Já píšu, ty čteš. « Rubrika | Pamatuješ si, jaks mi sežrala meloun?\nJá píšu, ty čteš.\n11. listopadu 2013 v 2:36\t| Dr. Dino\n7. prosince 2012 v 23:42\t| Dr. Dino\nVíla s rovnátky\n23. září 2012 v 20:20\t| Dr. Dino\n"Krásného valentýna, lásko," řekl vysoký afroameričan malé, pihaté zrzce. "Děkuju Tony, je krásnej!" Amy držela v rukou plyšového dinosaura o velikosti snad dogy. Ten den to byly přesně tři roky, které spolu žili v jednom bytě. Znali se od základky, ale až ve čtvrťáku mezi nimi vzniklo silnější pouto než dětinské rvačky a házení po sobě sněhovými koulemi.\nJako malý se jí smál, že má rovnátka. A ona vždy zalezla do koutu třídy a fňukala, protože Tony byl jediný, kterému se dokázala s čímkoli svěřit. A nyní? Byla to jeho víla s rovnátky, kterou z celého srdce miloval a chránil ji.\nDen po dvaadvacátých narozeninách ji požádal o ruku. Jejich rodiče z toho nebyli moc nadšeni, jelikož Amyin otec byl rasista-voják z druhé světové války, ale časem to nechal plavat. A pak se Amy k Tonymu nastěhovala. Bydlel sám už od šestnácti, jelikož jeho rodiče zahynuli při dosud nejasné letecké havárii nad bermundským trojúhelníkem.\nJednoho únorového rána, po krátkém pomilování a Amyiných výborných palačinkách s javorovým sirupem, se Tony rozhodl, že dojde nakoupit. "Za deset minut budu zpátky, slibuju. Pak si zase klidně zalezeme do postele," řekl. Byla to poslední věta, kterou od něj slyšela.\nVyšel z domu, nasadil si sluchátka, zahnul za roh, znovu, pak za další, došel do krámu... Když vyšel, obestoupila ho banda skinheadů s baseballkama. "Co negře, co tu děláš? To je náš flek!" "Chlapi, nechtě mě, nic nedělám, jen chci -" "Drž píču ty špíno!"\nNikdo mu nepomohl..\nV kanadském městečku se černejm pomoc nedostane.\nLidi chodili kolem, pohrdavě se na něj dívali a nechali ho umírat.\n"Tati, tati, ten pán krvácí.." "To nic holčičko, někdo to večer uklidí."\nA rovnátková víla čekala deset minut, hodinu, dvě... A možná čeká až do teď..\nPoem about little whore.\n7. listopadu 2011 v 18:13\t| Dr. Dino\nJsi jen malá holka,\nco snaží se mít trochu úcty,\nzmatená v tom velkém světě,\nmaj o tebe zájem tucty.\nTváříš se tak nejistě,\nnahý chlap na tobě leží,\ncítíš se zas nečistě,\ndalší muž už k tobě běží.\nNeděláš to zrovna ráda,\njde ti jenom o cash,\nvystříkal se ti na záda...\nLáska? Něha? Toť lež!\nVyrostla jsi z dětských let\ndřív, než by si chtěla,\nsladká slova jako med\nneslyšíš, a proč bys měla?\nMalá coura fetující\nvšechno, co se dá,\ni přesto však doufající,\nže se to ňák podá.\nKrátká poezie chvilkové deprese.\n5. listopadu 2011 v 12:04\t| Dr. Dino\nRudé kapky na tvém těle\nUsmála ses tak nesměle,\nbez štěstí i bez žalu,\nže za chvíli tvé drobné tělo\ncukající v bolesti\nposranej svět opustit smělo\na s ním všechny neřesti.\nMilá, krásná jsi vždy byla,\ntak proč jsi tak hloupoučce\no dokonalém princi snila,\no romanci na loučce?\nTeď krev na ruce zasychá,\nschoulená v koupelně v rohu,\nkapky kapou do ticha,\nduše zrovna stoupá k Bohu....\nJedna z těch povídek, co píšete z nudy při hodině. Bez názvu.\n2. listopadu 2011 v 17:02\t| Dr. Dino\nStudené kapky vody mu dopadaly na čerstvě zašitou jizvu na čele. Nevěděl, kde je, jen cítil, že se musí dostat pryč. Kolem něj vládnul příšerný zápach rozkládající se mrtvoly. Na ucho mu sedla moucha. Aby se jí zbavil, otřásl hlavou, ale po páteři mu přejela hrozná bolest. Zaskučel a krví zalepené oči barvy včelího medu si otřel o zelenočernou košili. Pomalu se v tý tmě rozkoukával - byl v malé místnosti se třemi vysokými okny, naproti němu byly dveře s otvorem pro kočku, na zdi byly řetězy a nad jeho hlavou visela žárovka. Seděl uprostřed pokoje na dřevěné židli a ruce měl svázané za zády. Zaslechl škrábání o kovové dveře. Zděšeně se rozhlížel kolem. Žárovka blikla... Šepot. Někdo mu šeptal do ucha dětskou říkanku. Začínal bláznit? "Devátá hodina odbila, lampa ještě svítila..." Někdo - nebo něco - mu přejelo drápama po krku. A zase škrábání na dveře. Tikot starých hodin, které visely vedle dveří. "Desátá hodina odbila..." Cítil smrdutý dech, jak mu zahřívá pravou tvář. "Lampa už zhasla!" Před ním stál jeho nezvěstný spolužák. Ležel na podlaze, copak neni mrtvý? Ostré nehty mu přejely po medových očích. Vyjekl. Už neviděl, už byl ztracenej. Trhalo ho to na kusy. O nohu se mu otřela kočka. I tu to rozdrápalo. Nakonec to odešlo... Nechalo chlapce i s kočkou napospas.\nOn bude příště bezhlavě zabíjet, ten milý dvacetiletý vzelenočerné košili. On ji tam dotáhne, další oběť zaujme jeho místo na židli v malém domku, o kterém nikdo z těch, co jdou tou uličkou, aby si zkrátili cestu domů ze školy... Nikdo neví, kdo bude další.\nNeztrácej čas ...\n10. října 2011 v 23:59\t| Dr. DinO\nJejí bezvládné tělo s jemným nádechem borůvkové barvy se válelo na zasněžené ulici, její vytřeštěné havraní oči zíraly do nebes. Lidé se kolem ní seskupily do jakéhosi kruhu. Někteří odvraceli pohledy, ti odvážnější si ji pořádně prohlíželi - dlouhé modré vlasy ledabyle zastrkané do zelené čapky, smyslné rudé rty s malým černým piercingem, černý dámský kabátek a fialové džíny zasoukané v černých gládách.\nNikdo však nezavolal pomoc. Nikdo ji neznal osobně, i přes to, že každé ráno chodila ve stejný čas do malé v koutě zastrčené kavárny, vždy si sedla do rohu a pokaždé, s objednaným cappucinem a croissantem, si vyndala notebook a psala povídky. V případě, že nevěděla, co má v příběhu následovat, zapálila si cigaretu. Ve svých dvaceti letech pracovala jako úspěšná novinářka, bohužel na úkor jejího soukromého života. Neměla partnera a rodina se jí stranila kvůli její prostořekosti a výstřednosti.\nJedno ráno, kdy jako obvykle pila cappucino, si k ní přisedl asi třiadvacetiletý, červenovlasý chlapec s milým úsměvem. Měl černobílou košili a černé kalhoty. Hned, co si objednal horkou čokoládu, se začali bavit. Jmenoval se Michal a v Praze studoval psychologii, ale jinak bydlel s bratrem na Slovensku.\nPovídali si spolu dlouho, oba zapomněli hlídat čas. Když si dívka uvědomila, že už dávno měla být v práci, típla cigaretu, nechala na stole peníze, zaklapla notebook a utekla z kavárny. Michal přes okno viděl, jak jde přes vozovku, otočila se na něj, usmála...\nZe zatáčky se vyřítil kamion a ona padla k zemi jako hadrová panenka. Chlapec vyběhl za ní, ale jakmile uviděl její drobné tělo, se slzami v očích se odpotácel pryč. Neměl na to se podívat do nádherných černých očí, zavolat pomoc, už bylo pozdě. Každé ráno ji viděl ze svého bytu, jak vchází do kavárny. Tolik toužil s ní mluvit, dotýkat se její kůže, šeptat jí jemná slůvka. Chtěl ji milovat. Ale teď už nedostane šanci. Byla pryč a už jí nic nevrátí zpět.\nVe večerních zprávách byla tragická smrt dvou mladých lidí - jedna autonehoda a druhá sebevražda.\nMichalovo rodina se o tom ani nedozvěděla, nezajímal ji. Vždyť to byl feťák. Nikoho ta smrt nezasáhla.\nVždyť jen mladá láska dvou neznámých lidí nedostala šanci rozkvést...\n3. října 2011 v 19:19\t| Dr. DinO\nObjímal ji a nehodlal ji pustit. Byla o dvě hlavy menší a o dva roky mladší, ale znali se od malička a čim dýl se znali, tim víc se z dobrých kamarádů stávali milenci. Zní to jako další americká pohádka. Jenže tohle není jejich případ.\nDívka líbala každý den jiné rty, než ty jeho. Není utajovaná láska vzrušující?\nJejí chlapec měl rakovinu, tohle byl jejich poslední společný den. "Zítra jdu na operaci, lásko, chci, abys to věděla... Šance, že přežiju, je jedna ku tisíci..." Stáli v lese, sněhové vločky lítaly vzduchem a chlapec svíral dívku v náručí. Klepala se, ale ne zimou. Měla o něj strach. "Neopouštěj mě..."\nDalší den šel chlapec do nemocnice. V pět odpoledne bylo vše připraveno k operaci, ležel na posteli a v ruce svíral dívčinu fotku.\nDruhý den za ním šla do nemocnice. Sestřička jí řekla, že i přes komplikace se operace zdařila. Přesto ho nemohla hned vidět.\nPo pár dnech ho tedy doprovázela domů, oba byli šťastní. "Nikdy tě neopustim." Políbil ji na čelo a přitisknul k sobě.\nO chvíli později se po okolí rozezněla siréna pardubický sanitky. Chlapcovo tělo leželo pod těžkým pozem, u něj klečela drobná zrzka a hladila ho po ještě růžových tvářích. "Řekl si, že mě nikdy neopustíš... Tvrdil si, že tu budeš pořád se mnou! Lháři!"\nDívka nepřišla ani na jeho pohřeb. Mrzelo ji, že byl prolhanej jako všichni ostatní.\nA potom ji našel až malý šestiletý kluk s barevnou čepicí s černou bambulkou, jak leží jen v černé noční košilce na chlapcovo hrobu, nehýbá se, nedýchá. Jen v zmrzlé ručce svírá vzkaz: "Když sem nemohla zabránit tvýmu odchodu, šla jsem za tebou."\nMá děvka city?\n2. října 2011 v 22:07\t| Dr. Dino\nAndrea skočila devatenáctiletému vysokému zrzkovi na záda.\n"Zlato, co blbneš? Hehe! Já spadnu, nelochtej mě!"\nHonza znal drobnou japonku od minulého září, kdy se do ní okamžitě zamiloval.\n"Honzí, jéj! Sundej mě!"\nChlapec dívku sundal ze zad a postavil ji před sebe. Dívali se na sebe tak nevinně a stydlivě, ale jen stěží skrývali lásku jeden k druhému.\nBylo 24. října a v malém parčíku tancovaly kolem dvojice milenců suché lístky ze stromů, jako by se radovaly z jejich štěstí.\nAndrea ho pohladila po tváři a on se nesměle usmál.\n"Já tebe víc, víš to?"\nDívce se rozzářily černá očka a chlapec jí vzal do náruče. Vyjíkla překvapením a oba se zasmáli.\nOdnesl ji k sobě domů, sundal jí hnědou mikinu a pověsil ji na věšák. Andrea se mu zakousla do krku a chlapec po ní skočil, oba hned spadli do postele.\nDívka se probudila až v noci, s řezavou bolestí v celém těle. Klepala se zimou, cítila, že leží nahá na kamenné podlaze. Nemohla otevřít oči ani pusu.\n"Už ses probrala, lásko?"\nByl to Honzův hlas. Slyšela, jak rozsvítil, ale pořád nic neviděla.\n"No no no, moc sebou neškubej, ležíš na skle."\nMarně se pokoušela něco říct nebo se pohnout; ruce měla svázané.\n"I když nemůžeš mluvit, lásko, určitě tě zajímá, proč jsem ti tohle udělal... Nebo ne?"\nDívka dýchala rychle a nepravidelně. Bála se, co se stalo. Ale ještě víc, co se stane.\n"Psssst, neplač... Nepomůže ti to... Oči máš, stejně jako tvoje rty, se kterejma umíš vykouzlit nejvášnivější polibky... jsou sešité."\nAndrea sebou škubala, co nejvíc mohla, ale střepy se jí zařezávaly do kůže.\n"Vím to, miláčku. Vim o Jakubovi. Myslela's, že ti to projde?"\nJakub. Andrea si vybavila vysokého modrookého blonďáka s nádherným úsměvem. Bylo mu 17 a vídali se skoro každý den. Byl to její nejlepší kamarád... Akorát s benefity.\n"Kamarád taky rád - kamarádka musí dát. Heh!! Proč, lásko? Nestačím ti? Nejseš spokojená? Kurvo!!"\nSlyšela, jak si sedl vedle ní. Hladil ji a líbal po celém těle.\n"Andrejko... Mohli jsme být spolu... Já a ty.... Mohli jsme být my napořád... Tak proč si to tak pojebala?!"\nKopnul do ní. Vzal nůž a rozřízl jí od hrdla až po klín. Nechal ji vykrvácet a odešel.\nPolicie našla bezvládné ženské tělo až o tři dny později, kdy si sousedi stěžovali na příšerný zápach z bytu. Chlapec ležel ve vaně. Ještě tu noc se utopil, protože mu bylo jasné, že už nemůže dál.\nMožná jsem ji neměl zabíjet. Každej si zaslouží druhou šanci. Ale proč mně ji nikdy nikdo nedal?\nPříběh feťačky 0.13\n28. září 2011 v 16:32\t| Dr. DinO\nDalší díl! Wůhů! Konečně sem se přemluvila k tomu, abych Jorice a Oliverovi věnovala trochu svýho drahocenýho času. Minulej díl si můžeš připomenout tadync.\nNeměla jsem co dělat, když odešel, navíc v noci sem toho taky moc nenaspala. Po půl hodině, co sem si četla knížku o mladý indický prostitutce, kterou táta prodal do otroctví v 9 letech a ona v 15 utekla pryč a dělala kurvu v Pákistánu, jsem usnula. Probudil mě až skřípot dveří asi v devět večer. "Jééj, já tě vzbudil? Omlouvám se." Po mym otřesnym zachraplání ("Jakej paprc mě zas budí do píči?!") Oliver co nejšetrněji zavřel dveře a zalehl do postele. Chvíli křečovitě dýchal a potom sáhnul po tašce a vyndal krabičku dlouhých červených Viceroy. "Ty voleee už nemůžu. Chceš taky?" Samozřejmě, že sem chtěla. Potichu jsme vylezli z pelechů, přešli k otevřenýmu oknu s mřížemi a zapálili si. Chvíli jsme si vyprávěli svoje feťácký příběhy a po třetí cigaretě sme se odebrali do postele. Usnula sem skoro hned, což u mě je vlastně docela neobvyklý. Asi ve dvě ve tři ráno mě vzbudil pláč. Oliver brečel jako malá holka a pořád opakoval jméno Nina. I když sem nevěděla, co se mu stalo, bylo mi ho líto, ale nedokázala sem k němu přijít a utěšit ho. Mě taky nikdo neutěšoval po matčině smrti, nebo po tom, co mě znásilnil otec, nebo po smrti mýho dítěte. Nikdo tady nebyl pro mě. Tak proč já bych měla pomáhat klukovi, kterýho ani neznám?\n"Přeju si s Matyášem zůstat až do smrti!"\n13. září 2011 v 19:34\t| Dr. Dino\nŤuk, ťuk. To někdo klepal Klaudii na okno, i když bydlí ve 3. patře. Rozespale se protáhla a se svojí vyhublou postavou schovanou pod obrovským tričkem s nápisem "Bring me the horizon", které jí bylo skoro ke kolenům, se neohrabaně dobelhala až ke dveřím na balkon. Promnula si oči. Ťuk, ťuk, ťuk. "Klauďo, pust mě dovnitř, lásko, je tu zima!" Byl to Matyáš, Klaudin sedmnáctiletý přítel. I když byl srpen, byla velmi chladná noc. Klaudie potichu otočila klíčem v zámku a vysoký, štíhlý modrooký kluk proklouzl do místnosti a schoval se pod peřinou. Oba se tiše zasmáli. "Maty, co tu děláš? Je jedenáct v noci a navíc, jak ses dostal až sem nahoru?!" Klaudie zalezla k němu, zamrkala na něj zelenýma očima a Matyáš jí pevně objal. "Klaudí, já to nemohl vydržet, vždyť jsme se neviděli …" "Celej den, já vim, já vim, hehe." Prohrábla mu havraní vlasy a on se na ní usmál a ukázal jí tak svá nová rovnátka. Políbili se. "Rodiče jsou doma?" Zašeptal, stále drže dívku v objetí, líbaje ji do vlasů. "To víš, že jsou. Žádný prasárničky, zlato." Zasmála se a jemně ho kousla do krku. On jen vzrušeně zasyčel a ironickým hlasem řekl, že nic takového v úmyslu neměl, a přitom jí vyhrnoval tričko pořád výš. "Ty provokante… Jen počkej." Klaudie se s tichým smíchem převalila a sedla si na chlapce. Krátce se pomilovali… A zase si lehli vedle sebe, Matyáš jí držel pevně u sebe, prstama jí přejížděl po břiše. "Miláčku, oblíkni se… Chci ti něco ukázat. Do rána budeš zpátky doma, slibuju." Políbil dívku do vlasů a natáhnul se na zem pro své oblečení. Klaudie nic nevyzvídala, protože za tři roky, co spolu jsou, poznala, že by ji nepřipravil o překvapení.\n"Udělala jsem to, Tome. Zabila jsem ji."\n12. září 2011 v 18:06\t| Dr. Dino\nSobota večer. Právě jsem seděla v obýváku před televizí a jedla křupky. Malej pětiletej bráška usnul vedle mě, ale nechtělo se mi ho přenášet. Určitě by se vzbudil. Ve zprávách ukazovali záběry z 11. září 2001, z Ameriky. Boom!\nZaskřípaly dveře a v předsíni se zjevila spitá matka. Od otcovy smrti byla pořád v lihu. "Dominiko! Odnes toho spratka!!" Než jsem stačila zvednout zadek z pohovky, bratr se probudil a utíkal se schovat do pokoje. Matka přišla ke mně blíž a dala mi facku. "Ty couro jedna! Kurvíš se se všema z ulice, já to moc dobře vim!" Tentokrát jsem to nemohla jen ignorovat. Pořád mě slovně i fyzicky napadala. Teď je řada na mně. Vzala jsem keramickou mísu se zbytkem křupek a co největší silou s ní praštila mámu do hlavy. Zkácela se na zem. Hodila jsem jí do vany s vodkou, kterou měla vedle postele. Zrovna, když se probrala, jsem škrtla sirkama. "Promiň mi to, maminko."\nVzala jsem brášku, sbalili jsme si věci a odešli.\n"Domiiii? Co tady děláš? Dyť je půl jedný ráno, zlato." Vysokej sedmnáctiletej blonďák v pyžamu s dinosaurama mě vřele objal. "Udělala jsem to, Tome. Konečně budeme spolu. Jsme volní."\n8. září 2011 v 18:45\t| Dr. DinO\nByla tma. Jen tohle se mi vybaví, když se nažím vzpomenout na to po tolika letech snažím vzpomenout.\nHodně kukuřice kolem mě. Světla z vozovky mě oslepovaly. Ležela jsem na mokré hlíně a po holých nohách mi lezi brouci. Bolela mě hlava a když jsem se pokoušela neohrabaně postavit na nohy, zase jsem si sedla na zadek. Uslyšela jsem za zády nějaký hlas. Stála tam vysoká postava celá v černém. Natahovala ke mně namodralou kostnatou ruku. Vzala mě za vlasy a přitáhla si mě k sobě. Nemohla jsem se hýbat a ani mluvit. Vzala mě za ruku a vedla doprostřed pole.\nPříběh feťačky 0.12\n4. září 2011 v 11:55\t| Dr. DinO\nPo trochu delší době zase přidávám jeden díl... Omlouvám se, že to tak trvá, ale znáte to, škola je škola.\n"Joriko, dneska vám přijde spolubydlící," řekla doktorka, když přišla na vizitu. "Takovej mlaďoučkej, je mu 16, má krásnej kukuč… Akorát je dost vodrzej." "Jo, eh… Skvělý." Fakt sem tu potřebovala mít někoho dalšího. Pche. "A s čím tu vlastně je?" "Bude mít za týden operaci ruky a ještě chce udělat nějaké testy."\n"Ale prosím tě, já ti neublížím."\n30. srpna 2011 v 19:34\t| Dr. DinO\n"No tak, Sáro, neboj se! Poběž!"\nS mámou a jejím dvacetiletým přítelem jsme jeli na hory. Máma zůstala doma a mně zůstal na krku ten na první pohled roztomilý vysoký blonďák s modrýma očima, který byl jen o pět let starší než já.\n"Je to jenom kukuřice. Najdi si mě!"\nŠli sme se projít. Zatáhl mě do velkého kukuřičného pole, kde i já s mýma sto šedesáti sedmi centimetrama sem neviděla nic než hlínu, kukuřici a nebe.\n"No jo prosim tě, celá žhavá."\nRozhlížela jsem se kolem a vydala se cestou, kde to vypadalo vyšlápnuté. Po chvíli sem se zastavila. Kde by mohl být?\n"Tady sem ty slepejši!"\nSlyšel byl... Ale neměla jsem šanci ho zahlédnout.\n"Už to neni vtipný, vylez, Martine."\nUnuděně jsem se protáhla.\n"Ale Sárinko. Hledej pořádně."\nSkočil na mě zezadu a povalil na zem.\n"Kurva co to vyvádíš, hrozně sem se lekla a budu celá špinavá!"\nOtočil mě na záda a klekl si na mě.\n25. srpna 2011 v 0:28\t| Dr. DinO\nFloccinaucinihilipilification - žblebt týdne\n23. srpna 2011 v 18:55\t| Dr. DinO\nTohle je ... ahá.\nVážně, kdo tohle ku*va do pí*i zaje*aný vymyslel? :D\nAbych pravdu řekla, asi půl hodiny sem to luštila. Neúspěšně.\nJe to... něco jako... no a pak... ale taky... eh...\nStručně řečeno, my nearcheologové tomu řikáme dinosauří sračka zaschlá v šutru.\nAsi to bude ázerbajdžánsky nebo latinky nebo co já vim, třeba je to prastará makedonština.\nNebo svahilština skomolená s čínštinou, ruštinou, rumunštinou a gudžarátšinou. (Hej cože? Takhle se mluví kde? Božebože, proč na google dávaj jazyky, který existujou možná tak ve Famfárii? Eh.)\nJó no, neni to moc inteligentní článek. Ale co byste čekali. Já tu sračku proboha nevymyslela! :O\nTak se mějte hezky, naučte se gudžarátsky nebo třeba hindsky a pak mi řekněte, co to kurva je. (Né, přece vim, že to je to zkamenělý hovno) .\nPo tom, co sem se koukala na ostatní bloggery, co na tohle napsali, myslim si asi tohle: nikdo nechápe, co to znamená, ale asi polovina lidí (mezi něž patřim i já) si z toho dělá prdel a druhá polovina lidí si to vygooglí a dělaj chytrý. (Nic osobního).\n22. srpna 2011 v 23:45\t| Dr. DinO\nCelý článek\t| Počet komentářů: 216\nPříběh feťačky 0.10\n21. srpna 2011 v 22:55\t| Dr. DinO\nSlíbila sem vám delší díl. Doufám, že se bude líbit :).\nDalší den, když mi bylo trochu líp, zavedla mě sestra za dcerou. Byla ještě v inkubátoru. Pojmenovala sem jí Alexandra... Protože to jméno se líbilo Benjaminovi.\n"Budu hned vedle. Buďte tu s ní jak dlouho chcete."\nPříběh feťačky 0.09\n20. srpna 2011 v 21:27\t| Dr. DinO\nV minulým díle se Jorika zbavila minulosti. Zbavila se dlouhých, blonďatých dreadů.\nOdvedl mě domů.\nTři dready jsem si nechala. Na památku. A ostatní sme pohřbili pod stromem na louce. Joshua mi udělal kafe a šel se projít. "Ne, aby tě napadla zase nějaká blbost. Prosím tě."\nKdyž jsem dopila, začaly mi hrozný bolesti břicha. "Joshu.. Au kurva! Joshuo, kde ... kde si..." Dobelhala jsem se kousek před barák. Nikde jsem ho neviděla. Praskla mi plodová voda. "Joshuo... Prosím..." zachraptěla jsem a sedla si na čerstvě posekaný trávník.\n"Joriko! Co tu děláš?" Joshua běžel ke mně. "Praskla mi voda! Ty vole, ty vole! Co mam - aúúúúú - prosim tě co mam dělat?" "Musíš do nemocnice! Počkej, doběhnu pro souseda!" "Ne, ne Joshuo, buď tu prosím se mnou! Já nevim co mam dělat!"\nI am anarchist; little antichrist.\n18. srpna 2011 v 22:51\t| Dr. DinO\nEmily se právě probudila. Ležela na vlhké podlaze asi dost dlouho, klepala se zimou a do nosu se jí dral zápach plísně. Byla tma, jen v rohu naproti ní občas blikla malá žárovka na stropě. Včera večer zrovna oslavila své osmnácté narozeniny. Přátelé ze školy ji zvaly do baru na skleničku. Ale ona nešla. Strávila celou neděli v kostele.\nCelý svůj život vyrůstala v křesťanské rodině a když jí rodiče zemřeli v letadle do Vatikánu kvůli teroristovi, když jí bylo patnáct, odpoutala se od všeho a Bohu zasvětila celičký život.\nA teď byla tady.\nNepamatovala si nic, co by vysvětlovalo, jak se sem dostala. A najednou zavrzaly dveře.\n"Už si vzhůru? Hmmm. Zvláštní. No, nevadí. Aspoň to bude zajímavější."\nByl to holčičí hlas. Emily připadalo, že té osobě nemůže být víc jak dvanáct.\n"Já nic. Ale Satan ano."\n"Nic jsem neudělala!"\nEmily si přitáhla kolena k ústům, objala je rukama a kolíbala se.\n"Drahoušku, nemusela si dělat nic. Satan dostane každýho."\nSvětlo zablikalo a Emily na okamžik spatřia malou postavu celou v černém s rudýma vlasama. V pravé ruce držela medvídka.\nHlasitý ďábelský smích se rozlíha po místnosti.\n"Já? Jsem Archanděl. Jsem démon. Jsem tvá noční můra. Jsem Antikrist."\n18. srpna 2011 v 21:54\t| Dr. DinO\nPříběh feťačky 0.07\n16. srpna 2011 v 0:26\t| Dr. DinO\nDlouho už sem nepsala, tak to dneska bude trochu delší.^^\nV minulym díle Jorika zjistila, co se stalo Damianovi.\nTak, tady máte pokračování.\nPátek, 13. listopadu.\nDo teď sem nedostala krámy.\nKaždej den bleju.\nAle ne z drog - sem těhotná.\nBen umírá. Skoro se mnou nemluví. Vždycky si jenom řekne o háčko. Píchám mu ho. Ráno za náma přišla Zaira. Ptala se na Benjamina a řekla mi o Damianovi: "Rok mě podváděl s ňákou courou. Nachytala sem je u nás doma. Nabízel mi, abych šla do trojky. Ani nevim, jak sem to udělala - vrhla sem se do postele, Dama mrdla lampou do hlavy... A tu holku uškrtila jejíma podvazkama. Pak sem jí schovala na půdu. A nemrzí mě to, Afro šuká líp."\nJenom sem čuměla. Trochu s obdivem. Daly sme si lajnu a pustily si Offspring. Benjamin spal. Ve 4 odpoledne jsme si daly další lajnu a šly si vykurvit na chlast. Se mnou šel nějakej Francouz, takovej mladej, krásnej, a česky uměl jenom "Vykuř mě." Tak jako jo, no. Za 6 500,- a ještě mi koupil láhev červenýho vína. Zaira šla se starym řidičem náklaďáku. Anál za 12 000,-.\nTy prachy mi dala. I kokain, co jí zbyl. A pak? Zastřelila se. Před svym bytem. Utekla sem.\nNejlepší přítel člověka, když je v hajzlu, neni pes, ale toaleťák.\n15. srpna 2011 v 19:49\t| Dr. DinO\nMmmmmm. Toaleťák. Jak krásný téma.:D\nČlověk ho používá každou chvíli a co si budeme povídat, nedokáže se bez něj asi obejít. (Mluvim o člověku 21. století, ne o neandrtálci.) "Pes je nejlepší přítel člověka" je sice hezký, ale psem si prdel nevytřeš.:D (A jestli jo, ehm ... Nikdy sem neměla ráda malý plemena.)\nChtěla sem vymyslet kratší povídku o toaleťáku, ale myslim, že myšlenka typu: "Šli dvě hovna a zastavil je toaleťák; superman dnešní doby" neni zrovna nejvhodnější.:D\nTakže to ukončim asi takhle: Toaleťák je lepší přítel, než pes. Dokud neuteče a ty nejsi v prdeli."\n12. srpna 2011 v 16:44\t| Dr. DinO


Fobia zine » MASTER´S HAMMER / František Štorm – Na své tvorbě si nejvíc cením, že mě dovedla do blízkosti mnoha zajímavých lidí.\n» Rozhovory » MASTER´S HAMMER / František Štorm – Na své tvorbě si nejvíc cením, že mě dovedla do blízkosti mnoha zajímavých lidí.\n26. 6. 2016MASTER´S HAMMER / František Štorm – Na své tvorbě si nejvíc cením, že mě dovedla do blízkosti mnoha zajímavých lidí.\nFranta Štorm o novém albu, Indii, kráse fysických nosičů, padesátce na krku i lečcems dalším.\nNejen sedmá řadová nahrávka MASTER´S HAMMER si zaslouží pozornost. Druhou událostí, která má spíše slavnostní ráz, je, že komponista, libretista, okultista, pivař, grafik, malíř, typograf... muž mnoha tváří František Štorm za týden oslaví padesáté narozeniny. Ale nebudeme se vrtat v minulosti, o té již toho v souvislosti s MASTER´S HAMMER i Frantou bylo napsáno dost. Aktuální dění je neméně zajímavé...\nKdyž jsem si poprvé pustil nové album „Formulæ“, přišlo mi, že se od „Vaguse“ hodně liší, ale postupem času jsem svoje dojmy trochu zkorigoval. Tvůj rukopis je jasně patrný, jen jej tentokrát inovuješ spoustou syntetických zvuků i pazvuků. Každý to hned svede na Tvé angažmá ve spolku s elektronickým mágem Samirem Hauserem, ale je to vskutku ten hlavní důvod?\n„Formulae“ skutečně navazují tématicky na Vaguse tím důrazem na přírodu, ale je to dovedený dál. Deska vyšla pouhých 8 měsíců po debutu MORTAL CABINETU a Řezník mě usvědčil, že tam slyší i nepoužitý nápady z „Necrotiky“ a já mu řek, že je tomu tak. Autorskej rukopis nezapřeš a je jedno, v jakým žánru a v jaký kapele se pohybuješ. Tady je správný říct, že od Samíra jsem se naučil jak lidi nakopnout jednoduchejma beatama a novejma zvukama, a vyvinout maximální tlak při mixu a masteringu. Samir je výtečný aranžér a psycholog. Myslím, že musel být v minulém životě cirkusák, protože umí i plivat oheň a vrhat nože. Obávám se, že se i převtěluje do různejch cizích zvířat, který mi zvědavě chodí okolo chalupy, jakoby kontroloval, co zrovna klohním - teď jsem musel vyhánět netopýra ze světnice.\nOno ani není patrné, kdo se o ony samply postaral, jestli Ty, nebo Necrocock. Booklet sice uvádí, že „some ethereal motives“ spáchal Necrocock, ale to si lze vykládat různě, třeba jako jeho vokální vklad. Můžeš popsat, jak s Necrocockem spolupracujete, jestli na dálku, nebo na blízko ve studiu?\nSkládali jsme písně na dálku, je to takovej ten dnešní způsob tvorby a dá se na to zvyknout. Pak jsme se několikrát sešli už doma ve studiu a doplnili pár elegantních nemocnejch prvků. Tomáš má geniální ucho - pozná co je vata a co bude fungovat, cca tři písně jsem úplně vyhodil, zatímco třeba „Durga chce pít“, o které jsem původně neměl valné mínění, označil jako povedenou a měl pravdu. Nejkrásnější je ovšem jeho hlas, ten dodává desce úplně jinou dimensi, kvílení nemocného kosmu. Těším se na jeho novou desku.\nTřetím do party je zase Honza Kapák, který si na „Vagusovi“ dal pauzu. Dost lidí brblalo, že „vagusácké“ bicí nejsou „to pravé ořechové“, že je to lepší, když je to zahrané od živého bicmena. Dáš na hlas lidu, nebo se o způsobu pořízení bicích rozhoduješ, až když máš složeno a řekneš si „jo, tentokrát by to chtělo živočicha“. (úsměv)\nHonza někdy v lednu 16 dostal první demo k nabubnování a mooc se mu to líbilo. Hodně dám na okamžitou konfiguraci nálad a nikdy nikoho nenutím. On se ty písně dokonce naučil a většinou je nahrál na jeden zátah. Ta rozmanitost témat si žádala živé bicí, to u „Vaguse“ nebylo třeba, je to taková zemitá, přímočará deska, „Formule“ musí trochu fičet, i za cenu přehnaných breaků a sypaček.\nNa „Formulæ“ jsou tři skladby s bicími vyrobenými uměle... proč to?\nChemickej a pravidelnej zvuk automatu bez jakýchkoli lidských prvků je vždycky tvrdší a k příslušnejm skladbám si nedovedu představit nic jinýho.\nKromě základního tria hraje na novince Václav „Dobro“ Mates, který opatřil jednu skladbu tóny dobra. Tím není myšleno dobro jako protiklad zla, ale hudební nástroj, jak jsem si musel vyhledat... jde o kytaru s kovovým rezonátorem, která se používá hlavně v bluegrassu a country. Čím Ti zvuk dobra přišel zajímavý, žes jej použil? A proč sis jej nenahrál sám? Je třeba jej ovládat na vyšší úrovni?\nDobro je dobro ve všech významech, dokonce ten nástroj je vynálezem slovenských emigrantů. Vyžaduje to dokonalý hudební sluch. Venca hraje vopravdickej americkej bluegrass, taky folk a country, ale má živou zkušenost i s bigbítovejma kapelama. Dá se s ním skvěle kecat o muzice a pařit v Domaníně a okolí. Folkaři dělají pravidelný koncíky s pařbama ve srubu na Ostende u rybníka Svět a to je žrádlo. Jeho samply jsem nabíral ve studiu už před dvěma lety, a až teď v zimě se mi k nim povedlo napsat vhodnou píseň, která byla zamýšlena jako parodie, ale nakonec vyznívá dost positivně. U toho nástroje mě baví plynulý glisando, to je i vlastnost tereminu, kterej s oblibou používám.\nMastering jsi tentokrát svěřil do rukou Ecsona Valdese. I dřív se masteringu věnovali třeba Blackosh nebo Honza Kapák - Ty si na to netroufáš, nebo nemáš vybavení?\nNa mastering nemá nikdo z nás vybavení, ale hlavně mastering není úkolem pro muzikanta, jedná se o finální zvukový design a technické ošetření všech frekvencí zvlášť pro CD i vinyl.\nNa obalu je informace, že jsi tvořil v Indii a jižních Čechách během zimy 2015-16. Skládání doma ve studiu si asi každý představit umí, ale jaké máš technické možnosti v Indii? Vozíš si s sebou kytaru, nebo jak tam skládáš?\nKytara v Indii na mě čeká tam, kde jsem ji nechal - v domě kde bydlím, pečlivě zabalená ve folii proti monsunům - tu už vozit nemusím. Pak stačí jen laptop - shodou okolností právě v těchto dnech se definitivně loučím s těžkým stolním počítačem. Jsou lidi, kteří nedají dopustit na kamenné studio s mixpultem jako kráva, páskovým magneťákem, akustikou a škatulkama za miliony, mě tyhle věci už jsou lhostejný, i když jsem staromilec. Potřebuju zaznamenat nápad ve stavu zrodu, na cestách, mám skicák, štětec a barvy. Občas muziku píšu i do mobilu, když není nic jinýho při ruce.\nO Tvém indickém zimním azylu se ví, rád o tom mluvíš, ale některé věci, myslím, ještě nikde debatovány nebyly. Třeba jestli jezdíš pořád na stejné místo a máš tam tedy už za ty roky okruh známých, se kterými trávíš čas? Pouštíš jim třeba svou muziku? Co na ni říkají?\nHlavní stan mám na pláži Agonda v jižní Goe, konám výlety do všech sousedních států, ale i na sever a na jih, na Indii bys potřeboval několik životů. Stálé útočiště má ale výhodu v komunitě, mám tam okruh domorodých přátel, ve kterém se bez nadsázky cítím jako člen rodiny, účastníme se společných rituálů.\nMoje muzika jde úplně mimo ně, dekadence v Indii neexistuje.\nV Indii vznikají i Tvé obrazy. Dáváš přednost vodovým barvám, což je na jednu stranu praktické, na druhou jsou akvarely asi náchylnější na nějaké poškození než třeba barvy olejové. Stane se Ti, že nějaký obrázek nepřežije cestu do Čech, nebo se o všechno, co namaluješ, pečlivě staráš? Má pro Tebe každý obrázek svou cenu, nebo jich uděláš tolik, že to až tak neřešíš a třeba je i rozdáváš domorodcům po barech? (úsměv)\nTeď jsem tam dělal hlavně linoryty, skoro ke každé písni, po návratu jsem je vytiskl do knížky s deníkovými záznamy. Akvarel je šikovnej v tom, že se rychle namaluje a jde se dál, protože za 2 minuty po otevření skicáku jsi obklopen hloučkem zvědavců. Nedovedu si představit stát tam s plátnem na stojanu a olejovkami půl dne. Ti zevlouni, a hlavně děti jsou úžasný, pokud si člověk na ně zvykne - jednou, ve Varanásí, jsem ten papír a vodovky těm dětem nechal a oni malovali jako diví, protože mají ještě tu kreativitu takovou živelnou, nepodvázanou civilisačníma mindrákama. Jednou v Gudžarátu se mi stalo, že jsem namaloval jednoho bábu (brahmána), obrázek jsem mu podal, aby si ho prohlédl a on beze slova vyndal zpod oranžového hábitu dvacet rupií a já zjistil, že bych se tam mohl uměním živit. Na důchod to jistě zvážím… Já maluju obrázky hlavně proto, abych měl co rozdávat kamarádům a příbuzným.\nVětšina obalů desek MASTER´S HAMMER vydaných po reunionu má na obalu nějakou potvůrku. Tvá fantazie je (nejenom) v tomto směru bezbřehá, mě ty obrázky fascinují nejen když album vyjde, ale i po letech. Když si jdu nějakou desku pustit, vždycky vydržím na ty příšerky dlouho koukat a pozorovat detaily. Jakou technikou vznikají - na mysli mám teď toho posledního fousatého „větroplavce“, pochodujícího „váguse“, transgalaktického řezníka či šupinatého okřídleného fešáka, co se motá kolem fekálního vozu na singlu z roku 2013.\nCo k tomu mám říct? Zkouším to teď animovat, nemám rád video-klipy, myslím, že jednoduchou grafikou se dá líp vybičovat imaginace diváka než realistickým kinem, a honit si ego na kameru už vůbec nepřipadá v úvahu. Moje potvůrky jsou hrdinové mých snů a visí, někdy je to autosugesce, třeba scestná, ale stále k dané hudbě. Ty singly jsou už pryč, ale vyjdou na CD, právě kvůli těm rytinám. Obraz a hudbu tvořím zároveň.\nSamostatnou kapitolou jsou Tvé texty. Vždycky si musím vypomoci internetem, abych si přeložil řadu slov, jejichž význam neznám. Nosíš všechny ty podivnosti v hlavě, nebo si taky sem tam něco vyhledáš, aby zněl výsledek netradičně?\nA přitom nepoužívám žádné až tak archaické výrazy. Mám rád poesii, Zahradníčka, Wernische, Erika Friče, Chlíbce, Zajíčka a Krchovského i s jejich muzikou a výtvarnem. Pohybuju se v divné společnosti, mezi básníky všedního dne, beznadějnými hospodskými existencemi, kteří s vypoulenýma očima mezi sklenicemi staví fantastické arkády svých efemérních světů. Také není žádným tajemstvím, že se poslední dobou trochu zajímám o přírodní halucinogeny.\nOd „Jilemnického okultisty“ píšeš věty tak, aby zněly tak nějak obstarožně, připomíná mi to třeba překlady Verneových románů, které vycházely mezi válkami v nakladatelství J. R. Vilímka. Jak sis ke staré češtině vybudoval vztah? Četbou starých knih?\nAle kdepak, můj slovník je úplně obyčejný, jenom nezvyklý. Nesnažím se o žádnou módní stylisaci.\nPro jižní Čechy používáš název South Bohemia. Nedávno se dost řešil jednoslovný mezinárodní název pro Českou republiku, objevil se i názor, že by to měla být právě Bohemia. Líbilo by se Ti to víc než zřejmě schválená Czechia? Když jsi v Indii, odkud říkáš že jsi?\nV Indii odpovídám, že jsem „from Europe“. Zcela jednoznačně a hrdě. Bohemia je taky správně, je to název slavného království i „bohémství“ jako stavu duše. K tomu se prosím odkazujme a v sobě to pěstujme. Žádný „praotec Čech“ neexistoval, ta legenda patří jen do literatury.\nTím, že jsi studoval uměleckou školu a celý život se kolem umění pohybuješ, máš vztah k českým malířům. Minule jsi zpíval o Jaroslavu Panuškovi, teď došlo na Antonína Votavu a Beneše Knüpfera, osoby poměrně svérázné. Jeden maloval čerty na Karlově mostě, byl brán spíše za podivína a po boji s těžkou nemocí umřel relativně mladý, druhý spáchal sebevraždu skokem do moře po nepříliš vydařené výstavě vlastních prací. Zaujala Tě spíš jejich tvorba, nebo pohnuté osudy?\nJejich osudem byla tvorba, to je i moje volba. Toníček třeba malovat tak strašný ty Hradčany a čerty, že se mu to samotnýmu nemohlo líbit, ale tou urputností a charismatem dospěl k integritě, která oblomila i Knížáka, že pár kousků koupil do Národní Galerie. Knüpfera jsme obdivovali už od mládí hned vedle Böcklina a Moreaua. Jejich maríny a symbolismus si často připomínám při plavbě okolo opuštěných pláží ozdobených rozeklanými skalisky. Kolik najád a sirén už hostily? Životopisy umělců jsou ale obecně nejzajímavější četba co znám, kam se hrabou fikce!\nVšechna SP, CD i LP MASTER´S HAMMER jsou poctivě zabalená, s jedinou výjimkou obsahují texty i spoustu obrázků, u CD by se dalo říci, že se postupně jejich obaly zlepšují a zlepšují, třeba proti „Mantras“ jsou „Formulæ“ o několik tříd výš. Dáváš si víc a víc záležet, aby to lákalo fanoušky k pořízení pěkné sběratelské věcičky, nebo Tě to prostě tahle baví?\nChci lidi motivovat, všechno se dnes stahuje, to známe podle sebe, že? Kromě toho vycházím z toho, že fysický předmět může mít funkci fetiše a jako takový by měl být krásný.\n„Formulæ“ zatím vyšly jen na CD, vinyl by snad měl být na podzim. Nahrávka je ale poměrně dlouhá, má zhruba 56 minut, takže to nacpat na jeden vinyl asi nepůjde... Bude to tedy 2LP?\nVzhledem ke koncepci alba nepřipadalo v úvahu krácení. Nakonec jsme se rozhodli pro dva kotouče po 180 gramech řezané na rychlost 45 otáček. To už se nedá udělat líp.\nA bude gramodeska co do grafiky něčím odlišná od obalu CD? Na webu probleskly informace o fotosession, Honza říkal, že se při tom hodně pobavil, takže by se nabízela fotka protagonistů...\nBude tam. Fotky nám dělal Radek Brousil, vynikající fotograf.\nA co říkáš na Honzův výstavní pletený svetr s pentagramem? (úsměv) Já si pamatuju, když tady v něm chodil v nějakých dvanácti třinácti letech…\nHonzovo svetr už vstoupil do dějin hudby a jsem rád, že si ho na tohle focení přinesl. Na CD se foto kapely nestihlo, ale je tam zas jiná grafika uvnitř a muzikanti stylizovaný v rytinách.\nTobě je letos padesát... Znamená pro Tebe tenhle věk „něco“? Je to důvod k ohlédnutí, k tomu, aby sis řekl, že jsi toho v různých oblastech stihl opravdu hodně? Čeho si ze své rozmanité tvorby nejvíce považuješ?\nNaučil jsem se životem procházet s pocitem svobody, nemít nad sebou jiného člověka. Na své tvorbě si nejvíc cením, že mě dovedla do blízkosti mnoha zajímavých lidí.\nPříští rok čeká výročí i MASTER´S HAMMER, což je bezesporu důvod k oslavě, která by podle všech vašich fanoušků měla proběhnout na pódiu. O Necrocockově nechuti se producírovat před lidmi se všeobecně ví, Ty ses na pódia vrátil v řadách MORTAL CABINET, takže bys třeba mohl kumpánovi říct, že je to fajn... (úsměv) Nebo se s ním domluvit, že to odehraje někdo jiný - nabízí se třeba Blackosh, bicí by obstaral Honza Kapák, na basu mě napadá Morbivod - to by šlo, ne? (úsměv) A takový Brutal Assault v pátek v deset večer...\nKdyž už skáču po podiu s kytarou, je docela jedno, se kterou kapelou. Já mám ale pocit, že se mění pojetí hudby - ty technologie jsou jen takovým drobným ukazatelem. Stěna z marshallů a řepy v gotickejch hadrech už asi nikoho nepobaví, mě teda rozhodně ne. Zpracovat brutální audiovisuální show tak, aby splnilo naše divoký představy a současně nenudilo diváky, vyžaduje novou krev, v žádném případě bych nechtěl stavět klasickou metalovou kapelu. Dost se těším na YELLO - po asi třiceti letech si vzpomněli, že by s tím mohli konečně na podium. Mají to už dokonale výtvarně propracované a bude to určitě stát za to. Jsem pro menší site-specific shows v zajímavejch prostorách, a třeba to propojit s divadlem a výstavama. Charisma Necrococka je ovšem jako vzácná nedotknutelná květina, která má jedovaté ostny. Nevím, jestli ho nějaká síla dostane z jeho alabastrové klece, a pokud ne, zůstane pořád stejným drahokamem na nebi úchylné hudby jako dřív.\nNa Brutal jedeme s MORTAL CABINETEM a jako bonus zahrajeme „Konve“, ale já jsem přesvědčen, že každá kapela si má hrát vlastní písně.\nFotky: Radek Brousil\nPřečteno: 3770x Autor: Johan | Další články autora\nParádní počtení!!! Díky oběma stranám :-) Peťan | 26. 6. 2016 10:36:44


Metabolic Balance | » Pečený tuřín s parmazánem nebo jiným sýrem podle Metabolic balance®\nMetabolic Balance > RECEPTY > Netradiční > Pečený tuřín s parmazánem nebo jiným sýrem podle Metabolic balance®\nPečený tuřín s parmazánem nebo jiným sýrem podle Metabolic balance®\nTuřín bývá často ne seznamu potravin v jídelních plánech Metabolic balance®. je to zelenina našich babiček, plná skvělých živin. Neobvyklá a lahodná chuť zvláště v kombinaci s máslem, česnekem a parmazánem. Bez parmazánu se hodí skvěle místo bramabor třeba ke steaku.\nporce tuřínu, oloupaného a nakrájeného na měsíčky (cca 110 – 150g)\nporce strouhaného parmazánu (60 – 80g)\n1 lžíce čerstvých rozmarýnových lístků nebo jiného „zeleného“ koření\n1 stroužek česneku, oloupaný, prolisovaný\nPředehřejte troubu na 220 °C. Dejte do zapékací nádoby tuřín, olej, parmazán, rozmarýn a prolisovaný česnek. Osolte, opepřete, dobře promíchejte a rozprostřete do jedné vrstvy.\nPosypte zbylým parmazánem. Pečte v troubě 30–35 minut do zlatohněda a dokřupava. Během pečení jednou obraťte.\nMozarella nebo Feta! Místo parmazánu, který se nevyskytuje v přísné fázi, můžete použít např. Mozarellu, kdy na pečený tuřín pokladete před podávání plátky mozarelly a necháte chvíli rozpéct. Stejně tak skvělá je ovčí feta, rozdrobená pečení ke konci na již upečený tuřín, nebo niva…\nJako příloha k amsu či rybě! Pokud nepřidáte na tuřín sýr, můžete ho použít jako skvěliu chutnou přílohu, která vá směle nahradí brambory! Podávejte se steakem nebo se smaženou rybou.\nS tofunézou! S tofunézou z přírodního tofu budete mít pocit, že jíte ty nejlepší belgické hranolky s majonézou -a přitom to bude úplně nejlepší Metabolic balance®!\nTuříny můžeme nakrájet na kostičky nebo kolečka a opékat je podobně jako pastiňák, nebo je přidávat do dušených zeleninových směsí a k dušenému masu. Velmi chutná je směs tuřínu a jiné zeleniny, kterou podáváme k masu nebo různými způsoby upraveným rybám. Chceme-li tuříny vařit, oloupeme vrchní část pokožky, nakrájíme kořeny na kolečka nebo kostičky a vaříme je 30 minut. Před podáváním necháme kousky tuřínu okapat nebo je osušíme v utěrce. Nebojte se ho vyzkoušet, zamilujete si ho.\nZnáte tuřín? Ne? Tak pokud ho máte v plánu Metabolic balance, ho rychle vyzkoušejte Znáte tuřín? Ne? Tak pokud ho máte v plánu Metabolic balance, ho rychle vyzkoušejte…\nTuřín pečený s parmazánem podle Metabolic balance\nPoužití textů a fotografií: Vzhledem k tomu, že fotografie jsou mé osobní vlastnictví je jejich případné další použití možné pouze s mým osobním souhlasem.\nPro tištěná média — použití nezměněných textů je zdarma s podmínkou uvedení zdroje a s mým osobním souhlasem.\nPro online média — možné je použít pouze úvodní čast textu v podobě upoutávky (cca v délce perexu nebo jednoho odstavce) a pro zbytek textu odkazovat na web www.vitalnienergie.cz s mým osobním souhlasem.\nPublikováno 13. 06. 2016\nZařazeno v Netradiční, RECEPTY, Sýry, Vegetarian, Zelenina\nŠtítky: netradiční zelenina, Pro vegetariány, Sýry, tuřín, Zelenina\n« Jablečný skořicový puding z mandelády zdobený žitnou granolou podle Metabolic balance®\nProč se má jíst v Metabolic balance® jen 3x denně, po pěti hodinách, když všude se doporučuje jíst častěji? »\nLilek plněný hovězím masem zapečený s dýňovým pyré\nLilek plněný hovězí masem, zapečený s dýňovým pyré – vyzkoušejte recepty pro hubnutí a zdravý metabolizmus, program Metabolic Balance\nSýr z mandlí a slunečnicových semínek, nabitý bílkovinami, minerály a přírodním kolagenem! Tenhle krémový sýr z mandlí a slunečnicových semínek chutná jako skutečný čerstvý sýr. Třeba jako mozzarella nebo riccota. Nemůžete jíst ze zdravotních důvodů mléčné výrobky? Nesmíte sýry? Vyzkoušejte tuhle alternativu rostlinného sýra z mandlí a slunečnicových semínek. Podívejte se i na další skvělé recepty vhodné pro hubnutí a podporu metabolizmu podle unikátního programu Metabolic Balance®.\nVliv stravy na hubnutí a prožívání období menopauzy + časopis MY50 ke stažení\nV květnu 2020 jsem měla příležitost publikovat článek na téma vlivu stravy na období menopauzy v časopisu pro ženy, které […]


3 alternativy k dronům DJI, které stojí za to | ITIGIC\nLedna 28, 2022 Matt Mills Výběr editoru, Gadget 0\nKdyž uvažujete o koupi dronu, první značka, která vás napadne, je DJI . Prakticky všechny modely dronů, které mají Číňané na prodej, jsou lídry ve svém segmentu . Nicméně... Existuje alternativu k DJI stojí za to? Ať už hledáte levnější alternativy k dronům DJI nebo podobné produkty, ale s některými pokročilejšími funkcemi, v tomto příspěvku vám představíme tři produkty, které soupeří se třemi drony DJI, které vám mohou pomoci.\nExistují nějaké slušné alternativy k dronům DJI?\nPřestože mají podobnou cenu, Yuneec Typhoon H Plus může být a lepší produkt než Phantom . Váží o něco více než DJI, ale přichází s a velkolepý ovladač se 7palcovou obrazovkou. Jeho kamera umožňuje nahrávat 360 stupňů s tříosá stabilizace a 4K rozlišení ve vašich videích. Fotografie pořízené produktem mají velikost 20 megapixelů .\nPokud hledáte profesionální dron s velmi dobrou stabilizací a kvalitou obrazu, měli byste zvážit Typhoon H Plus. Také má Intel RealTense technologie, která vám umožní vyhýbat se překážkám a jít za svým cílem, aniž byste ztratili cestu. Také má šest rotorů , které se umějí v případě poruchy upravit, zabránit pádu dronu na zem nebo ztrátě výšky. Každá baterie podporuje 25 minut letu a dvě jednotky jsou dodávány s produktem a také s dalším příslušenstvím, jako je přepravní kufřík.\nPokračujeme s drony pro profesionální použití . Tento model od Autel Robotics má seznam specifikací, které musí smeknout. Můžeš záznam v rozlišení 6K při 60 snímcích za sekundu or 4K při 120fps. Pokud naopak sháníte dron na focení, měli byste vědět, že senzor tohoto produktu také zůstává na cca. 20 megapixelů . Jak kvalita videa, tak fotek je vynikající.\nDron může letět rychlostí 35 kilometrů za hodinu. Může se vzdálit na maximální poloměr 9 kilometrů z dálkového ovladače, což znamená, že jej budete moci používat i na velmi nasycených místech, protože síla signálu nebude pro tento produkt překážkou. Jeho hmotnost je také docela lehké , protože zůstává na 1.19 kilogramu. Negativním bodem je, že jeho dálkové ovládání má poměrně malou obrazovku a také neintegruje systém „Geofence“.\nProjekt Mavic Mini debutoval v kategorii dronů, které díky své hmotnosti nevyžadují k létání licenci. A všichni to milujeme, ale to neznamená, že existují stejně zajímavé produkty. The Ruko F11 Pro je nejlepší lehký dron můžete si koupit, pokud vám chybí úspory na Mavic Mini. Své Kamera 4K lze upravit v rozsahu 90 stupňů . Má několik inteligentní let režimy, jako je sledování vás nebo umístění kurzoru nad bod zájmu. Pokud se dron ztratí, bude vědět, jak se vrátit do výchozího bodu, aniž bychom museli zasahovat, a jeho baterie mít rozsah 30 minut .\nJak zobrazit a změnit ikony ve Windows 10 a Windows 11


Na jihu Čech policie pátrá po nejméně čtyřech stech lidí, po některých i dlouho - Písecký deník\nNa jihu Čech policie pátrá po nejméně čtyřech stech lidí, po některých i dlouho\nJižní Čechy - Pohřešují se malé děti, ale i důchodci. Mnohá pátrání mají šťastný konec.\nNa jihu Čech bylo podle webových stránek Ministerstva vnitra ČR ve středu v pátrání 416 osob.\n„Pátráme také po jednom vědeckém pracovníkovi, který zmizel v zahraničí, a také například po důchodci na Slavonicku,“ uvedla pracovnice jindřichohradeckého okresního policejního ředitelství Hana Millerová. Hledaní se dají rozdělit na dvě velké skupiny: ti, kteří se schovávají dlouhodobě a většinou schválně, a ti, kteří jsou v pátrání krátce. Například klasických pohřešovaných bylo loni v celé republice něco málo přes deset tisíc a z toho osmdesát procent dětí. Většina z nich se okamžitě našla, i nadále se ale pohřešuje 250 dětí.


Víme, že láska kočky musí být dobytá a nekupována. Nicméně, nejdražší plemena koček na světě, dělají vaši firmu skutečnou investici.\nStojí za to pamatovat, že tam mnoho dospělých koček a koťat k dispozici pro přijetí v útulcích pro zvířata v naší zemi, Tato zvířata jsou nejen schopna milovat, ale také budou svým pánům požehnána po celý život.\nMnoho dobrovolníků věnuje svůj čas a prostředky na obnovu opuštěných nebo pouličních zvířat, Proto proto, předtím, než utratíte jmění s plemenným zvířetem, proč neudělat druhou šanci, komu to potřebuje?\n1 Proč je jeden závod dražší než druhý?\n2 Interní faktory\n3 Vnější faktory\n4 Co jsou nejdražší kočky?\n5 Norská lesní kočka\n7 Bengálská kočka\n12 Sledujte video: TOP 5 – NEJDRAŽŠÍ KOČKY NA SVĚTĚ\nProč je jeden závod dražší než druhý?\nV současné době, Asi 250 plemen koček bylo katalogizováno ve všech velikostech. Některé jsou dražší, jiné jsou levnější; někteří chlupatí, jiní bez vlasů. Ale všechny stejně krásné, s elegancí, která fascinuje lidstvo po mnoho staletí.\nCena rasy není vždy přímo spojena s její krásou, Zvíře, které může zvýšit nebo snížit tržní cenu, má zevnitř a zvenku důvod.\nJsou to biologické a vrozené faktory zvířete.\nNěkterá plemena koček mají větší potíže při reprodukci a / nebo generování malých dívek. Velikost, křehkost a adaptační schopnost každého zvířete v této souvislosti hrají důležitou roli. Zvláště pokud jde o závody, které utrpěly radikální změnu stanoviště.\nV těchto případech, chov vyžaduje zvláštní péči a příznivé prostředí pro reprodukci optimálních podmínek vývoje, To částečně vysvětluje, proč jsou nejdražší kočky většinou také nejvíce exotické.\nKulturní a historické změny vytvářejí specifické potřeby a preference každé generace, Zatímco některé závody jsou díky médiím módní, jiné jsou přehodnocovány jejich dovednostmi nebo horlivými smysly.\nJe třeba dbát na to, aby móda nepodporovala nakupování v nevědomí a přispěla k opuštění domácích zvířat. Zvíře musí být vnímáno jako život, ne jako ozdoba nebo hračka.\nCo jsou nejdražší kočky?\nNejdražší plemena koček na světě jsou k dispozici pro nákup v Evropě.\nŘíká se, že předkové této rasy již vytvořili Vikingové před více než 2000 lety. Jeho smyslná srst je díky adaptaci na klima extrémní zimy.\nJe to velmi mladé plemeno, které vzniklo v Kalifornii v 80. letech. Jeho uši se vrátily, připomínající malé akordy.\nToto plemeno je prakticky miniaturní bengálského tygra, Byla vytvořena z přechodu domácí kočky s asijskou kočkou leoparda. Mají pozoruhodnou a elegantní postoj, vážící 8 kg v dospělosti.\nVypadá to jako perfektní kočka? No, stojí to jako jeden …\nToto zvědavé plemeno bylo původně vytvořeno v laboratoři ke studiu leukémie, Byl to výsledek překročení domácí kočky s divokou kočkou Geoffroy.\nJedná se o plemeno impozantní velikosti a silný dravý charakter, který je obvykle velmi nezávislý, Může dosáhnout 11 kg a jeho vzhled je velmi podobný vzhledu jeho divokých divoček.\nJedná se o sekulární rasu, kterou již vytvořili královské rodiny starého Siamu. Khao Manee byli považováni za symboly štěstí a dlouhověkosti, protože tato civilizace byla uctívána.\nMytologie nebo historický fakt, pravda je, že koťata z tohoto plemene stojí za to, že je to malé štěstí.\nJeho nejdůležitější vlastností je mít oko každé barvy, obvykle jednu zelenou (nebo medovou) a jinou modrou. Které jsou zvýrazněny jejich zcela bílou kožešinou.\nToto plemeno je ohroženo vyhynutím a v důsledku jeho dravé povahy se v zajetí těžko chová.\nPlemeno, které se narodilo z zvláštního přechodu domácí kočky s rysem bažinatého, Chausie je tak společenský, že může umřít, protože netrpí osamělostí. Je to dokonalý závod k životu s dětmi, psy a dalšími kočkami.\nAle vaše milá společnost je také velmi citována na trhu.\nStojí za zmínku důležité téma. Náklady na údržbu, zdraví a výživu nejdražších plemen koček zůstávají po celý život vysoké. Proto je nezbytné naplánovat měsíční rozpočet před výběrem jako domácího zvířete.\nSledujte video: TOP 5 – NEJDRAŽŠÍ KOČKY NA SVĚTĚ


V Bronze casinu vládnou bozi štěstí a bohatství | České kasino novinky\nV Bronze casinu vládnou bozi štěstí a bohatství\nČínský bůh bohatství se opět stal hlavní postavou online automatu a vzhledem k tomu, co takový bůh slibuje, je to přirozená volba. Caishen´s Arrival je automat se zajímavými funkcemi a s tradiční kombinací červené a zlaté grafiky. Která bývá pro automaty s čínskou tématikou typická. Caishen’s Arrival přináší herní vývojář Betsoft Gaming a můžete ho vyzkoušet jako automat zdarma nebo za skutečné peníze na stránkách casina Bronze a jakéhokoli jiného zahraničního či českého online casina.\nMalé sázky a vysoké výhry\nAutomat Caishen´s Arrival je možné hrát s velmi nízkými sázkami, a přesto dosáhnout na vysoké výhry. Ve skutečnosti je možné vyhrát až 10 000x více, než jste se vsadili, což znamená nejvyšší možnou výhru €50 000. Stačí na válcích trefit symboly, jak je wild s podobenkou čínského božstva. Scatters v podobě červených lístků a peněženky na mince a spustit různé druhy speciálních funkcí, které vám přinesou řadu otočení zdarma. V dolní části herního plánu můžete navolit výši sázky, která se pohybuje od €0,05 do €5. Bez ohledu na zvolenou hodnotu, sázka pokryje všechny dostupné výherní linie.\nSymboly na válcích vycházejí z tématu hry, takže zde najdete valounek zlata, hrnec plný peněz, zlatý zvon nebo pytlík na mince. Také sám čínský bůh bohatství Caishen do hry zasahuje a funguje jako symbol wild, kdykoli ho na válcích trefíte. Může se objevit jako normální i stacked symbol, takže se vám může podařit jej roztáhnout na celý jeden válec. Jako klasický symbol wild funguje jako náhrada ostatních symbolů a umožní vám trefit více výherních linií. Caishen je přítomný pouze na prostředních třech válcích a jako stacked symbol vám vynese opakované otočení zdarma. Pokud trefíte na prvním a posledním válci symbol scatter s červeným lístkem, získáte 10 volných zatočení. V rámci nich můžete využít multiplikátor, který se vztahuje všechny výhry, které trojnásobí a umožňuje získat nejvyšší potenciální výhry v tomto online automatu.\nI přestože nemá automat Caishen´s Arrival vysoké RTP, potenciální výhry jsou nad poměry vysoké. Vyzkoušejte si ho na stránkách casina Bronze a zjistěte, zda se z něj stane váš oblíbený automat. V případě, že to nebude právě váš šálek čaje, není potřeba věšet hlavu. Bronze casino nabízí celou škálu jiných automatů, které jsou rozdělené do kategorií podle tématu, data vydání nebo obliby mezi hráči. Na stránkách samozřejmě nechybí ani živé casino s blackjackem a ruletou nebo možnost zahrát si další živé hry s krupiéry.


Tiskové centrum - Tiskové zprávy O2 - Jsou Češi národem filmových pirátů? | O2 Czech Republic\n> Tiskové zprávy O2 > Jsou Češi národem filmových pirátů? Jsou Češi národem filmových pirátů? Podle průzkumu si filmy z internetu stahuje polovina z nás\nČasy, kdy si lidé ve videopůjčovnách dělali rezervace na očekávanou filmovou novinku, jsou pryč. Tradičním filmovým nosičům už zvoní hrana, většina snímků dnes lítá po drátě. Fanoušci si mohou vybraný film pustit v pohodlí obýváku už pár týdnů po jeho uvedení na velkém plátně. Tento trend potvrzují i výsledky exkluzivního průzkumu, který jsme si nechali zpracovat. Z něj vyplývá, že pro film jde na internet více než polovina Čechů, naopak do videopůjčovny by dnes zavítaly jen tři procenta lidí.\nNejčastějším důvodem stahování filmů z internetu je časová úspora. Lidé nechtějí trávit čas chozením do videopůjčovny ani sháněním DVD u známých. "Potvrdili jsme si, že lidem nevadí za stahování filmů platit. Problém je, že legálních možností moc nemají anebo o nich neví. Pro téměř tři čtvrtiny Čechů, kteří se chtějí při stahování filmů pohybovat v mezích zákona, proto od dubna zpřístupníme online nabídku více než tisícovky filmů. Největší zájem čekáme o novinky, které byly nedávno uvedeny v kinech," uvádí k výsledkům průzkumu David Duroň, marketingový ředitel pro segment domácností.\nMládí filmy stahují, starší jsou v zajetí televizního programu\nPro film na internet chodí nejčastěji mladí do 24 let. Šest procent z nich filmy stahuje dokonce denně. Nejvášnivějšími "stahovači" jsou studenti nebo matky a otcové na rodičovské dovolené. V porovnání s ostatními kraji se nejčastěji k nelegálnímu stahování filmů z internetu přiznali lidé ze Středočeského a Libereckého kraje s vyšším odborným nebo vysokoškolským vzděláním. Naopak sledování programu v televizi se věnuje přes osmdesát procent lidí starších 45 let.\nJsou filmy na internetu legální?\nNa tuto otázku není jasná odpověď a dělí i názor veřejnosti. Třetina lidí si myslí, že stahování filmů z internetu je zcela v souladu se zákony, třetina lidí uvádí, že to úplně legální není. Zbytek veřejnosti na tuto problematickou otázku raději nemá názor. Výrazně jinak se ke stahování filmů staví mladá generace. Ačkoliv jim stahování filmů z internetu rozhodně není cizí, více než polovina se domnívá, že k filmové zábavě přichází nelegálně.\ntel: 728 540 294O společnosti Telefónica Czech RepublicO2 je největším integrovaným telekomunikačním operátorem na\nfinančních služeb, přes telekomunikace, pojišťovnictví,\nnemovitosti, oblast energetiky a těžbu nerostů, zemědělství,\nmaloobchodní služby až po biotechnologie. Působnost PPF sahá ze\nstřední a východní Evropy přes Rusko až do Asie. Skupina\nvlastní aktiva ve výši 22,113 miliardy EUR (k 30. 6. 2013).


Součástí velkého „balíku“ moderních technologií budou podle Aktuálně.cz také automatické váhy, které okamžitě poznají přetížený kamion nebo odhalí nedodržování bezpečné vzdálenosti. Tento systém kvitujeme, protože vyjeté koleje a nepozorný řidič „zapasovaný“ v kufru vašeho vozidla dopravě neprospívají. O systém navíc mají zájem také města. Už vzhledem k širším možnostem pokutování řidičů (například při jízdách na červenou), ale také z hlediska řízení dopravy. Důslednou kontrolu ve městech bereme jako nutnost, další část konceptu však nepotěší řadu uživatelů dálnic. Mýtné brány by totiž v budoucnu mohly být schopné také měřit rychlost, a to dokonce i v místech omezení. Pokud si představíme některé situace z dálnice D1, kde se na desetikilometrovém úseku pracovalo jen na pár desítkách metrů, ale přesto po celé délce platila osmdesátka, jímá nás úzkost.


Proč toužíme po botách určených na skate | Vogue CS\nMartin Váša20. 8. 2019\nLegendární teniska Era od Vans, vůbec první bota určená k jízdě na skateboardu, není symbolem apropriace subkultury, jak by se mohlo zdát. Ztělesňuje důkaz, že úspěch bez autenticity neexistuje. A je v naprostém pořádku nosit ji, třebaže jste na prkně v životě nestáli.\nNejsem si jistý, kdy přesně začal románek mezi vysokou módou a skateboardingem. Vzpomínám si nicméně, že jsem si ho všiml v létě 2011. Daria Werbowy v kampani Céline, prkno v ruce. Bylo to sexy. Na skateboardu totiž je něco nepolapitelného, něco přitažlivého. Nemusíte mít zvlášť vytříbený styl oblékání, ale pokud umíte jezdit, vypadáte dobře. Někdy mám pocit, že si jdu na Stalin sednout ze stejného motivu, jako chodím do Národního na balet. Pro ten pohyb. Tyhle disciplíny mají ostatně více společného. Je to sport? Je to umělecká forma? Obojí je nejspíš správně. A obojí také znatelně proniká do našich životů, ať už se tomu aktivně věnujeme, nebo jsme pouhým divákem.\nKdyž přišlo pozvání na Black Rainbows, několikadenní oslavy tenisek Era od Vans, prvních bot vytvořených k jízdě na skateboardu, přirozeně jsem neváhal ani vteřinu a brzy jsem už seděl v letadle směr Los Angeles. V Dogtownu, slavném sousedství mezi Venice Beach a Santa Monicou, jsem měl to štěstí setkat se s Rianem Pozzebonem, který pro značku navrhuje boty už od roku 2002 a za jeho působení se jí dostalo globální slávy.\nPředtím Vans zdaleka nebyla značkou, jak ji známe teď. Pravda, po založení v šestašedesátém se těšila určitému uznání, ale nyní spíš pomalu skomírala. Rozhodně nebyla relevantní. „Nebyla ve formě,“ vypráví mi Pozzebon. „Tu práci nabídli mému kamarádovi a spolupracovníkovi. Chtěl do toho jít se mnou, a tak mi zavolal a zeptal se, co si o tom myslím. Narovinu jsem mu řekl, že Vans přece nestojí za nic.“ Skateboardové boty se navíc stávaly čím dál populárnější a jeho coby skateboardistu rozčilovalo, jak je nosí všichni a stává se z nich klišé. Velká, tlustá bota, tak nějak nafouklá, jako by ji popíchaly včely, mu nepřipadala atraktivní, a tak jezdil v retro botách a ani za nic by vám neprozradil, kde je našel. Kdyby ale přijal nabídku, říkal si, možná by to mohl změnit. Možná by se mu povedlo vrátit do hry všechny ty klasické vansky, jaké už nikdo nenosil a po nichž logicky skateboardisté tolik prahli.\n„A tak nás před sedmnácti lety zaměstnali. Naším úkolem bylo vrátit značce slávu. Jakkoliv.“ Oprášení archivů se ukázalo být skvělým nápadem. Pozzebon vrátil do hry staré modely, mezi nimi i Era z roku 1976, na jejichž navrhování spolupracoval s Tonym Alvou, legendárním skateboardistou. Než se nadál, stal se z nich hotový fenomén. Nosili je skateboardisté, ale i celebrity jako Rihanna nebo Pharrell Williams. Byly to prostě boty, které jste chtěli mít.\nPrávě proto je dnes nosíme. Včetně těch z nás, kteří v životě na skateboardu nestáli. Uvažuju, jestli to někomu, kdo na prknu vyrůstal, a pro koho je tato subkultura něčím velice osobním, není proti srsti. "Zavání to přece apropriací," říkám nahlas, a nohy obuté do vansek zbaběle zatahuju pod křeslo, aby je Pozzebon neviděl. Ten se směje. „Mně to nevadí. Naopak mi připadá zajímavé to sledovat, protože spousta lidí, kteří na tom mají podíl, pochází z mé generace. Teď jsou na vysokých pozicích a vedou módní domy. Podívejte se třeba na Virgila Abloha u Louis Vuitton. Skateboardová kultura pozdních osmdesátých a raných devadesátých let je v jeho tvorbě stále cítit, protože to byla součást jeho života. A takových lidí v kreativní sféře je více. Nejsou to jen designéři, ale i fotografové nebo hudebníci. Ani mi to nemůže vadit. Jsme to totiž my, kdo to způsobuje. Jsem zvědavý, jakým směrem se to bude dál vyvíjet,“ říká. „A pokud díky tomu někdo vezme prkno a zkusí si poprvé zajezdit, to mi připadá krásné. Skateboarding změnil můj život k lepšímu a těšilo by mě, kdyby změnil život k lepšímu i ostatním.“\nTony Alva v teniskách Era od Vans\nPozzebon měl kliku. Od vedení značky dostal plnou důvěru a on tak mohl tvořit neomezeně zkrátka na základě toho, co považoval za potřebné. Všechno, co pod jeho rukama vzniklo, tak mělo punc autenticity. Nemá za sebou žádné prestižní školy módy a vidí v tom svou největší sílu. Nikdo mu nikdy neříkal, co nebo jak má dělat. Oživit klasické modely byl dobrý tah. Aby zůstal relevantní dlouhodobě, rozhodl se posouvat je dál. Do současnosti. A nic mu k tomu neposloužilo lépe než spolupráce. Na účtu jich má značka spoustu. Disney. NASA. Tyler, the Creator. Loni jste možná zaznamenali kolekci s malbami Van Gogha, nyní v obchodech Vans zase najdete tenisky inspirované uměním Fridy Kahlo nebo Davida Bowieho. Zároveň bere důvěru od vedení a překlápí ji na svůj mladý tým. „Miluju sledovat je, jak přetvářejí staré věci a nebojí se hrát si s odkazem značky. Nechci být tím, kdo bude někoho zastavovat a říkat mu, aby hrál na jistotu. Chci se bavit.“ Navrhování pro Vans, zdá se, je především intuitivní záležitostí. „Některé návrhy mohou na základě zkušenosti působit, jako že se nebudou prodávat, a pak se stanou bestsellerem.“\nČas určený k rozhovoru už se pomalu chýlí ke konci. Zajímá mě ještě jedna věc. Vans je firma s obrovským dosahem. Prodává se ve více než osmdesáti zemích světa. Proč se ve spojitosti s ní nehovoří o udržitelnosti jako u ostatních značek? „Je hodně věcí, které jsme zavedli už před lety. Naše lepidla jsou na bázi vody, hodně materiálů je organických, vyrábíme boty i z recyklovaných plastových lahví atd. Jsou to věci, které už děláme, ale nekomunikujeme je. Víte, v tuhle chvíli je pro nás těžké vyrobit produkt, který by byl stoprocentně ekologický, a dokud neděláme něco stoprocentně, tak mi nepřipadá fér se tím chlubit. Krok za krokem se snažíme být lepší, ale proč to hlásat světu?“\nPo rozhovoru sedám na kolo a jedu do Santa Monica, kde se nachází nejbližší pobočka Vans. Vzhledem k tomu, že jedu po pláži se skateparkem, by mě nemělo překvapovat, že vansky jsou nejčastější botou, kterou míjím. Když jsem konečně na místě, chápu, proč se z nich nestalo stejné klišé, jako tomu bylo s těmi opuchlými skatovými botami začátkem milénia. Jenom modelů Era je v obchodě k dostání šedesát pět stylů.\nZlomek sortimentu Vans v Santa Monica\nHádám, že to je tajemstvím úspěchu. Vytvořit botu na základě skutečné potřeby zákazníka, na něhož míříte, a neustále ji posouvat do současnosti neotřelým designem. Tak může klidně celé Los Angeles nosit ty samé boty, aniž by kdokoliv působil uniformě, neoriginálně.\nPokud jde o mě, takhle si představuju botu, kterou můžu s čistým svědomím označit za ikonickou.


Rumburské noviny | V Loretě pokračuje průzkum podzemí\nV Loretě pokračuje průzkum podzemí\nPrůzkum loretánského podzemí pod barokní památkou v Rumburku pokračuje nadále i v průběhu července. Na programu je detailní průzkum, mapování a úplná dokumentace někdejšího odvodňovacího kanálu, který začíná pod objektem Svatých schodů. V plánu jsou i sondy do zazděných odboček a průzkum dosud nedostatečně prozkoumaných podzemních prostor.\nPrůzkumné práce provedou členové a příznivci Střediska ekologické výchovy (SEV) Netopýr Varnsdorf a Minerálklubu Kruhu přátel muzea Varnsdorf do podzimu letošního roku. Výsledky poté použije projekční kancelář na vyhotovení dokumentace potřebné ke zpřístupnění objektu, o něž usiluje Město Rumburk ve spolupráci s Děkanstvím Rumburk.\n„Loretánské podzemí se mapovalo již na přelomu let 2006-2007. Výsledky půlročního průzkumu byly zachyceny na výstavě »Loretánské podzemí v Rumburku«, která je k vidění v čelní budově lorety,“ uvedl vedoucího týmu speleologů Ing. Přemysl Brzák.\nPodzemní prostory pod areálem kapucínského kláštera a Lorety v Rumburku pocházejí z různých období a byly vytvořeny a užívány k různým účelům. „Nejstarší podzemní prostor, krypta pod kapucínským kostelem sv. Vavřince, pochází z roku 1683, jako poslední byly vybudovány protiletecké kryty v roce 1944. Ze 377 m známých chodeb bylo prozkoumáno 230 m, ostatní prostory dnes již nejsou přístupné,“ řekl páter Mgr. Jozef Kujan ze salesiánské komunity, která spravuje římskokatolické farnosti v Rumburku a okolí.


Jsou lepším zdrojem tepla plynové kotle, nebo tepelná čerpadla? | Living.cz\nDomů > Dům > Vytápění rodinného domu > Tepelné čerpadlo > Jsou lepším zdrojem tepla plynové kotle, nebo tepelná čerpadla?\nDnes je využití tepelného čerpadla tak výhodné, že není v podstatě žádný rozumný důvod, pořizovat si elektrické nebo plynové vytápění. Pořizovací cena tepelného čerpadla je díky dotacím jen o přibližně 120 000 Kč vyšší než u plynového vytápění a při roční úspoře 25 000 Kč jsou tyto peníze investované do tepelného čerpadla zpět během čtyř až pěti let. Tepelných čerpadel je u nás v provozu skoro 25 000 kusů a jak ukázaly výsledky nezávislého průzkumu, uživatelé jsou s touto technologií velmi spokojeni\nZmíněný průzkum spokojenosti mezi uživateli tepelných čerpadel a uživateli plynových kotlů, provedla v květnu 2009 renomovaná agentura pro výzkum veřejného mínění Factum Invenio. V tomto průzkumu byli osloveni lidé, kteří v letech 2004 až 2006 projevili zájem o tepelné čerpadlo. První skupina respondentů si tepelné čerpadlo pořídila, druhá zkoumaná skupina se rozhodla pro plynový kotel. Oslovení uživatelé tak měli minimálně dvouletou zkušenost se svým zdrojem tepla. Do průzkumu bylo zahrnuto 113 majitelů rodinných domů splňujících výše uvedené podmínky, z nichž nakonec 25 % souhlasilo s návštěvou tazatele společnosti Factum Invenio a poskytnutím kopií faktur za energie. Všichni uživatelé tepelných čerpadel v tomto výzkumu používali nejrozšířenější tepelné čerpadlo na našem trhu – švédské IVT Greenline, odebírající teplo z vrtů nebo zemních kolektorů.\nJeden z prvních dotazů zjišťoval, zda jsou respondenti nuceni díky zvýšeným cenám energií výrazně šetřit teplem a teplou vodou. Ukázalo se, že na rozdíl od majitelů plynových kotlů, téměř žádný z respondentů vlastnících tepelné čerpadlo není nucen teplem výrazně šetřit. Tepelné čerpadlo totiž spotřebuje velmi málo elektrické energie, takže její zdražení není tak bolestivé jako například zdražení plynu pro majitele plynových kotlů.\nNa otázku „Jste v topné sezóně spokojeni s teplotou v domě?“, vyjádřilo velkou spokojenost mnohem více majitelů tepelných čerpadel než majitelů plynových kotlů. Příčinou není nedostatečný výkon plynových kotlů nebo jiné technické omezení, ale pouze obava uživatelů z vysokých provozních nákladů. Majitelé tepelných čerpadel se totiž tolik neobávají faktur za vytápění a nastavují si doma komfortně takovou teplotu, jaká jim plně vyhovuje.\nRespondenti byli také požádáni, aby zhodnotili svojí celkovou spokojenost s vybraným zdrojem tepla a to jak po stránce komfortu a spolehlivosti, tak i po stránce provozních nákladů. Mnohem větší spokojenost se zvoleným zdrojem tepla opět panovala ve skupině majitelů tepelných čerpadel, kde téměř všichni respondenti uvedli nejvyšší spokojenost. Jak již bylo zmíněno výše, hlavními důvody pro toto hodnocení byla komfortní teplota v domě při zachování nízkých provozních nákladů. To žádný bezobslužný zdroj tepla s výjimkou tepelného čerpadla neumožňuje.\nU uživatelů plynových kotlů průzkum také zjišťoval, co bylo hlavním důvodem pro výběr plynového kotle, místo tepelného čerpadla. Pro 60 % z nich to byly hlavně nižší pořizovací náklady u přibližně 20 % to byl nedostatek místa, nebo delší doba dodávky tepelného čerpadla a pouze asi u 12 % nedůvěra v tuto technologii.\nPoslední otázkou průzkumu bylo, zda by respondenti doporučili stejný způsob vytápění, jako mají doma, i svým známým. Všichni respondenti používající tepelné čerpadlo by ho doporučili, ale čtvrtina majitelů plynových kotlů by po získaných zkušenostech tento způsob vytápění svým známým už nedoporučila.\nCo z průzkumu vyplývá pro stavebníky, rozhodující se o způsobu vytápění svého domu? Pořízení levného zdroje tepla jakým je plynové vytápění, se na počátku může zdát velmi výhodné. Vysoké provozní náklady ale často neumožňují tento zdroj plně využívat, což vede k nespokojenosti jeho uživatelů buď s teplotou v domě, nebo s platbami za energie. Snížení cen tepelných čerpadel a aktuální dotační program Zelená úsporám, odstraňují pro mnoho stavebníků hlavní překážku k pořízení tepelného čerpadla, kterým byla jeho vyšší pořizovací cena.\nVíce o tématu: dotacekomfortníkotelplynové kotleplynový kotelProvozní nákladyprůzkumtechnologietepelné čerpadlotopenív doměvytápěnízelená


Byt k pronájmu 3+1, 72 m² ve Velkém Meziříčí - REALCITY.cz\nPronájem bytu 3+1 72 m² Velké Meziříčí, Mírová 1808\nHledáte byt ideální pro rodinný život Ve Velkém Meziříčí? Pak právě pro vás mám tuto jedinečnou nabídku. Prostorný byt 3+1 disponující dvěma neprůchozími pokoji vás mile překvapí množstvím úložného prostoru. Hned vedle vchodových dveří do bytu se nachází jeden ze dvou sklepů, který vám zaručuje více než dostatečné možnosti uložení např. sezónních věcí, nebo sportovního vybavení. Pokud rádi trávíte čas v kruhu svých blízkých, jistě oceníte velký obývací prostor, který využijete nejen k rodinným večeřím, ale i větším oslavám. Jste-li romantická duše, pak vás jistě mile překvapí prostorná prosklená lodžie. V těsné blízkosti vašeho budoucího bydliště naleznete dvě mateřské školky, dvě základní školy, supermarkety, kadeřnictví, zkrátka vše, co byste chtěli mít na dosah ruky. Vaše ratolesti jistě potěší velké dopravní hřiště, kde můžete společně strávit spoustu příjemných chvil. V případě jakýchkoliv dotazů mne kontaktujte, ráda vše zodpovím a ještě raději Vás bytem provedu osobně.\nKód zakázky 13870


Úvodní stránka > Výklady > Merkur > Merkur ve znameních > K.Minařík\nPodněcuje k energickému myšlení, ale také k nezměnitelným názorům.\nMyšlení se kloní k umění nebo je praktické až ke lpění na světě, jindy zvyšuje nebo snižuje chápavost, podle povahy konstelací.\nJe "ve svém živlu", takže když není poškozen, uděluje myšlení a chápání nejlepší kvality.\nBudí sklon zabývat se zaujatě jednou myšlenkou, takže když je špatně ozářen, trpí člověk fixní ideou.\nUděluje myšlení věcné, pronikavé až geniální. ale vnukává také pocit vlastní důstojnosti.\nUděluje myšlení praktické až puntičkářské, kdežto logika uplatňující se v oblasti "praktických faktů", je většinou značná.\nPůsobí na myšlení tak, že je činí buď velmi přesným v oblasti faktů nadsmyslových, nebo je oslabuje až k patologickému stadiu. Člověk bývá často na myšlení líný.\nUděluje buď mystické (okultní), nebo prospěchářské myšlení, nebo intuitivní až ke stupni geniality.\nDává myšlení dobrého intelektuála, ale někdy může vést myšlení k malichernosti.\nZde potřebuje Merkur velmi mnoho pomoci, jestliže nemá ovlivnit myšlení přílišnou vážností až pesimismem, někdy až chorobným. Za velké podpory jinými planetami uděluje zde Merkur myšlení pronikavé a doslova vědecké.\nZde může Merkur udělit více tváří. Vytváří politiky, misionáře, altruisty velkého formátu, rozvraceče dosavadního světového názoru, duchovní typy, vědecké pracovníky, objevitele nových směrů a věcí ve vědě i technice, mystiky vysokého stupně atd.\nMůže vyvolat myšlení oslabené, nedokonalé a příliš ovlivňované vnějšími činiteli. U vyšších lidských typů však probouzí myšlení mystické, provázené hlubokými postřehy a schopné stopovat nejskrytější vztahy mezi rozličnými věcmi.\nK.Minařík – Malý mystický slovník naučný


Použitá technika značky Ceres zemědělská technika k prodeji. - Mascus Česko\nNalézáte se zde: Mascus Česko > Zemědělská technika > Ceres\nCeres zemědělská technika\nProhlédněte si inzeráty Ceres zemědělská technika z celé Evropy, které jsou v seznamu seřazené od nejnovějších po nejstarší. Ojeté stroje značky Ceres zemědělská technika si můžete seřadit pouhým stisknutím tlačítka podle značky, roku výroby, ceny, množství hodin práce či země původu. Kliknutím na tento odkaz zemědělská technika provedete seřazení.\n119 415 CZK\nZde je kompletní přehled použité zemědělské techniky zařazené v podkategorii Ceres zemědělská technika, které se nabízejí na prodej. Inzeráty, které vás zaujmou, můžete porovnat mezi sebou nebo si je můžete přidat do oblíbených. Výběr provedete klepnutím na zaškrtávací políčko, hned vedle obrázku použitého stroje z kategorie Ceres zemědělská technika, který se vám zdá zajímavý. Požadovanou akci dokončíte kliknutím na jednu z výše uvedených možností. Pokud chcete upravit vaše hledání, prosím vraťte se na začátek stránky a použijte volbu "Nové vyhledávání".\nNezapomeňte navštěvovat Mascus pravidelně, protože nové inzeráty s použitými stroji z podkategorie Ceres zemědělská technika (ale také další použitá zemědělská technika) se zde objevují každý den. Nejnavštěvovanější podkategorie jsou: traktory, kombajny, přívěsy nebo čtyřkolky.


Stavba zahradního jezírka není složitá, jen je potřeba vše dopředu promyslet | Soběstačný dům\n14.8.2014 Archiv článků, Novinky, Zahrada 0 komentářů\nStavba zahradního jezírka není složitá, jen je potřeba vše dopředu promyslet\nJe letní večer, vy si po vyčerpávajícím dni sednete na terasu k dobrému vínu, a k úplné spokojenosti vám chybí už jen uklidňující zvuk šplouchající vody v jezírku… Není to škoda?\nStavba zahradního jezírka není moc složitá, budete-li mít všechno dopředu promyšlené, a pak chuť, energii a dobré pomůcky, určitě to hravě zvládnete. Přinášíme vám stručný návod, jak na to.\nAni stín, ani slunce\nV první řadě se musíte rozhodnout, kam jezírko umístíte. Abyste se jím mohli kochat i za nepříznivého počasí, je ideální zvolit místo, které je vidět z oken domu. Ovšem současně popřemýšlejte, kudy vede kanalizační nebo vodovodní potrubí, havárie se může objevit raz dva.\nDále vezměte v úvahu několik faktorů, které by budoucí fungování jezírka mohly ovlivnit:\nneumisťujte ho blízko k listnatým stromům – padající listí rychle tlí a mohlo by narušit biologickou rovnováhu;\ndobrý není celodenní stín, ani příliš mnoho slunečního záření- zvolte místo, kam svítí slunce max. 6 hodin denně;\npamatujte také na bezpečnost, zejména máte-li doma malé děti, a pro budování jezírka vynechejte prostory v okolí cest.\nChcete rybky nebo i koupání?\nDopředu si promyslete také velikost jezírka, a nezapomeňte, že po vysázení vodních rostlin a rozmístění dekorací se jezírko opticky zmenší.\nBudete-li chtít vodní plochu s rostlinami i rybami, jeho hloubka by kvůli bezpečnému přezimování měla být minimálně 80 cm.\nPokud chcete jezírko využívat i k vlastnímu koupání, nešetřete místem, ideální je velikost od 40 m2. Platí zde pravidlo: čím menší, tím vyšší nároky na údržbu.\nS izolační fólií nemusíte vaši fantazii omezovat\nDříve bylo nutné vybavit dno jezírka nepropustným podložím nebo ho celé vybetonovat, ale tyto zastaralé metody jsou již dávno pryč.\nJednou z možností je pořídit si plastovou nebo laminátovou nádrž, ovšem nabídka jejich velikostí a tvarů je poněkud omezena. Nehledě na to, že budete muset složitě řešit, jak ho na vaši zahradu dopravíte, protože do osobního auta ji určitě nedostanete.\nDaleko jednodušší a pohodlnější je pořídit si kvalitní izolační fólii z umělého kaučuku (EPDM). S její pomocí dosáhnete jakéhokoliv tvaru a velikosti – od malých zahradních jezírek po velké vodní nádrže. Fólie má velkou tažnost, odolnost vůči mechanickému poškození a dlouhou životnost. Navíc je šetrná i k životnímu prostředí – ani po několika letech užívání z ní neunikají žádné škodlivé chemické látky. Její instalace je velmi rychlá a jednoduchá. Pokud si na ni ale netroufnete, odborná firma vám s tím ráda pomůže.\nZahoďte papíry a tužky, chopte se rýče a lopaty!\nNyní přichází na řadu fyzická síla\nvyhladíte ji a odstraníte všechny ostré předměty, střepy a kořeny;\npoložíte geotextilii a EPDM fólii;\nnapustíte vodu a osázíte rostliny.\nZdá se vám to složité a namáhavé? Věřte, že energie, kterou věnujete stavbě jezírka, vám jeho přítomnost několikanásobně vrátí.


Kolekce podzim-zima 2020 od Christian Dior – módní styl\nPokoj zobrazení kolekce Christian Dior podzim-zima roku 2020, byl ověšený slogany na dresy mnohokrát opakované slovo „Non“ („Ne“), a styl modelů poslal nás zpět do 60. let – v době, kdy Paříž byla pokryta protesty přerostla v masové stávky a rezignaci.\nA vina – výstava v Římě, věnovaný událostem před 50 lety. Poté, co byla na to, Maria Grazia chiuri si, co udělal dům Dior v té době. A, samozřejmě, návrhář, okamžitě se dal na studium archivů. Výsledkem tohoto výzkumu a byl představen na Paris fashion week. Průsvitné šaty a „rolník“ šaty, Koketní halenky a kostkované tisků, patchwork – to vše, podle autora, odhaluje téma svobody, pacifismu a boje za práva žen dnes.\nKolekce Christian Dior podzim-zima 2020


Vyšší cholesterol a jeho léčba | uLékaře.cz\nuLékaře.cz Poradna lékaře Vyšší cholesterol a jeho léčba\nVyšší cholesterol a jeho léčba\nVnitřní lékařství Radek 25.6.2018\nje mi 40 let a mám zvýšený cholesterol. První měření jsem si vyžádal tak ve 30ti letech na preventivní prohlídce. Myslím, že tehdy hodnota byla kolem 6,2-6,3. Lékař mi doporučil zlepšit stravu - omezil jsem tvrdé salámy, tučná jídla, sýry … hodnota se další roky moc neměnila, ale držela. Po čase jsem spíš zkusil omezit cukry. Tak před 4 lety jsem měl hodnotu jednou 5,9. Před dvěma roky ale zase 6,09 a letos 6,58. Podrobně: HDL : 1,42 / LDL: 4,6 / Trigl.: 1,1. (Tyto hodnoty se za těch 10 let pohybují v rozmezí HDL :1,1-1,42, LDL : 4,1-4,6, Trigl. 0,9-1,1). Můj lékař má tendenci nasadit mi léčbu. Já bych ale upřednostnil zlepšení životosprávy. Vím, že poslední dva roky na sebe nejsem tak přísný jako před tím. Jedním nešvarem jsou 3 kávy za den se lžičkou cukru. Druhým nešvarem pivo k obědu a poměrně často ještě 1-2 piva večer. Jinak si držím podle mě rozumnou životosprávu - snídaně, svačina, oběd v restauraci (v pracovní dny), někdy ještě svačina a večeře. Vše v poměrně pravidelný čas. Minimálně 1x týdně sportuji (jsem trenér SG, při 3hodinovém tréninku děti se s nimi rozehřívám, protahuji, posiluji a trochu cvičím). Měřím 175cm a držím si váhu 76kg. Silově jsem na tom řekl bych nadprůměrně.\nDomnívám se, že když si omezím kávu, případně její sladkost, vynechám část pití piva a třeba se pokusím cvičit o něco více (i když to záleží - někdy cvičení dobře nahradí hodina chůze se sekačkou, nebo pravidelné rytí / okopávání záhonu), tak že si dokážu zase o něco zlepšit hodnotu cholesterolu a že bych zbytečně neměl brát nějaké léky s bůh ví jakým jiným dopadem.\nProsím doporučení, co by byl vhodný přístup v mé situaci.\nDobrý den, pro zcela přesný odhad kardiovaskulárního rizika, podle kterého se obvykle rozhodujeme zda léčit či ne využíváme tabulky SCORE, tyto lze uplatnit pokud kromě hladiny celkového cholesterolu a Vašeho věku znám hodnoty vašeho tlaku krve a taky zdali jste kuřák či nekuřák. Vzhledem k tomu, že neuvádíte, že by jste se s tlakem léčil či měl problémy a neuvádíte kouření, budu k těmto rizikovým faktorům přistupovat tak, že je nemáte. Hyperlipidemie (HLP) je buď primární, geneticky podmíněná, nebo sekundární: důsledek jiného onemocnění. U většiny nemocných s HLP však prokážeme kombinaci vlivů genetických a vlivů zevního prostředí, resp. životního stylu, proto často i přes úpravu životního stylu se nadále uplatňuje genetika a k cílové hodnotě celkového a LDL cholesterolu se nedostaneme. Za hlavní parametr a cíl léčby je považován LDL-C.\nJeho hodnoty by podle stupně rizika u Vás měly být pod 3. Základem terapie HLP je vždy nefarmakologická léčba. Ta zahrnuje dietu, zvýšení fyzické aktivity a v rámci snahy o snížení KV rizika také opatření k zanechání kouření. Základním pilířem farmakoterapie HLP jsou statiny, které Vám nejspíše chce Váš lékař nasadit. Jako nekuřák a normotonik se proto s ohledem na Váš věk v kardiovaskulárním riziku dle tabulky SCORE nedostanete přes 1%, indikací pro nasazení statinů (a taky podmínka jejích úhrady ze zdravotního pojištění), je SCORE >než 5%. Proto u Vás tyto léky skutečně nejsou indikována a pokud nemáte závažnou anamnézu osobní či rodinnou stran výskytu kardiovaskulárních nemocí, pak by jsem volila nefarmakologické postupy léčby.\nZ dietních opatření je důležité, že nasycené a transmastné kyseliny zvyšují hladinu LDL-cholesterolu, zatímco mononenasycené a polynenasycené kyseliny ji snižují. Polynenasycené mastné kyseliny jsou v tomto směru účinnější. Nahrazením nasycených mastných kyselin nenasycenými má posilující účinek. Skutečnost, že vyšší příjem cukrů má tendenci zvyšovat hladinu triacylglycerolů v krvi a snižovat hladinu HDLcholesterolu, je dlouhodobě známa. V rámci stravy je potřeba omezovat jak konzumaci jednoduchých cukrů, tak i nasycených mastných kyselin a ve stravě je nahrazovat komplexními sacharidy s vyšším podílem vlákniny a polynenasycenými mastnými kyselinami. Vyšší příjem cholesterolu prokazatelně zvyšuje hladinu celkového a LDL-cholesterolu v krvi. Omezení či zcela vynechání alkoholu bude mít taky pozitivní vliv na snížení celkového a LDL cholesterolu. Nekouřit.\nStrava by měla být pestrá a rozmanitá, energetický příjem by měl být upraven tak, aby se zabránilo nadváze, podporujte konzumaci ovoce, zeleniny, celozrnných obilnin a chléb, ryb, libového masa, nízkotučných mléčných výrobků, 40–45 g vlákniny (celozrnné produkty, ovoce, zelenina), 200 g ovoce denně ve 2–3 porcích, 200 g zeleniny denně ve 2–3 porcích, ryby 2× týdně, přičemž jednou týdně mohou být konzumovány ryby olejnaté (např. sardinky, losos, pstruh, makrela, tuňák), nahraďte nasycené tuky živočišného původu výše zmíněnými potravinami a mononenasycenými a polynenasycenými mastnými kyselinami z rostlinných zdrojů a mořských živočichů. Celkový denní příjem tuků by neměl tvořit více než 30 % přijaté energie a příjem nasycených tuků by měl být snížen pod 1/3 všech tuků, příjem cholesterolu by měl být nižší než 300 mg za den.\nPřiměřeně intenzivní cvičení 30–60 min. po většinu dní v týdnu (2,5–5 hodin za týden) sníží riziko a zvýší tělesnou zdatnost. Za vhodné se považují chůze, plavání, jízda na kole apod., za nevhodné silová isometrická cvičení. Zdravým jedincům se doporučuje fyzická aktivita do výše 60–70 % maximální tabulkové srdeční frekvence (orientační výpočet u zdravých osob je 220 minus věk a 60–70 % z vypočítané hodnoty nebo 180 – věk).\nS pozdravem, Dr. Horáková\nDobrý den, pane Radku, hodnota cholesterolu, kterou uvádíte a výsledky laboratorních testů nejsou významně zvýšené. Pokud nemáte cukrovku, vysoký krevní tlak, máte normální hladinu kyseliny močové, máte normální váhu jakou uvádíte a nikdo ve Vaší rodině neměl infarkt či mrtvičku v mladém věku či netrpí poruchou metabolismu tuků, není u Vás pro tuto chvíli jednoznačný důvod k léčbě statiny. Z toho, co uvádíte, jsou pro vznik srdcečně cévních přího rizikové faktory pouze Váš věk a mužské pohlaví.\nSamozřejmě je chvályhodné, že se pokusíte přidat na cvičení a dietě, přeji Vám úspěch. Je ale možné, že i přes zvýšenou snahu hodnoty krevních tuků významně neklesnou. Není vyloučené, že se časem objeví nějaké přidružené riziko, pro které bude třeba zahájit léčení. Na to se domluvíte s praktickým lékařem.\nOhledně dietních a režimových opatření, které doporučujeme při snahách o snížení krevních tuků si dovolím odkázat Vás na výstižnou a obsáhlou dopověď paní doktorky, která odpovídla přede mnou. V kostce jde o to snížit příjem živočišných tuků, doporučujeme tuky rostlinné nerfinované, zejména olivový a řepokový olej. Dále vynechejte sladkosti, čokoládu, výrobky z bílé mouky. Zvyšte příjem zeleniny a vlákniny. Vynechejte uzeniny, tučné mléčné výrobky, vepřové, drůběží a rybí kůže, výrobky z vajec. Cvičte nejméně 4x týdně kolem 45 minut zejména aerobní cvičení. Samozřejmě snížte příjem alkoholu na minumim, denní pití není dobré nikdy pro nikoho.\nDobry den, je mi 35 let a byla mi naměřena hodnota...\nDobrý den, je mi 20 let a gynekolog mi zjistil, že...\nDobrý den,chci se zeptat mám vyšší cholesterol 6.7,budu...\nLéky na cholesterol a glykémie\nBeru prášky na cholesterol. Když je na týden vysadím...\nVyšší hodnota cholesterolu po porodu\nDobrý den paní doktorko, jsem 5 měsíců po porodu,...\nLéčím se mimo jiné se srdeční arytmií, kard. mi odebral léky...\nDobrý den, prosím Vás, psal jsem zde včera, že jsem měl zvýšené hodnoty jaterních...\nVyšší hodnoty vápníku od příštítných tělísek\nDobrý večer paní doktorko, nejdříve děkuji za odpověď, ale ráda bych se ještě...\nVyšší hodnoty vápníku, jak se léčí\ndobrý večer paní doktorko, byly mi zjištěny vyšší hodnoty vápníku, okolo 2,92,...\nVyšší hormonální profil\nDobrý den. Nedávno jsem vám psala, že jsem se se chystala se na ivf, 5.den...\nVyšší hranice hormonů\nDobrý den, chtěla bych otěhotnět, a proto jsem si nechala udělat kompletní...\nDobrý den, je mi 20 let a gynekolog mi zjistil, že mám vyšší cholesterol 5,7,...\nDobrý den, mám při dietním režimu tyto hodnoty lipid. tuků: Cholesterol 7.2,...\nDobrý den,chci se zeptat mám vyšší cholesterol 6.7,budu brát nějaké léky,jím...\nDobry den, je mi 35 let a byla mi naměřena hodnota celkového cholesterolu 6,51,...\nDobrý den,mám takový dotaz,před dvěma měsíci mi byl zjištěnej vyšší cholesterol,od...\nVyšší jaterní hodnoty u 3letého dítěte\nDobrý den, mám dotaz na syna 3 roky. Před rokem mu byly krevním obrazem zjištěny...\nDobrý den potřeboval bych radu vůbec nepiji a byl sem na odběrech krve a můj...\nZdravím , mám Vyšší jaterní testy , ALT S 1.51 , AST S 0.90, GMT S 0.89 , chtěl...\nDobrý den, chtěla bych se zeptat... Mám zvýšené jaterní testy... ALT 1,19 AST0,61...\nDobrý den, V min. týdnu jsem prodělal nějakou střevní virózu. Když se situace...\nVyšší jaterní testy po virovém onemocnění\nDobrý den, mám 20měsíčního syna a při předoperačních vyšetření mu bylo zjištěno...\nDobrý den, již delší dobu mám zvýšené jaterní testy. ALT 0,98, AST 1.00,...\nDobry den, v posledni dobe cca posledniho pul roku diky stresu v rodine a praci...


Paleo na půl - 05 - Pátý týden bez mléka blog_paleo\nAni poslední týden nepřinesl nějaké zásadní těžkosti. Pár obědů bylo jiných, než bych si dal normálně (pstruh, koleno) ale jinak žádný problém. Faktem ale je, že jsem pomalu začal dostávat chuť na nějaký ten sýr; jogurty ani máslo mi nechybí.\nVydržet měsíc bez mléka a mléčných výrobků nebyl zásadní problém, snědl jsem o něco víc vajec, zeleniny a ovoce, hlavně jablek a banánů. Občas jsem vynechal polévku nebo omáčku, nedal si třeba hamburger se sýrem a párkrát jsem jedl něco, co bych si normálně nedal a co nepovažuji za zdravější variantu, např. řízek místo špenátu (se smetanou). Asi dvakrát jsem snědl něco, v čem asi mléko nebo sýr byl, byť alergen 7 v jídelním lístku uveden nebyl.\nPo měsíci nepozoruji žádné podstatné změny, takže opakuji a shrnuji průběžné závěry jednotlivých týdnů - možná mám o něco větší hlad (zvlášť když vynechám polévku) a možná se cítím o něco méně ospalý - ale to může souviset i s čímkoliv jiným. No a zhubl jsem něco málo přes kilo, ale to beru jen jako kosmetickou věc a nebylo to účelem.\nK mléčným výrobkům se asi vrátím, ale spíše tak, že nebudu vynechávat jídla jako kulajda, bramborová kaše, omáčky a jídla, kde je sýr jako doplněk - třeba těstoviny nebo salát. Nadále zkusím omezit jogurty i sýry a hlavně vynechat ty zrající.\nDalší výzva je omezení kukuřice, luštěnin, rýže, cukru a pšenice (obilí), což nevím, jak udělat. Připadá mi to totiž celkem drastické a v "hromadném" stravování dosti omezující, takže mě napadá jen výrazné omezení, tedy bez buchet, knedlíků atd.


Kudy z nudy - Bažantnice Simínský mlýn\nÚvod > Co chcete dělat? > Bažantnice Simínský mlýn\nbažantnice mlýn kachna bažant\nChcete si zalovit bažanta nebo třeba divokou kachnu? Bažantnice Simínský mlýn nabízí lov ve velmi pěkném prostředí honitby Martinice.\n2/5 (301 hodnocení)\nOptimální je organizovat lov pro skupiny 10-12 lovců, což je počet garantující velmi kvalitní individuální lovecký zážitek všem účastníkům honu. Velké oblibě se těší dvoudenní lovy, kdy je kombinován hon na bažanty s naháňkou na černou a vysokou zvěř.\nPři lovu divokých kachen na našich rybnících každoročně dosahují lovící skupiny výřady přesahující 2000 ulovených kusů této zvěře v jednom loveckém dni. Vedle bohatých výřadů je samozřejmostí přesná a svižná organizace honů, stejně tak jako originální catering přímo v honitbě, který na požadované úrovni zajišťuje Equitana Hotel Resort. V rámci lovu je zajištěna doprava na vodě i po souši.\nV letním období je rovněž možno organizovat individuální lov na srnce, který je hlavní a nejkrásnější zvěří naší oblasti.\nVšechny lovy probíhají podle zvyklostí a tradic české myslivosti.\n+420 602 454 025\nTrasa ze stanice Březnice k místu Bažantnice Simínský mlýn.\nTrasa ze stanice Březnice, Počápelská, okres Příbram k místu Bažantnice Simínský mlýn.\nT-Mobile Olympijský běh Hudčice


Vědomostní hry | CZC.cz\nÚvodní stránka CZC.Lab Zábava Vědomostní hry\nDle série (20)\nDle věku (20)\nDle herní doby (20)\nDle počtu hráčů (20)\nLogické hry (8)\nŠkolní pomůcky (5)\nŠachy jsou často označovány jako hra králů. Jedná se o klasickou a logickou hru pro dva hráče, která je lidstvu známá již od 6. století. Šachy jsou v krásném dřevěném pouzdru velikosti knihy.\nDesková hra Albi Umí prase létat? PLUS (CZ)\nZábavná a naučná hra Umí prase létat? Plus vás zaručeně nudit nebude. Poznáte 24 zajímavých vlastností 92 domácích i exotických zvířat. V každém kole se hráči najednou zabývají jedním zvířetem. Kdo z hráčů nejrychleji určí správnou vlastnost či vlastnosti zvířete a položí své žetony jako první na správné kartičky, může si poté za odměnu posunout svou figurku prasátka na dráze dopředu.


Množí se vloupání do rekreačních objektů | Náš REGION Množí se vloupání do rekreačních objektů | Náš REGION\nMnoží se vloupání do rekreačních objektů\nPolicie vyšetřuje hned několik vloupání do rekreačních objektů.\nPrvní případ se stal v době od 17.7.2018 do 21.7.2018 v katastru obce Jílové u Prahy, kdy pachatel překonal oplocení pozemku a následně vypáčil vstupní dveře chaty a kůlny. Všechny prostory prohledal a následně si odnesl křovinořez s příslušenstvím a proutěný košík. Přesto způsobil škodu za více jak 5.000,- Kč.\nK dalšímu vloupání do chaty došlo v době od 15.7.2018 do 21.7.2018 v katastru obce Štěchovice – Třebenice. Pachatel opět vypáčil uzamčené vstupní dveře a chatu poté prohledal. Zde odcizil dvacet balení tablet do odvlhčovače vzduchu značky Ceresit, akustickou kytaru, nafukovací člun, elektrické nůžky na plot a elektrickou pilu. Majitelce způsobil škodu ve výši 38.000,- Kč.\nAby se podařilo zloděje vypátrat a následně zadržet, přivítali by policisté jakékoliv informace od svědků, kteří spatřili v okolí výše uvedených nemovitostí v inkriminovanou dobu podezřelé osoby. Všechny důležité poznatky mohou občané sdělit na jakémkoli obvodním oddělení policie nebo mohou využít i bezplatnou linku 158.


Rokycany jsou bez bariér - Rokycanský deník\nRokycany jsou bez bariér\nROKYCANY -První bezbariérová trasa prostupu městem vstoupila do finiše. Vyvrcholením bude dokončení přechodu na křižovatce ulic Soukenická a Dvořákova, s nímž už se začalo, a bezbariérový vstup na lávku přes Padrťský potok, jehož stavba už je také v plném proudu.\nVíce nás o záležitosti informovala místostarostka Rokycan Marie Hlávková: „Do akce Bezbariérové město jsme zařadili šest dílčích. Kromě už zmíněných se jedná také o přechody na křižovatkách Dukelská – Jeřabinová, Čechova – Pod Ohradou, Jiráskova – Svazu bojovníků za svobodu a úpravy ve Vokáčově ulici.“\nAž na dvě místa jsou ostatní už bezbariérově přizpůsobena. Navíc jsou přechody osazovány speciální dlažbou, která usnadní slabozrakým orientaci při překonávání místa. Z jejich řad už zaznívá na speciální dlažbu pozitivní reakce. „Mohu to potvrdit, a nejen z vlastní zkušenosti. Od několika kolegů už jsem slyšel, že jim opravdu usnadňuje orientaci,“ konstatoval Lubomír Pohořelý.\n„Největší pozornost k sobě ale asi poutá úprava lávky. Strmé schody ze strany Pražského předměstí byly velkou překážkou nejen pro vozíčkáře a občany se špatnou mobilitou, ale i pro maminky s kočárky. Navíc byly schody už oštípané, takže jsem zaznamenala i stížnost, že kvůli tomu málem kočárek spadl,“ objasňovala Hlávková. Do budoucna budou schody nahrazeny esovitou rampou, vyúsťující směrem k parkovišti.\nCelková hodnota bezbariérového prostupu městem je vyčíslena na milion a 565 tisíc korun. Státní fond dopravní infrastruktury přispěl dotací ve výši 834 korun, zbytek doplatilo město.\n„Zmíněná trasa bezbariérového průchodu městem je prvním počinem širšího záměru. Chceme v něm pokračovat. Máme už vytipovaná další místa a do konce dubna bychom rádi měli všechno zpracované, aby se dalo požádat o spolufinancování prací ze státních peněz. Podařilo se nám totiž objevit dotační titul, který by to umožnil,“ dodala místostarostka.\n„Na lávku jsem zvědavá. Pro lidi s problémy hybnosti je to, co se teď dělá, určitě přínosné. Už jen to, že se někdo zamýšlí nad tím, jak město z našeho pohledu vypadá,“ zareagovala Alice Armstarková