105×148: Pozoruhodný víkend (aneb Třikrát 105×148) | Dedeník\n105×148: Pozoruhodný víkend (aneb Třikrát 105×148)\nKdyž se plánovalo letošní Zvířetnické coursingové setkání, jen málokdo tušil, že na ten samý termín vyhlásí prezident volby do parlamentu. A nikdo z nás nevěděl, že poslední květnový víkend se u Doks už tradičně koná největší bitva pěti armád v Česku. I kdybychom to ale věděli, stejně by se s termínem našeho setkání nedalo z mnoha důvodů nijak hnout. A já jsem nakonec ráda, protože jsem zažila neopakovatelné prolnutí několika světů.\nMusím přiznat, že minulý týden jsem měla celkem jasno, o čem budu psát svou nejbližší stopětku. Velké setkání Zvířetníků se koná jednou v roce a samozřejmě ho nelze opominout. Ostatně, sama pro sebe už dávno naše setkání nazývám Zvířetnické slavnosti. Vždyť již na první jednodenní coursing se sjelo ke stovce účastníků a kdo si chce připomenout atmosféru onoho dne, může si kliknout sem.\nStejně jako tehdy i dnes mám pocit, že jsem s nikým nestačila promluvit. Přesto jsem si dobila baterky. A stejně jako tehdy i teď se z ničeho nic vyloupl uprostřed podivného počasí překrásný slunečný den; to se ostatně při zvířetnických akcích stává neobvykle často. Letošní setkání ve mně ale mimo čiré radosti vyvolalo mnohé otázky a úvahy, na které ale teď ještě není ten správný čas, a proto se v tomto okamžiku ráda vymluvím na malý formát stopětky a místo dlouhého popisu nabídnu jen pár útržků, silných okamžiků:\nZvláštně nasvícený Bezděz před pátečním podvečerním deštěm a následná duha klenoucí se nad hradem doširoka jako brána. Volby se skřety a elfy. Teplo v pokoji. Děti na písku. Chladné a jasné sobotní ráno, slibující slunečný den. Tykadla, která přes noc vyrostla organizačnímu týmu. Plačící Dede. Téčka s dinosaury. Čekání na jídlo. Beruškové nehty. Anka, spěchající přes pole na coursing. Krejgův pohár. Zvířetnické kalendáře. Veselí psi a veselé děti. Únava v Danově tváři. Déšť při našem odjezdu.\nObrovský obdiv a úcta k organizátorům letošního setkání za jejich obrovskou práci. Zvláštní radost a zvláštní smutek. Sbohem a na shledanou.\nKdyby nebylo letošního ročníku coursingu, asi bych dodnes o této velkolepé akci nevěděla. Popravdě jsem se nejdřív trochu vyděsila, že poblíž nás bude tábořit několik tisíc lidí a bude zde probíhat bitva. Pak jsem se trochu ponořila do webových stránek B5A a byla jsem stále okouzlenější. Nebyla jsem odkojena Tolkienem a s hlubokým uzarděním přiznávám, že o celém tom tajemném světě Středozemě mám dodnes malé znalosti. Je to nějaká fatální nedostatečnost mého mozku, že si nedokážu dobře pamatovat fantaskní světy a při četbě se ztrácím.\nMožná proto jsem vnímala celou tu atmosféru přece jen trochu jinak než fandové tolkienského světa, okouzlovala a fascinovala mě hlavně ta úžasná ukázněnost a oddanost věci, nadšení a věrohodnost, dokonalost a síla těch mladých lidí, kteří putovali kilometry pěšky a všechnu tu nádhernou výstroj a výzbroj nesli na svých zádech nebo už přijížděli do Doks oblečeni do svých kostýmů. A hrozně moc jsem si přála být mladší a připojit se k tomuto pábitelskému světu.\nProšla jsem dvakrát táborem bojovníků, šla s nimi cestou tam a kráčela jsem proti armádám vracejícím se z bitvy. A vždy jsem viděla jen pořádek a slušné přátelské lidi, po bitvě unavené, ale zářící bez ohledu na to, zda patřili k vítězům nebo poraženým. A také jsem viděla občany, kteří si přes všechny velké přípravy na největší bitvu v roce dokázali vyřídit volební průkazy a šli několik kilometrů pěšky, aby hlasovali pro svou budoucnost. Snad právě proto na mě působili jako vítězové všichni.\nI všem těm stovkám a tisícům neznámých lidí patří má úcta a poděkování.\nAčkoli mě předvolební průzkumy děsily, nakonec se letošní volby ukázaly být mými druhými nejkrásnějšími; ty první svobodné volby v roce 1990 už pravděpodobně žádné jiné volby nemohou předčít. Volila jsem tentokrát sice v jiném kraji, zato ale ve společnosti přátel s puntíkatou jmenovkou na hrudi a také ve společnosti bájných bytostí – tohle se mi zřejmě už nikdy nepodaří zopakovat.\nAle to není ten hlavní důvod, proč na volby v roce 2010 hned tak nezapomenu. Nezapomenu na ně zejména proto, že po dlouhých dvaceti letech lidé skutečně rozhodovali a rozhodli. Tehdy v roce 1990 řekli své rozhodné ne socialistické a komunistické minulosti. A vůbec to nebyla taková samozřejmost, jak se to jeví z dnešního pohledu. Pamatuju se, jak jsem se tehdy spolu s mnoha přáteli obávala výsledku voleb i na radost z toho, jak dopadly.\nLetos jsem měla také obavy, nakonec ale volby výsledky jsou v součtu úžasné, i když neprůhledné VV získaly na můj vkus až příliš hlasů a i když někdy byli směrem vzhůru vykroužkováni kandidáti, kteří byli na kandidátce jen do počtu a kteří ani sami nebrali svou kandidaturu úplně vážně. Tohle je svým způsobem podružné. Hlavní je, že lidé se pokusili něco změnit. A že zjistili, že to změnit mohou a dokážou. Začali jsme si jako občané zase trochu věřit.\nMožná si věříme víc i proto, že začínáme vystupovat ze své osobní izolace, že dokážeme vybudovat a rozvíjet nejrůznější společenství a uskupení a že dokážeme organizovat sami pro sebe a pro své bližní nejrůznější aktivity. Jako je třeba právě Bitvu pěti armád. Nebo Zvířetnické slavnosti. Možná i proto už dokážeme skutečně volit.\nDoufám, že už to nikdy nezapomeneme.\nAktualizováno: 2.6.2010 — 10:22\n.(*) Šéf přijímá novou sekretářku: „A co umíte?“ „Zvládnu psát rychlostí 280 úderů za minutu.“ „To vás nemohu přijmout, protože tak rychle myslet nedokážu!“ .(*)\n~o) Vinšuju všem klidný večer a pěkně se vyspinkejte. ~o)\nTen isty sef sa pri prijimani sekretarky pyta: A aky ste mali plat na predchadzajucom mieste?Odpoved :18 000 korun.Nóó,tak ja Vam dam s potesenim 20 000 korun.Sekretarka:Tak pardon,s potesenim som to mala za 25 000.\nOba bodujete… Přišel jsem vyfluslý (nepřeložím) z tlumočení úvodu do předvedení restaurované Maj fér ledy. Dyž bych místo toho měl čtvrtý den ležet. A teď nevím, esli faktu, že jsem nikdá neměl sekretářku (myslím teda pod sebou – zase jinak: myslím teda jako podřízenou, no konečně), mám spíš litovat nebo tomu být rád – ?\nTo ja bych byval pred lety dal za to, abych mel pod sebou sekretarku … teda jednu urcitou a to nikoli jako podrizenou … prakticky cokoli. Kdepak je ji konec? :-}\nDěkuju vám všem za milé příspěvky a přeju krásný večer. (h)\nKdyby nekoho zajimalo jak to vypada v byte jedne z prazskych tangozavislacek … ano, v tom byte se da I bydlet 🙂\nTo je něco! :O (y) Mám ráda lidi, co jsou nějak střelení. (chuckle) (dance)\nJinak hlásím, že jsem zase dnes potkala starý zapšklý Zákon schválnosti – přesně na tom místě, jako posledně. (rain)\nJe hezký, jak tam tancujou mladí i starší dohromady 🙂\nRika se, ze dokud muze clovek chodit, muze i tancit.\nSamozrejme ze musim prizpusobit to jak a co tancuji tomu co muze (a chce!) tancovat partnerka. Ale rozhodne to neznamena, ze bych si se zkusenejsi partnerkou nezatancoval dobre. A divila by ses jake veci se daji na parketu vyvadet s nekterymi babickami 😉\nNastal čas exkurzí a na Malého Blážu čeká jedna z nejoblíbenějších u třeťáků: Jižní Morava spojená s degustací\nTvrdonice, Patria Kobylí, Cezea Čejč, Templářské sklepy Čejkovice, Pálava, Znojmo – Slup, Vodní mlýn, podzemí, Loucký klášter, Vranov nad Dyjí, Vinice Šobes, Vídeň – Schonbrunn, Lednice, Moravoseed Mikulov (blush) (angel) (rofl) (d)\nJesus María. Je už zletilý?!\n¿A quien le importa? My jsme byli na vylete s degustaci na Morave taky ve tretaku ovsem za me nebyla devitka. Takze zletily tam byl tak jedine pan profesor. A ochutnavka vin spojena s nakupem se vydarila … nekteri meli nakoupino uz kdyz jsme odchazeli ze sklipku. Jsme museli provest presun do zakladniho tabora dost brzy, takze bylo pekne vedro. Myslim, ze si dokazete predstavit co to s ochutnavaci provedlo.\nKrasne to bylo potom v zakladnim tabore. Jakesi zarizeni se spoustou chat a chatek u prehrady (Vranov???) plne skolnich vyletu. A do toho dorazi matematicka trida, po ochutnavce a s nakupem … a tridni po veceri zapadne na pokoj a usne. … Myslim, ze pedagogicky dozor ostatnich vyletu nezamhouril oka. A ze by se v tech osmich tridach okolo naslo par peknych devcat … 😉\nJakube, zletilý je už skoro rok (sun)\nStředozemské bytosti už mají taky vyvěšené fotky, podívejte http://www.b5a.cz/forum/viewtopic.php?f=7&t=5104\nDíky, Renáto (inlove) , skvělé! (clap) Jen jsem stačila nakouknout a spadla mi čelist, paráda!\nJeste pro Asteris: Ty fotky, co jsi dala naposled, jsou bezva. Eliska je moc pekna a tanecky Denyska s Arinkou jsou nadherne. Obcas vypadaji hrozive, ale je videt ze si pseci zaskotacili.\nCha chachaaa, ja jsem si rikala, ze v tech Doksech u voleb jste ve spolecnosti skretu a elfu museli budit krapet pozdvizeni. (wave)\nZ vypraveni a fotek fakt dycha pohoda. mela jsem v mysli drobne komentare – Rysatko pratelici se s pejskama , Teecka az dojemna, koukala jsem u vytrzeni, jak Matyldy Kacka za rok a pul od Brna, kdy jsem ji videla, vyrostla, Vila s nezne sibalskym usmevem, krasny portret Anky – ten ksichtik rika vsechno, a hlavne ta pohoda, ktera z toho zarila. Emtesky fotky z Bezdezu jsou krasne – tam jsem nikdy nebyla a vzhledem k vyslapu asi v brzke dobe nebudu. Pes Jira mel jako vzdycky neuveritelne zabery – to odhodlani a radost v tech psich ksichticich a krasa svalu v behu. Strasne nas rozesmala prvni Jirova fotka Boruvky a vubec kavalirci s usima vlajicima.\nTyhle akce se stavaji cim dal tim vetsi a proto klobouk dolu organizatorum, hlavne Boxikove. Jak to zvladla s usmevem na tvari? ja bych asi uz byla nervni.\nUrcite jsem zapomnela na radu prenesenych dojmu, ale bylo to fajn sledovat to aspon na dalku. jen tak dal a vydrzet !!!!!! (h)\nDocela mě mrzelo, že jsem přijela až v sobotu a výlet na volby v Doksech neabsolvovala. Muselo to být velmi zajímavé. Volební komise a místní se asi hodně divili, když jim tam přišli volit skřeti, elfové i Zvířetníci. :O Na takovou sestavu asi zrovna zvyklí nejsou.\nV Termitu bylo fajn, velmi ráda jsem potkala známé i neznámé tváře a samozřejmě pejsky. (dog)\nprvní volby ve Středozemi… (rofl) Ale počítat s nimi v Doksech určitě museli, neboť bitva tam je pravidelně a na tisíce bojovníků jsou zvyklí. Dokonce pořadatelé bitvy požádali volební komisi, jestli by nemohla být jedna urna umístěna v táboře. Žádost byla zamítnuta – neboť pochopitelně elfský stan ani skřetí doupě neodpovídá důstojnosti voleb. A vlající praporce by taky musely změnit barvy…\nO to víc si vážím mladých bojovníků – občanů, že tu zacházku k volbám absolvovali. Ale na stránkách bitvy byli na volby upozorněni – i s návodem na získání voličského průkazu. Organizátoři byli velmi občansky uvědomělí.\nMyslím, že díky bojovníkům a Zvířetníkům zvítězila ve volbách v Doksech pravice na celé čáře : ODS 27,6%, TOP 09 22,5%, ČSSD 15,1%, KSČM 12%, VV 10,8%. (y)\nTo je zajímavé – a neuměla bys najít výsledek minulých voleb, prosím?\nTyto stránky jsou naprosto dokonalé, nicméně je vidět, že posledně tam také vyhrála ODS. Ale když jsem se vrátila na základní stránku a podívala se na Doksy, tak letos voličů v seznamu bvlo 4443 a v roce 2006 jich bylo 4254. Řekla bych, že 189 voličů se pravděpodobně nepřistěhovalo a tak je účast odjinud vidět. Volební účast v roce 2010 byla 59,82% a v roce 2006 byla 61,78%. Počty odevzdaných obálek byly 2655 v roce 2010 oproti 2628 v roce 2006, což je podobné. Tento počet je skoro stejný a z toho plyne, že kdyby nebylo válčících armád i zvířetníků, asi by účast Dokských byla letos procenticky ještě nižší.\nJeště zajímavější je, když se podíváš na počty hlasů pro jednotlivé strany. ČSSD 2006/2010 813/517, KSČM 326/277 – hlasy oranžových i rudých se zřejmě částečně přesunuly k Véčkařům a Zemanovcům.\nVeelmi zajímavé. Statistika vůbec nemusí být nuda, dokonce většinou ne, že?\nDěcka, já su pořád eště tak ščasné…! Taky? Taky.\nNo, jedna paní „volební komisařka“ si neodpustila poznámku, že je to skandál, přijít k volbám jako šupáci. Jen netuším, jestli to bylo na adresu té krásné devatenáctileté víly, nebo moji. Ale asi globálně 😛\nAha, tak hoši a pánové měli přijít ve fraku nebo alespoň v kvádru a slečny a dámy ve večerní toaletě? (rofl) (rofl) (rofl) (rofl) (rofl)\nTak divte se nebo ne – já jsem ke každým volbám po 89 šel v saku a většinou aji s kravatou. Taková jsem já, matinky. Beznadějný případ.\nTak už jsem z Vodňan zpět v Modřicích, ujetých cca 500 km.ˇˇcláneček si přečtu v klidu doma, teď jsem chtěla jen vyvěsit pár fotek ze včerejšího Brnění. Posílám všem (sun) (sun) , tady jsou fotky, byť poněkud tmavé : http://emteska.rajce.idnes.cz/Klokanske_brneni_2010/ Atmosféra byla skvělá, Míla je super a klokánka už mám na klíčích od auta. (wave)\nA mám 1+3 heč !\nMilá Emtesko, YGO, Batýsku a ostatní vrnící brnící, děkuju vám moc za hlášení a fotky z Brnění. (h)\nFotky su uzasne!Moc mi je luto,ze som nemohla prist.Som v praci na operačnom stredisku-je vela prace,prave v mojom okoli/vlastne v rodnom kraji/je najhorsia povodnova situacia a STALE PRSI!!!\nTrosku morbidne:ale zatopilo i cintorin s nasim apickom a jeho troma zenami.No a ja nemam garaz.To je teda !! A este 5+9.\nverenko, děvče, to se to na vás přivalilo! Tady na jižní Moravě taky zatopilo jeden hřbitov, pomníky jsou na spadnutí. Ještěže apinko už na to kouká s blaženým nadhledem nad tím slzavým údolím. Garáž je úplně pryč nebo zatopená? A co auto, bylo v ní? Moc na Tebe myslím a na všecky zatopené, ona Tak (h) se nějak vrací druhá polovina devatenáctého století v té povětrnostní situaci a přitom krajina je příšerně zdevastovaná a ztechnizovaná. Když jsem psala Dějiny Maďarska – tedy svoji část od poloviny devatenáctého století do konce 2WW – tak jsem se hodně dověděla o povodních a regulacích a úspěšné stavbě hrází tam u vás a pak dolů do Uher, dělali to předci nějak s větším rozumem, i když neměli bagry. A přesto plavali každou chvíli. Po té katastrofě na Dunaji v polovině dvacátého století byl vlastně padesát let klid a teď to začlo znova. Tak (h) (y)\nAch jo, to je mi lito. Snad uz ty deste brzo prestanou, cintorin vyschne a pojistovna ti da na garaz.\nVerenko – bože můj, je mi tak líto, že se i na vás přivalila pohroma. Ztráta garáže je na prd, ale člověk si musí říkat – je to jenom garáž (leč doufám, že byla bez auta), co kdyby to byl celý dům! Ach jo – držím palce, ať přestane už aspoň pršet. Dávejte tam na sebe pozor.\nA černý humor – aby tak apinka se všemi ženami dala dohromady povodeň!\nVerenko, robečko zlatá zkoušená nezdolná – aspoň k tomu by to třeba bylo dobré – ?\nVerenko, držím palce, ať je ta pohroma brzy pryč. Odplavená garáž, to je hodně špatné. Zaplavený hřbitov s apičkem a jeho ženami, to je neuvěřitelně smutné. Doufám, že alespoň toto půjde opravit a vyčistit. Dovedu si představit, jak je smutno, když se něco stane s posledním místem odpočinku našich drahých\nTo zas byla procházka… (tmi) Na cestě louže, ve kterých se botaska hravě potopí, mimo cestu promočená tráva nad kolena (to na louce) nebo podrost malin a kapradí a houští nad pás (to v lese). Na hlavu padá jemný poprašek vody (vytrvale mží) a taky proudy vody (pokud foukne v lese vítr). A do toho jedna rozjívená dobře naladěná zcela zabahněná a mokrá doga (rofl) Takže domů se vracela mokrá, zabahněná a dobře naladěná doga a taky zcela mokrá, zabahněná a dobře naladěná panička.\nJdu se převlíknout… a sušit a uvařit si kafííííčko. Ale stálo to za to – už dlouho jsme se tak nevyblbly a měly jsme les samy pro sebe (wasntme)\nXerxová! (inlove) :O Začínám mít podezření, že (rain) Ty, abyste mohly být s Betynkou samy v mokrém lese, šťastně zabahněné a dobře naladěné. (chuckle) (rofl)\njá neprším, na to máme jiné dámy (že Dalmi a Dede (wait) ). Mně jen ten (rain) vadí míň, než vedro… Ale trošku (sun) a trošku tepla bych si nechala líbit už i já… Vždyť topíme jak v zimě…\nMožnost zatopit si Ti z hloubi duše závidím. (nod) Máme v bytě tmu, vlhko a zimu. Brekeke, obrostou mě asi mechové a lišejníkové. (wasntme)\nVave, při takových příležitostech si vždy okamžitě vzpomenu na mou italskou kamarádku a její zimní topení. V kuchyni, kde se vařilo a byla i kamínka na dřevo, bylo v průměru 18 C. Kamarádka tuto teplotu vyhodnotila jako velké vedro. Já mám tedy na vedro trochu jiný názor 😀 . 15 C v obýváku bylo vyhodnoceno jako příjemná teplota na sezení u televize a ve své ložnici jsem měla velký problém si sundat zimní bundu (tak 10 C?). V pracovně, kde byl počítač, bylo zbytečné zatápět a teplota tam byla jako v mé ložnici – skoro jsem nedokázala psát, jak jsem měla zkřehlé prsty. Jinak to je nočník Itálie (průměr srážek 1400 mm ročně), takže vlhko prolézalo skrz kosti. že jsem neobrostla mechem, to byl malý zázrak.\nTak kdykoli je mi zima a vidím, že je třeba 17-18 C, tak si říkám, že je vlastně velké vedro a jak to, že tomu má kůže a všechny ostatní tělesné pocity nechtějí rozumět (chuckle)\nNoooo, já znám i jednu Zvířetnici, která má bráchu ledního medvěda. Mně stačí jen kouknout na její teninké letní kalhoty a nohy naboso a mám rýmu. (clap)\nO.T. Jovásci jsou mediální hvězdy na idnesu v kauze nájezdu housenek na Plzeň, račte si počíst na hlavní straně idnes! :O :O :O\nGDEGDEGDE? 8-| ´sím o odkaz!\n(bug) Tady jsou ti housenkové – http://hobby.idnes.cz/ (bug)\nJsem to hned vjeděla, že to je bota! (wasntme) JoVísci (h) jsou přeci přes ty blešky! (chuckle)\n(wave) (chuckle) (clap)\nAle JoVo není František 🙂 a že by JoVová běžela na zastávku, to mi taky moc nepřipadá.\n(chuckle) Hi, hi, hi. Nejsem František, ale Pepánek a Jovásková neběhá na zastávky. Navíc ti housenkové jsou na opačném konci města, než jsme zahnízděni my. Ááááááále nějaká ta potvora (bug) se sem přece jen nastěhovala a ožrala nám angrešt a kalinu. (headbang)\nTady je taky jedna kachna, avšak nikoliv novinářská http://www.praha6.cz/aktuality/aktualita.php?ID=1388\nnojo, Pražáci, ledva máme u nás v provincii aspoň kachnu baty, oni si poříděj hned tři a k tomu opravdový, jen samý luxusy shánějí!\nNa té zprávě je pozoruhodné to, že v poměrně širokém okolí není žádná vodní plocha kromě téhle http://www.prazskekasny.net/kasna.php?strana_id=531\nno, tak to jsou jasně instantní dehudrované kachny, které se drží radši od vody dál, případně jim stačí ta symbolická.\nJo, a ty kachny, vyfocené v obecním zpravodaji, se nacházejí v uličce, která vede právě na bezejmenné náměstíčko s koňským napajedlem – dům v horní části fotky je na horní hranici náměstíčka nad fontánou.\nMimochodem, bezejmené náměstí ohromně prokouklo, a voda i bronzoví koně tam jsou krásní. Ti koně se moclíbí dětem ana toho na chodníku děti docela často i sedají. A už jsem pod ním viděla i naaranžované „koňské koblihy“ (rofl)\nJj, je to moc pěkné, absolutní pohodička za rohem od staveniště tunelu Blanka 8) . Michal Gabriel je jeden z mých velmi oblíbených autorů.\nA tahle plastika je moje srdeční záležitost http://www.michal-gabriel.cz/real1002.php, asi proto, že na rekonstrukci toho baráku jsem nechala rok života 🙂 Ve skutečnosti je ještě mnohem hezčí, při čelním pohledu jsou křídla krásně prosvícená.\nJe to n á d h e r n é . Klobouk stranou za objevení – zjevení, pro mě! Jak to, že to širší veřejnost vůbec nezná…\nNevím, jak náměstíčko v Dejvicích, ale M.G. širší veřejnost určitě zná http://www.michal-gabriel.cz/real1012.php\nNo, my širší veřejnost MG známe dobře, stejně jako všechny Tvrdohlavé, ze kterých některé dokonce platonicky milujeme. 😉 Ano, uhádli jste, je to Franta Skála, on je prostě nej, bez debaty. A Jarda Róna taky.\nJo a děti všeho věku určitě milujou Petra Nikla, taky bezva kousek.\nBTW. Renato, na té výstavě jeho maminky a Petrově odpovědi na ni jste s děckama byli? Prý to bylo bezvadné.\nTeď nevím, co máš na mysli, ale snažíme se Tvrdohlavce nevynechávat. A máme i nějaké hmatové knížky (už jsou letitější). Jj, Nikl, Skála, Róna a spol. nikdy nezklamou (rofl)\nRenato, mám na mysli výstavu maminky PN v Uměleckoprůmyslovém muzeu „200 dm3 dechu“, trvá do 6.6. Na ni PN odpověděl výstavou „Dialog s maminkou“ v letohrádku Hvězda, ale to bylo jen do 30.5. Oboje muselo být moc fajn; o co šlo, to si určitě vygůglíš. Moc se omlouvám, že jsem Ti o tom nenapsala dřív, pořád jsem na to myslela. Ale teď už spím, dobrou.\nJé kachny :O – zatím jsem na ně nenarazila, ale to bude tím, že když já jdu domů, ony už asi zahřadovaly někde ke spánku. |-)\nDůchodce Františku Vojáčku! My pracující i poctiví důchodci se tážeme: J a k t o , že vaše žena si běhá na tramvaj, nic nedbaje na skutečnost, že naše nová společnost na její úzdravu vynaložila tolik prostředků? A dokonce obalená housenkami – to již pamětníci milostivých z první republiky lapají po dechu. S t a k o v o u n e ! Žádní bourci se svým pavučinkovým hedvábím nám nebudou narušovat radostné budování šťastného zítřka pro všechny (ať chtějí či nikoliv). Dnešní nová žena ráno vyskočí nedočkavě z postele a oblékne si modráky. Vaše – ? Hluboce se oba zamyslete. A občanský výbor se za vámi zítra podívá a podá zprávu na příslušná místa. Čest!\nA on už není ani František… ďábelské pikle imprálistů ovšem nemají naději.\nNo, co, co, co! Aspoň můžem bejt rádi, že nám je housenky nesežraly, no! 😀 😀 😀\nA co vy mladý máte co mluvit, s váma by se pan Alzheimer ani nebavil a se mnou je kamarád, héč!\n(clap) S námi je pan Alzheimer jedna ruka. (chuckle)\nSe mnou že by se nebavil? Che!! Jo. Che Guevara, to byl člověk… člověk – ten moc nevydrží, depak. No výdrž – tak jabka vydrží nejdýl, jasně… A jasně už tu dneska máme, to zas jo, skoro slunečno. Po té vodě, co tu tři dny padala. Tak chtěl jsem vám říct, že padat umím, to sem se v sedmnácti v judu učil půl roku! O tym žádná. Jo, žádná… žádná už mě asi nechce. Jo mně každej říká: s váma je pane záábava! Vidíte? Jak mě oceňujou?\nChááá (rofl) (rofl)\n;;) Jó, to by imprálisti čučeli, jak nedočkavě skákáme večer do postele. ;;)\nNo JoVo! To jsou asociace (chuckle) (chuckle)\nZvířetnické setkávání už je pojem. Poprvé to bylo takové… jednoduché? Nevím, bylo to prostě úplně spontánní (jo a samolepku se svým jménem mám ještě pořád nalepenou v kufru auta – nádherná připomínka!). Daňkovice i Losinka byly báječné tím, jak jsme všichni „korzovali“ kolem a sestavovali a zase rozpouštěli skupinky, které zaujatě debatovaly. Přiznávám, že v Losince jsem korzoval zcela cílevědomně – snažil jsem se popovídat si se všemi ale tak nějak ne úplně najednou, spíš tak jako separátně a sliboval jsem si, že hlavně s těmi, na které předtím nedošlo. No, na Blážu nedošlo o5. (wave)\nTentokrát jsme nebyli a MOC mě to mrzí. Vítka ještě víc, je neuvěřitelné, jak se oba s Janičkou s celou tou obrovskou skupinou spojili (no, Janička hlavně s některými členy (chuckle) ).\nDíky za tohle zprostředkování, z vašich vyprávění a fotek mám skoro dojem, že jsme tam byl s vámi.\nTaky doufám, že příště mi to vyjde, sejdeme se s vámi všemi někde ne úplně daleko a hlavně že bude dost času na povídání a zábavu!\nVavísku, krásně sepsáno a shrnuto – i pro ty, kdož nebyli (h)\na klikla jsem si na ten první článek o Rudolticích (h) – je moc hezké moci si to takto připomenout… a začetla jsem se tam i do diskuse (h) a (blbůstka, trošku 😉 ) dostalo mě tam: „myslíš ty playšáky? Ty jsem koupila v malém krámku u nás, jejich výběr byla jedna z nejkrásnějších půlhodinek v mém životě, rozkládala jsem v chodbičce mezi regály, mluvila na ně, vyměňovala za lepší nalezené, pojmenovávala je po vás – no prostě úžasný zažitek! (inlove) (chuckle) :* (hug)\nTa diskuse tam – lidi, vraťte se k ní. Ach jo.\nMáš recht, brouku. (bug)\nLásková (h) , já VÍM, že Ti dlužím odpovědi na víkendové dopisy, ale ještě jsem se jaksi nepochlapila. (blush) Budu se ale vynasnažitititititi se napravitititititi, abys nemusela na mě dělat tytytytyty! 🙂 (h) (dance)\nVůbec netititťám a vim, jakou máš hoňku. Nech to až na náladu. Třebás na srpenec. Šak se furtevá vidíme tajdlenc…\nKlid. Brouku. (bug)\nPřed chvílí jsem prošla volným krokem do kuchyně /dnes stávkuji, zlatý ROH – pro zaměstavatele, míním, tam se slovo stávka neznalo, chňá chňá/ a Bětule mne s hamižným výrazem oka následovala a ubrzdila skok na kuchyňský stůl, pokrytý poměrně čisťoučkým, jarně žlutým ubrusem, jen taktaktak. Ano, chápu, už týdny se pokouší shodit na zem misku s trávou, nejlépe tím bahnitým navrch, jenže opět to nestačilo. Chňá! Zatížila jsem to totiž. Chňá!!\nTak se rozvalila vedle dvou banánů a dvou jablek a že chce podrbat pupík (Ano! Věřte, nevěřte, kdysi přebázlivá, věčně skrčená kočinda chce drbat pupík, rozvaluje se po celám stole, vrní na lesy a eště si vo to nahlas říká:“Mráá – drrrbeééj“!), tak jsem drbala a šeptala jí do ouška: „Pamatuješ Ty si vůbec, žes vyrostla v ňáký kůlně někde na Žižkově?“\n„Pamatujeme si my vůbec, že jsme také vyrůstali/y/ v kůlnách?“\nHezká stopětka a viděla jsem spoustu fotek a nevím, jak lidi, ale psi se rozhodně dobře bavili a no a to je to hlavní…\nKrásné a výstižné shrnutí, od Vave to ani jinak nejde. Opravdu parádní víkend. Jen mě mrzí, že jsem spoustu událostí i lidí nějak nestihla, třeba Bára mi unikla. Tím, že jsem se věnovala rodině a hlavně Elišce, tak mi zase utekly jiné zážitky. Ale Eliška byla myslím veeelice spokojená, Borůvka snad její obdiv v pátek taky přežila 🙂 , já jsem se hlavně pocvičila ve výrobě kyblíčkových báboviček, do kterých malá s razancí a nadšením vždycky otiskla podrážku svých botiček (viz foto). Armádní tábor jsme sice neviděli, ale s účastníky jsme sdíleli cestu vlakem domů, byli unavení a milí a neustále probírali zážitky z bitev, takže někteří z nás byli informovaní. Říkám někteří, protože polovinu rodinky ten víkend poněkud unavil, dodám ještě důkaz na fotkách z neděle. Tedy pro mě bylo velkým zážitkem i nastupování do vagonu: nejnižší schůdek byl asi ve výši mého pasu, já na zádech krosnu, v ruce baťůžek a Arinku. No moc pěkné to bylo, ale s vypětím všech sil jsem dovnitř dostala jak Arinu, tak i sebe. Ještě jednou všem děkuji – pořadatelům a všem báječným účastníkům. Už se těším na příští rok…\nBorůvka obdiv přežila velice dobře, malé děti i jejich neobratné prstíky jí nikterak nevadí. Vadí jen malé děti na odrážedle, které do ní najíždějí- těm se širokým obloukem vyhýbá.\nDoksy byly báječné a musím říct, že mě nejvíc fascibnovalo to, jak byli všichni v dobrém rozmaru, nikdo neksichtil (ani puberťáci ne a to je co říct) a bylo to celé moc fajn. Kdybyste ukázali v nějakém zpravodajství ty volně korzující psy a hlavně ty mezi dětmi, určitě by tomu nikdo nevěřil, protože psi přece děti žerou. 😉\nTaky mě to fascinovalo – spousta psů a žádná rvačka, a děti se batolily a mezi nimi pobíhali psi a pohoda. Vlastně o jednom konfliktu vím – je to téměř zdokumentováno: Eliška se šunkou a plačící Eliška bez šunky, bohužel to, jak šunka mizí v Arinčině tlamičce jsem nezachytila :). Přidávám zbytek fotek, je to z naší vycházky k jezeru a pak tanečky Denise s Arinkou a pár nepovedených fotek Víly s bratrem, kteří naučili Elišku házet míčky na cíl (clap) . http://asteris.rajce.idnes.cz/Coursing_2010_-_nedele/\nÚplně nejlepší fotka je ta poslední 😀\nA nebyl k probuzení 😀 , jestli to nebylo tím medvídkem? 😉\nJak se tak na ty fotky dívám, ptám se, zda chudinka Eliška vůbec medvídka dostala do tlapek – se mi zdá, že ho zabavil táta (chuckle)\nVave, je to krásně vyjádřený pocit k tomu všemu, co jste zažívali v Doksech. Jsem ráda, že se vše tak vydařilo (f) (sun) . Ze všeho nejvíc mě těší (pro nás všechny) ta poslední část Tvé dnešní Stopětky (cz) .\nVčerejší Brnění mohu komentovat viděné pouze očima člověka, který přišel pozdě. Některé mě milé Zvířetníky jsem minula úplně. (Baty, Emtesko, Epulko-jestli jsem na někoho zapoměla promiňte – moc mne mrzí, že jsme se minuly dočista, dočista 🙁 , ale věřím, že není všem dnům konec a setkáme se). Matyldu jsem doslova míjela, protože už pro ni přijížděl Mušketýr. Při vstupu do sálku jsem nevěřícně koukala na Jiného Honzu s jeho DLP. V ten den bylo velmi, velmi škaredé počasí, zvlášť u nich „na Severu“, takže patří jim můj obdiv, že se na Brnění vůbec zastavili. Bohužel než jsem se rozkoukala a přivítala s ostatními, už se museli zvedat k odchodu. Doufám, že je u nich doma vše v pořádku (h) . YZE a Pitrýskovi děkuji za dodání všech věcí, které pro mne měly. Po dlouhé době (vlastně od Losinky) jsem se zase osobně setkala s Dede a s Kazánkem. I když v neděli ráda slýchávám její hlas, musím uznat, že setkání s fyzickým originálem je mnohem lepší (f) . Laďka naše zabukistka – to je člověk, který dávno, dávno patří mezi nás. Má doma tři staré pejsky nalezenečky, už se strachuje o jejich životy. Sama je po operaci kloubu, ale PŘIŠLA a už je NAŠA. Yezi s námi vydržela hodně dlouho, ale s Laďkou odjížděly spolu neb jsou ze stejné části Brna. Ještě s jednou zabukistkou jsem se míjela, ale už mi vypadlo jméno z hlavy. Nu a náš nejmilejší host, Míla z Klokánie. Je to rozšafná, moudrá, charizmatická dáma a je mi ctí, že jsme se mohly poznat osobně. Po noční procházce s Dede a Kazanem po parku, jsem ji vezla do jejího současného bydlení u přátel a velmi, velmi krásně jsme si povídaly ještě dlouho v autě. Celý večer, i když jsem přišla pozdě byl pro mne jako nabíječka, setkání se všemi lidmi, kteří jsou mi blízcí svým mě podobným „vlněním“, které mi umožnil poznat internet. Fotky na Rajčeti jsou bohužel pouze čtyři, ty které jsem dělala v noci venku v parku bohužel nevyšly, Dede, na to můj Koďák nestačil a nebo jsem si jej pořádně nenastavila 🙁 . Adresa Rajčete je tady\nDíky, Vavísku, je dobře to shrnout (h) .\nJinak hlásím, že odpoledne odjíždím (do Brna) a budu bez připojení až do konce víkendu. Buďte tu hodný (nod)\nJaký do Brna, jaktože nic nevím, máš mail! (bat)\nPomalu začínám mít pocit, že jsem v Doksech byla, Vave krása! Boxíková s Danem a přidružený tým jsou manažerské supertalenty, stejně jako kalendářová parta. Už jsem to psala na Hady, takovíhle lidi kdyby to tady měli v ruce, tak je Švýcarsko proti nám Banánistán. Ale třeba jsme to těma volbama tímhle směrem trochu postrčili.\nMilá baty, sem se, s dovolením, lípnu (h) Mám úplně stejný pocit, lépe bych to nevyjádřila (rose1) (rose1) (rose1)\nU nás v Kladně přestalo před chvílí pršet, ale vody je tolik, že už se nevsakuje. Držím palce všem postižených povodněmi, nejnověji i v Čechách, aby to přežili co nejlépe s co nejmenšími škodami. Už se těším na fotky z Brnění, škoda, že to mám tak daleko, musíte být super.\nVelmi hezky, stručně a výstižně řečeno.\nVavisku to je parada 🙂 Uz tu po dohode s Blazou (pokracuju v jeji tradici) pomalu sama tvorim clanek, ktery pujde nejen k nam na Zviretnik, ale v upravene forme i do casopisu. A s dovolenim si od Tebe a tehle krasne (jak jinak) trojite stopetky vezmu misty inspiraci 😉 Bylo to bajecny, od ctvrtka do nedele, nakonec i ty pro me nejvic rizikove casti se ukazaly jako prima zazitek 🙂\nZavidim (tentokrat ne pravidim, ale opravdu bohapuste zavidim!) vsem, kteri se podivali do pohadkoveho lesa a videli na vlastni oci tabor a bojovniky v naliceni a se vsi vystroji. Bohuzel jsem se tam nedostala a doted me to neskutecne sejri :S 😀 Diky moc za fotky!!!!\nProblemku a zadrhelu byly hromady, o vetsine Zviretnici ani nevedeli, nebo jen ti bezprostredne zainteresovani, a tak to ma byt (nod) Prasatko – no, hlavne souhra pitomych nahod a nehod, hodne pozde dodane maso, rozbity moturek u grilu, … Stane se. Ja jsem hlavne moc rada, ze se nikomu nic nestalo, drobotine, pejskum ani dospelym, jsem moc rada za opravdu bohaty sponzoring a za nadherne vysledky jak utulkove sbirky, tak Trpasliciho obchudku, za krasne sobotni pocasi, za bajecne ucastniky, za… toho je (rofl) no musim to sepsat.\nJasně, milá Boxíková (inlove) , velký článek patří hlavní organizátorce (clap) . Nechtěla jsem ho v žádném případě suplovat, jen se podělit o celkové dojmy ze (sun) a (h) víkendu.\nVelký obdiv a dík Tobě i Danovi patří právě proto, že vím alespoň o části problémů a zádrhelů, které jsi musela za pochodu řešit.\nOpravdu nejdůležitější je celkový dojem z víkendu a že jsme si to bez ztráty kytičky (f) (y) všichni užili (nod) , jen mně někde vzadu v hlavě cinká smutně, že to bylo za cenu krajního vypětí a vyčerpání několika mně moc milých lidí. (h)\nJo a k Brnění!\nTak vám teda řeknu – kdo nebyl, může si rvát vlasy.\nTak za prvé – Míla je super super super (a ta její čeština – báječná! – tady je zajímavé, že naši krajánci mluví moc hezky česky, jak Míla, tak Hana W. – žádný anglický přízvuk, žádné hledání slov). Ta zapadla jak kameň do vody.\nZa druhé – dorazil jiný Honza (a následně i jeho paní) – tentokrát byl on zástupcem mužského pokolení Zvířetníků a byl opravdu ozdobou (nod) .\nZa třetí – prijéchala Dede i s Kazanem – a jako by do sklepa vinárny dorazilo sluníčko – ale však víte, že (sun)\nZa čtvrté – dostavila se zabukistka Laďka – a tudíž doufám, že se zabukováním tímto skončila – a má tři pejsky!!! Tak očekávám, že budou i tři portréty.\nZa páté – přijela KáMa (K.M.) – nepřeháním, ale byla z nás nejelekantnější – a prííííííma.\nDále zde bylo „zdravé jádro“ – já, Pitrýsek, Matylda, Emteska, později dorazila Alex, pak Yezi, Epulka (ale ta mazala se učiti) – tak jsme se tam všelisjak prolínali – jedni přicházeli, druzí odcházeli a bylo to poetické odpoledne (happy) . (Pořád mi tam někdo chybí – holky, prosím, doplňte)\nCo se fotek týče, fotila určitě Emteska a později Alex, taky Míla (ale fotky budou asi až se vrátí do Klokanska), tak doufám, že je dají v plen.\nzapomněla jsi Baty – a přitom ona podala první večerní hlášení (wave)\nNo jasně – baty – bájná bytost se na chvilku zjevila (no, a zase jsme seděli každá na druhé straně stolu!). Já věděla, že někoho jsem zapoměla – ale ještě někdo tam byl, ale já hlava děravá, berlu mrazilku jsem nechal doma …\nJsem opravdu moc ráda, že jsem se na Brnění mohla dostat, byla to taková souhra náhod, že to vyšlo zrovna na den, kdy jsem měla co na práci v okolí!!! Tak moc ráda jsem vás všechny viděla a poznala např. paní Mílu, jiného Honzu a jeho milou paní a ostatní, podrbala poprvé Kazánka, vy všichni ho znáte, znali jste i Daníka, já ne, překvapilo mne, jak je obrovský! A bylo mi s vámi všemi milo a krásně a vůbec se mi nechtělo odjet, příště to zařídím tak, abych mohla v Brně přespat. Jenže kamarádka z Brna je někde v Bratislavě na školení, do hotelu se mi moc nechtělo a dneska mám tady moc práce, takže by to nešlo. Tak příště! Cesta zpátky byla krutá! Několik nehod zkomplikovalo dálnici, takže jsem jela asi 4 hodiny. Pak přes celou Prahu……. nic moc! Ale stálo to za to! (h)\nMoc, moc, moc mě mrzí, že jsem nebyla, ale dnes odvelím Trhače k tatínkovi a zítra se letím dovolenkovat (sun) . Tak to byl poslední možný den na zabalení.\nEmteska vyvěsí fotky odpoledne, nebo až zítra, protože je dnes na služebce.\nTak se tu zatím mějte hezky a nezlobte (chuckle) .\nJuj… přávidím… Přávidím Vám všem krásné setkání i tu atmosféru okolo (h) a jako správná zabukistka jen tiše prosím „ještě“!!! 😉\nAle Vave – co mi to děláš?! Já se těšila, jak se budu tajně pochechtávat, a teď tu tajně utírám slzy! Bylo to krásné a nezapomenutelné a opravdu dojemné! Jak říkáš – zase jsem se míjela s lidmi, na které mám políčeno už pár let (ano ano, taky tam patříš (nod) ) a přitom jsem byla STÁLE ve společnosti báječných lidí.\nStrašně jsem se těšila na setkání v Doksech – a taky se trošku bála, jestli to opravdu bude tak úžasné, jako jsem si to pamatovala z minula. A víte co, jenom jsem vystoupila z auta a uviděla první zvířetníky (LenkuS, pak Zdenu b.p. a Louk) věděla jsem – jsem doma, u přátel a nic to nemůže pokazit. A taky že ne – dokonce i to čekání na prasátko bylo veselé a pospolité (chuckle) . Díky díky všem za kamarádství.\nP.s.: volby byly opravdu kouzelné – když do předsálí volební místnosti zavítal pár „domácích voličů“, byl z nás docela na haluzi – štrůdl bájných bytostí proložený lidičkama s puntíkatou červenou jmenovkou. Paní prohlásila „Tak to je poprvé, co čekám na volby ve frontě!“ No – a proto i ten výsledek dopadl jak dopadl (Andy hlásil megafonem první volební výsledky, které byly ještě radostnější 20 + 20 + 19 – a toto hlásání bylo odměněno obrovským potleskem po celém areálu).\nP.s.: a někdo tam nahoře nás má rád – po dobu, co jsme byli v Termitu, se počasí chovalo více než slušně (sun) (sun)\nHola hej, milí brnící vrnící! (h) Budíííííčééééék! (music) Vstávat, hlásat, dělat fotky! (rofl)\nDobré ránko a dobrý den všem! (h) (Praha (rain) + (rain) + (rain) )\nVíkendová akce na Mácháči očima prvoúčastníka: úžasná…\nVčerejší brnící Thálie… hodně nás a malého klokánka od Míly nedám 😀\nJinak v Brně neprší…. ale (sun) taky není\nMoc pěkně jsi to popsala a pohladila mi dnešní den…. (h) (rose1)\nAno, byl to velmi dramatický víkend po všech stránkách! Hlavně, že se vydařil. Dík za report! (sun)\nBylo to krásné setkání (inlove) Už zdaleka to není jen o prvním setkání psisek s igelitovým střapcem, ale i o šikovnosti, agilitění… Už zdaleka to není první nesmělé okukování neznámých lidí, ale akce velmi dobrých přátel, mezi které ale ti noví bez potíží „vklouznou“… Je to setkání mnohogenerační – úžasné byly čtyři generace „bab“ od Alči, ale i rodinné klany kolem Asteris či Hanči… A těch dětí… od mimíšů po puberťáky – a kupodivu spokojení a zaměstnaní vypadali všechny\nProstě se vyvíjíme, rosteme, sílíme. Ale (sun) a 🙂 a (h) nás neopouští\nDede i všichni ostatní – dík (inlove) A zabukisti, nebojte se nás. Někteří přijeli a myslím, že je nikdo nekousnul (rofl)\nJo, byla to parádní časoprostorová shoda. Jsem ráda, že jsme tamtudy alespoň na chvilku prosákly a tiše záviděla těm déle se účastnícím. A pak bych časem měla pár praktických otázek o „lovu střapce“, Marcelu to uchvátilo, myšleno pro Bricata, to je její vlastní pes…\nZvířetnický profík, mistr Krejg má na svých stránkách v hlavním menu „oddíl“ o coursingu (hned pod sekcí „novinky“) . Je tam spousta článků, ty nejstarší jsou asi ty, co tě budou zajímat.


Dřevomorka domácí je chytřejší, než si myslíte! – DobreRozhodnuti.cz\nOpravdu tedy nestačí jen odstranit plodnice a zamezit tvorbě zvýšené vlhkosti, jako u většiny ostatních druhů dřevokazných hub. Posoudit rozsah napadení a navrhnout optimální způsob komplexního ošetření a řešení musí odborník, protože s Dřevomorkou domácí jste narazili na nebezpečného a záludného nepřítele. Napadené prvky konstrukce je nutné odstranit, nahradit novými a celou střešní konstrukci je nezbytné odborně chemicky ošetřit. Napadené, vyjmuté dřevo z konstrukce je nutné velmi opatrně a 100% odstranit z prostor objektu a zlikvidovat, a předejít tak opětovnému šířeníz úlomkůnapadeného dřeva (což je častý důsledek neodborného zásahu)!\nDřevomorku domácí lzeodhadnout pomocí jejího postupného zbarvení do hněda, dále podle hranolkovitého rozpadání se struktury dřeva, které je na lomu hladké a lesklé a ztrácí svou pevnost. Často se však stává, že při určitých, pro dřevomorku, nepříznivých podmínkách probíhá hniloba pouze uvnitř trámů a povrch dřeva je tedy pro oko zdánlivě neporušený!


Čtyřnozí společníci v době bronzové – 21stoleti.cz\nArcheologové se podle nálezu v severovýchodní části Pyrenejského poloostrova domnívají, že místní obyvatelé si zde už ve 2 tisíciletí př. n. l. domestikovali nejen psy, ale i lišky. Nálezy vypovídají o tom, jak zvířata žila.\nPohřbená těla několika psů a čtyř lišek byla nalezena na místech Can Roqueta a Minferri. V době bronzové bylo zcela běžné, že se ochočená zvířata pohřbívala společně se svými majiteli. Podle studia izotopu uhlíku a dusíku v kolagenu, jenž je ve zvířecích kostech, mohli archeologové porovnat stravu zvířat a lidí pohřbených ve stejných hrobech.\nPsí strava se od té lidské příliš nelišila, zatímco strava lišek byla podobná té, jakou se živí zvířata v divočině.\nZajímavým případem byl nález kostry lišky, která měla zlomenou nohu. V době úmrtí zvířete byla zlomenina stále v procesu hojení. Na noze byly patrné známky po snaze o znehybnění končetiny. „Také potrava zvířete je nezvyklá, připomíná spíše potravu štěněte než divokého zvířete.\nNaše interpretace zní: jednalo se o domestikované zvíře, které žilo dlouhou dobu s lidmi,“ říká Aurora Grandal-d’Angladeová, spoluautorka výzkumu.


Berzegerův herní blog » Blog » Star Trek: D-A-C – multiplayerová řežba na motivy filmu\nOdpověď je ano. Vydání pro PC je skutečně lepší než pro Xbox 360, nyní už hra nespadá do hlubin podprůměru, dotkla se již hranic průměru. Nechápejte mě špatně, D-A-C není špatnou hrou, je tu ale pár velkých nicméně. Nejprve však proberu, o co se vlastně jedná. Pakliže patříte mezi tzv. Trekkies a hladově hltáte vše, co se Star Treky souvisí, musím vám se značně škodolibým úšklebem sdělit, že hra D-A-C (přestože o sobě sama hovoří jako o hře na motivy filmu) nemá s filmem až na názvy společného prakticky nic. Příběh zde není, postavy taktéž ne, vlastně jediné, co vám film bude připomínat, jsou bitky mezi Romulany a Federací, kolem nichž se celý titul točí.\nA zde už přichází první zápor. Hra nabízí celkem tři online módy a jeden single player mód. Ani jeden nepřináší nic originálního, nalezneme zde všehovšudy Team Deathmatch (řež všechno, co má jinou barvu), Assault (zaber dva neutrální body a pak hrr na bod nepřítelův), Conquest (zaber nepřítelovy body, pak hrr na jeho základnu, následně si vyměňte strany a kdo tomu druhému rozmydlil rypák rychleji, vyhrál) a Survival (nepouštěj prst z myšítka a hlavně neumírej). Neříkám, že herní režimy nejsou zábavné, jen je to něco, co jsme viděli už stokrát v minulém tisíleti. Větší sprchu představuje počet map – dvě mapky pro Conquest a Assault, čtyři pro Team Deathmatch. Trvalo mi necelou hodinu, než jsem stačil všechny protočit a zapamatovat, dvě hodiny, než se mi mapy ohrály.\nPrakticky jedinou změnou oproti xboxové verzi (nepočítám-li upravené ovládání, samozřejmě) je zmíněný Survival mód. V tomto režimu si vyberete jednu ze čtyř lodí Federace (vlajkovou loď, raketovou loď, bombardér, útočnou fregatu, přičemž platí, že účinnost a schopnosti každé z nich jsou jiné než jak znějí) a následně na několika mapách, které se pravidelně točí dokola, odoláváte náporu nepřátel. Pravda, tento mód je zpočátku zábavný, abych úplně nekřivdil, je ale vidět, že je ve hře jaksi navíc.\nHlavní devizou mají být už několikrát řečené online bitvy. V těch si vyberete mezi zmíněnými Romulany a Federací svou loď (mezi nimiž oproti Survival módu přibývá loď podpůrná, kterážto sice neumí na nepřítele ani uprdnout, zato však dokáže léčit všechny spojence v dosahu) a už se vrháte do víru války. V každém módu se může návzajem mydlit až deset lidí, a to musím přiznat, to už bývá slušná zábava. Jen škoda značné nevyváženosti. Šikovný hráč dokáže sbíráním všudypřítomných vylepšení dostat vlajkovou loď na takovou úroveň, že se pro nováčky stane prakticky nesmrtelným, raketové lodě sice hezky zní na papíře, v praxi jsou ale zcela nepoužitelné, protože střílejí pomalu a vydrží jen pár ran, bombardéry vůbec nikoho nebombardují, jen za sebou pokládají časové miny, pod útočnou fregatou pro změnu rozumějte malou rychlou lodičku, která sice fajn lítá, ale zničí ji jakákoliv blízká exploze…\nPo celé herní ploše jsou kromě vylepšení hlavních zbraní ještě rozmístěny náhodné bonusy ve formě žlutooranžových koulí. Lodě Federace si tak mohou zjednodušit život dočasnou nesmrtelností, torpédem, zrychlením a vytvořením vlastního klonu, Romulané mohou využít neviditelnost, maskovanou minu, explozi, která poškodí vše okolo a cosi, co jsem ani po hodinách hraní nechopil, k čemu vlastně je. Pro zmatené hlavičky – ano, Federace je na tom líp.\nInu, koukám, že jsem o hře zatím mluvil dosti negativně, což mě i trochu mrzí. Bavil jsem se, vážně jsem se bavil, jenže celkový zážitek dosti sráží jeden podstatný nedostatek, za který nemohou ani tak moc autoři. Tím je naprosto mrtvá komunita. D-A-C vyšlo pro počítače před dvěma týdny a i přesto nenarazíte na více než dva až tři hráče online, většinou však nepotkáte ani živáčka. Což o to, počítačem ovládaní protivníci jsou na velmi slušné úrovni a už na střední obtížnosti vám dovedou pěkně zatopit pod čumákem, lidé jsou však lidé. Možná je to zaviněno nedostatečnou reklamní kampaní, faktem, že se jedná o hru podle filmu, což po zkušenostech s hrami podle filmů mnoho hráčů odradí, možná i zpracováním multiplayeru, které smrdí konzolemi na sto honů – pochybný „matchmaking“, žádný textový chat, diskuze probíhají pouze přes mikrofon, který je ale ve hře stále zapnutý, což zjistíte až po několika hlasitých ostrých slovech (taky máte tendence při hraní přes internet nadávat v angličtině?), protože vám to nikdo neřekne, jelikož PC hráči obvykle mikrofony nepoužívají…\nHezké je ovšem zpracování, zejména exploze. Grafika mi notně připomíná engine Oblivionu, netuším však, co je na mé domněnce pravdy. Zvuky – odmyslíme-li si fakt, že ve vesmíru (respektive ve vakuu) se zvuk nepřenáší – jsou přesně takové, jaké byste čekali, tzn. fffšů, prásk, čzu, čzu, atp. Když se ale snažím vybavit si hudbu, začnou se mi v hlavě otáčet všechna kolečka – jsem si jistý, že v nastavení je i upravení hlasitosti hudby, přesto si ji ale nedovedu absolutně vybavit. Buď jsem byl natolik zaujatý hrou, že jsem další vjemy už nevnímal, nebo je prostě tak nevýrazná.\nA závěr? Star Trek D-A-C by mohl být poměrně kvalitní hrou, nebýt naprosto mrtvé komunity, což je u jakéhokoliv multiplayerového titulu poměrně zásadním problémem. Hra sice obsahuje počítačové protivníky, kteří až na drobné koniny odvádějí velmi slušnou práci, ale pocit, že jste právě rozsekali Jardu z Horní Dolní, vynahradit nedokážou. Škoda. Trpíte-li zvrhlou potřebou zahrát si něco konkrétně od tvůrců z Naked Sky Entertainment, sáhněte raději po mnohem kvalitním titulu Roboblitz. Na druhou stranu, D-A-C stojí bez centu sedm euro, což není nijak hrozná částka. Musíte jen zkrátka počítat s tím, že živého protivníka potkáte jen výjimečně.


Citizen eco drive radiocontrolled u600 levně | Mobilmania zboží\nCitizen eco drive radiocontrolled u600\ncitizen eco drive radiocontrolled u600  •  citizen eco drive radiocontrolled  •  citizen eco drive radiocontrolled damske  •  citizen eco drive radiocontrolled e870  •  citizen eco drive pilot radiocontrolled  •  eco drive pilot radiocontrolled as4020 52e  •  citizen t citizen nighthawk eco drive  •  citizen eco drive aw1520 51e citizen  •  citizen eco drive  •  citizen eco drive ring aw1231 58a citizen  •\nHodinky mají ještě tyto funkce: indikace signálu, regulace nabíjení akumulátoru, aktivace energeticky úsporného režimu, varování při nedostatečném nabití akumulátoru, otočný prstenec k provádění jednoduchých výpočtů (pevná a otočná stupnice slouží na bázi logaritmického pravítka - obecné početní operace, násobení, dělení, úměrnost, druhá odmocnina, převod jednotek - lze také počítat letecké a navigační výpočty, max. dolet, spotřeba paliva, letová vzdálenost, potřebný čas)....\nCitizen Radio Controlled CB0150-62L + 5 let záruka, pojištění hodinek ZDARMA\nPánské hodinky Citizen Radio Controlled CB0150-62L jsou jako stvořené pro milovníky přesného času, jehož zobrazení zajišťuje multifrekvenční rádiové řízení času. Tento model je napájen solární energií (Eco-Drive), přičemž odpadá nutnost výměny baterie. Pouzdro hodinek Citizen Radio Controlled CB0150-62L je vyrobeno z ušlechtilé oceli, stejně jako jejich náramek. Uvnitř tohoto pouzdra pracuje strojek Citizen H145, který nabízí naprosto přesný čas díky systému Radio-Controlled, tedy synchronizac...\nCitizen Radio Controlled AT8110-61E + 5 let záruka, pojištění hodinek ZDARMA\nPánské hodinky Citizen Radio Controlled AT8110-61E jsou jako stvořené pro milovníky přesného času, jehož zobrazení zajišťuje multifrekvenční rádiové řízení času. Tento model je napájen solární energií (Eco-Drive), přičemž odpadá nutnost výměny baterie. Univerzální vzhled předurčuje tento model hlavně ke každodennímu nošení. Pouzdro hodinek Citizen AT8110-61E je vyrobeno z ušlechtilé oceli, stejně jako jejich náramek. Uvnitř tohoto pouzdra pracuje strojek Citizen H804, který nabízí naprosto přes...\nPánské hodinky Citizen Radio Controlled AT9030-55L jsou jako stvořené pro milovníky přesného času, jehož zobrazení zajišťuje multifrekvenční rádiové řízení času. Tento model je napájen solární energií (Eco-Drive), takže odpadá nutnost výměny baterie. Pouzdro včetně náramku hodinek Citizen Radio Controlled AT9030-55L je vyrobeno z ušlechtilé oceli. Uvnitř tohoto pouzdra pracuje in-house strojek Citizen H820, který nabízí naprosto přesný čas díky systému Radio-Controlled, tedy synchronizaci času...\nCitizen Ladies Radio Controlled EC1174-84D + 5 let záruka, pojištění hodinek ZDARMA\nDámské hodinky Citizen Ladies Radio Controlled EC1174-84D v sobě snoubí čistě elegantní vzhled dámských hodinek a moderní technologie v podobě řízení času rádiovým signálem. Velkou výhodou je také pohon Eco-Drive, který zajišťuje napájení pomocí energie ze světla, přičemž odpadá nutnost výměny baterie... Pouzdro hodinek Citizen EC1174-84D je vyrobeno z ušlechtilé oceli v bicolor úpravě, tedy s částečnou PVD úpravou v barvě růžového zlata. Totéž platí i o jejich náramku. Uvnitř pouzdra pracuje i...\nCitizen Radio Controlled AT9036-08E + 5 let záruka, pojištění hodinek ZDARMA\nPánské hodinky Citizen Radio Controlled AT9036-08E jsou jako stvořené pro milovníky přesného času, jehož zobrazení zajišťuje multifrekvenční rádiové řízení času. Tento model je napájen solární energií (Eco-Drive), takže odpadá nutnost výměny baterie. Pouzdro hodinek Citizen Radio Controlled AT9036-08E je vyrobeno z ušlechtilé oceli a je doplněno koženým řmeínkem. Uvnitř tohoto pouzdra pracuje in-house strojek Citizen H820, který nabízí naprosto přesný čas díky systému Radio-Controlled, tedy sy...\nCitizen Ladies Radio Controlled FC0010-55D + 5 let záruka, pojištění hodinek ZDARMA\nDámské hodinky Citizen Ladies Radio Controlled FC0010-55D jsou jako stvořené pro milovnice přesného času, jehož zobrazení zajišťuje multifrekvenční rádiové řízení času. Tento model je napájen solární energií (Eco-Drive), takže odpadá nutnost výměny baterie. Tyto hodinky, které patří mezi bestsellery značky Citizen, poskytují elegantní vzhled a zároveň spoustu užitečných funkcí. Pouzdro včetně náramku hodinek Citizen Ladies Radio Controlled FC0010-55D je vyrobeno z ušlechtilé oceli. Uvnitř tohot...\nCitizen Promaster Radio Controlled CB5001-57E + 5 let záruka, pojištění hodinek ZDARMA\nPánské hodinky Citizen Promaster Radio Controlled CB5001-57E jsou jako stvořené pro milovníky přesného času, jehož zobrazení zajišťuje multifrekvenční rádiové řízení času. Tento model je napájen solární energií (Eco-Drive), takže odpadá nutnost výměny baterie. Pilotní vzhled předurčuje tento model nejen k použití při pilotování letadla, ale hlavně ke každodennímu nošení. Pouzdro včetně náramku hodinek Citizen Promaster Sky Pilot Global RC CB5001-57E je vyrobeno z ušlechtilé oceli. Uvnitř tohoto...\nCitizen Skyhawk Radio Controlled JY8085-14H + 5 let záruka, pojištění hodinek ZDARMA\nHodinky Citizen Skyhawk Radio Controlled JY8085-14H jsou jako stvořené pro milovníky přesného času, jehož zobrazení zajišťuje multifrekvenční rádiové řízení času. Tento model je napájen solární energií (Eco-Drive) a díky tomu odpadá nutnost výměny baterie. Jedná se o pilotně laděný model, který však výborně poslouží i při každodenním nošení. Pouzdro hodinek Citizen JY8085-14H je vyrobeno z ušlechtilé oceli s PVD úpravou černé barvy a je doplněno koženým řemínkem. Uvnitř tohoto pouzdra pracuje i...\nCitizen Promaster Navihawk A-T Radio Controlled JY8037-50E + 5 let záruka, pojištění hodinek ZDARMA\nHodinky Citizen Promaster Navihawk A-T Radio Controlled JY8037-50E jsou jako stvořené pro milovníky přesného času, jehož zobrazení zajišťuje multifrekvenční rádiové řízení času. Tento model je napájen solární energií (Eco-Drive), odpadá tedy nutnost výměny baterie. Díky tomu je tento kousek vhodný hlavně ke každodennímu nošení. Pouzdro včetně náramku hodinek Citizen JY8037-50E je vyrobeno z ušlechtilé oceli s PVD úpravou. Uvnitř tohoto pouzdra pracuje in-house strojek Citizen U680, který nabíz...\nCitizen Promaster Radio Controlled CB5005-13X + 5 let záruka, pojištění hodinek ZDARMA\nPánské hodinky Citizen Promaster Radio Controlled CB5005-13X jsou jako stvořené pro milovníky přesného času, jehož zobrazení zajišťuje multifrekvenční rádiové řízení času. Tento model je napájen solární energií (Eco-Drive), takže odpadá nutnost výměny baterie. Pilotní vzhled předurčuje tento model nejen k použití při pilotování letadla, ale hlavně ke každodennímu nošení. Pouzdro hodinek Citizen Promaster Sky Pilot Global RC CB5005-13X je vyrobeno z ušlechtilé oceli s PVD úpravou a doplňuje ho p...\nCitizen Promaster Pilot Radio Controlled CB5860-27E + 5 let záruka, pojištění hodinek ZDARMA\nPánské hodinky Citizen Promaster Pilot Radio Controlled CB5860-27E navazují na bestseller značky Citizen - model AS4020-52E a jsou jako stvořené pro milovníky přesného času, jehož zobrazení zajišťuje multifrekvenční rádiové řízení času (na rozdíl od předchůdce AS4020-52E, který přijímá pouze signál z evropského vysílače). Tento model je napájen solární energií (Eco-Drive), odpadá tedy nutnost výměny baterie. Pilotní vzhled předurčuje tento model k použití v oblacích, výborně však poslouží hlavn...\nCitizen Skyhawk Radio Controlled JY8100-80L + 5 let záruka, pojištění hodinek ZDARMA\nHodinky Citizen Skyhawk Radio Controlled JY8100-80L jsou jako stvořené pro milovníky přesného času, jehož zobrazení zajišťuje multifrekvenční rádiové řízení času. Tento model je napájen solární energií (Eco-Drive) a díky použití titanu Super Titanium™ je jeho nošení mimořádně pohodlné. Jedná se o pilotně laděný model, který však výborně poslouží i při každodenním nošení. Pouzdro včetně náramku hodinek Citizen JY8100-80L je vyrobeno z titanu Super Titanium™, což zajišťuje nízkou hmotnost a napro...\nCitizen Radio Controlled Chrono Titanium AT8130-56L + 5 let záruka, pojištění hodinek ZDARMA\nPánské hodinky Citizen Radio Controlled Chrono Titanium AT8130-56L jsou jako stvořené pro milovníky přesného času, jehož zobrazení zajišťuje multifrekvenční rádiové řízení času. Tento model je napájen solární energií (Eco-Drive) a díky použití titanu Super Titanium™ je jeho nošení mimořádně pohodlné. Univerzální vzhled předurčuje tento model hlavně ke každodennímu nošení. Pouzdro včetně náramku hodinek Citizen AT8130-56L je vyrobeno z titanu Super Titanium™, což zajišťuje nízkou hmotnost a napr...\ncitizen eco drive ring aw1231 58a citizen  •  citizen bm7290 51e citizen eco drive sport  •  citizen bm7290 51a citizen eco drive sport  •  citizen eco drive navod  •  navod citizen eco drive  •  citizen eco drive gn4ws  •  manual citizen eco drive  •  hodinky citizen eco drive  •  citizen promaster eco drive  •  citizen eco drive titan  •  citizen eco drive as4020  •  citizen eco drive spolecenske  •  citizen titanium eco drive  •  eco drive citizen bl9000  •  citizen eco drive bl8090  •  citizen eco drive skyhawk  •  citizen nighthwk eco drive  •  citizen eco drive promaster  •  citizen eco drive gn  •  citizen eco drive watch citizen eco drive titanium  •


Oregano v těhotenství - Diskuse - eMimino.cz\nRychlá navigace: eMimino.cz » Diskuse » Těhotenství » Oregano v těhotenství\nOregano v těhotenství\nOregano v těhu\nDobrý den maminky chtěla bych se zeptat snědla jsem pizzu a až po té zjistila že oregano ( bylo ho tam dost) se nesmí jsem tetkon špatná aby se něco mimi nestalo jsem 13 tt\nPřečtěte si článek: Bylinky v těhotenství - které ano a které ne?\nZasloužilá kecalka 830 příspěvků 02.08.18 16:32\nNic se nestane. Těhotenství není nemoc, aby si musela držet diety a řešit co jíst a co ne. Dej si na co máš chuť.\nZasloužilá kecalka 750 příspěvků 02.08.18 16:32\nOregano se nesmí??? Ty jo, já ho normálně jedla a moje dítě žije a jedla jsem i jiné věci a má se cile k světu, necti, nezkoumej, hlavně se uklidní. Nic se stát nemohlo, to bys pomalu nemohla ani dejchat…\nUkecaná baba ;) 1327 příspěvků 02.08.18 16:37\nDobrý den maminky chtěla bych se zeptat osnědla jsem pizzu a až po té zjistila že oregano ( bylo ho tam dost) se nesmí jsem tetkon špatná aby se něco mimi nestalo jsem 13 tt\nNic ale jestli ho bylo hodne mozna budes nafoukla jak balon. Jinak v zacatku tehu by se nemeli jist zraloci pochotky a jedovate potvory\nZasloužilá kecalka 905 příspěvků 12 inzerátů 02.08.18 16:40\nTo je v poho, neboj. Troška v jídle fakt neublíží. Nemělo by se ve větším množství, třeba jako čaj, ale to většina prohřívacích bylinek. Já měla na začátku omylem v jídle i rozmarýn a ten je mnohem silnější a navíc má thujon (stejně jako šalvěj nebo pelyněk).\nVesmírná mluvilka 34494 příspěvků 02.08.18 17:14\ntak to jsem teda fakt netusila,ze se nesmi\nUkecaná baba ;) 1075 příspěvků 02.08.18 17:18\nNa to, co je fakt nebezpecne se upozornuje vsude - drogy, alkohol, nikotin, velke davky kofeinu a podobnych povzbuzovaku apod. Kdyby se po poziti oregana melo neco dit, uz bys to davno vedela, nekde o tom slysela, cetla. Nema smysl se vyhybat oreganu na pizze a podle me nemuze nic udelat ani hermelin z pasterovaneho mleka. Nebo rozmarynove brambory. Nebo kola k obedu. Spatne upravene maso je podle me o dost „nebezpecnejsi“. Ale ja mela v tehotenstvi leccos, samozrejme ze spolehlivych zdroju. Vsak v zemich, kde se ji syrove ryby to tehotne asi taky neutnou, nebo nevim, jak by to tam delali. Zeptej se schvalne sveho doktora a uvidis, ze s tim bude v pohode. Nebo rekne, ze pizza neni nejzdravejsi. Na konci tehotenstvi, az budes treba po terminu, budes naopak zkouset nejak prdolu postouchnout a ona nepomuze ani konvice zazvoroveho caje s hrebickem. Za me - v tehotenstvi az na vyjimky vsechno a s mirou.\nHvězda diskuse 48833 příspěvků 02.08.18 17:22\ndej si nášup\nZávislačka 2811 příspěvků 02.08.18 17:26\nToto jsou malé věci. Bud v pohodě.\nUkecaná baba ;) 1792 příspěvků 02.08.18 21:31\nTo slyším poprvé a mám 2 zdravé děti\nChoroba máty, oregána...\nČím nahradit oregano - spěchá!!!\nCo s čerstvými bylinkami máta, bazalka a oregáno\nMimoděložní těhotenství a následné těhotenství\nMimoděložní těhotenství -druhé těhotenství\nMimoděložní těhotenství, těhotenství a pak?\nTěhotenství na hraně mimoděložního těhotenství\nMladé maminky a společnost\nTěhotenská cukrovka - vyšší hodnoty na lačno\nVětší nevolnosti při vícečetném těhotenství?\nTěhotenství a hádky\nMost! Tak se jmenuje osmidílný komediální seriál, který z obyvatel tohoto... číst dále >


Horoskop pouze napoví | Skorkoviny\nDovolenkové rituály →\nHoroskop pouze napoví\nPublikováno 11.5.2008 | Autor: Janova\nPodle horoskopů jsou Blíženci a Váhyideálními partnery co do filosofického rozpoložení a intelektuálních úvah, ale pokud se jedná o řešení a rozhodnost jsou oba na štíru. Blíženci nikdy přesně neví, co by chtěli a Váhy nikdy neví, jaké řešení je lepší. Navzdory tomu, se přesto občas doma dohodneme, ale za podmínky, kdy jeden z nás je ochoten stát u velitelského kormidla a nepustit ho jako železa škodnou.\n7 komentářů: Horoskop pouze napoví\nad Eliza)často se přistihnu, že nevím, jak mám některé jevy a situace řešit, ale nakonec se přece jen rozhodnu, a to podle zásady – první myšlenka je nejlepší.\nA ze všeho nejvíce miluju rovnováhu a správná řešení.\nad VIKI)ani jsem ti nemohla napsat; neměla jsem roaming; ale po absťáku přišel vnitřní klid. Mobil jsem měla pouze jako foťák a radio.\nto víš,že jsem máčela, a vzpomínala, sice vytrvale psali, že má voda 19 stupňů, ale byla teploučká, vzduch 34-35C, neustálý větřík..paráda! Jsem jako čokoládka jarMILKA.Ovšem Jadran je Jadran, to je jasné. Chyběla mi tam vůně levandule,piniových hájů, moře… To Rudé nevoní nijak, a vzduch je saharský, pouštní, ani tím pískem nevoní.\nNikdy nikdo mi tak nesedělv určení horoskopu, jako jeden váhař. To jsou váhy jak vyšité, ten se zeptá snad na úplně všechno, jestli má, nebo nemá. Nevím zda je jednoduché s ním spolužít. Ale jinak je to celkem hodný člověk, ale tohle… to by mi asi vadilo.\nad VIKI)a nejvíce mi jde na nervy, když se můj Blíženec rozhodne a potom ve stejné věci se dále rozhoduje.\nMůj muž vyznává teorii – vítěz bere VŠE, ovšem všechno mít nemůže.\nBONALI – co nožičky, máčela jsi? Spoléhala jsem na tebe, neboť Jadran vykazoval 17 stupňů C.\nBlíženci –soudíc podle sebe – jsou rozhodní, jen vzápětí po svém rozhodnutí přemýšlejí,zda se rozhodli správně. Přesto – jako Blíženec – také vím, co chci. Já chci totiž VŠECHNO!\nJá jsem takéBlíženec a přesto přesně vím, co chci.\nJá už všechno mám 🙂


Jezdi nebo řiď s Uberem – Santo Ângelo | Uber\nUberem jezdí i Santo Ângelo\nŘiď s Uberem – Santo Ângelo\nNaším cílem je dělat z měst lepší místa pro život. Proto spolupracujeme s tisíci místních lidí, díky kterým teď Uberem jezdí i Santo Ângelo. Společně podporujeme místní ekonomiku, snižujeme počet opilých řidičů a přispíváme k omezování provozu.\nChceš u nás pracovat? Podívej se, jaké má Santo Ângelo volné pozice.


Lubnice hotely, penziony, apartmány | eHotel.cz\nUbytování Lubnice a okolí\nJižní Morava (4) Podyjí (2) Vysočina (2) Jižní Čechy (1) Vranov nad Dyjí (4) Bítov (3) Štítary (2) Dačice (2) Knínice (1) Uherčice (1)\n(7,0 km od centra Lubnice)\n(7,8 km od centra Lubnice)\nChatky Bítov se nachází na Vranovské přehradě v lokalitě Bítov – Horka.\nChatová osada VZ Dyje Bítov je sezónní rekreační zařízení s provozem duben - říjen. V údolí mezi zříceninou hradu Cornštejn a hradem Bítov, v idylickém zákoutí lesnatých strání Bítovské zátoky Vranovské přehrady, nabízí příjemné ubytování na čerstvém…\n1587,- za 1 osobu a noc\n(8,2 km od centra Lubnice)\n1834,- za 2 osoby a noc\n(14,3 km od centra Lubnice)\nChata se nachází v chatové osadě Štítarský les, v těsné blízkosti Vranovské přehrady. Tato atraktivní lokalita je ideální pro milovníky koupání, vodních sportů, rybaření, houbaření (blízkost lesa), turistiky a cykloturistiky. Na své si příjdou i zájemci…\n3105,- za 1 osobu a noc\n(14,4 km od centra Lubnice)\n(14,7 km od centra Lubnice)\nVolareza - hotel Vranov nabízí ubytování na břehu Vranovské přehrady v překrásné přírodě jižní Moravy. Svým zázemím a poskytovanými službami je vhodný pro rodinnou rezkreaci, ozdravné a wellness pobyty.\n(15,1 km od centra Lubnice)\nPenziony GAUDEO byly postaveny v letech 2007 až 2009 a nachází se přímo v areálu kempu Vranovská pláž – Vranovská přehrada. Celková kapacita penzionů GAUDEO je 88 lůžek ve třech budovách, rozdělených do 12-ti čtyřlůžkových (mezonetových) a 20-ti…\n2542,- za 1 osobu a noc\nPenzion Apartmán U Zámku - exkluzivní ubytování v Podyjí, Vranov nad Dyjí, nedaleko Vranovská přehrada a město Znojmo. Barokní dům, dnes nově zrekonstruovaný na penzion, se nachází v těsném sousedství Státního…\n(15,3 km od centra Lubnice)\nHotel pod Zámkem nabízí svým hostům komfortní ubytování v obci Vranov nad Dyjí v blízkosti řeky Dyje. Hotel Pod Zámkem, kdysi Pitourův dům se jeho vznik dokumentuje v letopočto 1524. Po roce 1766 vranovská vrchnost ho přestavěla na panskou hospodu s…\n1581,- za 1 osobu a noc\n(15,6 km od centra Lubnice)\nPenzion je situovaný ve Vranově nad Dyjí, uprostřed zeleně Národního parku na břehu řeky Dyje. Ubytování je včetně snídaně, s možností polopenze. \n2381,- za 1 osobu a noc\n2381,- za 2 osoby a noc\n(17,9 km od centra Lubnice)\nKyprův mlýn spadá pod obec Knínice na Vysočině, Leží od obce cca 1,8 km, jedná se o ekologickou rodinnou farmu situovanou u říčky želetavky a dále obklopenou loukami a lesem. Kyprův mlýn nabízí sezónní venkovní bazén, gril a dětské hřiště. Ve všech…\n(19,7 km od centra Lubnice)\n(20,0 km od centra Lubnice)


Fantastický Valentýn. Jak to chodí mezi smíšenými fantasy páry? - FANZINE.cz\nDomů Literatura Fantastický Valentýn. Jak to chodí mezi smíšenými fantasy páry?\nFantastický Valentýn. Jak to chodí mezi smíšenými fantasy páry?\nBlíží se svátek sv. Valentýna. Proto nikdy nebyla lepší chvíle než teď na to rozebrat si, co je a není romantické ve fantasy. Květiny? Čokoláda? Ani omylem. Prozkoumejte s námi netradiční způsoby vyznávání lásky mezi fantasy hrdiny. Co musí takový průměrný nadpřirozený hoch udělat, aby si získal srdce své milované?\nIlustrační foto. Autor: Marián Luha, Topzine.cz\nV dnešní hektické a pragmatické době, kdy se považuje za vrchol romantiky, když muž nabídne ženě v přeplněném vlaku nebo přednáškovém sále své místo k sezení, autoři musejí upravovat romantické linky mezi hrdiny podobným směrem. Jistě, hluboké pohledy, významné mlčení a náhodné doteky rukou pořád fungují, ale nádavkem k tomu musí následovat čin, který i dnešní mladiství budou považovat za něco extra.\nAť si kdo chce, co chce, říká, Stmívání je romantika\nDva následující příklady jasně dokazují, že největším projevem náklonnosti je kupodivu nezabití. V četbě pro dospívající jasně udává tempo série Stmívání Stephenie Meyerové. Málokdo nezná hlavní zápletku, ale zjednodušeně řečeno, neohrabaná samotářka potká v nové škole nádherného chlapce. Jeho tichému šarmu propadne téměř okamžitě, ale on se zdráhá, protože si není tak úplně jistý, jestli chce svou vyvolenou povalit do peřin nebo vysát do sucha. Boj upíra Edwarda se sebou samým a jeho nekončící emo dilema, zda Bellu vysát, nebo ne, zaštiťuje romantický prvek v celé sérii. A jeho rozhodnutí ji nezabít, to je dnešní romantika.\nStejný případ, jiná věková skupina. Série Pravá krev americké autorky Charlaine Harrisové o servírce Sookie Stackhouseové a jejích vztazích s nadpřirozenými chlapáky se i díky mnohým pornografickým prvkům řadí spíše do romantické fantasy pro dospělé. Ale důkazy lásky dotyčných upírů vůči bezbranné a hloupoučké Sookie jsou téměř totožné s předchozí ságou. Sookie má totiž v sobě kapku vílí krve, která je pro upíry neodolatelným lákadlem. V dostatečné koncentraci jim dokonce umožňuje žít na slunci, což Sookiina zředěná krev sice nedokáže, ale stačí na to, aby dráždila přítomným chuťové buňky. Na rozdíl od Belly se Sookie sice velmi ochotně nabízí jako zdroj potravy, nicméně pánové se projevují jako praví gentlemani. Staví do popředí svou lásku k Sookie před touhou vysát ji do poslední kapky.\nSpadl z nebe. A přímo na hlavu\nDalším hrdinou, který se rozhodne projevit svou lásku hrdince tak, že ji ušlechtile nezabije, je Patch, padlý anděl, kterého stvořila Becca Fitzpatricková na stránkách knihy Zavržený. Patchova chuť zabít Noru, jeho šestnáctiletou věčnou lásku, nesouvisí s hladem fyzickým nýbrž duševním. Z jistých genetických důvodů je totiž právě Nora jedinou osobou na světě, jejíž smrt změní Patche z padlého anděla v obyčejného člověka. Nejednoho pravděpodobně napadne, proč by něco takového měl proboha anděl chtít. Jenže součástí Patchova pádu je i to, že není schopný nic fyzického cítit. Necítí dotek, objetí, facku ani ruku na rozpálené plotýnce. Smrtí Nory by tohle všechno mohl získat, ale ano, zavře si jediné dvířka ke kráse smrtelnosti a nervové citlivosti tím, že Noru udržuje naživu. Až to jednoho donutí sáhnout po kapesníku.\nDamen, hrdina série Nesmrtelní autorky Alyson Noëlové, na to se svou náctiletou jde zase trošku jinak. Celou dobu se chová značně schizofrenně a střídavě věnuje pozornost hlavní hrdince, její největší nepřítelkyni a své bývalé přítelkyni. Tohle naprosto ohavné a neomluvitelné chování dokonce přiměje hlavní hrdinku (Ever) se domnívat, že Damen má zlé dvojče, ale chyba lávky. Damen se jen snaží rozhodnout, jestli projeví Ever své city a vystaví ji tak nebezpečí ze strany své bývalé přítelkyně, která ji už po staletí zdařile likvidovala v jejích minulých životech, nebo se jí pro její vlastní dobro vzdá. Ale láska je mocná čarodějka. Damen samozřejmě Eveřino dobro hodí daleko za hlavu a raději riskuje její život, aby s ní mohl nějakou dobu pobýt, než mu ji jeho bývalá zabije. Tomu se říká romantika a sebeobětování.\nNástroje smrti – láska mezi sourozenci kvete v každém věku\nPrvní sourozenecká láska, na níž jsem při své četbě narazila, se objevila v cyklu Jennifer Robersonové Kroniky národa Cheysuliů. Bojovník Finn se zamiluje do Alix, aniž by tušil, že mají společného otce. Ani poté, co to zjistí, se jeho city nezmění. Když se nad jeho chováním konsternovaná Alix v jedné scéně pozastavuje, Finnův nevlastní bratr Duncan jí to vysvětlí následovně: „Nevyrůstali jste spolu, tak proč se divíš? A náš národ vymírá.“ Alix je ale bojovnice a rozhodne se, že nechá svůj národ raději vymřít kvůli nízkému počtu než kvůli genetickým úchylkám, které by způsobilo křížení mezi sourozenci. Vše se samozřejmě nakonec v dobré obrátí, Alix se vdá za Duncana, Finn se svými úchylkami utře a dobro zvítězí. Škoda, že se u nás cyklus přestal po druhém díle vydávat, protože na jeho konci to vypadalo, že se Alix s Finnem přece jen kvůli Duncanově smrti dají dohromady.\nPodobné sourozenecké dilema se objevuje i v sérii Nástroje smrti od Cassandry Clareové. Problém romance Clary s Jacem, kteří, jak se zdá, jsou sourozenci, se komplikuje ještě přidáním dalšího testosteronu do výbušné směsi. Claryin kamarád Simon, který se nešťastnou náhodou stal upírem, se nehodlá Clary jen tak vzdát, nicméně Jace jeho romantické snahy jednoznačně přebije důkazem své nehynoucí lásky. Rozhodne se totiž následovat své city navzdory tomu, že je chová k vlastní sestře. Taková odhodlanost v milostném vztahu se jen tak nevidí.\nClareová navíc do zápletky vnáší typickou skupinovou romanci. Ne že by si hrdinové užívali hromadného sexuálního řádění, ale skupina hlavních hrdinů je utvořena tak, aby se dala rychle a jednoduše spárovat. Spousta autorek totiž propadá dojmu, že není vůbec normální, aby někdo ze skupiny partnera neměl, protože pak by zrovna on musel být terčem lítosti ostatních a obrátil by se na temnou stranu Síly. Klíčem úspěchu je sudý počet hrdinů. Pokud přebývají dva jedinci stejného pohlaví, nevadí. Gay a lesbické vztahy jsou zrovna v módě.\nBratr bratrovi sokem – shakespearovská dramata fantasy hrdinů\nU rodinných pout se ještě zdržíme, protože jsou důležitá nejen v incestních vztazích, ale i v otázce konkurence. Milostné trojúhelníky umožňují autorkám donekonečna milostně recyklovat stejnou trojici hrdinů a není třeba zavádět postavy nové. Stačí soky namixovat tak, aby jeden byl dobrák a druhý zlý kluk, což už samo o sobě je taková romantika, že mnohé čtenářky slábnou v kolenou. Hrdinka je zcela nepodstatná.\nNapříklad rozmazlená Elena v Upířích denících L. J. Smithové neví, co si dát k snídani, natož se kterým z upířích bratrů strávit věčnost. Má to být hodný klučík Stefan, nebo jeho drsný, nebezpečný a ve všech směrech sexy starší bratr Damon? Zlí chlapci mají ve vyznáních lásky oproti těm dobrým neskutečnou výhodu. Ať totiž řeknou nebo udělají cokoli, jakkoli je to sebeohavnější nebo sebekrutější sprosťárna, stále tím dívkám způsobují srdeční arytmii.\nStejným případem procházejí bratři ze série Sarah Rees Brennanové, Znamení démona. Alan je hodný kluk, věrný, stálý a zodpovědný, kdežto Nick je chladný, jízlivý spratek. Naneštěstí pro Alana je ale taky hezčí, nebezpečnější a tím mnohem lákavější. Mae, která mezi ně vstoupí, má podle všeho vybráno hned, a to i přes to, že Nick se o její náklonnost nijak neprosí. Naopak mu působí fyzickou radost, když ji může urážet a ponižovat. Ženská povaha a touha zachraňovat tyto ztracené případy je nezměrná a naprosto nezastavitelná. Největším projevem romantiky zlého hocha mohou být dva stavy – naprostá zuřivost, kdy s hrdinkou třískne o zeď a jí to ani v nejmenším nevadí, a tichá zamyšlenost, která v ní vzbuzuje dojem jeho vnitřní rozervanosti a smutku. Ať tak či tak, rebelové mají romantiku zakódovanou už v samotné podstatě svého bytí – v rebelství.\nZe jmenovaného výkvětu romantické fantasy jak pro mladistvé, tak pro dospělé je jasně zřetelné, že na květiny a bonboniéry můžete rovnou zapomenout. Čte přítelkyně, nebo přítel romantickou fantasy? Pak bude očekávat mnohem větší gesto.


Analýza: Odchod od uhlí začal. Hrozí při něm chaos a promrhané miliardy - Seznam Zprávy\nZprávyByznysByznys | TrendyAnalýza: Odchod od uhlí začal. Hrozí při něm chaos a promrhané miliardy\nRypadlo v hnědouhelném dole ČSA.\n29. 6. 8:48\naktualizováno • 29. 6. 10:03\nDrahé povolenky a tlak kapitálového trhu urychlí konec uhlí v Česku. A útlum bude rychlejší, než si dnes politici připouštějí. Stále však nevíme, čím uhlí nahradit. Vláda problém neřeší, opozice k němu mlčí.\nČeská vláda zatím neřekla, kdy má země ukončit těžbu a spalování uhlí. Pouze vzala na vědomí loňské doporučení Uhelné komise skončit s uhelnou energetikou v roce 2038, pokud v té době bude za uhlí dostatečná náhrada v podobě nové jaderné elektrárny v Dukovanech.\nPokud se však nezmění podmínky v energetice, uhlí k výrobě elektřiny a tepla se u nás přestane používat dřív. Nová jaderka jeho výpadek nenahradí, protože se prostě postavit nestihne.\nNepomohou ani obnovitelné zdroje – přestože je dnes energie z nich v době, kdy vyrábějí, rekordně levná. A přestože nás díky dotacím z Modernizačního fondu čeká nebývalý obnovitelný boom.\nSoláry a větrníky fungují jen v době, kdy svítí slunce a fouká vítr, takže vyžadují dostatečnou záložní a akumulační strukturu. To si žádá úplně nový přístup k energetice: novou legislativu, nový trh se záložními kapacitami, těsnější mezinárodní spolupráci.\nČeský stát se však na novou energetiku zatím vůbec nechystá, vláda nechává příští vývoj plně na investorech. A to je obrovské riziko.\nK rychlejšímu spontánnímu odchodu od uhlí nutí energetické firmy dva faktory. Jednak rychle zdražující emisní povolenky, jednak sílící tlak kapitálového trhu, na němž odmítá stále víc bank a pojišťoven financovat uhelné podnikání.\nZ toho plyne druhá jistota: I kdybychom byli schopni v roce 2036 spustit v Dukovanech nový jaderný blok, jak o tom ujišťuje vláda (z řady důvodů je to vysoce nepravděpodobné), náhrada za končící uhlí to nebude. Tu musíme najít dřív.\nUhelný výpadek je navíc příliš velký. Uhelné elektrárny u nás v roce 2019 (poslední zveřejněná roční statistika ERÚ) vyrobily přes polovinu v zemi spotřebované elektřiny. Instalovaný výkon, který bude třeba nahradit, převyšuje 10 tisíc megawattů, což je pětinásobek temelínské jaderky.\nChystaný nový reaktor v Dukovanech má mít 1 200 megawattů, takže i kdybychom ho třeba zázrakem spustili včas, nahradí zhruba desetinu utlumovaného uhelného výkonu.\nFandové zelené energetiky mají v otázce náhrady jasno. „Potřebujeme, aby se v Česku konečně rozvíjely obnovitelné zdroje, zejména solární a větrné elektrárny. Dále se musí měnit síť, je nutné zvýšit kapacitu přeshraničních propojení, aby bylo jednodušší přelévat elektřinu napříč kontinentem a vyrovnávat nedostatky a přebytky,“ vysvětluje zelenou koncepci Karel Polanecký, energetický expert Hnutí Duha.\nKromě toho je podle něj třeba zavést „chytré řízení“ spotřeby. „Spotřebitele je třeba motivovat ke snižování spotřeby v době nedostatku a posouvat ji na dobu přebytků. Třetím řešením je akumulace energie, ať už krátkodobá v bateriích, nebo dlouhodobá pomocí výroby syntetického plynu. A čtvrté řešení jsou flexibilní zdroje na plyn.“\nFlexibilní plynové zdroje mají pouze sloužit k výrobě elektřiny v době, kdy nesvítí slunce a nefouká vítr, takže soláry a větrníky nepracují. Celé měsíce v průběhu roku tak stojí mimo provoz, fungují jen jako záloha.\nS růstem obnovitelných zdrojů počítá i stát.\nObnovitelné zdroje včetně hydroelektráren podle poslední výroční zprávy ERÚ předloni vyrobily zhruba 10 TWh elektřiny, tedy asi 15 procent roční domácí spotřeby elektřiny.\nTzv. „progresivní scénář“, s nímž pracovala Uhelná komise a který modeluje českou energetiku pro variantu uhelného útlumu do roku 2033, počítal s tím, že u nás v té době budou obnovitelné zdroje schopné vyrobit 16,4 TWh elektřiny.\nPodle Polaneckého je tento potenciál výrazně podhodnocen. Zelených zdrojů podle ekologů můžeme stavět víc, a tím pádem bude jejich výroba vyšší. S vyšší produkcí větrníků či solárů počítá do konce této dekády jak domácí Komora obnovitelných zdrojů energie, tak řada odborných studií.\nNapříklad loňská analýza britského nezávislého think-tanku Ember odhaduje potenciál české obnovitelné energetiky na 27 TWh už v roce 2030. A mezinárodní poradenská firma Bloomberg New Energy Finance ve stejnou dobu dokonce na víc než 34 TWh.\nNevíme, jakou část české spotřeby to v té době bude pokrývat. S růstem elektromobility a dalších moderních technologií půjde spotřeba elektřiny nahoru. Jak, na to se odhady různých autorských týmů diametrálně liší podle toho, jak moc kdo věří v efekt energetických úspor.\nAvšak z hlediska bezpečnosti dodávek je jedno, jestli budou obnovitelné zdroje schopny vyrobit třetinu nebo polovinu proudu, který Češi ročně spotřebují. V každém případě bude třeba vedle nich stavět zálohu na dobu, kdy jsou kvůli počasí mimo provoz.\nKrátkodobé výpadky solárů a větrníků mohou řešit baterie a energetická úložiště, na dlouhé sezonní výpadky to však nestačí a do konce dekády stačit nebude. A to i přesto, že se výkonnost úložišť s technologickým vývojem zvyšuje.\nNejvýkonnější úložný systém v Česku, přečerpávací elektrárna Dlouhé stráně v Jeseníkách, je schopna dodávat elektřinu do sítě nejvýš šest hodin. Plánovaná přečerpávačka v Krušných horách (kterou se určitě nepodaří postavit do roku 2030, pokud vůbec někdy) by byla zhruba stejně výkonná. Podle těžařského šéfa skupiny Sev.en Energy Petra Lence by ji sice bylo možné posílit, i tak by se ale doba, po kterou by mohla zaskakovat za zelené elektrárny, protáhla nejvýš o hodiny.\nPak jsou tu bateriová úložiště. Skupina InterGen, v níž má podíl český miliardář Pavel Tykač, nyní chystá ve Velké Británii 300megawattovou baterii, která bude v Evropě patřit k vůbec nejvýkonnějším.\n„Teď hledáme optimální způsob pro její nabíjení a vybíjení. Na stole máme verzi, při níž by systém dodával do sítě zjednodušeně řečeno šest hodin,“ popisuje možnosti obří baterie výkonný ředitel Sev.en Energy Alan Svoboda.\nNaději při skladování energie představuje i ukládání přebytků do vodíku, který se dá využívat v dopravě nebo zpracovávat na syntetický bioplyn – náhradu přírodního zemního plynu v dopravě či energetice. Technicky možné to je, ale vodíková auta či vlaky se do konce dekády masově nerozšíří a bioplyn pro energetiku je proti nákupu dováženého fosilního plynu hodně drahý.\n24. 6. 10:08\nJako záloha za nestabilní obnovitelné zdroje nemohou sloužit ani jaderné elektrárny Temelín a Dukovany, protože nejsou schopné pružně snižovat a zvyšovat výkon podle potřeby.\nJedinou nově budovanou náhradu za končící uhlí a zároveň zálohu za obnovitelné zdroje tak pro počátek 30. let představují plynové elektrárny. Buď velké paroplynové, podobné té, jakou ČEZ před několika lety dokončil v Počeradech, nebo jednodušší flexibilní, určené přímo pro stabilizaci sítí. A fungující na klasický zemní plyn dopravovaný především z Ruska. Ten je totiž pro Evropu pořád nejlevnější i nejsnáze dostupný.\nInvestoři však nezačnou takové zdroje stavět, dokud nebudou mít zaručenou návratnost kapitálu. Už proto, že musí počítat s tím, že velkou část roku bude jejich produkce prakticky bezcenná.\nV časech, kdy v Evropě jedou naplno soláry či větrníky, je elektřiny na trhu přebytek a její ceny padají až do záporu. Na problém narážejí všechny nové investice v energetice. Sezonní přebytky elektřiny ničí hospodaření nejen plynových, ale i jaderných nebo uhelných zdrojů, a dokonce i ekonomiku samotných zdrojů obnovitelných: čím jich je víc, tím víc přebytečné energie jde na lokální trhy, tím víc její cena v určitých obdobích klesá a s tím klesá i výnosnost elektráren. Všech.\nDalší riziko pro plynové investice je v růstu cen emisních povolenek. Pokud budou dál zdražovat, výroba elektřiny z plynu se bude vyplácet ještě hůř.\n„Velké plynové elektrárny, které se u nás nepostavily doteď, se už asi nepostaví,“ varuje proto Alan Svoboda, manažer skupiny Sev.en Energy Pavla Tykače, která má v Počeradech vůbec nejvhodnější pozemek na stavbu velkého paroplynového zdroje u nás. A kromě toho má i zkušenost s investicemi určenými na vykrývání výpadků v síti: Sev.en má podíl v britské elektrárně Spalding, fungující výhradně jako kapacitní záloha při nedostatku energie.\n25. 5. 6:30\nNechuť k plynu\nKromě velkých paroplynových elektráren lze ovšem stavět i jednodušší a menší plynové zdroje určené výhradně ke stabilizaci sítí. Ty ale začnou vznikat jen v případě, že se pro takzvané kapacitní služby u nás vytvoří trh. Třeba v podobě dlouhodobých kontraktů, v nichž stát nakoupí kapacitní zálohu například na 15 let, jak se to děje v jiných státech. Nebo jim dá jiné pobídky.\nPodle Karla Polaneckého z Hnutí Duha u nás velkou část flexibilní záložní kapacity v budoucnu obstarají teplárny, které od uhlí odejdou jako první. Mohou totiž přezbrojit na takzvanou kogeneraci, tedy vysoce efektivní výrobu elektřiny i tepla současně, a to z plynu, odpadů či biomasy.\nPřechod na kogenerační kotelny je však myslitelný jen s pomocí evropských rozvojových fondů, protože většina teplárníků na takové investice nemá. Peníze na finančním trhu určené na plynové, tedy fosilní projekty rychle zdražují, zároveň však teplárníci narážejí na nechuť politiků k plynovým investicím. Stále třeba není jisté, že si české firmy plánující plynofikaci na dotace z rozvojových fondů vůbec sáhnou.\nPřezbrojit na biomasu či odpad přitom není řešení. Možnosti obojího jsou u nás omezené. Pokud se výstavba takových kotelen přežene, bude se muset biomasa či odpad do nich dovážet z velkých vzdáleností, třeba i ze zahraničí.\nNechci ze svých daní financovat výstavbu jaderného bloku a garantovat polostátní firmě ČEZ cenu elektřiny nad 80 eury za MWh ve chvíli, kdy se staví v Severním moři větrné parky nabízející elektřinu za něco přes 20 eur.\nIvo Nejdl, spolumajitel jihočeské teplárny C-Energy\nOstatně i Velká Británie, evropský premiant v odchodu od uhlí, zásobuje své biomasové elektrárny dřevní štěpkou dováženou loděmi z Kanady a USA. Pro dekarbonizaci a životní prostředí to přínos nemá, zato to zdražuje energii.\nZapomenout na soběstačnost?\nDalším řešením českého uhelného útlumu je podílet se na propojování celoevropské rozvodné sítě tak, aby si mohly v případě nedostatku či přebytků vypomáhat celé regiony.\nDěje se to i v zahraničí. Koncem května Německo a Norsko zprovoznily 623 kilometrů dlouhý systém o výkonu 1 200 MW zvaný NordLink, který umožňuje přenos elektřiny z norských hydroelektráren v době, kdy nevyrábějí německé větrné farmy. A naopak – v době přebytků solárů a větrníků mohou Němci elektřinu posílat Norům.\n„Německo si tak zajistilo novou elektrárnu o výkonu budoucího 5. bloku v Dukovanech a překvapivě také bez emisí,“ glosoval to na LinkedInu analytik skupiny Sev.en Energy Radek Jirků.\nV propojování Evropy vidí budoucnost třeba Ivo Nejdl, spolumajitel jihočeské teplárny C-Energy Planá. Podle něj nemá smysl uvažovat o energetice pouze v rámci České republiky, pak ale nemá smysl ani stavět u nás novou velkou jaderku.\n„Nechci ze svých daní financovat výstavbu jaderného bloku a garantovat polostátní firmě ČEZ cenu elektřiny nad 80 eury za MWh ve chvíli, kdy se staví v Severním moři obrovské větrné parky nabízející elektřinu za něco přes 20 eur,“ říká. Budoucnost vidí v jediném evropském energetickém trhu s propojenou sítí.\nPokud se propojí celá Evropa, zálohy by se řešily snáz, Česko by ale muselo zapomenout na základní pilíř svého energetického systému, jímž je energetická soběstačnost.\nJak tedy bude český spontánní odchod od uhlí vypadat? Zatím se zdá, že chaoticky. A vyplýtvají se při něm obrovské peníze.\nStát nabízí masivní dotační podporu pro obnovitelné zdroje, aniž by věděl, jak velkou zálohu k nim bude potřebovat, jak by se měla vlastně tvořit a co bude stát.\nLegislativa, pobídky a nástroje pro budování a fungování záložních zdrojů se nechystají. Veřejná debata o tom, máme-li za každou cenu do budoucna usilovat o energetickou soběstačnost, nebo se spolehnout na celoevropský energetický systém, se nevede. Nevíme, s jakými celkovými náklady je odchod od uhlí spojen.\nVětšina domácích energetiků je přesvědčena, že s odchodem od uhlí to nakonec tak horké nebude, jen dostane jinou podobu, než si dnes zastánci dekarbonizace představují. Podíl obnovitelných zdrojů u nás výrazně stoupne, na druhou straně ale uhelné zdroje zůstanou ještě dlouho k dispozici jako jejich záloha.\nSpouštět se budou ve chvíli, kdy u nás nebude svítit slunce ani foukat vítr na severu kontinentu. Propojování sítí bude pokračovat a ve 30. letech se definitivně uplatní nové technologie, například malé modulární jaderné reaktory vyráběné sériově v továrnách.\nUhelná záloha obnovitelných zdrojů by byla levnější i jistější než problematické plynové investice. Do roku 2038 s ní ostatně počítá i Německo.\nZatím však není známo, jak by se s touto variantou v Česku vyvíjela emisní zátěž a zda jsme schopni s ní dosáhnout dekarbonizačních cílů, k nimž se hlásíme. A hlavně na jejím posouzení a řízení stát ani jeho aparát nepracují.\nDánská firma zkouší dosud nemožné. 100% recyklovat větrné elektrárny


Yveta Kenety: Kdo vypadne tentokrát? Nemusí nikdo aneb podporovat mladé Romy ve studiu má smysl - Romea.cz\nYveta Kenety (uprostřed fotky) na setkání středoškolských a vysokoškolských studentů Baruvas na přelomu září a srpna 2017 v Krkonoších. Vlevo Petr Torák, druhá zprava Jitka Votavová a zcela vpravo Denisa Maková z pořádající organizace ROMEA (FOTO: Petr Zewlakk Vrabec)\nKaždý den nyní sedíme v organizaci ROMEA nad seznamem studentů, které v následujícím roce budeme moci finančně podpořit, a je nám líto, že řadě z nich budeme muset poslat místo očekávaného schválení, zamítavý dopis. Do konce září však máme možnost počet zamítnutých žádostí o stipendium dramaticky snížit. Rozhodli jsme se totiž uspořádat kampaň s cílem zvýšit počet stipendií určených pro romské středoškoláky a přijali tak výzvu americké nadace Bader Philantropies, která až do konce září zdvojnásobí každý příspěvek, která až do konce září zdvojnásobí každý dar.\nŽe má smysl podporovat mladé romské studenty jsem se opět přesvědčila na setkání BARUVAS, které organizace ROMEA na konci prázdnin uspořádala. Bylo to pravděpodobně největší setkání romských studentů, které se v Čechách kdy uskutečnilo.\nDo Krkonoš jich přijelo téměř 50, chalupu v Richtrových boudách jsme naplnili až po střechu. Organizačně jsme si asi sáhli na dno, ale navzdory spánkovému deficitu, který dotahuji ještě dnes, jsem vlastně nabitá energií na další rok. Takto obohacující zážitek, který se vešel do pouhých pěti dní, jsem asi nikdy předtím nezažila a myslím, že se stejným pocitem odjížděla většina účastníků a hostů akce včetně senátora Ivana Gabala, europoslance Tomáše Zdechovského, romského policisty Petra Toráka nebo televizní zpravodajské hvězdy Richarda Samka a dalších.\nSami studenti, jejich rodiče i další účastníci mají po odjezdu domů potřebu se s námi podělit o to, co jim tato akce dala. Většinou si domů odvezli ohromnou motivaci a chuť na sobě pracovat. A tato motivace nepřišla od vyškolených lektorů, ale hlavně od studentů samotných, kteří se během setkání podělili o své úspěchy a výzvy velice upřímným, ale i originálním a atraktivním způsobem.\nSilně na ně zapůsobil například také příběh jednoho účastníka, jehož cesta na vysokou školu vede přes zvláštní školu a neustávající demotivaci učitelů. Dnes je aktivním občanem svého města a vzorem pro mnoho dalších mladých Romů ve svém okolí.\nSilně na ně zapůsobil například také příběh jednoho účastníka, jehož cesta na vysokou školu vede přes zvláštní školu a neustávající demotivaci učitelů.\nNe každý je ale tak silná osobnost, která vše zvládne navzdory nepřízni osudu sama, pro většinu je důležitá podpora ať už rodiny, přátel nebo třeba neziskové organizace. Jiná studentka se po setkání poprvé odvážila uvažovat o studiu na vysoké škole. Studenti odjížděli s pocitem, že mají život ve svých rukou, že mohou dosáhnout na své sny, pokud si za nimi půjdou.\nZároveň možná jsou zase po dlouhé době hrdí na to, kdo jsou. Znovu a znovu nám studenti na těchto setkáních opakují, že dosud netušili, kolik je v Čechách studujících chytrých ambiciózních Romů, obvykle jsou na své škole sami Romové. Jedna maminka se nám svěřila, že její dcera přijela domů jako vyměněná, že donedávna měla tendence svůj původ spíš zapírat a nyní je konečně zase ráda tím, kým je.\nJá sama z vlastní zkušenosti v mé rodině vím, jak je těžké žít život, kdy něco skrýváte. A sama jsem s podobným pocitem hrdosti na svůj původ (o kterém jsem před tím dlouho nevěděla) odjížděla z mého prvního setkání, které pořádala před více než 15 lety tehdejší romská poslankyně Monika Horáková (nyní Mihaličková).\nTakže kromě dalšího vzdělávání studentů prostřednictvím nejrůznějších vzdělávacích workshopů hlavní smysl podobných akcí vidím v pomoci těmto mladým lidem najít svou identitu a získat tak potřebné sebevědomí, ale také přátele i z řad Romů, se kterými si mají co říct a se kterými se mohou podělit o jiné zkušenosti a problémy než s jejich neromskými kamarády.\nStudenti psychologie, farmacie, práv, gymnázií a dalších třeba i méně zvučných škol a oborů jsou ve většině případů prvními ve svých rodinách, kteří studují na střední nebo vysoké škole. Jejich rodiče jim pomoci se studiem často nemohou, jsou ale na ně velmi pyšní a ve studiu je intenzivně podporují. A protože sami získat kvalitní vzdělání neměli možnost (ještě do nedávna byla více než polovina Romů posílána do zvláštních škol), mají zaměstnání a tedy příjem, ze kterého své děti na studiích jen stěží mohou podporovat.\nProto jsme zřídili stipendijní program pro romské studenty, protože jsme přesvědčení, že vzdělání je ta správná cesta a pokud umožníme studentům vystudovat střední a ideálně i vysokou školu, budou mít mnohem větší šanci na úspěch a kvalitnější život, z čehož nebudou mít prospěch jen oni, ale celá společnost.\nZájem z řad mladých Romů o stipendium a tedy přirozeně i o studium a jinou podporu, kterou program nabízí (např. tato setkávání studentů, doučování, zajišťování vzdělávacích kurzů apod.), neustále roste a i letos budeme muset skoro polovinu žádostí odmítnout.\nNevzdáváme se však jen tak snadno a věříme, že díky výše zmíněné kampani se nám podaří počet stipendistů zvýšit. Nechceme se spoléhat jen na štědré zahraniční či tuzemské donory a chceme vzít osud naší společnosti i do svých vlastních rukou. Za poslední rok, co na individuálním fundraisingu ROMEA intenzivně pracuje, náš program podpořilo také mnoho Romů, kteří tak popírají mýtus, tak často v Čechách citovaný, že Romům na vzdělání nezáleží.\nI já jsem přispěla, nijak závratnou částkou, díky třem školou povinným dětem zbytečnými prostředky nehýříme, přesto jsem to považovala za velmi milou povinnost těmto mladým lidem alespoň takto pomoci a třeba motivovat další k podobné akci, která ani jejich rozpočet nijak nezatíží. A stipendijní program organizace ROMEA budu podporovat i nadále, a to pravidelně.\nJeden student se mi po setkání svěřil, že v množství je síla - snad tedy takto docílíme společně toho, že těch zamítavých dopisů odsuzujících dotyčného mladého člověka možná k tomu, že se bude muset vzdát studia a jít do špatně placeného zaměstnání nebo na úřad práce, bude zase o něco méně.\nBaruvas - Rosteme, student, Studenti, Vzdělávání


Vyzkoušená homeopatika pro domácí lékárničku - Mozaika zdraví\nShomeopatií jsem začala laškovat už v době, kdy jsem bývala nemocná. Přihlásila jsem se do dvouletého studia a myslela si, že sama sebe zázrakem uzdravím :-), homeopatika mě zachrání. Už po roce mi ale bylo jasné, že jestli se chci uzdravit dřív než za dvacet let, budu muset buď najít zkušeného homeopata, nebo se vydat úplně jinou cestou :-).\nNa to, aby se člověk celkově a trvale uzdravil pomocí homeopatie, je totiž potřeba najít tzv. konstituční lék. Tj. lék „na člověka“, ne na nemoc. A to bývá dost často veliká alchymie, vyžadující trpělivého, ale hlavně hooodně dobrého homeopata, který se dokáže na člověka dobře nacítit a vnímat všechny souvislosti.\nA tak jsem k jednomu takovému začala chodit, ale stejně mi to nepomohlo. Myslím, že tehdy to bylo hlavně proto, že jsem hledala pořád pomoc zvenku. Nepřevzala jsem zodpovědnost sama za sebe, nebyla jsem v podvědomí stoprocentně rozhodnutá se uzdravit, nevěřila jsem, že by mi mohlo cokoliv pomoci. Moje podvědomí v podstatě zakazovalo všemu a všem, aby mi bylo pomoženo. Ale to by bylo na delší vyprávění :-).\nHomeopatii jsem ale nezavrhla, dodnes mám v lékárničce některé poklady :-). Jsou to homeopatika ne konstituční, ale symptomatická – na konkrétní nemoc. Je to taková akutní pomoc, abyste nemuseli brát klasické léky.\nI v tomhle případě to ale nebývá úplně snadné určit, často na jednu nemoc existuje více variant. Podle toho, jak člověk subjektivně nemoc prožívá, jaký průběh nemoc má apod.\nZa ty roky už mám ale „vychytaných“ několik homeopatik, která fungují skoro u každého a vždycky. A ty se určitě vyplatí mít v domácí lékárničce, díky nim mnohdy budete za kouzelníka :-). Jdeme na ně:\nHomeopatika pro domácí lékárničku\nTohle homeopatikum je rozhodně skvělé mít a vozit ho všude s sebou. Krásně funguje na horečku, bolesti (zubů, v krku…), záněty v těle, suchý kašel, ale také na spáleniny od sluníčka a úpal.\nÚžasná věc – moc doporučuji všem sportovcům, ale i smolařům, co pořád někde padají, podvrtávají si kotníky nebo rozbíjejí kolena :-). Funguje na rychlou regeneraci svalů po zátěži a na rychlé hojení všech zranění.\nApic mellifica 15 CH\nKdyž vás štípne včela nebo jiný záškodník, hned si dejte Apis. Pomáhá léčit také otoky, třeba při zvrtnutém kotníku (k tomu si přidejte Rhus toxicodendron 15 CH).\nPomáhá při suchém nočním kašli.\nToť vše :-). Mám toho v lékárničce víc, ale tohle mám nejvíce ověřeno, že opravdu funguje. Kdyby nic jiného, určitě bych doporučovala zásobit se Belladonnou a Arnicou.\nAle ještě nekončíme :-). Ještě mám pro vás vyzkoušená homeopatika úžasné dětské paní doktorky, ke které chodila moje dcera, když byla malá.\nTa mě i vlastně nejvíce přesvědčila, že homeopatie není hodna „ocenění“ bludný balvan :-), ale že opravdu funguje.\nDcera měla spoustu bradaviček na ručičkách, hrozilo nepříjemné vypalování. Paní doktorka jí předepsala homeopatika, po kterých bradavičky doslova mizely před očima, a už se nevrátily.\nA tak jsem paní doktorku, MUDr. Miroslavu Šircovou, pozvala po dlouhých letech na kafíčko, aby mi pro vás prozradila další poklady, které takhle krásně fungují. Tady jsou:\nTo je ten zázrak na bradavičky :-), resp. na všechny možné výrůstky. Na bradavičky se kombinuje Thuya ještě s jedním ze dvou homeopatik – zkuste jednu variantu, když nezafunguje, vyměňte za druhou. Je to buď Nitricum acidum 9 CH (Thuya plus Nitricum fungovalo právě u mé dcery), nebo Antimonium crudum 9 CH (funguje spíše na bradavice na ploskách). Užívají se 2 x denně 3 granule od každého.\nPreventivní léčba zánětů středního ucha, aby se nevracely (ne při akutních potížích). 10 granulí 1 x za 14 dnů, brát klidně 1 rok.\nBelladonna plus Mercurius solubilis 5 CH nebo 9 CH\nPři bolestech v krku. Brát po 1 hodině 10 granulí, dětem se mohou rozpustit v čisté vodě.\nKdyž miminku rostou zoubky a chce v noci chovat (dříve nechtělo). Rozpustit 10 granulí na noc.\nSulfur iodatum, Silicea, Oscillococcinum 9 CH\nKdyž děti začnou být nemocné ve školce. Střídat vždycky obden Sulfur se Siliceou, v neděli Oscillococcinum.\nPři nemocech jater.\nPři akutní fázi oparu, ale také při akutní fázi neštovic.\nKdyž mají děti noční děsy.\nGelsemium Sempervirens 15 CH, Kalium Phosphoricum 9 CH\nTato kombinace funguje, když máte nervy třeba před zkouškou. Tři dny před zkouškou Gelsemium (5 granulí ráno a večer), v den zkoušky 10 granulí Gelsemia a 10 granulí Kalia – rozpustit ve čtvrt litru vody a popíjet.\nJeště stručně k užívání – homeopatika by se měla brát vždy s odstupem od kávy, pasty na zuby a jiných aromatických věcí, ideálně i od jakéhokoliv jídla, abyste měli opravdu čistou pusu. Kuličky nechte volně rozpustit v puse.\nDávkování jsem úplně všude neuváděla, ale to si snadno dohledáte nebo se zeptáte v lékárně. Ublížit si nemůžete, homeopatika jsou skvělá v tom, že vám maximálně nepomohou :-).\nTak, to je už opravdu všechno, můžete se pustit do vybavování homeopatické lékárničky :-).\nElektrosmog: proč a jak zmírnit jeho vl