovo hledání Druhá kniha mladého brněnského spisovatele a copywritera Roberta Macků Hédonista rozehrává tajuplný příběh o pobláznění jednou zvláštní dívkou. Hlavní hrdina Aureola (nebo také Plamen) potkává Meluzínu, která ho dovede na tajnou sadomasochistickou akci Zření. Kniha je rozdělena na tři oddíly, ale v podstatě mohou být pouze dva – v první části Meluzína zmizí a ve druhé ji hlavní hrdina zoufale hledá. Během pátrání se dozvídá více nejen o dívce a dalších postavách v jejím i svém životě, ale především o sobě samotném. Jednoduchý chronologický děj je protkán mnoha úvahami nad nejrůznějšími abstraktními pojmy (strach, moc, osamělost, společnost nebo utrpení). V textu se objevují odkazy na řadu uměleckých děl, od komerčních filmů a seriálů po klasické knihy. Jejich znalost není nutná pro pochopení příběhu, fanoušky ale jejich přítomnost přinejmenším potěší. Z jazykového hlediska je zajímavý výběr jmen. Postavy, které mají ob-\nOstatní jsou definovány svým nejvýraznějším charakterovým rysem. Jací lidé by tedy mohli být Všudebyl, Pohostinný, Vyvolávač nebo Hendikepovaný? Hédonistu sice vydalo nakladatelství Pointa, které není klasickou vydavatelskou platformou – dalo by se přirovnat ke Startovači –, na textu samotném to ovšem nepoznáte. Gramatické chyby ani překlepy se tu téměř nevyskytují, knize byla věnována náležitá péče. V anotaci stojí, že hédonismus je pro své představitele směrem vyzdvihujícím slast jako hlavní motor lidského jednání. Jestli je čtení tohoto románu slastným zážitkem, musí čtenář posoudit sám, jisté však je, že o sebepoznání v něm nebude nouze. | Petra Horáková\nvyklá kalendářní jména, by se daly vyjmenovat na prstech jedné ruky.\nHédonista Robert Macků Pointa, 2020\nBožena do ouška Milovníky knih, kteří si rádi vychutnají své oblíbené příběhy třeba i při jízdě autem, určitě potěší audiokniha Božena Němcová. Je sbírkou osobní korespondence Boženy, které propůjčila hlas Anna Geislerová, a nejdůležitějších momentů v jejím životě, o nichž vypráví Igor Orozovič. Pokud vás zaujala minisérie Božena na ČT1, s touto audioknihou neprohloupíte.\nV souvislosti se seriálem Božena, který odvysílala Česká televize, jsme se rozhodli celý příběh ucelit a nabídnout vám recenzi na audioknihu Božena Němcová. Je přiměřeně dlouhá a vhodně rozdělená do kapitol, u jejího poslechu tak rozhodně neusnete. Hlasem Anny Geislerové\nhovoří Božena Němcová o svém životě, o němž vypráví velmi hluboce a procítěně. Příjemný poslech pak zajišťuje i vhodně zvolená hudba a absence rušivých elementů. Role vypravěče se velmi svědomitě zhostil Igor Orozovič, v jehož podání se zvraty v životě Němcové stávají o poznání dramatičtějšími a posluchač se tak jen stěží dokáže od příběhu odtrhnout. Korespondence je účinně rozdělena do souvisejících celků, například podle adresátů. Posluchač tak může plynule vnímat vývoj vztahu mezi Boženou a každým z adresátů. Není třeba žonglovat s pozorností mezi různými událostmi a dějovými lin-\nkami, celý příběh Boženina života je podán jednoduše a srozumitelně. Zaujal‑li vás zmíněný seriál a toužíte si rozšířit své znalosti o jedné z klíčových literátek našich dějin, s touto audioknihou rozhodně nešlápnete vedle. Informace se vzájemně doplňují a zážitek to je vskutku obohacující. | Michaela Petráková Hodnocení: Kult: 90 % BOŽENA / Božena Němcová – Korespondence 1844–1862 Aňa Geislerová, Igor Orozovič Vydavatel: SUPRAPHON, a. s.\nTip: Kronika pokračuje\nInformace o albu Anna Geislerová září nejen v roli slavné spisovatelky v nové televizní minisérii, ale uchvacuje i přesvědčivou a podmanivou četbou autorčiných dopisů v této audioknize. Žena s nevídaným literárním talentem, fascinujícím zjevem a uměním získávat si lidi a naslouchat jim vstoupila do českého literárního života v jeho viditelném rozkvětu, kolem roku 1844. Mezi vlastence ji přivedl její muž Josef Němec. Mladá, krásná a chytrá Božena všechny okouzlila. Vytvořila si okruh přátel a známých z prostředí české vlastenecké společnosti, adresátů jejích dopisů. Korespondence možná přispěla ke zrodu Němcové‑spisovatelky. Měla silnou potřebu psát o tom, co vidí kolem sebe, v soukromých listech vytvářela téměř „reportážní“ pasáže. Ze 300 zachovaných dopisů jsme vybrali ty, které charakterizují jednotlivá období spisovatelčina života. Od naděje a radosti k rozčarování a hořkosti, od zamilovaného nadšení k beznaději.\nPo velkém úspěchu loňského prvního dílu Šikmého kostela přichází spisovatelka Karin Lednická už letos s dílem druhým. Příběh pokračuje relativně prosperujícím obdobím první republiky a následně krutou okupací a druhou světovou válkou. Opět sledujeme obyvatele Karviné a jejich turbulentní osudy. Šikmý kostel: Druhý díl Karin Lednická Bílá vrána, 2021\nROZHOVOR: Jindra Eliáš Užije si Malého principála i člověk, který se s dílem Antoina de Saint‑Exupéryho dosud neseznámil, včetně dejme tomu náctiletých čtenářů? Věřím, že si knihu užije každý vnímavý, i náctiletý čtenář. Případného konzervativního čtenáře‑škarohlída bych chtěl ubezpečit, že jsem k překladu přistoupil s velkou pokorou a obdivem k originálu!\nPřevyprávění Malého prince do brněnského hantecu se ujal s velkou pokorou známý moderátor a první moravský diskžokej, brněnský fanoušek a patriot Jindra Eliáš. Sám tvrdí, že to byl jeden z nejtěžších, ale krásných úkolů v jeho kariéře. Byl kamarádem legendárního Franty Kocourka, je znalcem brněnského hantecu a objevil se jako autor a interpret na dvou CD písniček a humoru v brněnské hantýrce HANTEC I a II. S nápadem převyprávět Malého prince do hantecu prý přišla Martina Dlabajová, sběratelka různých vydání tohoto slavného díla. Kdy a jak k tomu došlo? Předloni jsem dostal zadání prostřednictvím své bývalé kolegyně z Českého rozhlasu Brno Mgr. Věry Staňkové, která pro paní Dlabajovou pracovala na některých PR projektech. „Na zkoušku“ jsem přeložil 3 kapitoly a před publikem v Ote-\nvřené zahradě v Údolní ulici v Brně je přednesl. Sklidil jsem potlesk a došlo na podpis smlouvy s paní Dlabajovou. Byly některé pasáže výrazně těžší než jiné? Původní kniha proslula mimo jiné svou metaforickou rovinou. Knihu jsem měl před sebou a takříkajíc „překládal“ větu po větě. Nejobtížněji se mně pracovalo právě s oněmi metaforickými pasážemi…\nPro mnoho lidí jste jedním z posledních opravdových znalců hantecu. Vnímáte to taky tak? S odstupem času si velmi považuji, že mě v 60. a 70. letech jako mlaďocha‑jungšála přijala tehdejší brněnská bohéma. Nemám na mys li dnes již neexistující restauraci, sídlící v prostorách Janáčkova divadla, ale elitní společnost v Brně působících kumštýřů všeho druhu, v níž nechyběl ani gladiátor, herec DNP a velký znalec a šiřitel hantecu Franta Kocourek. Díky němu jsem začal hantec „řádsky gómat“ a po Frantově smrti zvedat tu doutnající pochodeň… Dnes má hantec spoustu příznivců, z nichž někteří se ze všech sil snaží, aby nezanikl. V posledních letech je především mezi uživateli sociálních sítí hodně populární skupina, která si říká KKRD Boys. O této skupině nic nevím, nejsem totiž velký fanda velkých prezentací na sociálních sítích. Občas otevřu FB, ze kterého vím, že existuje početná a veselá skupina přátel brněnského hantecu, jejíž členové si, doufám, Malého principála opatřili. Pokud nestihli otevřená kamenná knihkupectví, tak na e‑shopu vydavatelství JOTA. Jak často používáte hantec při běžné mluvě doma nebo s přáteli? Vyžadují jej po vás? Hantec se má užívat „jako šafrán“, ne za každou cenu. Dovede být vtipný, chytrý a zdaleka ne jen obhroublý\na vulgární, jak si mnozí možná myslí. U nás doma, čas od času, taky občas zaperlí… Jste známý i jako jeden z vůbec prvních moravských, respektive českých diskžokejů. Snažíte se sledovat novou hudbu, nebo raději objevujete poklady z let minulých? Trošku nostalgicky vzpomínám na léta, kdy obecenstvo chodilo tančit na diskotéky na jména, na konkrétního DJ. Tehdejší disc‑jockey byl hlavní hvězdou večera, která informovala tančící o interpretech, snažila se publikum bavit – ne jen kroutit potenciometry, mít na uších sluchátka a být nemluvící figurou,\nkterá pouze technicky zprostředkovává tančícím hudbu, jako je tomu, pohříchu, dnes. A podobně je tomu i s hudbou. Ta, která zněla na diskotékách v 60., 70. a 80. letech – tedy ty nejlepší kousky –, se hraje dodnes. Hudba označovaná třeba jako hip hop má vpravdě minimální životnost, navíc drtivá většina působí jako stále se opakující, „přeskakující“ deska. Omlouvám se mladým, ale i přemýšlivější část dnešní mladé generace má podobný názor. Z toho každopádně plyne, že hip hop a tzv. rap nejsou mým šálkem čaje. Kdysi jste se chtěl stát právníkem, ale z politických důvodů k tomu nedošlo. Kdy vás to naposledy mrzelo? S tím, že si před jménem nepíšu JUDr., jsem se smířil záhy. Přestalo mě to mrzet s prvními úspěchy na poli showbyznysu. Kterými hantecovými slovy byste nejlépe charakterizoval sám sebe? Su rovinové ko, na nikeho nevalím žádný serpentýny, nikeho sem nepodělal, muzála je furt moja jednička, rád bych eště došrajbčil druhó bichlu vo járech, kdy sem vařil dýzy, fšecko v pohodě a trochu v lochecu…\n| Ivo Michalík\nJindra Eliáš (*1950 v Brně) je známý moderátor a první moravský diskžokej, brněnský fanoušek a patriot. Původně se chtěl stát právníkem, ale cestu k tomuto vzdělání ukončila roku 1969 účast na demonstracích proti vpádu vojsk Varšavské smlouvy v předešlém roce. Na základě udání strávil osm týdnů v bohunické věznici. Znamenalo to pro něj konec vysněné profese, ale nikoliv dobrodružné budoucnosti. Šťastným řízením osudu se stal oficiálním konferenciérem a diskžokejem. V legendárním klubu na Šelepce vymyslel a moderoval úspěšné Oldies party, které získaly titul Zlatý MAX jakožto nejlepší diskotéka v České republice. Tuto netradiční hitparádu přivedl Jindra Eliáš i na rozhlasové vlny, kde v roce 2010 začal vysílat v Českém rozhlase Brno pořad Starobrněnské kolo. Od roku 2015 je jedním z moderátorů Nočního proudu Českého rozhlasu Dvojka.\nJak nám ubóchli hůlku na Frajplacu! poledne, vypadne z nich skleněnka. A to ještě ne dycky. Dyž do nich nenechaví štatlaři vrazijó kolky, kóla nabere pasovó dráhu do pajšlu tý grymlový hůlky, a je v gébyšu. Tak teda máme ve štatlu novodurovó dominatu. Sicní skoro na sténym tymplu jako zmiňované gampl. S tím rozdílem, že gampl aspoň helfnul štatlařům v nesnázích. Jestli by nebylo lepší nahodit přemysla a do hůlky ještě ubóchnót futra a na ten retych ju dodatečně přefachčit… | Honza Žanek Hlaváček Ilustrace: Libor Machata\nV Práglu dělali už vod járu čtrnáct kil a jedna pětka machry s vorlojem, keré pro ně ubóchl Žanek Růža, kerýmu tamní hofírci hókali mistr Hanuš. Historija fšak ukázala, že só to fšecko báchorky a šméčka a ve skutečnosti jim ten vorloj vygóml Žanek Šindeluj, profesorské matiky a astronomie z tamní univerzity. To my tady ve štatlu měli leda tak kulofku. Maximálně první stanicu metra na Pekandě, novodur Špalek s bijákama, no a jasná válka - Prygl a Špilas. A taky gampl na Frajplacu, betelné veřejné retych, keré však ještě za bolša zbórali. Ale to byla těžká levandula, páč retychů ve štatlu néni nikdy dost. Fčil, po šesti kilech jařin, dali véšky na rathausu karfióle do holpecu a vygómli těžkó šorfku. Vopičit se po Práglu a vygómnót origoš Brněnský ráčny. Ubóchli je se švarcovýho na-\nbléskanýho žulovýho grymlu, pré ve tvaru nábojnice. Ale jestli měli grymlaři gramlavý kolky, nebo jim švidraly blikše, tyhle ráčny majó ranu spíš jak přerostlá hůlka vod bakeliťáka. A k temu fšemu nikdo není podle nich štond zgómnót, kolik ty raky recht sypó. Trapas byl, že to ve finále při jednom rozhovoru nebyl štond zjistit ani autor teho geniálního stroja. Jedině morgen v jedenáct, tedy přesně když na Pitris kirchu hrnó na památku vykévání ze Švédem\nSlovíčka: Frajplac – Náměstí Svobody hůlka – pohlavní úd bakeliťák – černoch Pekanda – ulice Pekařská Špalek – Špalíček retych – WC karfióle do holpecu – hlavy dohromady Pitris kirch – kostel Petrov raky recht sypó – hodiny opravdu ukazují\nDominikánské náměstí je od roku 2018 nově předlážděno a upraveno. Diskuse o umístění vodního prvku na tomto prostranství se však vedou již více než deset let a stále bezvýsledně. Množství předložených návrhů, variant i bizarních řešení nicméně stále postrádá potřebné historické souvislosti. Přitom někdejší Rybný trh pod svou dlažbou vodní prvek překvapivě ukrývá. Je nesporné, že otázka zásobování obyvatelstva vodou, ať již pitnou nebo užitkovou, byla po staletí zcela zásadní. Voda musela pokrýt kaž dodenní potřebu obyvatel, lázní, sladoven, pivovarů, mlýnů a různých provozoven a byla velmi důležitá i z důvodů požární bezpečnosti. Nejstarším zdrojem vody ve městech byly studny. Zřizovaly se v ulicích, na náměstích i v domech a byly nejen soukromé, ale i veřejné. Jedna z těch nejstarších byla zřízena i na dnešním Dominikánském náměstí. Podle dochovaných rytin a historických map stála uprostřed Rybného trhu. Vznikla na přelomu 14. a 15. století a sloužila zřejmě až do roku 1820, kdy byla zasypána. Měla kamenné roubení s dekorem a jeden až dva vyrovnávací stupně. Původně\nneměla kovanou mříž, ta ji zdobila až od 17. století. Vyznačení studny na několika plánech pomohlo celkem přesně odhadnout místo, kde se původně nacházela. V létě roku 1999 začal na ploše náměstí průzkum podzemí. Po zahájení výkopu průzkumné šachty byl v hloubce dvou metrů pod dlažbou nalezen fragment cihelné klenby, kterou byla studna po zasypání zaklenuta. Klenba měla zabránit dalšímu propadání zeminy pod dlažbou náměstí a svůj úkol splnila dokonale. Pod ní se objevila zachovalá kamenná studna o průměru 1,4 metru, zcela zasypaná hlínou a navážkou. Zásyp byl postupně vybírán až na úroveň dna do hloubky 14,5 metru. Při této činnosti bylo také zaznamenáno množství archeologických nálezů,\nkteré jsou dnes součástí expozice Mincmistrovského sklepa. Po vyčištění byla studna přespárována a chybějící kameny doplněny. Zajímavé zjištění však čekalo v hloubce 11 metrů. V této úrovni je ve vyzdívce zazděn osmiboký studniční věnec z dubového dřeva, což znamená, že studna byla dodatečně prohloubena o 3,5 metru, zřejmě z důvodu poklesu hladiny spodní vody. Potvrzuje to i povrch kamenů, který je nad tímto věncem ohlazený od vytahování okovů mnohem více než pod ním. Od okamžiku, kdy bylo po dokončení oprav zastaveno čerpání vody, vystoupal vodní sloupec studny do výšky 3 metrů. Studna je od roku 2000 provizorně zastropena a ukryta pod kamennou dlažbou. Stále tak čeká na svoje znovuobjevení architekty či výtvarníky, kteří se snaží vymyslet vhodný vodní prvek, jenž by opravené náměstí zdobil. Otázkou zůstává, proč tuto studnu ještě nezkusili vhodným způsobem opět vyvést nad městskou dlažbu. Vzhledem k velikosti náměstí by byla skvělým doplněním historie kdysi velmi oblíbeného tržiště s vybranými rybími pochoutkami. | Aleš Svoboda\nHusovice byly dlouho vesnicí. Rychlý růst začal s rozvojem průmyslu v polovině 19. století. Textilky v údolí Svitavy lákaly venkovské obyvatelstvo, vznikaly dělnické kolonie – snad proto Husovice postrádají velké úřední budovy i výstavné měšťanské domy. Vzpomínkou na rozkvět husovického textilního průmyslu je dnes jen Nová Mosilana, která od roku 1994 sídlí v Černovicích. Nicméně je tu řada menších objektů patřících měšťanům husovickým, na nichž může oko zálibně spočinout. Jejich fasády jsou začasté památkově chráněny. A vzpomeňme secesní budovu Sokola postavenou v roce 1905, divadlo Svatoboj v Cacovické ulici nebo měšťanské domy na náměstí Republiky i v blízkém okolí a pak podivuhodný secesní kostel Nejsvětějšího Srdce Páně. Husovice se začaly měnit s rozvojem brněnského textilního průmyslu.\nV roce 1880 vznikla textilka továrníka Fritsche, přádelna továrníka Eduarda Ernsta Esslera, v roce 1876 založil v Husovicích židovský podnikatel Ignác Briess pivovar a sladovnu… Na město byly Husovice povýšeny v roce 1912. Původně bylo jejich centrem Tomkovo náměstí a jednou z hlavních ulic byla Valchařská. Název dostala podle valchoven a valchování v textilkách, které vyrostly u řeky Svitavy. Textilní průmysl v Husovicích zanikl po 2. světové vál-\nce. Po reorganizaci Moravskoslezských vlnařských závodů vznikly Vlněna, Mosilana a Vlnap, z nichž později zbyla pouze Mosilana. Ta byla v roce 1994 privatizována, stala se z ní Nová Mosilana a přestěhovala se do Černovic. Majitelem je italský koncern Marzotto Group, jehož vlněné tkaniny odebírají i módní partneři jako Versace, Armani nebo Hugo Boss. Husovické tovární areály zchátraly, včetně novějších částí areálu Zbrojovky a Zetoru s motorárnou, projektovanou pro produkci motorů, montovaných do několika tisíc traktorů za rok. Pokud jde o zajímavé osobnosti, které žily nebo prošly Husovicemi, připomeňme Pankráce Krkošku – zakladatele sociálně demokratických novin Rovnost a současně zakladatele husovického Sokola – nebo básníka Františka Halase, jehož Staré ženy byly inspirovány chudobou jeho babičky, u níž jistý čas v Husovicích bydlel. Vzpomeňme blahoslavenou Marii Restitutu, řádovou a zdravotní sestru popravenou ve Vídni nacisty, jejíž pamětní desku najdete na jejím rodném domě v Dukelské třídě. V Husovicích pak byl podle ní pojmenován park a na Lesné kostel. Pamětníci si možná vzpomenou na dvě husovická kina, Světozor a Jas, a pěkná řádka absolventů chemické průmyslovky a husovického gymnázia na své mládí… A budoucnost? Těšit nás může existence rozvojových plánů nových majitelů starých podniků a také zahájené velkolepé přemostění Tomkova náměstí – výstavba městského okruhu, který propojí jih a západ města s jeho východní částí a dokončí dálniční spojení Brna se zbytkem republiky. | Ladislav Vencálek | Fotografie: Archív autora knihy Proměny Brna Přemysla Dížky\nPrvní vejcomat v Brně Podnik pro výrobu vajec v Kosičkách je firma s více než čtyřicetiletou tradicí s produkcí a následnou výrobou konzumních vajec. Než skončí vejce v lednici zákazníka, prochází tříděním, důkladnou kontrolou, dezinfekcí, označením a zabalením do obalu. Největší odlišností od konkurence je přímý rozvoz k cílovým zákazníkům. Ti mají možnost koupit si denně vajíčka cca od 1 miliónu nosnic se 100% původem a různým způsobem ustájení v České republice. Ale také vajíčka nejlevnější a nejčerstvější. Denně se takto rozveze cca 450 000 ks vajec. Všechny druhy vajíček z Kosiček je možno zakoupit od podzimu 2020 v Brně-Slatině na adrese Černovičky 1057/36a prostřednictvím automatu na vejce – tzv. vejcomatu. Nákup je možné realizovat platební kartou. V automatu je 10 produktů různě velkého balení, různých velikostí vajec od malých „S“, přes\n„M“ a „L“ až po dvoužloutková vejce velikosti „XL“, navíc v barvě hnědé či bílé s pořizovací cenou od 20 Kč do 70 Kč za balení. Od začátku je o vejcomat velký zájem, často je až 3× denně doplňován. Nakoupit je možné 24 hodin denně, 7 dnů v týdnu „téměř“ přes stažené okénko vašeho vozidla, k automatu je bezbariérový přístup a parkovat lze přímo u něj. S trochou nadsázky se dá tvrdit, že se jedná o tzv. „vaječný McDrive“. K automatu vás dovedou směrové tabule vedoucí z ulice Olomoucká. Automat je pod kontrolou Státní veterinární správy, je v něm řízená teplota kolem 15 °C a samozřejmostí je každodenní očista a dezinfekce. Kompletní přehled nabízených vajec naleznete na webových stránkách. Vejce jsou zdravou součástí našeho každodenního jídelníčku. www.vejcekosicky.cz.\nBrýlové čočky vyrobené podle biometrických hodnot očí Nastal čas rozloučit se s omezeným viděním. Díky novým progresivním čočkám B. I. G. můžete konečně získat dokonalý obraz. Přečtěte si více o tom, jak fungují. B. I. G. = BIOMETRIC INTELLIGENT GLASSES™ jsou první vysoce precizní progresivní brýlové čočky vyrobené na základě kompletního biometrického modelu oka. Biometrický model zahrnuje jak délku oka, tak i optickou mohutnost a tloušťku rohovky, hloubku přední komory oka, velikost zornice za fotopických i mezopických světelných podmínek, optickou mohutnost oční čočky, délku sklivce a pozici optického středu oka individuálně pro každé oko zvlášť. Naměřená biometrická data z DNEye® Scanneru jsou následně digitálně přenášena přímo do technologie výroby.\nBrýlové čočky jsou vyrobené s přesností na mikrometr a reflektují veškeré individuální parametry oka konkrétního klienta. Až o 40 % širší zorné pole na střední a blízkou vzdálenost\nDíky zohlednění individuálních parametrů získává nositel brýlí nejostřejší možné vidění nejen při pohledu do dálky, na střední vzdálenost a do blízka, ale také při pohledu v libovolném úhlu v periferních oblastech. Zorné pole pro střední a blízkou vzdálenost může být až o 40 % širší než s běžnými multifokálními brýlovými čočkami. Přijďte si i vy pro své nové inteli‑ gentní brýle. Objednejte se na vyšetření zraku na www.ocnistudio.cz\nSituace, ve které se všichni nacházíme, není jednoduchá pro nikoho. Ovšem pro jednu část naší společnosti je přímo devastující, a to pro kulturu. To se rozhodlo změnit spojení projektů Milujeme kulturu, skupina Fenomen a prasátko Cecil se svojí zbrusu novou video výzvou. Připojte se k výzvě i vy a natočte video, kde odhalíte, co z kultury se právě ve vás ukrývá. Projektu Milujeme kulturu vyjádřila podporu celá řada umělců, od hudebníků po autorku historických oděvů. Pokud i vám není lhostejný osud české kultury, milujete naše divadla, hudbu i výtvarné umění, přidejte se. Podívejte se na video a navštivte stránky www.milujemekulturu.cz nebo podpořte své umělce přímo.\nMalujete, kreslíte, zpíváte, píšete? Nebo skládáte básně? Přijměte výzvu a natočte také své vlastní video, kde vyjádříte podporu kultuře a ukážete, jak jste s ní spjati. Sdílejte video a vyzývejte své přátele, aby i oni ukázali, že v každém z nás je kousek kultury. Za záchranu českého kulturního dění již bojují například hudební skupiny Deloraine, Tempus nebo Barbaruna, následované Terkou Dostálovou, Žanetou Zieglerovou, Sárou Novou, Lucií Pařilovou či Šáruš History Fashion. A další se přidávají. Nenechme kulturu zakrnět, společně tuto nelehkou situaci překonáme. | Michaela Petráková\nROZHOVOR: Míša Rotterová Z mé pracovní smlouvy vyplývá, že jsem herečka. (smích) Jsem v angažmá v Divadle Radost. Mimo to ale opravdu pracuji v rádiu, dokonce vysílám ještě i na Rádiu Jihlava. A máme kapelu No Tiddlers. Otázku, co je to hlavní nebo co bych si vybrala, kdybych musela dělat jen jednu věc, dostávám často. Nic není hlavní. Vše se krásně doplňuje a v každé činnosti uplatňuji jiný kus sebe. Navíc v této zvláštní době jsem neskutečně vděčná, že pracuji i v rádiu. Protože tam se nic nemění, vysíláme stále…\nMíša Rotterová, kterou můžete slyšet na Free Rádiu a Rádiu Krokodýl, natočila video výzvu na podporu kultury a mezi prvními se tak připojila k projektu Milujeme kulturu. Vidět ji můžete také na jevišti Divadla Radost a Janáčkova divadla. Jak vnímáte současný stav české kultury? Jako hodně smutný. Kdyby mi někdo před rokem řekl, že něco takového nastane a bude to trvat tak dlouho, nevěřila bych. Stále mi to přijde jako nějaké sci‑fi. A ještě víc mě mrzí, jak to někteří lidé bagatelizují. Naštěstí takové reakce zahlédnu jen občas a od cizích lidí.\nZapojila jste se do výzvy Milujeme kulturu, jak jste se o ní dozvěděla? Řekla mi o ní kamarádka Niki Šindelářová, která také podporuje kulturu a dělá mimo jiné skvělé dětské programy. Ráda jsem se zapojila, protože kulturu je potřeba podporovat a dávat v této době vědět, že rozhodně neumřela. Pro Milujeme kulturu jste natočila video. Co bylo jeho obsahem? Zkoušíte moji paměť, co? (smích) Video bylo jen krátkým pozdravem a poděkováním všem, co kulturu jakkoliv podporují. Třeba tím, že nevrací vstupenky na koncerty, do divadel, případně pošlou dobrovolné vstupné v rámci online koncertů, divadelních představení atp. Působíte v Rádiu Krokodýl a Free Rádiu, ale máte i vlastní kapelu. Co považujete za své „hlavní povolání“?\nVnímáte kulturu jako nezbytnou součást společnosti? Co byste vzkázala lidem, kteří ji považují za zbytečnou? Samozřejmě! Kultura je hodně široký pojem. Uvědomují si ti lidé, kteří ji považují za zbytečnou, co vše by nebylo, kdyby nebyla kultura? Mám pocit, že ne… Jinak by takhle mluvit nemohli. | Michaela Petráková\nMíša Rotterová je herečka, moderátorka, zpěvačka a lektorka. V současné době je v angažmá Divadla Radost. Vidět ji ale můžete i na jevišti Janáčkova divadla. Působí jako moderátorka a redaktorka zpravodajství na Rádiu Krokodýl, Free Rádiu a Rádiu Jihlava. S oblibou moderuje živé akce. Je součástí kapely No Tiddlers, která hraje převážně převzaté skladby. V prosinci vydali autorskou novinku Vánoce v nás, ke které natočili i videoklip, a která se ujala na čtyřech rádiových stanicích. V letošním roce plánují věnovat se intenzivněji právě autorské tvorbě. Na jaře je čeká natáčení videoklipu k písni Nad Pálavů.\nMusíte se ocitnout v úplné tmě, abyste zahlédli hvězdy Představte si, že se dějiny celého vesmíru scvrknou do 365 dní, tedy jednoho roku. Co by se kolem nás odehrávalo? O půlnoci 1. ledna by vznikl vesmír – prostor i hmota – a rozběhl se čas. Koncem téhož měsíce se objevily první, pro naši současnost vlastně nejstarší hvězdy. V polovině března se začala formovat naše Galaxie, která na nebi vykresluje Mléčnou dráhu, hotova byla v polovině května. Začátkem září se objevilo Slunce, v jehož gravitační náruči se vyhřívá osm planet. Už v polovině září zemský povrch okupovaly první živé organismy, o čtrnáct dní později zvládly fotosyntézu. Píše se 5. prosince a máme tu vícebuněčné organismy, 20. prosince suchozemské rostliny, 21. prosince hmyz, 25. prosince dinosaury a 30. prosince primáty. Jak už to tak bývá, nejbouřlivější byl silvestr. Kolem šesté ráno tu byli\nhominidi, mezi které patří orangutani, gorily a šimpanzi. Předchůdci člověka začali po planetě pobíhat krátce po obědě, lidé v dnešním slova smyslu hodinu a půl před půlnocí. Ve 23:44 se jim podařilo zkrotit oheň a také se začali věnovat umění. Teprve ve 23:59:32 přišli zemědělci. Hodiny ukazovaly 23:59:48, když se stavěly pyramidy. A teprve 2 sekundy před půlnocí vzniklo a zaniklo mongolské císařství, křižáci se vydali na\npochod, Kolumbus do Ameriky a Johann Sebastian Bach završil barokní hudební styl. Vše ostatní je v našem kalendáři záležitostí poslední sekundy. Jsme Hvězdárna a planetárium Brno a vy jste naše hvězdy! | Jiří Dušek (PR)\nTip: VIDA! pomůže s úkoly fyziky i procvičováním angličtiny Potřebuje vaše dítě připravit na test z chemie? Poradit s úkolem z matematiky? Procvičit angličtinu? Zábavní vědecký park VIDA! nově nabízí online doučování. Může jít o jednorázovou lekci, ve které se probere konkrétní úkol či látka, nebo o pravidelné doučování. Při zakoupení pěti lekcí vás jedna 60minutová vyjde jen na 200 Kč. Vybírat můžete z celé řady předmětů – od matematiky a češtiny přes fyziku, chemii, biologii či programování až po angličtinu, španělštinu i latinu. Stačí do dotazníku vyplnit, jakou látku potřebuje vaše dítě doučit a které dny a čas se vám hodí. Nejpozději následující pracovní den vám z VIDA! zavolají a domluvíte se na podrobnostech. kdekoliv | kdekoliv www.vida.cz/blog/online‑doucovani\nHistorický šerm je vzácností Série minirozhovorů pokračuje a tentokrát jsme se na pár otázek zeptali Mgr. Kateřiny Konečné, která je kastelánkou ve vile Stiassni v Brně a velkou milovnicí historie a Erwina Dubského. Proč právě vila Stiassni? A kde se dá dnes okusit elegance historického šermu? a knihou si listovala. Znala jsem ji snad zpaměti. Co vás zaujalo právě na Erwinu Dubském? Když jsem začala pracovat jako průvodkyně na zámku v Lysicích, oblíbila jsem si Erwina prakticky okamžitě. Ty nejzajímavější části prohlídky se točily právě kolem jeho osobnosti. I návštěvníci na jeho osudy velmi dobře reagovali, a to mě inspirovalo, abych si o něm zjistila více. Tak vznikla moje diplomová práce „Erwin hrabě Dubský: Život námořníka, sběratele a umělce 19. století“.\nJak jste se stala milovnicí historie? Přivedli mě k ní babička a děda. Už jako malá jsem ráda poslouchala babiččino vyprávění o tom, jak prožila válku na zámku v Luhačovicích, a děda měl doma úžasnou publikaci o hradech a zámcích. Vždy, když jsem přijela na návštěvu, jsem automaticky zamířila do knihovny\nVěnujete se šermu. Jak vzácný je tento sport v dnešní době? Sportovní šerm až tak vzácný není, ale my se věnujeme šermu historickému a ten je již méně obvyklý. Navíc ve spojení s tím, že se můj partner Jaroslav Vaculík zabývá studiem technik dle starých šermířských mistrů, bych mluvila až o vzácnosti. Pokud by někdo toužil zkusit v dnešní době něco vzácného, má možnost přihlásit se do šermíř-\nPŘIHLAŠOVÁNÍ: jarní a letní prázdniny - právě probíhá Kluziště Lesná po–pá 15–21 h, so–ne 8–21 h - rezervace LAPKA.LUZANKY.CZ - nové tematické stezky : Tříkrálová trasa/Lužánecký park Na Hromnice/Babí lom Žabovřesky tajuplné - rodinná hra v Žabovřeskách Tucet havranů - interaktivní procházka, do 14. 2.\nwww.luzanky.cz 02 | 2021\nské školy Bravos a zkřížit s námi kordy. Proč jste se rozhodla vzít si pod svá křídla právě vilu Stiassni? Já jsem s vilou přišla poprvé do kontaktu jako průvodkyně a tehdy by mě nenapadlo, že během pár let budu mít zodpovědnost za celou její správu v roli kastelána. Je to navíc trochu paradox, protože než moderní architektura mi byly vždycky bližší hrady a zámky. Ale na druhou stranu – ten, kdo vilu navštívil, mi dá jistě za pravdu, že to vlastně takový malý zámeček je. | Radek Holík\nMgr. Kateřina Konečná vystudovala Filozofickou fakultu Masarykovy univerzity. Je také absolventkou kurzu památkové péče, který navštěvovala v letech 2013– 2014 v Praze. Nyní pokračuje doktorským studiem, jež věnuje, stejně jako svou diplomovou práci, Erwinu Dubskému.\nURBAN CENTRUM BRNO Stará radnice Mečová 5, 602 00 Brno tel.: 778 520 752 e-mail: urbancentrum@brno.cz www.urbancentrum.brno.cz Otevřeno: po–pá 10.00–18.00, Vstup zdarma.\n381 346 územních plánovačů Výstava o návrhu nového územního plánu. aktuální informace sledujte na webech urbancemtrum.brno.cz a kambrno.cz.\nNOVINKY: Herní průmysl bude sílit i v roce 2021\nHry nabírají na síle a s přibývajícími měsíci to platí o to víc. Po plodném roku 2020 nás čekají další silné měsíce, jenž nabídnou spoustu novinek, a to na všech herních platformách. Menší shrnutí toho neočekávanějšího proto rozhodně neuškodí. Loni musela většina lidí trávit spoustu času doma, kde se byla nucena nějak zabavit. Zatímco streamovací služby jako Netflix, HBO GO či Amazon trhaly rekordy ve sledovanosti a předplatitelích, protože na nich každý sledoval filmy a seriály, velmi posílil i herní průmysl. Během roku 2020 se totiž prodalo rekordní množství her. Každý rok má své nejočekávanější hry, loni to byly namátkou The Last of Us 2, Ghost of Tsushima, Assassin’s Creed Valhalla či Cyberpunk 2077. Zatímco CD Projekt RED ještě vychytává a dolaďuje všechny chyby Cyberpunku, hráči už vyhlížejí nadcházející tituly, které vypadají taktéž slibně. Rok 2021 by měl přinést dvě očekávaná pokračování PS5 exkluzivek – ve druhé polovině roku vyjde pokračování hitu z roku 2017 Horizon Zero Dawn nazvané Horizon Forbidden West, ve kterém si hráči budou moci opět zahrát za lovkyni Aloy a prozkoumávat s ní obrovský otevřený svět. Svého pokračování\nby se měl dočkat i Kratos z God of War, který trhal rekordy v roce 2018. Na své si přijdou i majitelé počítačů, Ubisoft jim totiž plánuje naservírovat již šestku střílečky Far Cry, ve které si hlavního padoucha tentokrát zahraje známý herec Giancarlo Esposito (Perníkový táta, The Mandalorian). Loni se Ubisoftu podařilo vydat takové pecky jako Watch Dogs: Legion a Assassin’s Creed Valhalla,\ntakže je možné, že na svůj předchozí úspěch naváže. Na scénu se mimo jiné vrátí i další dvě herní značky s několikaletou tradicí. Série Halo na sebe upozorní dílem Infinite, který naváže na předchozí Halo 5: Guardians a bude jednou z předních her nové konzole Xbox Series X. Kromě Halo se letos v lednu vrátil i Hitman, jejíž třetí díl nabídl zakončení trilogie World of Assassination. Herní úroda bude tento rok rozhodně zajímavá, očekávané tituly by šlo vyjmenovávat prakticky donekonečna. Sluší se proto zmínit ještě několik dalších novinek. Hororovka Resident Evil se letos dočká osmého dílu, vrátí se i RPG Vampire: The Masquerade – Bloodlines a to samé čeká i na S.T.A.L.K.E.R. Pochopitelně nelze s jistotou prohlásit, které další hry vyjdou. Loni v říjnu například vyšlo třetí Baldur’s Gate, tentokrát od belgických vývojářů Larian Studios, ale jen v předběžném přístupu, tudíž existuje možnost, že plná verze přijde na řadu ještě letos. Dále byl už předloni oznámen vznik čtvrtého dílu legendární strategie Age of Empires, nicméně i v jeho případě zůstává datum vydání zatím ve hvězdách. | Ondřej Šedý\nTip: Objevte léčivou sílu chladu\nPárové, těhotenské, rodinné, předsvatební, svatební, boudoir, pohádkové se zvířaty a jiné fotografie… +420 777 672 647 marleen.photography@gmail.com FB MarleenPhotographer IG MarleenPhotographer\nDíky našemu speciálně připravenému mrazu se zbavíte všech vašich bolístek, nastartujete metabolismus, dopřejete organismu dosud nevídanou regeneraci a za to vám tělo bude vděčné. Stačí zopakovat pár několikaminutových návštěv v poláriu, kde si teplotu držíme u –125 stupňů Celsia. I při tak nízké teplotě jsme schopni se zbavit vlhkosti, takže celá procedůra navzdory tak nízkým teplotám je příjemná. Kdo si rovnou netroufne na celotělové ochlazení, pro toho máme lokální variatnu, kterou vám chlad naservírujeme na požadované místo, třeba na bolavé klouby, svaly, šlachy nebo si můžete užít cryobiolifting – aplikaci chladu na obličej. Vhodné pro všechny věkové kategorie. Přijďte vyzkoušet. Mráz léčí, Zoubkova 36, Brno–Nový Lískovec www.mrazleci.cz\nKRYOTERAPIE, HYPERBARICKÁ KOMORA\nwww.mrazleci.cz 02 | 2021\nAnežka Kopecká: Basketbal vs. lékařská fakulta mládež v BK Havířov. Jednoho dne jsem přišla na trénink a bavilo mě to. Díky tomu jsem u toho vydržela. Máš nějaký sportovní cíl? Něco, kam by ses chtěla dopracovat a byl by to tvůj vrchol kariéry? Mým největší cílem je dostat se do reprezentace žen a reprezentovat ČR. Někam výš v tuto chvíli nesměřuji, protože to asi nejde skloubit všechno dohromady. Jak jsi vnímala, když byla v lockdownu hala i pro vás uzavřena? Bylo to pro nás dobré odreagování. Navíc jsme mohli s Jířou (kondiční trenér Jiří Panáček; pozn. red.) trénovat i věci, na které normálně nezbývá čas.\nAnežka Kopecká, která v žabinském dresu působí již druhou sezónu, má na svém kontě zlatou medaili z Mistrovství Evropy (ME) v kategorii do 15 let v roce 2015 a 4. místo z ME v kategorii do 18 let. Je jasné, že Anežka patří mezi talentované basketbalistky. Málokdo ovšem ví, že současně s profesionálním sportem zvládá studovat ještě Lékařskou fakultu MU. Anežko, odkud pocházíš? Momentálně žiješ, studuješ a hraješ basketbal v Brně, co tě vedlo k tomu, že ses přestěhovala? S rodinou bydlím v Šenově, ale narodila jsem se v Havířově, kde jsem studovala i gymnázium a hrála basketbal. Basketbal v Brně mě hodně lákal, protože jsem už znala trenéry\nz reprezentace. Také mě lákalo studium na Lékařské fakultě MU, proto bylo Brno jasnou volbou. Jak ses dostala k basketbalu? K basketbalu mě přivedla maminka asi v 8 letech. Sama ho hrála společně s Ivetou Raškovou, aktuální trenérkou Ostravy, a Martinou Šidlářovou, která má teď na starosti\nStuduješ lékařskou fakultu, což musí být samo o sobě velmi náročné. Jak vnímáš basketbal vs. studium a co je pro tebe prioritou? Snažím se vnímat basketbal i studium víceméně na stejné úrovni. Abych to měla tak 50 na 50. Je jasné, že to tak úplně vždycky nejde. Takže občas upřednostním studium a občas zase basketbal. V tuto chvíli to skloubit jde. Jak to bude dál, se uvidí s postupem času. Měla jsi jako student lékařské fakulty kvůli covidu povinné praxe? Jak na situaci reagovala fakulta se studenty nižších ročníků? Já jsem žádné povinné praxe neměla, protože tato povinnost se týkala jen studentů vyšších ročníků. Myslím si, že tomu tak bude i v budoucnu. Anežce přejeme hodně štěstí jak v basketbalovém, tak i studijním životě. | Barbora Slezáková\nKULT! je i na sítích! /MagazinKult /MilujemeKulturu /magazin.kult /milujemekulturu /company/spolek-kult\nPRODEJ VAJEC Z AUTOMATU Drůbežárna Kosičky nabízí čerstvá vajíčka napřímo od výrobce bezkontaktní cestou z automatu na vajíčka.\nBrno-Slatina Černovičky 1097/36A vwww.vejcekosicky.cz Tel.: 734 644 467 Milujeme Vejce\nVEJCE Z ČESKÉHO ZEMĚDĚLSTVÍ\nS10 krabička – 20,-Kč L6 podestýlková – 26,-Kč M10 krabička – 28,-Kč M10 bílá – 32,-Kč L10 krabička – 32,-Kč XL6 podestýlková – 36,-Kč M10 podestýlková – 40,-Kč M10 cereální – 45,-Kč Křepelčí vejce 18 ks – 45,-Kč M10 volný výběh – 70,-Kč\nwww.milujeme kulturu.cz Já myslím, že civilizace není dobrá, když je bez kultury. Člověk potřebuje ke štěstí a spokojenosti nejenom pohodlí tělesné, ale i duševní. Kultura a civilizace musí jít ruku v ruce. Jan Werich\nPodpořme naši kulturu Jakoukoliv částku můžeš poslat na transparentní účet číslo\n2200731245/2010 vedený u Fio banky. České divadlo, umění, film i hudbu. Naši kulturu zkrátka milujeme. Uvědomujeme si nezastupitelnou roli kultury v každodenním životě lidí. Její podpoře a propagaci se věnujeme více než 20 let. Právě teď kultura potřebuje vaši pomocnou ruku. Země bez kultury je jako tělo bez duše. Pojďme ji proto společně podpořit.\nMoc děkujeme 32\nDo knižního světa s Kultem a Arnoštem Goldflamem Měsíc utekl jako voda a je tu nový KULT!, který se tentokrát spojil s Arnoštem Goldflamem. Čeká vás opět množství recenzí na knižní i filmové novinky. Celým únorovým číslem se proplétá jedno stěžejní téma – Božena Němcová. Připravili jsme pro vás spoustu rozhovorů se zajímavými lidmi, nefalšovaným Brňákům nabídneme doušek hantecu a nakonec se společně vrhneme na záchranu naší kultury.\nFilmy Vikingové vyrazili na svou poslední plavbu\nHudba Lucrezia Borgia\nKnihy Markéta Palowská\nZábava i v roce 2021


Tecl: Nechtěli jsme, aby tu Plzeň slavila. Ale boj o titul už se nezamotá - iDNES.cz\nVIDEO: Stanislav Tecl proti Plzni vstřelil druhou branku Slavie\nByl to jeho zápas. Blízko byl u prvního gólu, druhý sám dal, pak se po zákroku na něj řešilo, jestli se bude kopat penalta. Stanislav Tecl, útočník fotbalové Slavie, toho proti Plzni spoustu naběhal, odbojoval, dřel do úmoru. Proto má rozhodující zásluhu na vítězství 2:0, které zatím oddálilo plzeňské oslavy titulu.\nŽe by slávisté boj o první místo ještě zamotali? Teď ztrácí šest bodů, do konce zbývají tři kola. Plzeň by musela dvakrát prohrát, aby její nejbližší pronásledovatel měl ještě šanci.\n„Myslím, že to už se nestane. Plzeň má tak kvalitní a zkušený tým, že už si to pohlídá,“ tuší Tecl. „Pořád mě mrzí zápasy, které jsme nezvládli, připravili jsme se tím o boj o titul. My se teď už musíme soustředit na druhé místo a na pohár.“\nAle bylo znát, jak jste na zápas byli nažhavení. Hodně vás motivovalo oddálit plzeňské oslavy?\nAno. Nechtěli jsme dopustit, aby Plzeň slavila před našimi fanoušky, to by si nezasloužili. Jsem rád, že jsme to zvládli. Mám radost z vítězství a cítím i úlevu: když si představím, že by tu slavili, nic příjemného by to nebylo.\nPřekvapilo vás, jak pasivně Plzeň hrála?\nByli jsme na ně dobře nachystaní, od začátku jsme na ně vlétli. Spíš to bylo o tom, že jsme hráli opravdu dobře jako tým, pomáhali jsme si, bojovali jeden za druhého. Z toho pramenily šance.\nAle Plzeň zápas nezvládla, souhlasíte?\nNerad bych hodnotil soupeře. My jsme podali dobrý výkon a donutili jsme je, aby hráli takhle. Aspoň já to tak ze hřiště vnímal.\nVy jste jednu proměnil - při gólu jste zakončil mazácky.\nVěk už bych na to měl (úsměv). Ale zatím se mi to nedaří moc často, budu rád, když se to ještě párkrát povede. Tentokrát jsem dostal pěknou nahrávku od Jardy Zmrhala, Matúš Kozáčik proti mně vyběhl hodně rychle, takže jsem si ho musel obhodit.\nBlízko jste byl i u první gólové situace. Nemrzí, že jste se netrefil dvakrát? Měl byste blíž ke koruně pro krále střelců.\nNemrzí, jsem hlavně rád, že z toho byl gól, který určil ráz utkání. Na krále střelců vůbec nemyslím, to je bezpředmětné. Teď potřebujeme uhrát druhé místo a získat pohár.\nCo zákrok Limberského na vás ve vápně, po kterém rozhodčí nařídil penaltu a pak ji po konzultaci s videem odvolal?\nFaul to nebyl. Hned jsem věděl, že to penalta nebude.\nJednu penaltu jste ale zahrávali. Stoch ji nedal, nechtěl jste kopat vy?\nNechtěl, protože když jsem byl v Plzni, na Matúše jsem penalty kopal a z pěti mi tři chytil. Proti němu bych si na penaltu moc nevěřil. Miňo si věřil, že se mu to nepovedlo, to se může stát každému.\nNebáli jste se, že neproměněná penalta Plzeň nakopne?\nJá ne. Cítil jsem, že máme zápas od první minuty pod kontrolou, nepouštěli jsme ji do tlaku ani do šancí. Věřil jsem, že přidáme druhý gól a zápas v klidu dohrajeme.\nPovzbudí vás výhra před středečním finále poháru?\nUrčitě. Dokázali jsme si, že s tímhle fotbalem můžeme být úspěšní. Když to zopakujeme ve středu, může to tak být. Je potřeba si zapamatovat, jak jsme hráli, a navázat na to.\nTémata: Viktoria Plzeň, Slavia, Stanislav Tecl, Matúš Kozáčik, Tomáš Řepka\nI po mizerném výkonu a porážce 0:2 dokázal mít trenér plzeňských fotbalistů Pavel Vrba nadhled. „Tři kola před koncem...\nJe zvyklý hrát na kraji, tentokrát mu trenér Trpišovský svěřil místo ve středu pole. A Jan Sýkora, záložník fotbalové...\nPředchozích pět zápasů proti Plzni prohrál. V sobotu večer fotbalový kouč Jindřich Trpišovský sérii konečně zlomil....


Návod k použití HP D3500 digitalni fotoaparat - 13 názory na HP D3500 Objevte testy, hodnocení a srovnávání s Digitální fotoaparáty HP D3500.\nDiplotop - porovnání produktů - shromažďuje HP D3500 uživatelé názory, testů a zkoušek.Díky rozsáhlé databázi, 13 stanovisky pro Digitální fotoaparáty HP D3500, Diplotop porovnává Digitální fotoaparáty HP D3500 se jeho konkurenty s cílem nalézt nejlepší.\nStáhněte si uživatelský manuál nebo příručku k HP D3500.\nStanovisko ze dne HP D3500\nPodle jeho uživatelů, je HP D3500 poměrně uživatelsky příjemný.Shledávají jej mnohem spolehlivější než u jeho konkurentů., V tomto bodě jsou jednotní. Pokud máte nějaký problém, potřebujete pomoci, diskusní fóra Diplofix vám pomohou vybrat mezi HP D3500 a jiným výrobkem.\nJeho uživatelé jej hodnotí velmi dobře., A existuje mnoho z nich, kteří mají stejný názor. Shledají, že je to levné Nebudete nepříjemně překvapeni, když se podíváte na informace v uživatelské příručce HP D3500 ještě před nákupem.\nJe D3500 snadné používat?\n13 uživatelé odpovídali na otázky a hodnotili produkt na stupnici od 0 do 10. Hodnocení je 10/10, pokud HP D3500 je velmi uživatelsky příjemný.\nJe D3500 vysoce účinný?\n13 uživatelé odpovídali na otázky a hodnotili produkt na stupnici od 0 do 10. Hodnocení je 10/10, pokud je HP D3500 ve svém oboru: nejlépe na technické úrovni, nabízí nejlepší kvalitu, nebo nabízí největší škálu možností.\nJe D3500 spolehlivý, solidní?\n13 uživatelé odpovídali na otázky a hodnotili produkt na stupnici od 0 do 10. Hodnocení je 10/10 pokud si myslíte, že HP D3500 je solidní produkt, který bude fungovat dlouho, než se poškodí.\nJe D3500 dobrá hodnota za dané peníze?\n13 uživatelé odpovídali na otázky a hodnotili produkt na stupnici od 0 do 10. Hodnocení je 10/10, pokud si myslíte, že HP D3500 opravdu není drahý s ohledem na jeho vlastnosti.


Pentax K-P: testy\nRe: Pentax K-P: testy\nPříspěvek od st. » 22 bře 2017, 15:24\nImage 63 / 65: ISO 64000 "zrní" asi jako kinofilm na ISO 3200, i detaily jsou slušně prokreslené... Klobouk dolů před takovou technikou!\nPříspěvek od Miro2 » 23 bře 2017, 17:20\nDobré recenze, které vystihují kvality i nedostatky.\nMůj názor je takový, že překousnu menší výdrž. Nevadí mi, že Pentax docela kašle na video, foťák mám na focení. Smířím se pouze s jedním slotem na SD kartu i s menším bufferem. Co ale nedokážu pochopit, proč na rozdíl od K-3II zase vrátili nad hranol nesmyslné pidi-blýskátko. Zrovna u tohoto foťáku bych viděl GPS jako mnohem užitečnější.\nPříspěvek od machy » 24 bře 2017, 06:21\nTo pidi blýskátko se hodí např. pro odpálení externího blesku...\nJinak zajímavá zkušenost s AF-C. Prý lepší než na K1 a K3II ...\nhttps://www.pentaxforums.com/forums/203 ... hread.html\nPříspěvek od zirecek » 24 bře 2017, 07:02\nPidi blýskátko - těžká otázka i pro Ricoh. Asi ho jednou dají a podruhé ne. Protože vždy to bude mít pro i proti. Nechápu, proč někdo odpaluje externí blesk pidibleskem. Myslím, že je lepší rádiový odpalovač s dálkovou komunikací s bleskem.\nPříspěvek od fakt » 24 bře 2017, 08:03\nV tom případě se bude jednat o 100% AF-C. K-1 v tomto směru exceluje.\nPříspěvek od velislav » 19 dub 2017, 12:51\nKeď som videl nový nikon d7500, napadlo ma či KP naozaj nieje nástupca K3 a že ďalšie apsc od pentaxu bude priama konkurencia pre D500... Čo by bolo určite zaujímavé\nPříspěvek od inutihar » 19 dub 2017, 15:04\nZajímavé by to asi bylo, ale pravděpodobně ekonomicky neprůchozí. D500 se prodává za zhruba stejné ceny jako K-1 a nevěřím, že by si pentax na už tak docela omezeném trhu kanibalizoval prodeje K-1 jiným high-end tělem. A že by nasadili agresivně nízkou cenu s ohledem na vývoj cen nevěřím.\nPříspěvek od velislav » 19 dub 2017, 15:14\nno neviem, určite sa s K1 niečo akčné odfotiť dá, no nieje na to primárne určená... som fakt zvedavý s čím PX príde keďže KP zatiaľ vizerá veľmi dobre...\nPříspěvek od fakt » 19 dub 2017, 15:44\nPrávě jsem přijel z McDonalds Cupu ve fotbale a potvrzuji, že dá.\nMálo co promazávám. Ta přesnost a rychlost je neuvěřitelná.\nPříspěvek od inutihar » 20 dub 2017, 09:28\nTo sice má, ale uživatelů nikonů je řádově více, takže i prodejní potenciál je někde jinde.\nProstě si nemyslím, že by pentax byl schopen táhnout dvě high-end těla, která by se víceméně lišila jen velikostí čipu a věřil by tomu, že si na padajícím trhu, kde má teď pentax zastoupení v jednotkách procent, obě těla najdou tolik uživatelů, že se jim to ekonomicky vyplatí... Ale japonští manažeři mě mnohokrát překvapili tím, že uvažují jinak než zbytek světa.\nPříspěvek od jasanek » 20 dub 2017, 11:52\nMoc nechapu D7500, za tu cenu s danou vybavou (napr. vuci svemu predchudci 7200) je to dle meho soudu neprodejne...\nNa druhou stranu je to asi bohuzel aktualni trend, uvidime s cim prijde nastupce K-3II.\nPříspěvek od inutihar » 20 dub 2017, 12:27\nRád bych se mýlil, ale mám obavu, že K-3III bude na 40000 začínat.\nPříspěvek od alda » 22 dub 2017, 07:09\nVčera jsem si byl "osahat Kápéčko". A už jsem docela zlomen, půjdu do teho . Vyzkoušel jsem všechny\ntři gripy. I když s tím nejmenším se dá držet také docela dobře, tak mým dlouhým prstům nejvíce vyhovoval\nten největší a držení bylo podobně komfortní a srovnatelné s K-50, což je pravidlem u všech Pentaxů. Trochu\njsem měl obavu z toho, že ten přední roller je jakoby "utopen" v gripu a bude se špatně ovládat. Ale ty obavy\nbyly liché a kolečkem se ukazovákem s vrchu snadno točí. To samé platí pro ovládání toho pro palec a spouště,\nvše v dosahu a dobře ovladatelné, ale to se dá u Pentaxu jaksi očekávat, že . Jinak je tělo KP oproti K50\nštíhlejší a velikostně přibližně stejné, i váha pocitově stejná. A co mě nejvíce bere, je že má look, nemálo\npodobný kinofilmovému aparátu, to se mi fakt moc líbí. To je také jeden z důvodů, proč si ty krásné\nfotoaparáty přece kupujeme, no ne ? Další z důvodů je ten výklopný displej. Vždy jsem si říkal, že ho\nnepotřebuji, ale již mnohokrát jsem se ocitl v situaci, kdy by mi usnadnil "život". Určitě tím, že když si\npořídím místo K50 Kápéčko, tak lépe fotit nebudu. Nedovedu odhadnout, zda bude lepší obrazový výstup\ndíky tomu, že KP má vyšší rozlišení a novější Safox. Ale to mě až tolik nezajímá, spíše to, že jako penzista\nsi před tím, než natáhnu bačkory udělám radost ...\nNaposledy upravil(a) alda dne 22 dub 2017, 10:49, celkem upraveno 1 x.\nPříspěvek od hilda4sea » 22 dub 2017, 09:27\n"....spíše to, že jako penzista si před tím, než natáhnu bačkory udělám radost..."\nJo, jo tento důležitý "technický parametr" novinky mně také přesvědčil, že si mám koupit X-T2\nPříspěvek od alda » 22 dub 2017, 10:24\nAno, velmi důležitý "parametr", protože našinec nikdy neví, jak dlouho si ještě bude moci hrát ...\nX-T2 je také "krásná mašinka" a jako bonus ty parametry, už jen ta radost to chtít, je povznášející...\nJá jsem si v loni pořídil z "druhé ruky" X100s, používaní tohoto aparátku je pro mě nesmírně zábavné a\nse zrcadlovkou Pentax tvoří nerozlučný pár, který se výborně doplňuje...


16. 1. 2018 08:07 − 2654× − 4\nPosádka Aleš Holakovský – Martin Vinopal se svojí Nkovou Škodou Felicia zdárně zdolala 33. Internationale Jänner Rallye 2018.\nAleš Holakovský – Martin Vinopal, patrně jediná posádka startovního pole bez pneumatik s hroty i bez světelné rampy, se svojí Nkovou Škodou Felicia zdárně zdolala 33. Internationale Jänner Rallye 2018. A to na 3. místě v klasifikaci Austria 2WD a na 38. místě celkově. Především však soutěž přinesla posádce tolik zážitků, že to jezdce po závodě opět přimělo položit si sám sobě vícero otázek a zodpovědět si ještě více odpovědí :-) .\nTo co je vidět na videích, to byla jenom špička ledovce, a to doslova! Na Pierbachu totiž došlo k jakési inverzní situaci. Takže zatímco na kopcích bylo převážně jen mokro, v údolích se na cca 50 % trati z 20ti kilometrů vytvořil záludný černý led, který se lesknul úplně stejně jako blátivě oslizlý, ale pouze mokrý asfalt. Takže nebylo vůbec poznat, co je led a co není, člověk to poznal až v zatáčce. Bez hrotů to byla na RZ velká zábava. :-) V první polovině RZ jsme si připadali spíše než na závodech jako na divadelním představení nějaké parodie na rally, kde jsme jen koukali na stopy vedoucí ven z trati, tu nalevo, tu napravo, a tu a tam na nějaké pohozené auto okolo. Závěr RZ jsme projeli v tempu, které se blížilo spíše rally pravidelnosti, ale vyplatilo se, přežili jsme a mohli se vydat vstříc dalším dobrodružstvím.\nAno, to bylo vtipné. Kladenští Radek a Mirek Zdrubeckých, kteří nám po celou dobu závodu poskytovali servis, se během závodu stíhali jezdit dívat i na RZty jako diváci. Byli tedy i na prvním Pierbachu dole na křižovatce pod proslaveným divácky-televizním místem a hlásili nám do feldího kokpitu ještě před startem, že k nim dojíždějí seshora auta po kouskách, tak ať si dáme bacha a nerozbijeme tam auto hned po startu soutěže. Přesné kritické místo jsme nevěděli, ale i tak jsme jeli se zvýšenou ostražitostí, a možná i díky domu se podařilo na tom ledu nad diváckým místem nad serpentinami dobrzdit. I když i tak to chtělo brzdit přerušovaně asi na pětkrát, led se objevil fakt znenadání. RZ Pierbach mi zpětně připomíná slavný rakouský sjezdový závod Hahnenkamm v Kitzbühelu – nahoře na ledu vás odstartují a dole v údolí vám to změří, jenom místo na lyžích sedíte v autě. :-)\nS výjimkou Pierbachu, i přes výkyvy počasí, kupodivu na všech dalších RZ zůstaly při závodě stejné podmínky jako při seznamovacích jízdách o tři dny dříve. Kde jsme si napsali led, tam byl led, kde sníh, tak byl sníh, kde nic, tak nebylo nic. Fakt se podařilo, že nám to v rozpisu to všechno sedělo, i bez ledových špionů. Jen jedna louže vyschla. :-) Jen v první polovině horské RZ Unterweissenbach bylo v zatáčkách dokonce sněhu dokonce více než při seznamovacích jízdách, protože jej tam poctivě naházeli diváci, takže bylo ještě o trošku více legrace. Od přírody zůstal sníh i v posledních stovkách metrů před cílem, v prvním průjezdu jsme to tam honili na 3x, a v druhém už tam byl pro jistotu v bažinách kolem cesty zaparkovaný jeden z mišáků. Právě RZ Unterweissenbach se mi líbila z celého závodu nejvíce, byl to požitek, těch krásných míst, umocněných sněhovou pokrývkou v první části RZ, tam bylo opravdu hodně. Je to tam jako jezdit rally po 1. zóně nějaké malebné CHKO.\nKapitola sama pro sebe. Seznamovací jízdy pro nás – a myslím, že mohu mluvit za oba členy posádky, byly asi náročnější než vlastní rally, protože vzhledem k délce trati a profilu RZ to znamenalo při třech povolených průjezdech 2 dny intenzivního ježdění, psaní, přemýšlení a orienťáku (podle ne zrovna přehledných map) od rána do večera. S výjimkou jedné krátké pauzy na svačinu v autě (až druhý den) jsme jeli naprosto non-stop, bez řádného oběda, atp. I tak jsme to stihli tak akorát. Ale nepodcenění seznamovaček se při závodě násobně vyplatilo, jak patrně dostatečně plyne i z odstavců výše. Samotný závod už pro mě pak byl vlastně docela relax, kdy jenom stačilo pořádně poslouchat „Víňáka“ a držet se volantu. :-) Nicméně po dvou dnech ježdění křížem krážem po erzetách jsem z toho měl v hlavě pořádný maglajz. Zatímco v Čechách si zatím vždy byl schopen v hlavě průběh RZty nějak chronologicky vybavit, alespoň rámcově po jednotlivých kilometrech, tak tady mi většina trati splývala v jeden beztvarý, i když krásný, celek.\nFoto: Marek Pléha – rally media\nNejprve musím vyzdvihnout atmosféru v naplněné freistadtské Messehalle při slavnostním startu, v cíli, ale i třeba během cíle 1. etapy. Rakušané si rally zkrátka umějí užít. Co se týče vlastní organizace, tak dle ohlasů, co se ke mně občasně dostaly ústně či přes média, jsem nabyl dojmu, že to v Rakousku pojímají volněji a spoustu věcí, co se řeší v Čechách, tam vůbec neřeší. Nemohu to potvrdit, ba naopak. Zejména na technické po nás chtěli vypsat, ukázat a vyzkoušet takové věci, které v ČR zatím nikdo neřešil. Při této příležitosti bych rád poděkoval Pepovi Královi za administrativní radu na technické přejímce a Jirkovi Petráškovi za půjčení přípravku WD-40 (který jako obvykle nezklamal) ještě před příjezdem našich mechaniků. Tímto také této posádce a zároveň našim jediným českým kolegům v soutěži gratulujeme k zisku a 23. místa absolutně 3. v naší početně obsazené třídě 7.2. – rozhodně jde o hodnotný výsledek!\nZdaleka ne, protože ještě nevíte to hlavní – kdo se s námi na naší účasti podílel a komu tedy také patří zdárný výsledek a řádné dokončení soutěže. Mechaniky nám po celou dobu závodu dělali již zmínění Radek a Mirek Zdrubeckých. Naštěstí nejvýznamnější servisní zásah udělali už po shakedownu a pak během soutěže jsme jim žádnou práci nad rámec preventivních zákroků nepřidělali, za což nás chválili – potěšení však bylo i na naší straně :-) ). Dokonce jsme nakonec ani jednou nepřezouvali pneu, protože podmínky na RZ byly stále dost podobné (tedy sra.ky, sra.ky a zase sra.ky, jen v různé formě a skupenstvích). V pátek večer dojel na výpomoc i Vláďa Příborský jun., absolutní medailista z podzimního Rallysrazu Běšiny, takže náš servis nakonec tvořila ze 100 % parta závodně provozující Felicie různých úprav na různých typech závodů. Příště možná nad servis vyvěsíme nápis „Feldaři sobě!“. No a aby toho nebylo dost, taktéž důležitou předstartovní přípravu vozu prováděl Frei Racing Team, který v podání Petra Freie také provozuje závodní Felicii. Všem ještě jednou moc děkujeme!\nDěkujeme i českým fanouškům, kteří byli u trati nepřehlédnutelní (zpravidla na těch nejošemetnějších místech :-), a kteří nás hnali tak dopředu, co těch našich 55-60 koní pod kapotou stačilo. Děkuje i Felda, která si i díky nim nyní může už doopravdy připadat jako ledová královna, takže si dáme její song ještě jednou, a to v originálním „jännerovském“ jazyce:\nA až budete zase na nějaké zimní rallye, doporučujeme si pak doma uvařit něco teplého v tradičním osvědčeném nádobí zakoupeném na www.dokredence.cz – na Jänneru otestováno k plné spokojenosti ;-)\nJe pravda, že z Jänneru by se zážitkově dalo vyžít docela dlouho, nicméně my jsme jej s Martinem pojali především jako intenzivní trénink na valašskou resp. vizovickou „Stopu“, protože jak každý ví, Stopa je nejvíc! :-) Tam máme již přidělené startovní číslo 8 a stejně jako loni pojedeme s civilní Toyotou Celicou, která normálně zaujímá roli tréninkáče a hlavně mého každodenního dopravního prostředku dětí do školky a sebe sama do práce (50 km tam a 50 zpátky). Takže né že bychom chtěli úplně rezignovat na výsledek, vždyť loni se nám zde s ní podařilo být 9. ze 70 startujících „předohrabů“ a 22. absolutně, ale hlavním úkolem bude nepřipravit se prostředek k zajištění sociálních a ekonomických funkcí v pondělí po závodě a dnech následujících.\nSám v kamionu z Monaka až do Dakaru\nEmil Bergkvist se vrací do dvojkolky\nV lednu jsou 2 rallyové události, které stojí za zaznamenání. Tomeček dokončil sám Dakar a Guťák dojel Jänner. Snad ještě monte Monte. Ne. Vážně. Aleši obdiv a respekt. Jak jsem slíbil, tak prohlašuji veřejně. Koupím ti 2 nové Vraníky na předek. Ty přední budou na zadek ještě Gut.\n16. 1. 2018 18:12\nOK Pačesu, sponzorský dar tímto veřejně a transparentně přijímáme! Prosím o dodání na podzim 2018 před Mikuláš Rally Slušovice, aby přes léto zbytečně moc nevyvětraly Jak píšeš, půjdou na předek a dozadu dáme ty, co úspěšně zdolaly na předku celý Jänner! Takže obutí na zimní sezonu 2018/19 vyřešeno. Co vyřešíme dál?\n16. 1. 2018 19:23\na víš co pačesu? pokud dovolíš, tak já přidám na zadní, že aby se naše Holako svezlo na novejch (dyk já jiný nemůžu ) obručích jako velký kucí, stačí jen, když včas pošleš číslo účtu a částku a Holako dá i to Monte\nChlapi, děláte mi radost! V takovém případku však ještě přemýšlejte jak dofinancovat to Monte, protože vojíždět 4 nový gumy jen na Mikuláši nebo Jänneru je snad skoro škoda, zatímco na Monte by se 2 dny jelo hezky bez přezutí, a v půlce soutěže by se na 3.-4. etapu přehodily zadky dopředu = neprůstřelná kombinace!


U předešlé generace Apple objednal 70 až 80 miliónů zařízení, takže z toho lze vyčíst, že si Apple opravdu věří. U předešlé generace šlo o nejprodávanější model v historii cupertinské firmy. Následující generace by měla tento rekord překonat. U letošní generace bychom se měli dočkat větší porce vylepšení, než jsme tomu byly u S generací zvyklí. Měli bychom se dočkat výkonějšího procesoru, nebo třeba kvalitnějšího fotoaparátu. Mimo to i nové technologie Force Touch, ta by měla přinést novou generaci ovládání.\nDisplej s touto technologií by měl rozpoznat sílu dotyku a následně na to vyvolat příslušnou akci. Premiéru si ale technologie Force Touch odbila v trackpadu Mackoobu, nebo v hodinkách Appple iWatch. Těchto nových iPhonů bychom se měli dočkat během září a jejich prodejů v České republice o měsíc, nebo o dva později. Apple by v této verzi měl nabídnut věstavěnou SIM kartu, s možností změny operátora v reálném času.\nNázory k novince Apple si prý objednal 90 milionů S6 a S6 Plus


Firmy od pirátství odrazuje ztráta bezúhonnosti a finanční postihy – Živě.cz\nK nákupu legálního softwaru firmy motivuje zejména strach ze ztráty bezúhonnosti manažerů a z finančních postihů. Vyplývá to z průzkumu protipirátské organizace BSA (Business Software Alliance) viz graf níže.\nFinančních postihů se podle průzkumu BSA nejvíce obávají malé a střední firmy disponující 5 až 99 počítači.Společnosti s více než 100 počítači se bojí spíše poškození dobrého jména manažerů a firmy jako takové. „Větší firmy také nejčastěji vyjádřily obavy z bývalých zaměstnanců, které musely z různých důvodů propustit. Ti totiž bývají nejčastěji zdrojem udání, jejichž prostřednictvím upozorňují na užívání pirátského softwaru,“ dodává Jan Hlaváč.\nPlatnost výsledků průzkumu potvrdily také výpovědi osob, které byly kvůli softwarovému pirátství vyšetřovány. „Často nám říkají, že více než finanční postih těžce nesou stres z vyšetřování a obavy z poškození jejich bezúhonnosti. Riziko možného záznamu v rejstříku trestů obviněné velmi stresuje, a proto se mu snaží vyhnout zejména prostřednictvím mimosoudního vyrovnání s poškozenými výrobci softwaru,“ říká Jan Hlaváč. Případy se totiž táhnou mnoho měsíců či více než rok a výkon manažerských funkcí je tím hodně narušen.\nTémata článku: Pirátství, Software 602, Vysoká míra, Tisková mluvčí, Stres, Vysoká hodnota, Soudní obvinění, Právní zastoupení, Vysoká částka, Počítač na Mall.cz


Obvodové zdivo • 700 firem • NejŘemeslníci.cz\nČinnost > Stavby > Stavba rodinného domu > Obvodové zdivo\nInspirujte se nejlepšími recenzemi na téma Obvodové zdivo\n78 referencí, Červený újezd\nObvodové zdivo, Milovice\n…Cílem je, aby v bytě prakticky zbylo jen obvodové zdivo.\nSoučástí prací by měla být také demontáž původní kuchyňské linky, vestavěné skříně a garnýže, odstranění dlažby a obkladů. Chtěla bych také, aby firma také zajistila veškerý odvoz stavebního odpadu a...\n…Je nutná obnova izolace mezi zdivem domu a balkonem. Odstranění nefunkční dlažby a drolícího se podkladu na obvodu balkonu. Nejlépe s úplnou obnovou hydroizolace (a výměnou korodujícího oplechování).\n3) dozdění "predsten" u štítových sten...\n…Podřezáváme zdivo metodou zarážení chrom-niklových (nerez) desek. Tato metoda je rychlá a 100% účinná. Prohlédněte si, prosím, náš profil kde naleznete odkazy na naše webové stránky a pokud chcete, můžete vše urychlit a rovnou nás kontaktovat.\nDobrý den, chtěl jsem poptat kompletní vnitřní omítky 355 m2 + stropy 145 m2, Obvodové zdivo RD je z pálených cihel Porotherm profi 44, příčky jsou z klasických pálených červených cihel.\n…V příloze půdorys...změna je obvodové zdivo na 300mm. Mé uvedené m2 sedí.\nZateplení: izolačním vláknem (vatou) – tloušťka 10 cm (+celková úprava fasády vč. natření barvou)\nCelková plocha zateplení: cca 200m2\nČlenitost: - viz přiložená fota domu\nObvodové zdivo domu: cihla\nLokace domu: Praha\nDům je z roku 1983\nPokud jsou potřeba...\nVýkop pro drenáž obvodového zdiva, pro revizi kanalizace a příprava okolí domu pro svody dešťové vody\nVýkopové práce v okolí domu za účelem revize kanalizace a systému odvodu dešťové vody. Výkop podél obvodové zdi části domu za účelem instalace drenáže cca 15m. Výkop pro instalaci nádrže na svod dešťové vody cca 5m3. Pozemek na kterém budou realizovány práce nevyžaduje žádné bourání solidních materiálů jako beton, asfalt nebo dlažba. Vše zatím zakryto pouze štěrkem nebo je tam zemina. Očekávaný termín realizace přelom května a června.\npříčky 150 mm - 30 m2\nštukové omítky - 200 m2\nJe nutno vidět. Potřebuji začít IHNED.\nNabízím 130kč na hodinu a některé práce úkolově. Platím jednu týdně.\nPřečtěte si více o tématu obvodové zdivo