Lisabon prožil den ruských úspěchů - iDNES.cz\nLisabon prožil den ruských úspěchů\nL i s a b o n - Skvělý tenis plný nádherných výměn nabídl duel dvou hráčů, kteří se na letošním Masters Cupu představili poprvé. Švéd Magnus Norman vstoupil do zápasu lépe a v prvním setu Jevgenije Kafelnikova přehrál 6:4. Poté se však ruský tenista začal rozjíždět. Druhý set získal v poměru 7:5. V rozhodující třetí sadě už jednoznačně dominoval a po výhře 6:1 získal první vítězství. V duelu červené skupiny vydřel Pete Sampras den poté, co utrpěl ostudnou porážku s Australanem Hewittem, výhru nad Španělem Alexem Corretjou 7:6, 7:5. Den ruských úspěchů završil Marat Safin, který v závěrečném utkání dne porazil Australana Hewitta 6:4, 6:4.\nÚvodní sada duelu Kafelnikova s Normanem vyzněla podstatně lépe pro nasazenou čtyřku. Norman těžil z podstatně lepšího prvního podání a dobrého pohybu. Kafelnikov oproti tomu často kazil a úspěšnost jeho prvního servisu se pohybovala okolo třiceti procent. Švéd hrající v tradičním černém dresu dokázal dvakrát vzít šestadvacetiletému Rusovi podání a šel do vedení.\nVe druhém setu začal hrát Kafelnikov agresivněji, v úvodních gamech se často tlačil na síť. Norman ovšem dokázal díky výbornému pohybu náporu odolat a postupně se začalo hrát opět od základní čáry. Oba hráči se snažili hrát do soupeřova bekhendu, k vidění byly až netypicky dlouhé výměny. V páté hře si diváci hned několikrát zabouřili při nádherných situacích, kdy Kafelnikov i Norman předváděli údery potvrzující, že patří do světové špičky. Za stavu 3:3 se Švédovi povedl brejk, ale hned vzápětí mu Kafelnikv oplatil stejnou micí. Rozhodlo se až při Normanově podání za stavu 5:6. Kafelnikov přidal na agresivitě a proměnil hned první setbol.\nVstup do rozhodující sady se Normanovi nevyvedl. Vytratila se jeho trpělivost, snažil se rychle ukončovat výměny. To nahrávalo bývalé světové jedničce. Kafelnikov rychle získal break a šel do vedení 3:0. Když pak začal Švéd zvedat hlavu a díky dvěma esům vybojoval první game, vytáhl Kafelnikov ze svého arzenálu dva výtečné forhendové prohozy a poslal Normana do kolen. Hned v následující hře nechal soupeři při jeho podání jediný fiftýn a mohl podávat na vítězství. Na cestě za vítězstvím už Rusa nezabrzdily ani bolesti pravé ruky.\n"Snažil jsem se ovládnout zápas od úvodních chvil, ale dělal jsem na začátku příliš mnoho chyb," uznal ruský hráč. "Až když jsem v druhém setu vyrovnal na 4:4, věděl jsem, že ho dostanu," řekl šestadvacetiletý Rus, vítěz grandslamů v Paříži a Melbourne.\nSampras si po vydřené výhře nad Corretjou uchoval naději na obhajobu titulu. K tomu, aby postoupil do semifinále, potřebuje ještě porazit světovou jedničku Safina z Ruska. Pětinásobný držitel trofeje vstoupil do zápasu sebevědomě, jako by na něm úterní ostuda nenechala žádné následky.\nŠpaněl jej dostal pod tlak až za stavu 6:5, kdy musel Sampras při svém podání dvakrát odvracet setbol. Set vyústil v tie-break, v němž už Američan nezaváhal a vyhrál 7:2. V druhém setu si počínal obdobně, dovoloval si čím dál víc a zápas po 121 minutách ukončil prudkým forhendem podél autové čáry.\n"Po tom, jak pro mně turnaj začal včera, bych dnes asi byl spokojen s jakýmkoli výkonem, který by mě dovedl k výhře. Naštěstí jsem hrál dobře," pochvaloval si Sampras a přiznal, že Corretja byl nepříjemným soupeřem.\n"Alex toho příliš nezkazí. Zvlášť, když jsem měl mečbol, věděl jsem, že bude obezřetný, proto jsem zvolil ten riskantní úder," odůvodnil Sampras.\nPřehled středečních výsledků\nZelená skupina: Kafelnikov (Rus.) - Norman (Švéd.) 4:6, 7:5, 6:1.\nČervená skupina: Sampras (USA) - Corretja (Šp.) 7:6 (7:2), 7:5, Safin - Hewitt 6:4, 6:4.\nRus Jevgenij Kafelnikov v utkání Turnaje mistrů se Švédem Normanem.\nTémata: Výsledky Tenis


Tento indikátor bitcoinu může naznačovat, že je stále spuštěn býčí běh - kryptoměnaPumpNovinky - novinky o kryptoměně\nDomovská stránka » bitové zprávy » Tento indikátor bitcoinu by mohl naznačovat, že běh býka je stále zapnutý\nTento indikátor bitcoinu by mohl naznačovat, že běh býka je stále zapnutý\nČtení: 3 minPublikováno: Července 24, 2021\nPoměr MVRV, znak bitcoinu, může doporučit, aby současný běh býků nebyl & rsquo; Ještě ne a cena kryptoměny ještě nedosáhne vrcholu.\nThe'MVRVRatio Indicates the Cycle Isn & rsquo; Ještě přes\nJak je vysvětleno v příspěvku (*), zdá se, že předchozí cykly sledují určitý vzor v grafech MVRV. To může doporučit, aby současný běh býka neměl '& rsquo; t vyvrcholil.\nMVRV představuje „& ldquo; tržní hodnotu k realizované hodnotě & rdquo ;. TheRio je specifikován jako bitcoin & rsquo; s tržní kapitalizace děleno uznanou kapitalizací.\nSouvisející čtení | SpaceX má na své bilanci bitcoiny, Elon Musk\nPoměr MVRV = Market Cap & divide; Realizovaná čepice\nPoměr MVRV funguje pro pochopení, zda je současná cena přiměřená nebo ne. Pokud je hodnota skutečně vysoká, znamená to bitcoin '& rsquo; Náklady mohou být nesprávně odhadnuty, a proto by finančníci měli tendenci mít prodejní tlak.\nNa druhou stranu, pokud je hodnota značky nízká, může doporučit, aby byly podhodnoceny náklady na BTC, což by mohlo vést k nákupnímu tlaku na trhu.\nSouvisející čtení | Objem bitcoinů nadále vykazuje roční minima, jak se cena snaží obnovit\nTady je ukázka toho, jak vypadá graf poměru bitcoinů MVRV jako pro cyklus 2013:\nZdá se, že zóny BTC MVRV volí dolní a přední\nVe výše uvedeném grafu ukazuje modrá zóna spodní část. Poměrová čára MVRV se dotýká této zóny v průběhu medvědi, zatímco červené pole představuje vrchol.\nUprostřed je další pole se zelenou barvou. Poměr MVRV se zdá, že se dotýká této zóny, když po dosažení vrcholu uprostřed běhu býka, jen aby se znovu vrátil nahoru pro skutečný vrchol.\nZ tohoto důvodu, když se poměr MVRV po opravě dotkne zelené zóny, může být nákup bitcoinu skvělou volbou.\nNíže je uveden graf, který odhaluje cyklus roku 2017 a současný běh.\nPřečíst článek: Kryptoburza OKEx spouští DeFi hub a NFT marketplace\nBTC MVRV odhaluje, že současný cyklus možná ještě nedorazil\nJak je zřejmé z grafu, zdálo se, že cyklus roku 2017 se ve skutečnosti řídil srovnatelným vzorem, kdy v polovině cyklu proběhlo vedení a poté ho korekce přenesla do zelené zóny.\nZ jeho vzhledu může současný cyklus dnes jednoduše zůstat uprostřed a před ním může být zbrusu nový vrchol.\nV době skládání BTC '& rsquo; Náklady se pohybují kolem 32.3 2 USD, což je nárůst o téměř 7% za posledních XNUMX dní. Zde je graf odhalující vzorec v krypto '& rsquo; náklady:\nZdá se, že cena BTC je zpět na uptrendu | Takže: TradngView Nicméně poměr poměru MVRV je skutečný, býčí běh nemusí v tomto běhu dosáhnout vrcholu.\nže náklady mohou být směrovány rychle. (*), tento cyklus by mohl skončit různě, nicméně, medvěda může být spíše před námi. (*)\nKryptoměnová tržní kapitalizace dosáhla nového maxima, protože BTC, ETH prudce stoupají\nPoměr MVRV, znak bitcoinu, může doporučit, aby současný býčí běh nebyl\nLocalbitcoins P2P Exchange spouští mobilní aplikaci pro Android


Dámské balerínky Námořnice - vel. 38 | Mysticum\nHomepage Doplňky ke kostýmům a maskám Dámské balerínky Námořnice - vel. 38\nDámské balerínky Námořnice - vel. 38\nDivadelní, neboli kostýmové dámské balerínky Námořnice skvěle doladí váš karnevalový kostým. Jsou navrženy s dokonalou přesností stylu daného kostýmového doplňku. S těmito botami zajisté zazáříte!\nČíslo výrobku: 8438\nDámské balerínky Námořnice\nŠaty dělají člověka a hezkou nožku dělají ty správné boty. Náš článek o divadelní obuvi vám přináší něco málo z historie bot a také malou inspiraci na váš kostým na večírek či párty.\nDámské balerínky Námořnice jeden pár\nDotaz na produkt Dámské balerínky Námořnice - vel. 38


Kurz Molekulární mixologie - Soukromá střední škola gastronomie, s.r.o.\nKurz Molekulární mixologie – lektor Achim Šipl\nmolekulární mixologie, s ukázkou postupů a servisu. Specializuje se na recepty vhodné pro přímé použití v baru. Účastník se seznámí jak s jednotlivými surovinami pracovat a jaké používat pomůcky. Dále kde jednotlivé suroviny koupit a jak je skladovat a samozřejmě bezpečnost práce. Všechny informace jsou přednášeny přímo při ukázce jednotlivých receptů - postupů. Součástí jsou ukázky servisu a samozřejmě i ochutnávka.\nKaždý účastník obdrží skripta a certifikát\nCena kurzu 3 700,-Kč (3 dny, 9 -17 hodin)


28. týdeníček 2015 – velké věci z mého týdne | Forest blog\nNavigace: Domů » 28. týdeníček 2015 – velké věci z mého týdne\n6.8.2015 21:42 · napsal Forest · v rubrice Týdeníček\nVelké věci z mého uplynulého týdne (6.7. až 12.7. 2015). Všechny nejsou doslova velké. Ale pokud si člověk dokáže užívat maličkostí, tak i nepatrná chvilka ze života stojí za zmínku.\nJedeme na psí pláž na prýgl! Už v 9 hodin ráno jsme nastoupili na parník, který nás svezl jednu zastávku na Kozí horku. Klára nemá ráda lodě, dělalo se jí zle a my z toho měli srandu 😀 .\nJela s námi Kristýna a Martina, kterou jsme našli na FB stránce Společné venčení.\nBuči miluje vodu ze všech nejvíc. Márynka i pes Martiny Berry se museli donutit a dobrovolně by do vody nešli.\nA když už Márynka musela plavat, aby se dostala ke břehu, Buči plaval vedle ní a kousal ji do čumáku 😀 .\nNa pláži jsme hráli zajímavou hru Doubble na procvičení paměti. Do ruky každý dostane balíček kulatých karet, jedna se dá doprostřed a úkolem je najít dva stejné obrázky rychleji, než soupeř. Byla to sranda.\nVečer byl divokej. Přišel Beny a Lucka, po stopadesáté jsme letos grilovali a vyprávěli si zážitky z Chorvatska 😀 .\nPustil jsem se do výroby dřevěného hrnečku kuksy. Načrtl jsem tvar, který by zhruba mohl mít a pomalu zvětšoval díru. Lepší by to bylo dlátem, ideálně lžícovým, dnes si musím vystačit s ostrým šroubovákem.\nJel jsem do Bystrce na kontrolu s kolenem. Klára s Bučim čekala v La Stradě. Potom jsme společně navštívili babičku, která druhým dnem hlídala bratrance. Ti byli z Bučiho jak u vytržení.\nDěda mi půjčil dláto, abych se při výrobě kuksy netrápil a šlo to pěkně od ruky. V dílně jsem si nabrousil pár kuchyňských nožů a sekeru.\nS dlátem to jde jedna radost. I když je dub tvrdé dřevo, za chvilku jsem chytil ten správný grif a podařilo se mi vyhloubit pěknou díru. Nejdůležitější bylo najít tu správnou polohu, ve které pracovat. Prvně jsem přemýšlel, jak dřevo uchytit, aby se nehýbalo. Svěrák nemám, tak jsem nádor různě svíral mezi nohama, nakonec stačilo si jej položit do klína.\nPřestěhoval jsem pracovní působení na Koliště do budovy Brněnských pohřbů 😀 . Teď jsem v jedné kanceláři s Kájou a Dášou. Je to tady hezčí a mám to domů ještě blíž. Pracuju většinou večer a to jsem tady sám. Venku na ulici je děsnej hluk od aut, v tomto pařáku bez klimatizace si to okno stejně otevřu.\nZítra začíná tábor v Borači a my jedeme pomáhat se stavěním. Za těch osm let, co jsem na tábor jezdil jako dítě, jsem byl u stavění poprvé. Vzhledem k tomu, že zítra má přijet první turnus, práce bylo dost.\nZmocnila se mě nostalgická nálada. Vzpomínal jsem na doby, kdy jsem na tento tábor jezdil jako malej. Viděl jsem spoustu známých tváří, nikdo nezestárnul. Bára, Miško, Míša, Peťa, Rogi, Filip, Kobra, Verča, Roman… Deniska jela letos poprvé jako instruktorka.\nBuči si našel novou kamarádku na krmení 😀 .\nPo práci jsme se odebrali ke Kadlovi na klobásku a pivko. Zavíral celkem brzy, tak jsme pokračovali dlouho do noci v táborové kuchyňce. Zásoba piv chladících se v řece se zásadně zmenšila.\nV osm ráno nás vzbudil Romanův křik „budíčééék, kdo večer chlastá, ráno maká!“. Dlouho jsme nelezli ze stanu, tak se na nás šel podívat. To neměl dělat, Buči hlídá dobře 😀 . Po snídani jsme se pustili do práce. Seznam byl dlouhý.\nDeniska ztratila tunel z ucha, pomohla jí tužka 😀 . Vypadá to dost morbidně. Letošní téma jsou DRACI a vedoucí si jako vždycky pohráli s převleky.\nPo poledni přijely děti a bylo po klidu. Běhaly sem a tam a podkovou se rozléhal křik. Jakmile se všichni zabydleli, proběhl první nástup a hned na to hra, při které každé dítě získalo táborové jméno.\nKromě vzpomínek si odvážím i menší kocovinku, a tak to má být 😀 . Rád bych tady zůstal na celý turnus, když to půjde, přijedu ještě na návštěvu.\n← 27. týdeníček 2015 – velké věci z mého týdne\n29. týdeníček 2015 – velké věci z mého týdne →


ŠKOLY – 33. stránka – e-Zpravodaj Horní Počernice\nV Čelákovicích se 14. 12. uskutečnil další ročník závodů v plavání, které organizuje DC Paprsek. Závody jsou pořádány pro žáky se zdravotním znevýhodněním. Plave se 50 m bez pomůcek, 25 m s pomůckami a štafeta 4 x 25 m. Naši školu nakonec reprezentovali pouze 4\nV pondělí 5. prosince jsme se jako každý rok vypravili do Hotelu Čertousy oslavit Mikuláše. Děti a většina učitelů byly v maskách, jako vždy nejvíce bylo čertů, to asi proto, že naše děti jsou tak trochu skrytí čertíci :-). Manželé Stárovi nás přivítali s otevřenou


Co je to Odbytné | Slovník pojištění | Banky.cz\nBanky.cz Banky.cz Slovník pojištění Odbytné\nPojistník má u smlouvy běžící a placené min. 24 měsíců právo požadovat zrušení penzijního spoření (životního pojištění) a vyplacení naspořených peněz.\nPoužívá se převážně u životního pojištění a doplňkového penzijního spoření. Podmínky pro odbytné u jednotlivých pojišťoven a jejich produktů se mohou lišit.\nU penzijního připojištění je lhůta pro výplatu odbytného zkrácena na 12 měsíců.\nDotazy v poradně k Odbytné\n#13077, Insolvence, Exekuce a insolvence, 20.2.2021\nDobrý den, synovi byla schválena insolvence. Chtěla bych se optat co znamená, že při oddlužení bude zpeněžena majetková podstata odbytné z penzijního připojištění. Takže už ho nemá platit když mu to seberou? Má ještě životní pojištění, ale to neuvedl, takže to ve spisu není, tak nevíme jak dál postupovat. Děkuji\nbude-li insolvence řešena i zpeněžením majetkové podstaty, budou úspory z penzijního spoření použity na umoření synových dluhů.\n#12177, Penzijní spoření a insolvence, Spoření, 21.12.2020\nDobrý den, jsem v insolvenci od března 2017 a mám penzijní spoření, kam mi přispívá pouze zaměstnavatel. Když bych ho chtěl zrušit, bude mi insolvenčním správcem peníze zabaveny? Děkuji\nv případě zrušení penzijního spoření a výplaty odbytného by se výplata brala jako mimořádný příjem, který by ins. správce použil na umoření vašich dluhů. Důrazně nedoporučuji rušit penzijní spoření v průběhu insolvence či exekuce.\n#12173, Penzijní spoření a úmrtí, Spoření, 21.12.2020\nDobrý den, jsme manželé staršího věku. Oba máme penzijní připojištění, zhruba stejné částky. Toto připojištění platíme nejméně 10 let. Oběma nám přispíval zaměstnavatel. V současné době platíme ročně každý na svůj účet 12 000 Kč. Jak by v případě úmrtí jednoho z nás byla vyplacena a zdaněna naspořená částka? Oba jsme vedeni jako nastávající vlastníci (dědici) penzijního účtu. Děkuji.\njste-li vzájemně vedeni jako oprávněné osoby pro výplatu peněz v případě úmrtí účastníka penzijního spoření, vyplatil by vám penzijní fond v případě úmrtí druhého peníze přímo (tyto peníze by nebyly předmětem dědického řízení).\nPokud by byly k datu úmrtí splněny podmínky pro řádnou výplatu renty (dosažení min. 60 let a odspořeno min. 5 let) a Vy jste požádal o výplatu renty (nikoliv jednorázové odbytné), dostal byste nezdaněné úspory včetně státních příspěvků. Pokud by podmínky pro řádnou výplatu renty splněny nebyly, dostal byste pouze odbytné (úspory bez státních příspěvků).\n#12120, Penzijní spoření a úmrtí, Spoření, 16.12.2020\nDobrý den, manžel měl sjednané penzijní připojištění u České spořitelny od roku 1993. Zemřel letos v září ve věku 66 let. Je správné, že nám ČS chce vyplatit pouze odbytné bez státních příspěvků?\npřijde na to, jak bylo penzijní připojištění nastaveno. Pokud by manžel určil osobu (Vás), které v případě úmrtí mají být peníze přímo vyplaceny, splnil podmínky pro výplatu penze a Vy jste požádala o výplatu penze (nikoliv o jednorázové odbytné), byla by penze vyplácena včetně státních příspěvků. Pokud ale tato osoba u penzijního fondu určena nebyla a zůstatek na spoření byl předmětem dědického řízení, pak bohužel nárok na státní příspěvek zaniká.\n#12077, Penzijní spoření a insolvence, Spoření, 11.12.2020\nDobrý den, v průběhu již schváleného insolvenčního řízení jsem si založil doplňkové penzijní spoření z prostředků, které mi uvolnil ins. správce. Spoření jsem musel předčasně zrušit a Komerční banka mi sdělila, že pro výplatu odbytného musí mít souhlas insolvenčního správce. Insolvenčním soudem mi byla stanovena maximální měsíční částka pro splátky v rámci insolvence. Musí mi insolvenční správce v tomto případě uvolnit odbytné? A v jaké výši? Děkuji\npeníze uložené na penzijním spoření lze postihnout v rámci insolvence pouze při řešení oddlužení formou zpeněžení majetku dlužníka (nikoliv při splátkovém kalendáři).\nPOZOR: od 6/2019 je možné insolvenci řešit oběma způsoby současně (splátkovým kalendářem i zpeněžením majetkové podstaty dlužníka - dříve se volilo jedno NEBO druhé)\nPokud jste ale penzijní spoření sám zrušil a požádal o výplatu peněz, jedná se o mimořádný příjem, který může být ins. správcem použit na umoření vašich dluhů.\nČlánky o Odbytné\n…enzijní fond naše úspory sečte a vyčíslí nám doživotní rentu (pakliže se nerozhodneme pro jinou formu výplaty – renta na dobu určitou, jednorázové odbytné, atd.). Jak tedy přesně bude reverzní hypotéka fungovat? Zajdeme do pojišťovny, ta si nechá odhadcem stanovit současnou tržní hodnotu nem…


Náš mozek bere zvířata pořád jako kořist či predátora, zjistili vědci - iDNES.cz\nNáš mozek bere zvířata pořád jako kořist či predátora, zjistili vědci\nStačí foto medvěda či králíka a v našem mozku propukne elektrická smršť, kterou žádný jiný obraz nevyvolá. Mohou za to staré časy, kdy člověk zvířata lovil, nebo před nimi utíkal. Navzdory moderní civilizaci se nám tak podle vědců pevně zapsala do mozku.\nZvířata zaujmou náš mozek jako nic jiného. | foto: Profimedia.cz\nAť je náš život spojen sebevíc s technologiemi, městským prostředí a zvířata známe hlavně jako domácí mazlíčky, lidský mozek pořád reaguje na zvířata tak senzitivně jako na nic jiného. Podle Ralpha Adolphse, který pracoval na výzkumu, jehož výsledky přinesl magazín Nature Neuroscience, za to mohou období lidských dějin, po něž byla rychlá reakce na zvířata pro člověka podmínkou přežití.\n"Důvodů, proč je pro lidský mozek důležité rychle detekovat zvířata, je pravděpodobně víc, ale patří mezi ně též potřeba vyhnout se predátorům a chytit kořist," vysvětluje profesor psychologie, neurovědy a biologie z California Institute of Technology. To vyžaduje rychlé a pozorné reakce, a tahle schopnost zůstala do lidského mozku nesmazatelně vepsána.\nAdolphs, vedoucí projektu Florian Mormann a jejich kolegové zaznamenávali, jak reagují mozky jednačtyřiceti neurologických pacientů na obrázky lidí, krajiny, věcí a zvířat. Monitoring mozkové činnosti probíhal v rámci předoperačního šetření, byl proto velmi podrobný a přesný. Zachytil i reakce individuálních neuronů.\nMísto pro zvířata\nVědci uspořádali s účastníky pokusu celkem 111 sezení, na každém z nich jim ukázali na stovku obrazů. Zjistili, že neurony v pravé amygdale, mozkové struktuře, která je klíčová pro emoce, jako je radost, bolest či strach, reagují nejsilněji a nejrychleji na obrázky zvířat.\n"Největší aktivitu jsme viděli, když se pacienti dívali na obraz kočky, hada nebo jiného zvířete. Byla větší než v případě obrazů budov či lidí," řekl Mormann. Zvířata přitom stimulovala mozkovou aktivitu, ať to byla roztomilá koťátka nebo nebezpeční predátoři jako žraloci či lvi. "Mozková aktivita podle všeho nebyla závislá na emocionálním obsahu zobrazených zvířat," vysvětluje Mormann.\nNásledné experimenty na zdravých pacientech výsledky potvrdily.\nVědci dodávají, že v reálném světě na mozek samozřejmě nepůsobí jen obraz, zvířata též slyšíme a působí i na naše další smysly. Ačkoli tato studie pracovala jen s fotografiemi, výzkumníci předpokládají, že k akci by amygdalu podobně vyprovokovaly i zvířecí hlasy.\nPodle serveru ibtimes.com mají vědci za to, že zvířata byla zkrátka pro náš vývoj tak významná, že si vydobyla speciální místo v mozku, kterým je právě pravá amygdala. "Amygdala nám pomáhá detekovat, že se v naší blízkosti nachází zvíře, my tak na něj můžeme upřít pozornost, uložit si ho do paměti a v reakci na to formovat naše chování," uzavírá Adolphs.\nTémata: fotografie, technologie, Poradna: Bolest, Poradna: Psychologie, Poradna: Zdraví


Česká knižnice vydává v jednom svazku tři stěžejní hry slavného spisovatele a dramatika: Loupežníka, RUR a Bílou nemoc.\nM96a50r35t76i52n 54K59i59s16z49a 7944632235480\nEdice Česká knižnice, která připravuje nakladatelství Host není špatná. Karel Čapek jako zastánce největších a nejpopulárnějších autorů české literatury by neměl být zapomenut.Karel Čapek byl ve své době hodně nadčasový a výstižný. Jeho četba se čte velmi dobře, umí upoutat autorovu pozornost víc než jsem si myslel. Je mi líto, že přichází generace, která má plno možností si přečíst obsah, aby nemuseli číst jeho celé dílo. Jeho dramatickou formu hodnotím velmi kladně.\nM56a13r37e69k 42L26y52s53e72k 7871828870690\nNápad, s kterým přišlo nakladatelství Host, není špatný, alemyslím si, že problém není v nedostatku materiálů, nýbrž v (ne)zájmů studentů.Když si studenti nejsou schopní najít či vypůjčit původní kopie knih, tak simyslím, že neprojeví zájem ani o tento svazek tří her.\nI když se řadím k literárním neandrtálcům, četl jsem RUR apřikláním se k názoru, že Karel Čapek byl ve své době „nadzvukový“, ovšem vesvém produktivním věku, jeho díla nezaznamenala takový úspěch, jak po válce.Důvodem byla asi neschopnost lidí, v predválečném období, ocenit PŘEDPOVĚĎvyjádřenou v knihách. Přesto v dnešní době najdeme spoustu lidí, kteří K.Č. nedocení,i když víme, že jeho predikce osudu se skutečně naplnila. Varoval lidi přednebezpečím, ale nikdo si před válkou nemyslel, že to dopadne tak, jak popisujeprávě K.Č.. Teď ho uznáváme, za to, jak dokázal přečíst budoucnost a chytáme seza hlavu, jak mohli byt lidé tak blbí, že tomu nevěřili, přitom sami uznávámeČ. za něco, co on popsal a to se následně stalo, ale přitom ignorujeme spoustusci-fi knih a chytáme se za hlavu a říkáme si: „to je blbost, nic takovéhonikdy nebude“. Z druhého úhlu pohledu jsme totožní s lidmi, kteří zavrhovalivize zmiňovaného K.Č.. Otázkou zůstává jestli jsem se za to století poučilinebo jsme stejně „blbí, možná ještě blbější“.\nJ53a13k14u95b 87M77i84k98s73a 3593636450380\nMyslím si, že Karel Čapek je stále jeden z nejznámějších českých autorů. Jeho díla jsou stále populární. Mnoho občanů z této země zná alespoň jedno jeho dílo. Většina z těch, jsou velmi nadčasová. Mně osobně se jeho tvorba líbí a dobře se čte. Při čtení jeho díla jsme ani nepočítal s tím, že mě tolik zaujme, a proto si myslím, že jeho díla by neměla být jen pouze povinná maturitní otázka. A tím vyzdvihuji snahu nakladatelství Host, která vydáním svazku Česká knižnice se snaží o nezapomenutí tohoto autora.\nM47i20c29h33a58l 51R43e26n14t62a 7407988594287\nZdravím všechnydiskutující, osobně s tímto článkem docela souhlasím, ale nevidím důvod anismysl se zabývat něčím, co mě nezajímá a nic mě k tomu nepoutá, ano pokud měČapkova tvorba baví, tak si ji budu číst i ve svém volném čase ze záliby, alejinak myslím, že stačí, že si od něj přečtu něco k maturitě. Jinak se domnívám,že by se o Čapkovi v mediích i ve škole klidně mohlo mluvit více, jakožto oprůkopníkovi sci-fi žánru a český národ by na něj měl být pyšný, ovšem to ještěnení důvod k tomu, abych jeho díla povinně četl, prostě jestli si radši přečtuněco od zahraničního autora co mě baví tak je to jedno.\nK66a23t62e64ř33i49n49a 63S70a37m63i95e89c63o84v21á 3734885580226\nPodle mě je Karel Čapek jeden z největších a nejuznávanějších spisovatelů české historie. Osobně mě mrzí, že čtení knih upadá a spojuje se nejvíce s maturitou a otrávenými studenty. Za sebe mohu pouze říct, že z těch knih, které jsem přečetla, se mi knihy Čapka zamlouvaly nejvíce. Předběhl svou dobu a jeho trefnými názory jsou jeho knihy aktuální dodnes. Měl pouze jednu nevýhodu, a to, že nebyl pochopen společností jeho doby. Sci-fi mě nijak nezaujalo, ale v podání Čapka je to jiné. Kniha mě vtáhla a dočetla jsem ji dalo by se říct i s nadšením. Autora jako je Karel Čapek by si měl český národ vážit. Je dobré vědět, že se na něho nezapomnělo a maturita donutí si o něm aspoň "něco" přečíst každého studenta.\nM91i92c12h38a70l 78V35e38s54e53l85í39k 9736251302747\nJsem rád, že někdo vzpomenul natak klasického a nesmrtelného autora jako je Karel Čapek. Jsem stejného názorujako Pan autor, že bychom na něj zapomínat neměli. Ale bohužel, mě tento článeknikterak neoslovil. Autor sice hledá alternativní pohled, ale na vše se dádívat z různých úhlů. A právě proto je literatura,především ta kontroverzní, krásná. Můžeme hodiny polemizovat, a nedojdeme k jasnémuzávěru. A proto bych tento článek spíšechápal jako námět do diskusního fóra. Doufám, že jsem Pana autora neurazil,to bych byl opravdu nerad. A ještě jednou děkuji za oprášení literatury, ježnikdy nestárne, ba naopak zraje.\nJ34a20k10u73b 10P83r23o39c69h73á40z69k36a 4543493488153\nZastávám názor, že požadavky na studenty středních škol jsoutak velké , že nelze proniknout do hloubky všech děl(zpravidla velmi obsáhlých)většiny významných autorů . I když je to mnohdy ke škodě věci. Proto vidímnápad převedením děl do jejich audio podoby jako přínosný a myslím , že pokuddílo posluchače zaujme rád si knihu i přečte . V případě Karla Čapka je faktem, že pro českou literaturu vytvořil nadnárodní díla , která zasáhla i mnohosvětových dění. Vezměme jen pojem ROBOT, zapsal se ve všech světových jazycícha bereme ho jako samozřejmost .Vždyť Čapkovy úvahy o věcech současných ibudoucích jsou aktuální dodnes a dokazují jeho předvídatelnost , inteligenci acit pro varováním před rasismem.\nJ56o88l94a44n36a 36S77z95p62y34r96c22o43v30á 3647522839479\nO Karlu Čapkovi sama vím asi tolik, co zbytek maturantůnezbytně k maturitě potřebuje. Můj názor je, že vydáním tří jeho her v jednomdíle tuto situaci nijak nezachrání, ale nápad je to určitě zajímavý. Osobněbych si na cesty s sebou rozsáhlou knihu nevzala, ale pokud bude možnostzakoupit ebook, tak tuto možnost zváží více lidí, kteří se z čtení tištěnýchknih posunuli také o krok dál. S autorem článku určitě souhlasím, lidé senevzdělávají pouze ve škole, ale celý život. Proto na přečtení klasiky českéliteratury není nikdy pozdě.\nS72a15m44u81e32l 29B70a68r44a33b84a89s48z 5957956437395\nPlně chápu, když studenti nechtějí číst knihy. Doba sezměnila. Jen před pár lety, kdy technika nebyla tak rozvinutá, se knížky četlyve velké míře. A to je pochopitelné, protože nebylo tolik možností rozptýlení,relaxace nebo úniku z reality. Doba postoupila a dnes je mnohém vícemožností. Nechci teď kritizovat zastaralost knížek. I dnes mají knihy pořád svékouzlo. Ale vidím, že literatura jde také s dobou. Zatímco se knihy četly,dnes se spíše poslouchají. Kdysi lidé chodili do divadla, dnes chodí do kina.Filmy totiž považuji za další vývoj literatury. Proč? Protože si myslím, žefilm je zdokonalené drama. Mnozí by však mohli namítat, že dramata mají nějakouhodnotu/myšlenku, za to filmy žádnouhodnotu nemají. S tím rozhodně nesouhlasím! Věřím, že některé filmy majívětší hodnotu než divadelní hry! Škoda však, že takových filmů zas tak hodněnení.\nJ87a93k96u38b 56G75u75l87e50c 9919748262\nKarel Čapek je jistě velkým jménem české literatury a za sebe mohu říct že rozhodně stále patří mezi špičku. V povinné četbě na střední škole jsem si vybral jako knihu k přečtení Krakatit a nestydím se napsat, že mě kniha poměrně nadchla a bavila, i když jsem si mohl vybrat rozhodně i kratší tituly. Dle mého názoru se však odvíjí dnešní doba již jiným směrem a tak velká jména jako je Karel Čapek už asi nikdy nevzniknou. Je to podle mě zapřičiněno tím, že četba a rozhlas v té době byly jediným způsobem sdělování informací a lidé byli ovlivnitelní knihami. V dnešní době tomu tak již není, za příčinu tomu dávám obrovské spektrum zahraniční tvorby. Autoři mají takovou konkurenci, že se v podstatě neuplatní se zvlášť kvalitními díly a tak se setkáváme spíše s ,,brakem". Jistě, můžete namítnout že i dnes jsou celosvětově známí spisovatelé, ovšem nedá se to srovnávat s dobou minulou. Na závěr bych rád podotknul, že i pro dnešní generaci jsou Čapkovy knihy velice zajímavé, avšak četba není ,,in" a tak se ji studenti spíše vyhýbají. Když už čtou, tak spíše knihy novějších autorů.\nV89o92j95t30ě19c67h 26C85y85ž 8300601209519\nZa sebe mohu rovnou říct, že science fiction nemám rád. Nudí mě. Ale v Podání Karla Čapka je to jiné. Jeho knihy jsou zábavnější a příběh rychle člověka vtáhne. Čtenář má poté problém přestat číst. Ale na druhou stranu je třeba upřímně říct, že kdo si v studentském věku vezme a přečte knihu Karla Čapka. Nebýt povinné četby, myslím že až na pár bohémských studentů skoro nikdo. Je to škoda. Je lepší číst protože chceme, ne protože musíme.\nD45a38n10i66e89l 67W33a48l33a36s95z18e70k 1843643521174\nKarel Čapek jako představitel české literatury, dramatik, spisovatel, překladatel, novinář, fotograf, filozof, tzv. renesanční člověk. Ve své době se hlásil k mladé generaci a snažil se uplatňovat moderní umění v kultuře.\nMoje generace je taky mladá, ale ne všichni znají jeho život a jeho významná díla. To uznávám. Mohlo by to být i jinak. Vždyť jeho díla obsahují pro nás plno ponaučení a varování pro náš život a dobu. Souhlasím s autorem článku, že Čapek\ndokázal předvídat následky jeho přítomnosti do naší budoucnosti. Jak již popsal ve svém románu Krakatit, kde se zmiňuje o vizi krize lidstva ve století atomové bomby, anebo v tragédii Bílá nemoc ukazuje na scestnou logiku mocných jedinců.\nTento článek hodnotím v podstatě kladně a co se týká obsahu, souhlasím s ním.\nJ15a39k77u72b 23M24o27r73c62i20n75e82k 6290460574675\nJsem velice rozhořčen dnešní dobou, svět internetu a jím podobné( jako TV, rádio) dost ovlivnili myšlení dnešních studentů natolik, že čtenářské díla jakožto od Karla Čapka, jsou buďto nějakým způsobem zkráceny nebo upraveny, jakožto vášnivý čtenář musím říct, že spousta studentů neví oč přichází a ze by jednou za čas mohli přečíst nějaké velevážené dílo našich skoro zapomenutých umělců, ne kvůli matuře, ale kvůli krásně rozkvetajicí češtině, kterou Čapek použil a zkusit rozšířit slovní zásobu.\nA38n89e85ž18k63a 11S68v47i30d81e31r21o65v66á 9599203565171\nMyslím si, že autor článku má pravdu,v dnešní době je málo lidí,kteří si nějakou knihu od Karla Čapka půjčí jen tak,aby si přečetli jeho dílo. Jde spíše o povinnou četbu a skoro nikdo z nás k tomu nemá žádný vztah nebo zcela nechápeme myšlenku, která v té době byla myšlena. O jeho dílech se dnes dozvídáme pouze ve školách a pouze v takové míře,která nám stačí. Chápu, že všichni nemáme rádi knížky a nic nám neříkají čeští spisovatelé a radši se věnujeme filmům a internetu a každému stačí základní informace o daném spisovateli, ale to je dobou. Čapek měl období kdy byl hodně populární a stále to bude nejznámějsí český spisovatel ,ale myslím si,že postupem času se o něm budeme dozvídat míň a míň.\nT46o94m33á71š 74K88u90b16e47c86k90i 9645961163319\nJá sám osobně jsem četl jen jednu knihu Karla Čapka, ale můžu říct, že mě velice bavila. Byla to kniha RUR. Je to sice SCI-FI, které mě vůbec nebaví, ale tato kniha se mi velice dobře četla. Jeho další knihy jsem kvůli toho, že mě nebaví četba a musel jsem tuto knihu přečíst jen kvůli maturity nečetl, ale myslím si že Karel Čapek je jeden z mála autorů, který by mě svými knihami zaujal. Takových lidí, jako byl Karel Čapek by si měl český národ vážit, jelikož jsou známí ve světě a Českou republiku proslavili. Jsem zastáncem toho, aby se Čapkovy knihy četly ve školách více a nezůstalo to jen u jedné knihy k maturitě. Je velká škoda, že se prosazují spíše zahraniční autoři.\nD62a30v63i82d 68Ž84e56b56r61á56k 5568665620163\nJá si myslím, že v dnešní době internetu a televize, se nadíla a názory Karla Čapka dost pozapomíná. Vždyť jeho díla i v dnešnídobě, mají čtenářům stále co říct. Už kdysi, ještě před válkou, kdy napsal svádíla Bílá nemoc, Krakatit a Matka, varoval lidstvo před militarizaci světa. Cožse v budoucnu naplnilo. A tato hrozba trvá až do dnes. Rovněž ve svých románechR.U.R. a Válka s mloky, byl jedním z prvních spisovatelů sfi-fi u nás. Tatodíla i v dnešní době jsou stále aktuální. Proto si myslím, že by se mělo KarluČapkovi a dalším významným českým spisovatelům, věnovat víc pozornosti.\nR12o28b45e33r23t 84F91i48l97i78p69e76k 4195139507246\nNejspíš patřím do skupiny studentů, kteří si knihu Karla Čapka opravdu přečtou pouze kvůli maturitě. Nejsem milovník SCI-FI, ale jsou knihy, které si rád a s chutí přečtu. Můj názor je takový, že si v našem státě nevážíme lidí, kteří zde vyrostli a zviditelnili nás ve světě. A to, že nakladatelství Host chce připomínat významná díla české literatury je určitě dobrý nápad a počátek k tomu, aby se do podvědomí lidí vrátila jména slavných českých autorů a jejich děl.\nJ59a68n 89V12e82s90e34l98í59k 2940894476650\nNemyslím si, že půlkaabsolventů středních škol bere dílo Karla Čapka jen jako otázkuk maturitě. Spíš je to tím, že dnešní generace studentů mocnečte, a také se nedokážou vcítit do doby, o které Čapek psal,protože ji nezažili. Jsem studentem střední školy, ke čtení měnikdo moc nevedl, proto začínám objevovat kvalitní četbu až teďa musím podotknout, že z povinné četby mám Čapka nejvíc voblibě a myslím si, že to nejsem jen já.\nV68l86a72d69i24s73l15a72v58a 17M52a91š52k53o79v28á 9704964879705\nAno, i Jules Verne ve své době psal o vzducholodi, tak jako Čapek o robotech, ovšem představa ani jednoho z nich nebyla tehdy brána vážně. Čapek, tak jako Verne, dokázal popustit svou fantazii natolik, že tehdy nemyslitelné a směšné, se později stalo realitou. A nejinak tomu bylo i se 2. světovou válkou, před kterou varoval prostřednictvím svých knih. Tady bych si dovolila oprášit citát Niccola Paganiniho, který zní: "Říká se, že děti, blázni a filozofové mluví pravdu. Proto se děti bijí, blázni zavírají a filozofové nechápou." Nebyli pochopeni ani jeden, v případě Čapka se nám to vymstilo. Můžeme si jen stýskat, jak moudří lidé to tehdy žili v porovnání s dneškem.


Říjen 2014 « Archiv | Deníček moderního fotra\nPár drobností, které dělají den\n26. října 2014 v 18:05 | Fotrův deník\nJednou to napětí ve výtahu natolik eskalovalo, že Čeněk otevřel výtahová dvířka (taková ta jistící) a výtah se zastavil. To bylo super. Tím to Čeněk celé urychlil. Bylo hezkých půl páté ráno (Čeněk si ten den přivstal, abychom se mohli jít podívat ven na tmu a zimu) a já jsem byl s Čeňkem zaseklý ve výtahu.\nZazvonil jsem tedy na výtahový zvonek (podle instrukcí stačí krátké zazvonění) a očekával instrukce od dispečera, se kterým jsem měl být spojen. Asi po deseti minutách intenzivního zvonění se z interkomu ozvalo chrchlání a následně ospalé: "Co je?". "Dobrý den, já jsem se zasekl ve výtahu", odpověděl jsem s nadějí v hlase. "No tak, to máte blbý". Následné ticho z interkomu ve mně vyvolalo pocit zklamání až jakoby hořkosti a takové životní prohry.\nJeště chvíli jsem bezradně zvonil na zvonek, až to Čeněk zřejmě nemohl vydržet, zavřel dveře a výtah se rozjel. Přemýšlel jsem dlouho, jestli existuje něco, co by mě omluvilo, že mě nenapadlo ty dveře zavřít, aby se výtah rozjel a hlavně, že mi to natřelo batole, ale na nic jsem nepřišel.\nA pak tu máme přebalování. Už samotné přebalování není nic, co by ten den nějakým způsobem vylepšovalo. To v žádném případě. Již drahně měsíců věřím, že den, kdy nemusím přebalovat, se do života nepočítá, protože to je natolik silný zážitek, že se v žádném případě neslučuje s mým malým zhrouceným životem plným bolesti, zmaru a Čeňka.\nAni Čeněk během přebalování nejeví známky naprosté blaženosti a fascinace, takže hlasitě protestuje, snaží se vstát a hlavně má tendence se v tom malém peklíčku hrabat rukou a různě to rozmatlávat. Já se mu moc nedivím, protože podle mého názoru je samotné přebalování pro přebalovaného velmi pokořující. Zvlášť, když mu druhá osoba maže zadek mastičkou proti opruzeninám, je v případě, že přebalovaný není Němec s knírkem, velmi znepokojivé. Patrně, aby zmírnil toto trauma, začal Čeněk poslední dobou mastičku proti opruzeninám žrát. Samozřejmě, že této jeho kratochvíli nefandím a mastičku mu odebírám, ale vždy si alespoň stihne řádně přihnout.\nMastička proti opruzeninám mu ale natolik zachutnala, že si ji pokaždé nějak obstará. Nevím, jak je to možné, ale ať ji uklidím kamkoliv, v nestřeženém okamžiku zahlédnu Čeňka, jak s mastičkou v puse zdrhá z mého dosahu. Ví totiž, že mu jí hned seberu. Jednou nějak splašil fungl novou mastičku (pro představu ta tuba je zhruba ve velikosti zubní pasty) a v tichosti se s ní zašil do pokojíčku. Když jsem ho šel jako zodpovědný otec do pokojíčku po hodině fotrování (vymyslel jsem výraz pro výkon rodičovství) v trenkách na gauči u televize zkontrolovat, bylo to pro mě velké překvapení. Celý Čeněk byl mastný. Byla popatlaná půlka zdi. Na zemi ležela úplně prázdná tuba od mastičky a Čeněk se poblil a jako velké finále i posral.\nTím pádem jsem byl zhrozen, jelikož jsem nevěděl, jestli se třeba neotrávil. Abych celou situaci zachránil a měl vše pod kontrolou, za průběžného dávení jsem do sebe nasoukal celou novou mastičku, abych mohl na sobě pozorovat případné příznaky otravy. Nakonec jsme se ani jeden neotrávili, ale i já jsem se poblil a měl jsem, stejně jako Čeněk, i velké finále.\nV naší kuchyni existuje 365 věcí, se kterými se dá demolovat zeď včetně kuchyně i zdi samotné. Čeněk na to přišel a každý den využije minimálně jednu. Ať už třeba lžičkou hloubí do zdi tunel pro svůj připravovaný velký úprk z kuchyně do obýváku a nebo odrývá naběračkou omítku, popřípadě jen tak s drátěnkou šolichá něco v rohu, znamená to, že čerstvě vymalovaný byt začíná pomalu volat po přemalování. Já na to ale kašlu, protože to nemá cenu. Jakmile bych to přemaloval, Čeněk by to opět zničil. To nemá cenu. Spíš počkáme, až Čeněk náš byt vybydlí a potom půjdem do jiného bytu, který rovněž zničí. Čeněk je totiž jak kobylky.\nZřejmě to je moje vina, ale naučil jsem Čeňka usínat s námi v posteli. Původně jsem chtěl být velmi důsledný a Čeněk měl usínat v pokojíčku v postýlce. Jakmile jsem ho tam v pyžamu odnášel, jevil známky chmuru, a když jsme dorazili k postýlce, začal se vztekat, zaťal mi drápy do ramen, pevně se mi zakousnul do klíční kosti a nešel sundat. Ani přivolaná Nataša, která ho ze mě páčila předem připravenou tyčí, nepochodila a Čeněk se prostě nedal ode mě odlepit. Když už se však malého nespavce podařilo ode mě odtrhnout a uložit ho do postýlky, ihned vstal a s řevem se snažil z postýlky vylézt.\nTím pádem jsem ho musel silou přimáčknout k matraci (samozřejmě jsem ho přimačkával s láskou) a držet a držet, dokud neusnul. Dvě hodiny sedět vedle postýlky a přimačkávat řvoucí dítě ke dnu postýlky mě záhy omrzelo. Byl to vopruz. Nuda. Seděl jsem na židličce, držel Čeňka, poslouchal jeho řev a dvě hodiny čuměl před sebe na zeď, kde má Čeněk obrázek krtečka. Po hodině uspávání jsem krtečka začal nesnášet, po hodině a půl jsem se ho bál a po dvou hodinách jsem ho nenávistně serval ze zdi, abych ho tam druhý den ráno s pokorou a nadávající Natašou za zády opět instaloval zpět.\nProto jsem se vydal raději cestou menšího odporu a Čeňka uspávám v leže v posteli při puštěné televizi. Čeněk zkoukne pár svých oblíbených reklam a celkem bez většího povyku usíná. Jakmile usne, vyvstává otázka, co s ním. Čeněk je velký asi jako středně velký mrtvý tučňák a i přesto zabere tři čtvrtiny postele pro dvě osoby. Je to totiž rebel, který neakceptuje zajeté standardy v ležení, a proto rád lehává na štorc s roztaženýma nohama i rukama. Navíc jen tak z plezíru kolem sebe kope a často se převaluje. Spát s ním v jedné posteli není proto v lidských silách.\nZ toho důvodu ho musím každý večer přenášet do postýlky. Je to taková loterie. Musím ho velmi šetrně uchopit, abych ho nevzbudil a opatrně ho přenést. V celém bytě nesmí být ani za mák světla, jelikož je Čeněk něco na bázi upíra a světlo ho vzbudí a pak řve, což si těsně před tím, než jdu spát, nemůžu dovolit. Právě z důvodu globálního bytového zatemnění během přenášení tu zakopnu a spadnu, tu křápnu s Čeňkem o futra a podobně. To vše má za následek, že se vzbudí, začne prohlašovat "pa, pa", což znamená, že chce urychleně zpět k nám do postele a s Natašou si pak házíme mincí, kdo bude spát v pokojíčku na zemi a kdo si lehne do postýlky.\nRodičovství není o těch legendárních velkolepých příhodách, kterým se všichni jednoho dne, až dítě vysmahne na internát, zasmějí. Je to o tom každodenním vopruzu a o těch drobnostech, které se pravidelně opakují. Jo a taky o nevyspání. Hlavně o nevyspání.\nČas her, radovánek a veselí\n19. října 2014 v 18:19 | Fotrův deník\nJiž nesčetněkrát jsem se o tom zmiňoval a i nadále na to budu upozorňovat, aby to náhodou někdo nepřehlédnul a aby se o tom vědělo. Jsem prostě báječný otec. Vedle základních funkcí, které nabízím ve svém aktuálním režimu rodičovství, jako je nakrmit dítě, napojit dítě, přebalit dítě a nezabít dítě, taktéž disponuju nad rámec svých povinností i funkcí "pobavit dítě"\nJe to tak. Já bych se totiž rozdal. Dle mého názoru jsem po právu vzorem všem otcům. Vždyť já ve svém volném čase hraju s Čeňkem různé hry, aby ten malý Satan z toho života, na rozdíl ode mě, taky něco měl. Klidně bych mohl celý den ležet na gauči a sledovat, jak můj syn duševně strádá během okusování zdi a točení se do kolečka, ale já takový nejsem. Já nejsem líný se zvednout a jít si s klukem zahrát nějakou tu hru. Pro ilustraci přikládám výčet těch nejzásadnějších her, které hrajeme:\nKde je Čeněk?\nVelice populární a notoricky známá hra, která neminula ani naší rodinu. Celý koncept této zábavy spočívá v tom, že Čeněk si zakryje rukama oči a začne se natěšeně smát. Já se pak zeptám: "Kde je Čeněk?" a on se zakrytýma očima odpoví: "Pa". To znamená, že je pryč. Nabízí se patrně otázka, za jakého slaboduchého idiota mě to dítě má, když si myslí, že celou dobu nevím, že sedí přede mnou a nahlas se směje. Navíc Čeněk během této náročné hry podvádí, protože mě sleduje skrz prsty. Já jsem velkorysý a dělám, že ho opravdu nevidím. Chvíli lamentuju rukama a ptám se pořád dokola, kde je Čeněk. Po nějaké chvíli si Čeněk s velkou pompou sundá ruce z očí a já musím dělat děsně překvapeného.\nTato hra nemá vítěze. Pouze poraženého a tím jsem já. Hra "kde je Čeněk" totiž nemá žádná pevná pravidla a hlavně není jasné, kdy má skončit, protože, jakmile je Čeněk odhalen, ihned se opět schová, a to pak musím znovu pořád dokola nahlas pokládat otázku, kdeže ten Čeněk je. Většinou tato hra trvá i několik desítek minut a končívá rozepří, kdy prostě vstanu a odejdu, zatímco Čeněk řve a chce si něco udělat. Ublížit si.\nOpět klasická hra, lehce poupravená, aby ji zvládlo i dítě do dvou let. Odnesu Čeňka do pokojíčku, kde ho zanechám, a jdu se do obýváku koukat na televizi. Čeněk chvilku vyluzuje z pokojíčku zvuky, načež je slyšet pomalu se přibližující ťapání a následný výkřik radosti, kdy ukazuje na mě, jak jsem poctivě schován na gauči a sleduju televizi (ve víkendové verzi hry i popíjím pivo). Jakmile jsem nalezen, beru Čeňka a opět ho odnáším do pokojíčku na další kolo hry.\nCelý scénář se posléze opět opakuje s tím, že postupně se snižuje razance a procítěnost radostného výkřiku. Přeci jenom, když mě Čeněk už po padesáté nalezne na tom samém místě, to nadšení již není takové. Nicméně v tom případě mám eso v rukávu. Odnesu Čeňka do pokojíčku a jdu na záchod. Tam se v klidu prospím. Kluk bude zatím běhat po bytě a pokoušet se mě najít. Všichni jsou spokojeni.\nMíčové hry jako fotbal, házení nebo bouchání do míče jsou nejen skvělou zábavou, ale dítě taktéž rozvíjí. Míčové hry v podání Čeňka končí však záhy, kdy ztratí nebo rozbije míč. Jednou v průběhu míčové hry dokonce Čeněk narval balonek smetákem do záchodu, čímž ho ucpal.\nTuto bohulibou hru Čeněk šlohnul z kurzu cvičení s miminama. Hra spočívá v tom, že vyrabuje Nataše šuplík se šátkama, tyto roztahá po bytě. Většinou se Čeněk natolik rozjede, že posléze roztahá po bytě i kapesníčky a rozpatlá po zdi zbytek jogurtu, který vezme z koše.\nKlasické puzzle by Čeněk sežral a nebo se s nima pořezal (on by to dokázal), proto pracujeme výhradně s velkými pěnovými puzzly, které má v pokojíčku složené na podlaze. Krok číslo jedna je puzzle rozervat. Krok číslo dva je, že je táta opět složí. Krok číslo tři je tyto puzzle znovu rozervat. Kroč číslo čtyři je, jak jinak, že táta puzzle znovu složí. Kroků této hry je nekonečně mnoho a hra proto končí tehdy, kdy se naseru a puzzle vztekle naházím do skříně a zamknu je tam. Čeněk pak řve.\nČeněk umí asi deset slov a to navíc s pochybnou výslovností. Navíc příliš nechápe pravidla hry. Během hry je nesoustředěný, často odbíhá a vrací se pak s různými více či méně bezpečnými předměty v ruce, je drzý, řve nebo se naopak nahlas směje. I přesto jsem natolik ztrhaný, ospalý, unavený a inteligenčně vyprahlý, že Čeněk vyhrává častěji než já.\nPříjemná a oddechová kratochvíle. Čeněk musí proběhnout z pokojíčku přes rozházený oblečení, dále potom musí podlézt vyvrácená dvířka od skříňky, prošlápnout nablito v rohu, cestou narazit do zdi a řvát. Dále potom musí proběhnout napříč celou pracovnou, kde nesmí zapomenout vyrvat kabel od notebooku ze zásuvky (pokud zapomene, dostává trestné minuty), tento v běhu tahat za sebou, dokud nestrhne notebook ze stolu. V předsíni pak musí zvládnout slalom mezi kusy rozbitého talíře, následuje let plavmo přes převrženou vázu a v kuchyni musí servat ubrus ze stolu a rozbít slánku. Celou dobu musí navíc ignorovat můj řev: "stůj, ty malej sígře".\nTo je docela legrace. To mě i baví. Zavážu Čeňkovi oči šátkem a on pak naráží do věcí. Asi to není úplně to nejvíc rodičovský, co existuje, a svým způsobem to ze mě dělá špatného fotra, který se kochá utrpením svého syna, ale občas tohle potřebuju. Slepou bábu mám nejraději ráno poté, co vstává dítě ve tři. To je pak pro mě taková malá satisfakce.\nNejsem si jistý, ale patrně je na stolní hry ještě brzo. Z Člověče nezlob záhadně zmizely figurky, u monopolů postrádám žehličku a pexeso je rozžvýkané. Jediná stolní hra, která zakotvila v našem herním repertoáru a ke které se často a rádi vracíme je, že Čeněk vyleze na stůl, postaví se, skočí, rozbije si hubu a pak řve.\nPodobné jako u stolní hry skákání ze stolu. Tato hra je však za mé soustavné asistence a probíhá na posteli. Čeněk zahlásí "kaka", což znamená, že hra na skákaní právě začíná. Vezmu proto peřiny a položím je na jednu stranu vedle postele, aby do nich Čeněk mohl bezpečně skočit. Ten se postaví doprostřed postele, rozcvičí se, odpočítá si to a nakonec se s křikem rozeběhne. Bývá pravidlem, že se rozběhne na opačnou stranu, než kde jsou peřiny, takže mazácky skáče bez jištění. Většinou hra končí hned v prvním kole, protože malý skokan si udělá bebí, které táta musí pofoukat, posléze ho táta dokonce musí pochovat a nakonec za soustavného hrození prstíčkem směrem k posteli a výhružném zvolání "ty ty ty" ho odnáším do pokojíčku, kde již na něj čeká opičí dráha.\nMá úplně nejoblíbenější hra. Je docela jednoduchá. Stačí zbouchnout partnerku, posléze se nechat vyhodit z práce a nakonec jít na rodičovskou dovolenou.\n15. října 2014 v 8:56 | recenze\n12. října 2014 v 18:17 | Fotrův deník\nBýt malým dítětem, a to konkrétně batoletem, je ta nejjednodušší činnost v životě člověka. Naopak být na rodičovské dovolené, to je větší řehole než makat dvacet hodin denně v uranovém dole a jako melouch o víkendu prodávat cukrovou vatu ve stánku na veletrhu včelařů.\nJá jsem si toho plně vědom. Od koho se mi však uznání příliš nedostává, to je malý Čeněk. Jak si samolibě v předsíni nazouvá na nohu kabelku, načež se rozeběhne, spadne a s řevem se přiřítí za mnou, abych mu bolístku pofoukal. Jakmile to udělám, beze slov díků odběhne zpět a rve si kabelku na hlavu. S kabelkou na hlavě pobíhá po bytě, než narazí do zdi a opět přiběhne, abych mu pofoukal bebí. Posléze se scéna opět opakuje s tím rozdílem, že si na hlavu navlékne něco jiného. Jsou to pouze takové maličkosti, ale irituje mě, že ten kluk ani nepoděkuje.\nMožná jsem pouze bláhový snílek plný vizí o dobru a slušném vychování a nebo možná je to tím, že Čeněk neumí mluvit. Nevím. Pravda bude pravděpodobně někde uprostřed. Nicméně jsem přesvědčen, že kdyby si to se mnou Čeněk na chvíli vyměnil, že by pak ocenil všechno, co pro něj dělám. Více by si vážil toho, že ač můžu, jelikož jsem silnější, nevezmu ho a nevyhodím z balkónu po té, co nožem vyryl do čerstvě natřené zdi několik obrazců.\nKdybych já byl on a on já, já bych mu ukázal, zač je toho loket.\nRáno bych se vzbudil ve čtyři hodiny. Úplně bezdůvodně. Klidně bych mohl spát třeba třicet hodin, nebo možná čtyřicet. Ale já bych se vzbudil už ve čtyři. V postýlce bych se postavil a začal hrozně moc řvát. Opět bezdůvodně. Prostě by se mi chtělo. A on by musel naklusat.\nSamozřejmě, že by se mě snažil utišit, abych neřval, a láskyplně by mě vzal do náruče. A to bych ho hned pokousal ksindla jednoho. Taky bych ho poblil.\nOn by mě odnesl do postele k mámě a tu bych poblil taky. Pak bych se jí snažil ublížit. Sice bych neměl moc sílu, ale když se škubou vlasy po jednom, tak to jde.\nOtec Čeněk by mi přinesl v lahvičce mlíčko a začal by mě krmit. Na nějaké mlíčko bych nebyl vůbec zvědavej, a jakmile by se otec Čeněk nedíval, odšrouboval bych víčko lahvičky a mlíčko bych vylil na mámu. Ta by otce Čeňka seřvala a já bych byl šťastný. Potom bych znovu začal řvát, jelikož jsem si rozlil mlíčko a já mám hlad.\nPo jídle by mě otec Čeněk svlíknul a posadil na nočník s tím, že by se ode mě očekávaly nadstandartní výkony. Chvilku bych seděl na nočníku, pak bych rychle vstal a běžel do pokojíčku počůrat mu kytaru.\nZatímco by otec Čeněk utíral hadrem kytaru, běžel bych zpátky k nočníčku a ten bych někam schoval, aby ho nikdo nemohl najít. Ještě před tím bych do něho dal mámin telefon nebo klíče. Ovladač od televize bych narval za radiátor, opět, aby ho nikdo nenalezl, a jako mocné finále svého počínání bych se na tajňáka vyčůral ještě pod židli. Tam si toho totiž nikdo dlouho nevšimne a pak to hezky zaschne a je to takové příjemně lepkavé.\nJakmile by mě táta přebalil, šel bych si po svých do kuchyně. Dal bych si ruce za záda a nenápadně bych to tam celý procházel, abych nevzbudil moc pozornosti. Pak bych se posral. Nikomu bych to ale neřekl a bylo by to moje tajemství, protože až by to zase šlo, přidal bych do plíny ještě další várku, aby to mohlo plínou protýct, a já to měl i na zádech, a kdyby při mně stálo štěstí, tak i ve vlasech.\nPotom, co by máma odešla do práce, pokusil bych se otce Čeňka poškádlit tím, že bych vylezl na postel a skočil z ní po zádech dolů. Bylo by mi úplně jedno, že si něco udělám, hlavně, že by byla radost. Potom bych řval, protože to nebyla radost, ale bolest. Když by mě otec přispěchal konejšit, s řevem bych mu zdrhnul a vzteky bych něco rozbil.\nJsem přesvědčen, že po chvíli by toho měl otec Čeněk dost a ještě rád by zavelel, že jdeme na procházku.\nVenku bych záměrně vypadl z kočárku a pak bych byl nepříjemnej. Kdyby se mě pokusil přikurtovat v kočárku kšírama, tak bych si je rozepnul a spadnul bych znova. Musel by mě proto zajistit izolepou a to bych pak řval, že v kočárku být nechci. Řval bych tak dlouho, dokud by mě nedal na zem.\nNa zemi bych chvilku pobíhal kolem něho a dělal humor s vajglama a asi bych i v rámci potvrzení svého dobrého rozmaru někde sehnal psí hovno, to bych vzal do ruky a s ním zdrhal před tátou. Jakmile by mě dostihl a s odporem utíral jednu ruku, stihnul bych si druhou aspoň olíznout.\nPotom bych pocítil nutkavou potřebu tlačit kočárek. Byl bych podle očekávání velmi slabý řidič, takže jakmile bych i s kočárkem sjel do příkopu, chvilku bych fňukal, ale jakmile by otec Čeněk vyndával kočárek a umisťoval zpět na chodník, šel bych se podívat po dalším psím hovnu.\nJelikož by toho už otec Čeněk měl plný zuby, dal by mě zpátky do kočárku. To bych ale nechtěl a začal bych řvát a slovy "ne, ne, ne" bych mu naznačil, že takhle si to nepředstavuju a že chci chodit. Aby měl pokoj, dal by mě znovu na zem. Chvilku bych chodil, než bych usoudil, že mě bolí nohy, takže bych fňukal a sápal se zpět do kočárku. Potom, co bych byl umístěn zpět do kočárku, bych si to rozmyslel a chtěl bych znova na zem.\nOtec Čeněk by to za chvíli zabalil a šli bychom z procházky domů. Doma bych byl nespokojený a mlátil bych pěstičkou na vchodový dveře a křičel: "pá, pá".\nOtec Čeněk by mě pravděpodobně nechal mlátit pěstičkou do dveří a sám by si lehnul na gauč a dal by si na čelo mokrý hadr. Možná by i přemýšlel o tom, že by se šel k sousedům oběsit. To by to měl ale moc lehký. Proto bych záhy přestal bušit do dveří a skočil bych si do kuchyně pro nějaký ostrý předmět. S tímto bych se před ním důležitě producíroval, aby si mě všiml. Pokud by si mě dlouho nevšímal, tímto předmětem bych ho zranil.\nJakmile by mi byl ostrý předmět odebrán, pravděpodobně by mě přebalil. A protože dlouho váhal, měl bych v plíně trojitou dávku z lásky speciálně pro něho. Nahatýho by mě nahnal do sprchy a tam by mě musel pořádně vydrhnout. Ani bych se nesnažil mu to ulehčit, takže bych mu pravděpodobně vytrhnul sprchu z ruky a řádně ho pokropil.\nPřebalený, svěží a voňavý bych se realizoval ve špajzu, kam bych tajně proniknul. Nejprve bych ho přeorganizoval, protože stávající režim špajzu by mi přišel mdlý. Takže koření bych vysypal na zem, brambory bych nakousal, aby zplesnivěly, a kečup bych vylil za ledničku. To bych vyhodnotil jako správný čin.\nZatímco by otec Čeněk, mumlaje si něco o spratkovi jednom, vytíral prostory za ledničkou, já bych se s dobrým pocitem odebral do pokojíčku, kde bych, jsa stále v reorganizovacím rauši, vyházel všechno své oblečení ze skříně a toto narval do botníku.\nA protože bych byl rozjetej fakt fest, tak v mezičase, kdy by otec rovnal vztekle oblečení zpět do skříně, mrknul bych se do ledničky. Sice bych k tomu neměl důvod, ale nutkání by bylo silnější, takže bych vyndal z ledničky vejce (ty by mi samozřejmě spadly na zem, protože jsem malej neschopnej budižkničemu) a tekutinu z nich bych matlal po zdi.\nJestliže by tátovi ještě nerupla cévka, pravděpodobně bychom šli opět ven. Venku bych byl tradičně nepříjemný, což by záviselo hlavně na tom, zda jsem v kočárku a nebo zrovna chodím. Pokud bych byl v kočárku, tak bych se postaral o tom, abych v něm nebyl. Až bych si to štrádoval vedle kočárku, nejspíš bych se pokusil nechat se přejet kolem. Pokoušel bych se tak dlouho dokud by mě buď nějaké nakonec nepřejelo a nebo tátovi Čeňkovi nedošla trpělivost a nešlo se opět domů.\nDoma bych byl mrzutý, že mě nepřejelo kolo a neprožitý zážitek bych si vynahradil tím, že bych vzal tátovi mobil a zavolal hasiče. Mobil má totiž zamknutý, takže jediné, co jde, je zavolat hasiče, policii a nebo záchranku. Odemknout bych ho ještě neuměl.\nPakliže by se mi nepodařilo zavolat hasiče, tak bych aspoň tátovi vyraboval peněženku a bankovky bych přežvykoval. Jelikož by táta stále nemohl najít ovladač od televize (ten by byl stále důmyslně skrytý za topením) a proto by se musel celý den dívat na TV Šlágr, protože jsem onehdá na televizi vydloubnul tlačítko, které přepíná programy, je velmi pravděpodobné, že by mu ruply nervy a jednu by mi plácnul. To bych pak na něho zavolal sociálku.\nJeště chvilku bych mlátil s pokličkou od hrnce do podlahy, když tu by přišla máma z práce. Tátovi by se ve znavené tváři zaskvěl něco jako úsměv a já bych se šel věnovat mámě. Táta by si zatím šel skočit na balkon si zakouřit, kde by vykouřil celou krabičku včetně krabičky samotné a možná by i slastně počichával k plynu ze zapalovače ve snaze navodit si příjemný pocit.\nMáma by si se mnou chvíli pohrála, já bych jí vysvětlil, jak je táta neschopnej, a kdy že budu mít tátu novýho, načež bych šel do sprchy.\nOtec Čeněk by se vrátil z balkonu, udělal večeři a šel by mě nakrmit. Po jídle bych vyfasoval pyžámko a šlo by se spát.\nJá bych spát samozřejmě nešel a tak dvě hodiny bych s otcem diskutovat a nebo na něj drze pořvával. Pak už by to na měl ale dolehlo a začal bych usínat. Jelikož bych byl děsnej humusák, těsně před tím, než bych usnul, z posledních sil bych se posral, nikomu o tom standardně neřekl a následně bych slastně usnul.\nOtec Čeněk by potom šel prát, žehlit, vytírat prach a prostě všechny ty věci, co pravý otec a muž dělá. Jakmile by bylo hotovo, odpadl by vyčerpáním do postele a pokusil by se o vydatný spánek. Ten bych mu samozřejmě nedopřál, jelikož čtvrtá ranní, ta to jistí. To bych opět musel vstávat a tentokrát ještě do růžova posraný.\nJá si myslím, že by stačil jeden den. Jeden. To by Čeňka naučilo a začal by si mě potom více vážit.\n5. října 2014 v 19:23\nJak Čeněk roste a zlepšuje své dovednosti, začínám pomalu ale jistě nabývat dojmu, že v našem bytě nemůže dlouho přežít. Jeho neustálé snahy o poškození sebe sama nabírají na síle a začínají se vymykat kontrole.\nPrvní fázi své cesty za "zemřít mladý" zahájil Čeněk útokem na špajz. Tato původně nedobytná tvrz, která obsahuje mycí prostředky, byla dobyta jednoho pochmurného dne, kdy Čeněk tak dlouho lomcoval s klíčkem v zámku, až tento v zámku zlomil a vědom si svého vítězství, šel toto oslavit tím, že hodil mou pantofel do záchodu.\nZ mého pohledu bylo zlomení klíče v zámku nemilé, protože se tím pádem nešlo dostat do špajzu. Proto jsem zámek vylomil a nabyl jsem dojmu, že jsem tedy tím pádem všechno spravil a že jsem něco jako domácí kutil.\nTouto mou fundovanou opravou se však naskytla pro Čeňka příležitost k tomu, aby do špajzu mohl kdykoliv vniknout a ochutnat zakázané ovoce. Zakázané ovoce byl v tomto případě jar. Proto jsem šel v rámci svého kvalitně prováděného školeného rodičovství asi po hodině, kdy jsem si uvědomil, že jsem toho kluka dlouho neviděl a ani neslyším zvuk rozbíjení nádobí, zkontrolovat byt. Syna jsem nalezl hned záhy sedícího vedle otevřeného špajzu, jak vítězně třímá očividně lehce upitou láhev jaru a spokojeně bublá.\nInu, bylo potřeba s tím něco dělat. Právě z toho důvodu jsem zakoupil bezpečnostní zarážky v domnění, že tím jeho běsnění skončí.\nJak jsem se mýlil. Jak bláhová byla myšlenka, že pouhý plastový šmejd zabrání Čeňkovi v jeho počínání. Bezpečností zarážky jsem navíc pro sichr použil i na šuplíky, o které do té doby Čeněk nejevil zájem. Jakmile zjistil, že jsem se pokusil mu zabránit vniknout do těchto šuplíků, patrně si uvědomil, že ač ho doposud nikdy nezajímaly, zřejmě ukrývají něco super. Takže potom lezl Čeněk všude, kde byly zarážky.\nNevím, jak si výrobce těch zarážek představuje standardní dítě a jak si myslí, že mu zabrání ve vniknutí. Čeněk prostě přišel k zarážce a tuto vyrval. A bylo.\nBylo třeba přitvrdit a z toho důvodu jsem si objednal přes internet nějaký děsný utahováky. Výrobce psal, že se používají i při chovu medvědů, aby nezdrhali z klecí. To jsem vyhodnotil, jako dostačující.\nS velkou slávou jsem zabezpečil vše, co se zabezpečit dalo a Čeněk s novými zarážkami opravdu ani nehnul. Slabší na tom bylo, že jsem s nimi nehnul ani já. Proto, když jsem se hladový dobýval do lednice, měl jsem smůlu. Nešlo to. Nakonec jsem po dvou hodinách zarážku upižlal pilkou na železo a mohlo se jít kolem půlnoci večeřet.\nHřebíček do rakve bezpečnostním zarážkám proti medvědům v naší domácnosti zasadila Nataša. Jedno odpoledne se rozrazily dveře. Nataša přiběhla z práce s tím, že musí okamžitě na záchod. To se jí nepodařilo, protože nedokázala záchod otevřít, takže v návalu nedostatku lepších nápadů a pod tlakem, se vymočila v koupelně do umyvadla. Po tomto incidentu mi oznámila, že se vracíme k původním bezpečnostním zarážkám z plastu a to bez debat.\nTo, že Čeněk leze do všech šuplíků, špajzu i lednice, kde v dobrém rozmaru rozmačkává vajíčka a je pak velmi šťastný, je jen kapka v moři. On toho umí daleko víc.\nV bytě je spousta rohů. Čeněk se může kdykoliv rozeběhnout a úmyslně na roh naskočit (on by to klidně udělal). Proto jsem zakoupil takové malé gumové krytky na rohy a Čeněk se tím pádem ocitnul v bezpečí. Vlna pýchy prostoupila mým tělem, když jsem si uvědomil, jaký báječně odpovědný otec jsem. Vlna pýchy záhy odezněla a to, když Čeněk tyto krytky sundával a začal je žrát. Když jsem ho začal honit, že mu je vytáhnu ze chřtánu, zakopnul jsem o láhev jaru, kterou tam nastražil Čeněk, a rozrazil jsem si hlavu o roh skříně. Přesně o ten roh, jehož krytku Čeněk zrovna přežvykoval v puse a spokojeně mi tleskal.\nČeněk si umí otevřít vchodové dveře a zdrhnout na chodbu.\nK tomuto se váže jedna taková hezká a milá historka. Seděl jsem si takhle v křesle a dřel coby otec na rodičovské dovolené jako kůň v trenýrkách u televize. Čeněk něco dělal s kastrolama, což jsem zkušeně vyhodnotil jako nezávadné a úroveň nebezpečí číslo 2. (Stupnice úrovně nebezpečí je číslována 1-10, kdy jednička je nebezpečí zanedbatelné a desítka znamená, že dítě přišlo o hlavičku).\nNajednou Čeněk odhodil kastroly a zmizel mi z dohledu. Občas jsem slyšel jeho mumlání z předsíně, takže jsem byl i nadále klidný a plně soustředěný na svou výchovu. Záhy jsem však zaslechl cvaknutí dveří a vzdalující se cupitání. To jsem se tedy se zájmem šel podívat, co to tam to dítě vyvádí. Jakmile jsem přišel do předsíně, zjistil jsem, že dveře na chodbu jsou otevřené a Čeněk tedy opět zdrhnul. Vyběhl jsem na chodbu a už jsem pouze zahlédl zavírající se dveře od výtahu, cvaknutí zámku výtahových dveří a mizející světýlko v jejich průzoru. Čeněk vlezl do výtahu a odjel.\nSice jsem si okamžik, kdy Čeněk odejde z domu za svým životem často ve svých nejdivočejších snech představoval a slastně při tom uslintával, ale toto bylo moc brzy.\nS hrůzou jsem pelášil po schodech do přízemí. Chytře jsem vydedukoval, že Čeněk dosáhne pouze na zvonek a na první tlačítko přízemí, tedy bude tam. Po životním běhu, kdy jsem bral schody po čtyřech, jsem v rekordním čase doběhnul až dolů. Z výtahu se ozývalo zvonění a veselý dětský smích. Otevřel jsem dveře výtahu a byl tam. Čeněk si vesele zvonil na zvonek, aniž by projevil nějakou lítost. Popadl jsem ho a odjel s ním zpět do našeho patra.\nPřed bytem se mě zmocnil takový ten klasický pocit smutku. Bylo to tehdy, když jsem zjistil, že dveře jsou zabouchlé a já nemám klíče. Aby byl pocit smutku umocněn, tak jsem byl pouze v trenkách a v tričku.\nZhluboka jsem se nadechl, spolknul poslední zbyteček sebeúcty, popadl Čeňka, který byl pouze v poblitém bodýčku a měl jednu ponožku, a vyrazili jsme za Natašou v trenkách do práce pro klíče. Štěstí bylo, že Nataša pracovala celkem blízkou a navíc venku bylo ještě teplo.\nAsi po deseti minutách pochodu hanby jsme dorazili k ní do práce, kde jsem si vyzvednul klíče, vyslechl si pár vlídných slov a potěšil pohled seběhnuvšího se davu spolupracovníků Nataši, kteří si mě i fotili. Cestou zpátky se mě pokusil legitimovat strážník městské policie, ale nepodařilo se mu to.\nVšechno špatné je k něčemu dobré. Nataša po mé návštěvě dostala od šéfa přidáno s tím, ať se o svou rodinu trochu stará a ať nám koupí nějaké oblečení.\nDalší způsob, jak se Čeněk snaží sprovodit se ze světa, je úraz elektrickým proudem. Je až hypnoticky přitahován zásuvkami na elektřinu. Tuto svou libůstku má už od útlého dětství, kdy tyto olizoval. Nyní tento svůj koníček povznesl na novou úroveň a strká do nich klíče. Nejednou se stalo, že jsem potřeboval jít ven a po dlouhém hledání jsem našel klíče zaražené do některé ze zásuvek. Časem jsem otupěl a při odchodu jsem si šel pro klíče do zásuvky už najisto. Když jsem do volných zásuvek instaloval krytky, Čeněk vytahoval ze zásuvek spotřebiče a do těchto opět zasunoval klíče popřípadě vidličku, kterou pravidelně zcizoval z kredence. Nakonec to dopadlo tak, že máme všechny spotřebiče vypojené ze zásuvek, na těchto máme krytky a kdykoliv chceme spotřebič použít, musíme nejprve odemknout krytku (máme krytky na klíček, protože jinak by je Čeněk vyrval) a až potom přístroj zapojit.\nTaktéž obyčejná trouba se sporákem se postupně stala nebezpečím. Sice se dala odpojit ze zásuvky, ale Čeněk rád otáčel kolečkama sporáku, takže pouštěl do bytu plyn. Mít v bytě Čeňka i plyn, to už bylo moc i na mě. Proto jsem kolečka ze sporáku vyrval a nyní, když potřebuju sporák zapnout, tak musím otočit tím ocelovým pahýlem, který zbyl po kolečku, kleštěma. Vzhledem k tomu, že absencí otočného kolečka tak nějak odpadá možnost kontroly množství pouštěného plynu, je tento úkon zcela intuitivní a nezřídkakdy se stane, že po zapálení hořáku z něho vyšlehne plamen až skoro ke stropu.\nMalý Čeněk tu laťku domácího nepohodlí posunul opět o kousíček výš. Když jdu vařit, tak musím nejprve vniknout přes zarážku do ledničky pro suroviny. Často jsem natolik ospalý, že nemám mozkovou kapacitu na zvládnutí toho hlavolamu (pootočit s kroužkem dolů a pak vytáhnout pásku), takže prudce škubnu a zarážku z lednice vyškubnu (to jí tam potom musím opět nalepit. Nalepuji zarážky po večerech, protože očividně nemám nic lepšího na práci). Potom si tyto položím na linku. Z šuplíku (opět po vyrvání zarážky) vyndám nůž. Následuje chvilka, kdy hledám ten debilní klíček od krytu na elektrickou zásuvku. Když ho najdu, otevřu krytku a zapojím troubu do zásuvky. Následně vezmu kleště a pootočím pahýlem na troubě, abych pustil plyn do hořáku. Zapálím hořák. Většinou si i sesmahnu obočí. Potom si skočím do špajzu pro koření (zde znovu servu zarážku) a můžu vařit. Jestliže si během vaření potřebuju něco ohřát v mikrovlnce a nebo uvařit čaj v rychlovarné konvici, musím vzít opět ten klíček a otevřít další zásuvku. A kdeže mám ten malý debilní klíček? Ano. Je narvaný v zásuvce po vypojené troubě, kterou Čeněk v nestřeženém okamžiku vypojil. Ona stačí fakt jenom chvilka.\nAle hlavní je, že je v bezpečí. O to jde.


Kdy je vhodné použít YouTube video downloader | Oskarimax\nAsi není třeba říkat, že server YouTube je dlouhodobě jedním z nejoblíbenějších. Je to samozřejmě dáno tím, že „to své“ si zde najde skutečně každý, bez ohledu na věk či zájmy. Mezi miliony videí, která zde jsou, si přijdou na své opravdu všichni.\nOvšem mnohým lidem nestačí, že se na ně mohou dívat na internetu. Svá oblíbená chtějí mít v počítači, aby si je mohli pustit kdykoliv chtějí. Proto využijí některý YouTube video downloader https://www.stahujvidea.cz/youtube-video-downloader, tedy program na stahování videí z YouTube.\nTo je samozřejmě v pořádku, avšak je nutné si zde uvědomit několik věcí. V první řadě autorovi našich oblíbených videí ukazujeme, že se nám líbí, právě tím, že je sledujeme na jeho kanále. Pokud si je stáhneme a sledujeme pouze ta v počítači, nijak mu to nepomůže. Může si tedy nakonec myslet, že je méně populární, než tomu ve skutečnosti je.\nDalším problémem je fakt, že, jako kterýkoliv jiný soubor, zabírají místo na disku. A toho není nikdy dostatek. Je proto dobré zvážit, zda se na něj budeme skutečně tak často dívat, aby to tento krok ospravedlnilo.\nJiná situace je v případě, že je chceme dále nějakým způsobem upravovat či jinak využít. Pak nám nic jiného, než si je stáhnout, skutečně nezbude. Ovšem i zde bychom měli stahovat jen ta, která opravdu budeme používat.\nSamostatným problémem je pak hledání vhodného programu. Ačkoliv je totiž většina z nich zadarmo, zdaleka ne všechny jsou stejně kvalitní a mají stejné možnosti. Proto je potřeba najít takový, který bude vyhovovat našim potřebám. O tom, že bychom měli mít aktivní kvalitní, a především aktuální antivirus, asi není třeba hovořit.\nJe tedy jasné, že většině lidí se tento proces příliš nevyplatí. Mnohem lepší bude, pokud budou své oblíbené kousky sledovat na YouTube, a do počítače si je uloží pouze v případě, že mají strach z jejich smazání. Tak budou všichni spokojeni.\nNext Co jsou kytarové pedály?\nPrevious Intenzivní dotek historie


Rybář zabil štiku, už si nikdy nezachytá | InRybar.cz\nDomů Novinky Rybář zabil trofejní štiku, i když ji musel pustit! Na vodě si...\nStředočeský územní svaz provozuje pískovnu Písková Lhota, která patří k vyhlášeným svazovým vodám. Tato lokalita nabízí skutečně nádherné ryby, které mohou rybáři chytat. Jenže! Někteří si práce středočeských rybářů neváží, a nedodržují platná pravidla na pískovně. Tak jako jeden rybář, který zabil trofejní štiku, kterou musel dle platných pravidel na Pískové Lhotě vrátit do vody. Rybář si tak na této vodě už nikdy nezachytá…\nPísková Lhota je 12 hektarová vodní plocha nedaleko Prahy, na které hospodaří Středočeský územní svaz. Tato voda kromě trofejních kaprů nabízí i nádherné dravce. Třeba velké štiky nebo candáty. Jelikož Písková Lhota je v režimu Rybníkářství, platí tady trochu odlišná pravidla, která třeba více dbají na ochranu trofejní ryb, a to i dravců. Jenže! Někteří rybáři tato pravidla nedodržují.\n„Jeden z rybářů ulovil na pískovně štiku o délce 90 centimetrů, kterou bez rozpaků zapíchnul a dal do pytle. Přestože je na pískovně horní míra štiky 80 centimetrů. Správce byl o tomto přestupku informován pozorným rybářem a dotyčný zadržen, bylo mu odebráno oprávnění a na naší pískovně si už nikdy nezachytá,“ uvedl Středočeský územní svaz.\nNEPŘEHLÉDNĚTE: Nepromokavý oblek (bunda + kalhoty) za super nízkou cenu!\nStředočeský územní svaz do Pískové Lhoty investuje obrovské množství práce. A proto si hodlá bohatství pískovny pořádně střežit. Ovšem! Lokalita není malá, a proto nejde být všude. Středočeský ÚS tak rybáře žádá, aby s ochranou krásné vody pomohli svou pozorností.\n„Je to smutné, kam někteří jsou ochotni zajít. Pískovnu se snažíme střežit, především kvůli takovým rybám, jaká byla včera zabita, ale sami to zvládnout nemůžeme. Proto děkujeme pozornému rybáři, že nebyl lhostejný k tomu, co se v tu chvíli na břehu pískovny dělo. Žádáme i ostatní, telefony na pověřenou RS či správce jsou uvedeny na tabulích, kdykoli uvidíte něco, co mezi slušné rybáře nepatří, dejte nám vědět. Děkujeme!“ napsal Středočeský územní svaz.\nJediná svazová voda s non-stop rybařením od května\nPískovna Písková Lhota je mezi rybáři oblíbená nejen díky velkým rybám, ale také třeba díky rybářským pravidlům. Ano! Rybáři si sice nemohou ponechávat velké ryby, ale například mohou rybařit non-stop už od května! Přitom na drtivě většině svazových lokalit to jde až od poloviny června.\n„Od 1. května až do 30. září je na pískovně povolen i 24hodinový rybolov, pro který je určena místenka ve výši 100 Kč, kterou zájemce uhradí prostřednictvím SMS ve tvaru HOPIS100 na tel. 90211. Po zaplacení této místenky dotyčný může na pískovně setrvat 24 hodin (např. zaplatí si místenku v pátek v 15:00 hod. a na pískovně může provádět odlov do sobotních 15:00 hod.),“ uvedl v minulosti Středočeský územní svaz.\nVIDEO: Jak vypadá svazová voda Písková Lhota? Mrkněte na video!\nPředchozí článekKvalitní topení do bivaku od české firmy! Je vybaveno hlídačem spalin\nDalší článekVíce jak 25 000 kilo nových kaprů! Podzimní nasazování ryb je v plném proudu!\nhorni mira dravcu\nponechani trofejni ryby\nLuděk Lasák 21. 9. 2021\tAt\t13:12\nJak je možné, že mu povolenku vrátí???\nTonda 21. 9. 2021\tAt\t15:34\nJá se domníval že si už nikdy a nikde nezachytá.\nVaclav 21. 9. 2021\tAt\t15:59\nPěkné ,ten by neměl chytat už nikde\nLenka 21. 9. 2021\tAt\t22:06\nMeli by to začít trestat, ale pořádně. Vždyť to vsechno vyhubí😔 nebude co chytat.. Tohle mi rve❤\nJa bych ho popravila na místě!!\nMajk89 21. 9. 2021\tAt\t22:17\nUž nikdy a nikde by si neměl zachytat sracčcc a pokutu že by se stoho p….l\nTomáš 21. 9. 2021\tAt\t22:56\nDobrý den. Nezlobte se na mě, ale za takovou věc by měl mít dotyčný zákaz rybolovu na pořád. Konečně by se tohle mělo trestat opravdu přísně. Každý rok rybářů rapidně přibývá a pokud se nezačnou ryby opravdu pečlivě chránit, nebudeme mít za pár let co chytat. Česká nátura hlídána být musí, protože už teď jsou počty zabitých dravých ryb každý rok enormní. Nová opatření a pravidla na Hněvkovicích to jasně dokazují. Lidi zamyslete se už konečně nad sebou!\nStanislav 22. 9. 2021\tAt\t8:57\nLenko, ačkoli také nesouhlasím s postupem dotčeného rybáře, Vám řeknu asi toto: Pokud máte problémy tohoto rázu, bylo by namístě přestat jíst ryby a bojkotovat rybolov jako celek. To znamená jak na sladkých, tak mořských vodách.\nTomáš Tvrdek 22. 9. 2021\tAt\t9:33\nAno asi udělal chybu ale máme radost že se v tomto Babišistánu rozmnožili bonzáci a udavači.\nJan Kos 22. 9. 2021\tAt\t9:41\nPřemýšlím, proč se stále u nás nerozjíždí projekt s celorepublikovým registrem rybářů, povolenek a loveckých lístků, který by to následně řešil nevydáním povolenky popř. dalším zákazem provozování rybářského práva. Není to jen a pouze jen o penězích……??\nDD. 22. 9. 2021\tAt\t18:54\nTo máte jedno vždy se najde takový (takoví) co ty pravidla budou porušovat.Ohledně té míry (trochu mimo téma) bych dal kapra od 50.cm.vzdyť ten chudák nemá šanci po nasazení dorůst.Prijde Masařská a vybije vše co by opravdový rybář nikdy neudělal.Nedavno jsem jednu svi… potkal hubu plnou kecu o rybaření a v igelitce 42.pichnuty kapr.Je mi smutno že jsme to dopracovali až k takovým koncům.\nJarda 22. 9. 2021\tAt\t23:37\nNení každý , kdo si vezme rybu těsně nad mírou , masař.\nTřeba po dlouhé době , konečně chytl kapra. Tak jej teď za to názvem sviní 🙄.\nD.D. 23. 9. 2021\tAt\t11:50\nChytit po dlouhé době kapra dává někomu morální právo ho vzít na hranici míry??Ten aspekt svi… byl myšlen na celkové chování toho rybáře (rybářky).Pro zkracenost je u některých morálka slovo neznámé.Každy si sám musí sáhnout do svědomí.


Bugatti - Pánské kotníkové boty z broušené kůže FEDELE EVO U8003-PR3 / šedá yujh385n4sww\nÚvod > Pánské boty > Celoroční > Bugatti - Pánské kotníkové boty z broušené kůže FEDELE EVO U8003-PR3 / šedá yujh385n4sww\nBugatti - Pánské kotníkové módní boty z hladké kůže se šněrováním FEDELE EVO U8005-PR4W / černá fiac842p3kk2\nBugatti - Pánské kotníkové kožené boty se zipem 311-14520 / šedo-hnědá sogs146k2bgs\nRieker - Pánské perforované polobotky / černá whfk357p6kx1\nJosef Seibel - Širší pánské tenisky na suchý zip z hladké kůže Dakota / černá jgwc319o8uzw\nRieker - Pánské extra pohodlné a široké nazouváky / polobotky z pravé kůže šíře K / tmavě hnědá whkp230p4fhh\nBugatti - Pánské boty ke kotníku z broušené kůže se šněrováním 311-11108 / světle šedá emjj255n5cdl\nBugatti - Pánské kotníkové boty z broušené kůže FEDELE EVO U8003-PR3/ šedá\nElegantní pánské kotníkové boty z luxusní broušené kůže.\nPodešev bot je s jemnějším vzorkem, v přední části o výšce cca 1 cm a v patní části s podpatkem o výšce cca 2 cm. Podpatek je vybaven technologií shock absorber, která zvyšuje komfort chůze. Podpatek je "rozdělen" pruhem, který vypadá, jako by byl korkový.\nVrchní část je vyrobena z krásné luxusní broušené kůže s šedé barvě. Je rozčleněna na několik dílů, které jsou sešívány dohromady světlou a modrou nití. Na nártu najdeme šněrování, ke kterému jsou k botám dodávány šněrovadla ve dvou barvách - modré a červené. Je jen na vás, jaká šněrovadla do bot navléknete.\nPodšívka bot je tvořena textilií - 100% bavlna - která mírně obuv zatepluje. Díky tomu jsou boty vhodné na podzim. Pro tuhou zimu bychom je nedoporučili. Stélka je pak vyrobena v kombinaci syntetického materiálu (imitace kůže) v patní části a textilie v přední části stélky.\nPodšívka: Textilie - 100% bavlna\nStélka: Kombinace syntetického materiálu (imitace kůže) a textilie\nOznačení produktu:U8003-PR3 145\nPeddy - Tenisky na suchý zip PT-505-36-01 / černá lksq317g4id6\nPacomena - Luxusní lodičky se zdobením 4684 / černá kyaz309p0lbx\nPacomena - Luxusní lodičky se zdobením 4684 / černá ljnh606t6ulx\nPacomena - Luxusní lodičky se zdobením 4684 / černá kkas078f3bku\nPacomena - Luxusní lodičky s vzorem a velkou mašlí 4683 / modro-černá yimq384n8yfx\nPacomena - Luxusní lodičky s vzorem a velkou mašlí 4683 / modro-černá mjbz036g8opk\nNavaho - Street Green NI-204-18-02 / světle zelená dudo158f5bpk\nNavaho - Street Green NI-204-18-02 / světle zelená dykq258h1skj\nMenbur - Luxusní lodičky na vysokých podpatcích 4619 / černá smgq457e3ipd\nMenbur - Luxusní lodičky na vysokých podpatcích 4619 / černá cinb176b8dxs\nMarco Tozzi - Vysoké kozačky na nízkém podpatku a přezkou 2-25505-23 / černá erkn161y7mg5\nMarco Tozzi - Vysoké kozačky na nízkém podpatku a přezkou 2-25505-23 / černá lfnj969n6wfd\nMarco Tozzi - Vysoké kozačky na nízkém podpatku a přezkou 2-25505-23 / černá kumo014g8ux2\nMarco Tozzi - Třipytivé lodičky na vysokém podpatku a platformě 2-22441-33 / černá yfrz029l2lf3\nMarco Tozzi - Středně vysoké lodičky s černo-bílým vzorem 2-22429-24 / bílo-černá sfno448t1hdh\nMarco Tozzi - Sandály na vyšším klínku s pleteninou 2-28360-24 / béžová jkxh598t0kk5\nMarco Tozzi - Sandály na vyšším klínku s pleteninou 2-28360-24 / béžová cobj296y5hkk\nMarco Tozzi - Sandály na klínku / podpatku se zdobením 2-28005-26 / béžová (dune) sumo947t4fj3\nMarco Tozzi - Sandály na klínku / podpatku se zdobením 2-28005-26 / béžová (dune) qofb275h3mw2\nMarco Tozzi - Nižší sněhule s TEX membránou 2-26219-23 / hnědá hjro184l3wks\nMarco Tozzi - Nižší sněhule s TEX membránou 2-26219-23 / hnědá ahkp324d8mvk\nMarco Tozzi - Lodičky s kamínky na vysokém podpatku 2-22405-23 / černá dusx306p4gpj\nMarco Tozzi - Lodičky na vysokém podpatku a platformě 2-22441-24 / černá eysk434b2ucu\nMarco Tozzi - Lodičky na vysokém podpatku a platformě 2-22406-25 / černá rujz370f4ybx


dTest: dTest: Herkulesy – každý třetí v testu propadl - Testy a recenzie výrobkov\nTrvanlivý salám herkules je oblíbeným společníkem řady lidí na letních cestách. Prodává se u nás již přes třicet let a v obchodech lze najít i takové, které se obalem hlásí k původním výrobkům. Spotřebitelský časopis dTest poslal do laboratoře 15 vzorků těchto salámů, krájených i tyčových, aby prověřil jejich kvalitu. Celá třetina propadla kvůli problémům s použitým masem. Rozdíly jsou i mezi salámy stejných značek prodávanými v celé šišce a v krájené variantě.\nFermentovaný trvanlivý salám herkules byl vyvinut v tehdejším Československu a požadavky na jeho kvalitu dodnes určuje vyhláška. Má specifickou jemně kyselou chuť a dlouhou výdrž. Té se dosahuje pomocí bakterií, které salám fermentací zakyselují, a následným sušením. Při teplotě 20 °C tak herkules přečká minimálně 21 dní. dTest nechal v laboratoři ověřit obsah masa v salámech a jeho kvalitu, tučnost a nechybělo ani senzorické hodnocení při ochutnávce.\n„Herkulesy si nevedly příliš dobře, u celé třetiny testovaných salámů jsme odhalili problémy s dodržením slibovaného podílu masa nebo s nedostatečným obsahem čistých svalových bílkovin, což ukazuje na použití masa nižší kvality. Dobrou zprávou je, že všechny testované herkulesy v souladu s vyhláškou obsahovaly hovězí maso a v žádném z nich se nenašel ani separát, ani drůbeží či sójové bílkoviny,“ shrnuje výsledky testu Hana Hoffmannová, šéfredaktorka časopisu dTest.\nPokud jde o množství masa, mají producenti volnou ruku, musejí však dosáhnout minimálně 14% obsahu čistých svalových bílkovin. Tento vyhláškový limit zajišťuje, aby se použilo maso správně libové a v dostatečném množství. „Vůbec nejvíce masa – přes 145 g/100 g – jsme zjistili u tyčového salámu Herkules 1985, prodávaného pod vlastní značkou řetězce Makro Horeca Select. Ten se stal také celkovým vítězem testu. Nejvíce šetřil masem Tesco Herkules, v němž laboratoř naměřila pouze 113,2 g masa. Jeho etiketa však slibovala celých 134 g,“ říká Hana Hoffmannová a pokračuje: „Bohužel nebyl sám. Podobný prohřešek jsme zjistili i u herkulesů značek korrekt z Globusu a u krájené varianty značky K-Classic z Kauflandu. Za klamavou deklaraci obsahu masa jsme je hodnotili nedostatečnou známkou.“\nNejvyšší podíl svalových bílkovin, přes 16 %, ukrýval salám značky Krahulík. U šesti výrobků se naopak zjištěné množství pohybovalo pod 14% vyhláškovým limitem. Značky Tesco, Schneider, Globus/korrekt a krájený herkules od Kmotra nezachránilo ani přihlédnutí k nejistotě měření a nedodržení legislativních požadavků jim rovněž vyneslo celkově nedostatečné hodnocení. Salámy Tesco a Globus/korrekt tak propadly hned dvakrát.\nMěřením obsahu tuku a soli prošly salámy bez úhony. Tučnost herkulesů smí být maximálně 50 %, s čímž žádný salám potíže neměl. Rovněž obsah soli odpovídal tomu, co deklarovaly tabulky výživových hodnot. Rozdílnost jednotlivých vzorků se ukázala při ochutnávce, kdy se posuzoval vzhled, chuť, vůně, konzistence a pocit jaký herkules zanechá při skusu. Obecně hůř si salámy vedly v chuti a konzistenci. Časté byly potíže s přílišnou kyselostí a mazlavostí.\n„Narazili jsme také na zajímavé rozdíly mezi krájenými a nekrájenými salámy stejných značek, konkrétně Kmotr a K-Classic. Salámy se totiž neliší jen nakrájením, ale i obsahem masa či použitím barviv,“ uvádí Hoffmannová.


Horusi, ty kecko,\n(Tadeáš, 4. 6. 2007 11:24)\na co tenhle link?\n(horus, 4. 6. 2007 10:54)\nRadar spíše ano, rozhodně NE referendu\n(Theo, 4. 6. 2007 10:05)\nK umístění radaru jsem mírně kladně nakloněn, řekl bych, že pozitiva převládají nad negativními stránkami. Každopádně NE referendu (ať už tu radar bude nebo ne) přijde mi absurdní aby lidé rozhodovali o něčem o čem nic neví ("informace" z medií se samozřejmě nedají počítat) S trochu nadsázky bych to přirovnal k tomu udělat referendum na otázku jak velké skalpely mají používat chirurgové.\n(Petr, 3. 6. 2007 20:55)\nopravdu nádherná ukázka demagogie horší než té "rudé" ... jestli chcete počítat tisíce životů, nezapoměéňte spočítat i ty životy třeba v Iráku (údajné chemické zbraně!) - vždyť za dobu "osvobozování" od diktátora zemřelo již několikanásobně víc civilistů, než za vlády "tyrana" - jak mi chcete tohle objesnit? ....\n(Petr, 3. 6. 2007 20:52)\nfyzika, přátelé, fyzika ... spočítejte si jakou rychlostí letí raketa vystřelená z "nepřátelského" území, najděte si na netu "reakční dobu" radaru - t.j. dobu, než radar vůbec něco zjistí, pak aktivační dobu (doba, než je schopen radar říci, o co jde) a pak teprve jde pokyn k případnému sestřelení ... v tu dobu máte raketu právě nad hlavou ;-) Radar slouží k obraně USA, nikoli Evropy - to ani NEMŮŽE!!!!\n(Chachar, 3. 6. 2007 20:51)\nprobůh, to nedělají kvůli Bushovi, ale kvůli rudé lůze, která by se ráda zviditelnila, jeho likvidací!\nA Američanům dlužíme tisíce životů jejich dětí, které padly i za to, abys ty tu mohl dnes sedět a psát kraviny, a ještě ke všemu česky!\nStyď se, neznat svoje dějiny je HANBA!\n(menfred, 3. 6. 2007 20:44)\na co amíku kua dlužíme aby si to tady postavily a ještě by jsme jim měli na tu kravinu přispět... už jim prosím nelezme do prdele...se podívejte co se děje v praze kvůli tomu kterénovi bushovi...zavařujou kanály, uzavíraj ulice, je tam policie, URNA, armáda... jak kdyby měl přijet pánbuh\n(menfred, 3. 6. 2007 20:40)\nradaru říkám NE !!! co myslíte že bude první cíl útoku (jestli nějakej útok přijde) ??? no asi RADAR že? aby potom naši ,,spojenci,, věděli hovno kam ty rakety lítaj dál...\nvěříme lháři ve fraku\n(miki, 3. 6. 2007 20:35)\njak jiz zpivali V+W lhari ve fraku kazdy veri. pokud by mel radar slouzit i k obrane evropy proc se neda bliz k vychodni hranici evropy - tak jak je narvhovan nyni nechrani Recko. USA - KROVI(Bush) hleda jen zaminky k rozsireni sveho arzenalu a udrzeni zbrojaru. Uz nyni USA ochrani jejich stavajici radary (dle zverejnenych map pokryti raketove ochrany). takze NE radaru u nas\n(horus, 3. 6. 2007 20:13)\nČověče, jak můžete být pro radar všemi dvaceti, když nemáte ani těch pět pohromadě?\n(Hassan, 3. 6. 2007 19:25)\nProti radaru nejvíc bojují muslimské organizace a komunisté. Už z toho důvodu sem pro radar všemi dvaceti!!!\nCo dlužíme USA?\n(Celebi, 3. 6. 2007 18:59)\nMohl by mi některý z těch "inteligentních" pravicových zastánců radaru vysvětlit, co že to USA dlužíme a máme splácet právě povolením ke stavbě radaru?\n(diablo333, 3. 6. 2007 18:32)\nRadar tady ne, proč se cpou do Evropy, vžyť mají svůj velký prostor.\nCo by asi řekl Bush tomu kdyby Putin chtěl stavět obranný radar na Kubě??????????????????\n(Zugi, 3. 6. 2007 18:27)\nNe nechci radar, a nikdy ho nebudu chtít. Jen kdyby jsme ho ovladali my, tak potom změním názor. Dřív ne!!!\n(Lukas, 3. 6. 2007 18:25)\nZažil, ale byl jsem ještě dítě a tak nemam skušenosti.\n(Lukas, 3. 6. 2007 18:23)\nOhledně radaru zastávám názor, že jsem proti. Myslim, že na věčné časi a nikdy jinak tu už bylo. Osobně jsem to nezažil a ani o to nemam zajem ani na jednu stranu. A jestli někdo věří, že pokut tu bude radar, tak že nám USA pomuže? Tak to vente ekonomicky. Pro ně spíše vyjde líp ho zničit a odepsat, než nás případně chránit. Pochybuji, že by na něm byli až tak závislí.\nCopak už nedokáže českej národ stát vzpřímeně s rovnými zády? Je to jenom o tom jestli polezem do "řiti" USA, Rusu, nebo nekomu jinýmu?\nPS.1 Omlouvam se za pravopis.\nPS.2 Pro ty, co dělí lidi na pro radar a komunisty. Jsem pravicově zaměřený člověk.\n(martin, 3. 6. 2007 17:56)\nje to az nechutny co si to rusko dovoluje vyhrozovat no jo je nastvany ze uz nejsme jejich otroci ale muze jenom vyhrozovat nic vic rusko je samo a uz to neni takova velmoc tak proc se jich bojite jste nechutny jo a nekdo tady rikal ze kdyby rusko utocilo ze by prvni smetlo radar to je taky blbost prvni by se zamerilo na strategicke cile v USA nejaky radar v CR by urcite nebyl znicen prvni tak uz ty kraviny nerikejte a hlavne USA ma mnohem lepsi armadu nez rusko jediny s cim rusove vyhrozuji je balisticke rakety A proty co jse jeste nerozhodli jestli jsou pro radar tak se nenechte ovlivnit tou RUDOu propagandou a lidmi kteri toho tolik spatneho rikaji a pritom o tom nic nevedi me tyhle veci jako zbrane valky atd moc zajimavy a otom radaru mam toho hodne a reknu vam ze ten radar neni zlo proto jsem pro radar === ANO RADARU ANO USA A NEBAT SE RUSKA JSOU TO IDIOTI UTOK NA ZAPADNI ZEME BYL BYL JEHO KONEC\n(Dygestoř, 3. 6. 2007 17:18)\nPo válce byli soudruzi ze SSSR naši nej kamarádi. Kamarádili jsme se přičmoudlími "teroristy", ostatní u nás studovali. Prožili tu hezké chvíle a nemají snad proč na nás útočit.\nPo 89. Jsme se otočili za našimi západními kamarády, kteří nás celou historii utlačovali(hl. němci) a brali skoro za otroky. Hlavně nás ve 38. obětovali.\nDnes s nima jsme členi NATO > měli by kamarády zůstat nadále, ale proč si z přičmoudlých kamarádů a Ruska budeme zbytečně dělat nepřátele spojováním se s teroristy z USA? Dejte debilovi nabitou pistol a poznáte, jak se chová amerika... Pro ně není problém říct, že máme zbraně hromadnýho ničení a zaútočit. Pak se nám možná omluví, že jsme je teda neměli.\nRADARU u nas NE\n(ASSASSIN, 3. 6. 2007 17:16)\nVšichni jste cvoci co tu chcete něco se samolepkou USARMY...\n(Homer, 3. 6. 2007 17:12)\nJe jasný, že je lepší stát na straně USA, coby nejsilnější země, i když se to mnoha lidem nelíbí. Všichni by rádi žili v míru, i američani, to mi věřte, ale svět už je holt takovej.


Národní systém by mohl být pro menší zakázky povinný od července\nAktuality\tNárodní systém by mohl být pro menší zakázky povinný od července\nPraha 13. června (ČTK) - Používání Národního elektronického nástroje (NEN) pro zadávání veřejných zakázek malého rozsahu mohlo být pro státní instituce povinné od 1. července, u větších zakázek od začátku příštího roku. Počítá s tím jedna z variant ministerstva pro místní rozvoj (MMR), kterou předloží na středeční jednání vládě. Podle mírnější varianty by bylo používání NEN povinné u všech zakázek od 1. července 2018. Na setkání s novináři to dnes řekl náměstek MMR Vlastimil Fiedler. NEN má nahradit nynější elektronická tržiště.\nZakázky malého rozsahu jsou ze zákona definovány pro dodávky a služby do dvou milionů korun, u stavebních prací do šesti milionů korun. "Připomínkové řízení bylo mimořádně komplikované, byl cítit odpor jednotlivých resortů. U mírnější varianty byly dva zásadní rozpory, u přísnější dokonce šest," uvedl Fiedler. Od dubna platí, že všechny organizační složky státu a centrální zadavatelé musí s dodavateli zakázek komunikovat výhradně elektronicky a nesmí přijímat žádné listinné nabídky. Od 18. října 2018 bude elektronizace veřejných zakázek povinná pro všechny ostatní zadavatele. Experti se shodují na tom, že elektronizace zakázek je správným krokem. NEN má však podle nich řadu závažných nedostatků a některé úkony, dnes běžné, v něm nefungují. To by mohlo vést k poklesu počtu účastníků ve veřejných zakázkách. MMR podle Fiedlera pracuje na zvyšování uživatelského komfortu systému. Stát rozhodl před několika lety, že NEN bude povinný podle evropských směrnic. Před pěti lety v soutěži vzniklo pět elektronických tržišť, za jejichž provoz podle Fiedlera stát platí 40 až 45 milionů korun ročně. "Cítíme tlak lobby provozovatelů privátních elektronických tržišť. Ten tlak bereme jako logickou věc. Ale jsme přesvědčeni, že stát by měl mít nad zakázkami svých institucí kontrolu," doplnil Fiedler. Národní elektronický nástroj (NEN) je volně dostupná internetová aplikace. Byl spuštěn v roce 2015. Má sloužit pro zadávání veřejných zakázek a je druhou součástí Národní infrastruktury pro elektronické zadávání veřejných zakázek, první součástí je systém e-tržišť. Podle údajů MMR je v NEN evidováno 448 zadavatelů napříč veřejnou správou. Jde o ministerstva, města, obce a sektorové zadavatele, například ČEZ. Dále v něm MMR eviduje přes 1400 dodavatelů a 4000 uživatelů. Za dobu ostrého provozu jsou v NEN informace o veřejných zakázkách v hodnotě přes 22 miliard korun, zadány v něm byly veřejné zakázky za 7,5 miliardy korun. ciz jw


Co udělá s organismem ranní pití kávy nalačno? Je pití kávy vůbec zdravé? | ProKondici.cz\nÚvodní stránka\tZdraví\tCo udělá s organismem ranní pití kávy nalačno? Je pití kávy vůbec zdravé?\npodle ProKondici.cz 13.10.2021\nNejspíš každý už někdy slyšel, že pít kávu na lačný žaludek je škodlivé, avšak jaké to má mít skutečné příčiny, lidé většinou netuší. Proto spousta lidí svoji oblíbenou ranní kávu nalačno v poklidu pije a nedělá si žádné starosti. Abyste zbytečně neměli obavy anebo na druhou stranu neškodili svému zdraví, podíváme se společně trochu podrobněji na to, jak to vlastně s pitím tohoto oblíbeného nápoje nalačno je. Je to škodlivé nebo ne? A jaké jsou důvody?\nPřestože víra ve škodlivost pití kávy na lačný žaludek je značně rozšířena, nemá opodstatnění. Podle odborníků zdravému člověku nemůže šálek kávy nalačno ublížit. Kofein povzbuzuje produkci žaludečních šťáv. Žaludek se tím připravuje na trávení potravy. Z toho vyplývá, že nejvhodnější je, aby vypití ranní kávy následovala konzumace jídla. Přesto by zdravý člověk po vypití ranního šálku kávy nalačno neměl mít zdravotní obtíže. Něco jiného je to však u lidí trpících zánětem žaludku nebo žaludečními vředy. Ti by si kávu s kofeinem vůbec dávat neměli.\nTolik k první otázce v úvodu. A jak je to s tou druhou? Je káva zdravá nebo nezdravá? Co všechno vlastně obsahuje kromě všeobecně známého kofeinu a jak působí na lidské tělo?\nKáva je jedním z nejvíce zkoumaných druhů potravin z hlediska působení na lidské zdraví. Její účinky na organismus jsou zkoumány už velice dlouhou dobu. Stále více výsledků tohoto výzkumu potvrzuje, že vliv kávy na lidský organismus je spíše pozitivní a že má prokázaně preventivní účinky u některých druhů onemocnění – jde například o diabetes mellitus. Studie doktora Van Dama publikovaná v Diabetes Care v roce 2014 prokázala, že klesá riziko vzniku diabetu 2.typu při konzumaci kávy s kofeinem i kávy bez kofeinu.\nAustralští lékaři podrobně analyzovali výsledky 18 dosud publikovaných studií, které se týkaly celkem téměř půl miliónu jedinců. Zjistili, že u osob, které pijí 3 až 4 šálky kávy denně, je riziko vzniku cukrovky o 25 procent nižší než u těch, které pijí méně než dva šálky za den. Prakticky stejné výsledky byly vykázány také u kávy a čaje neobsahujících kofein. Každý šálek kávy pravidelně konzumovaný každý den podle této studie přímo souvisí se snížením rizika cukrovky 2. typu o 7 procent. Výsledky se nelišily u mužů a u žen. Také podle tohoto výzkumu je zřejmé, že ochranné účinky neposkytuje kofein, ale další biologicky účinné látky přítomné v kávě.\nPotvrzena byla souvislost mezi pitím kávy a sníženým výskytem jedné z nejčastějších forem rakoviny jater. V roce 2017 seznámili lékaři z univerzity v anglickém Southamptonu s výsledky rozsáhlého výzkumu, které potvrdily, že jedna káva denně znamená o dvacet procent nižší pravděpodobnost vzniku rakoviny jater. Dvě kávy denně vedou k poklesu o 35 procent, pět šálků kávy dokonce o 50 procent.Ochrana, kterou káva játrům poskytuje, je stejná u notorických pijáků kávy i u těch, kdo kávu obvykle nepijí. Souvislost mezi výsledky byla úplně jasná – čím více vypité kávy, tím nižší pravděpodobnost vzniku rakoviny jater. Přitom nezáleželo na tom, zda šlo o kávu s kofeinem nebo bez kofeinu. Tyto výsledky zveřejnilo prestižní periodikum BMJ Open na základě údajů z 26 studií, které zkoumaly 2,25 miliónu osob. Vedoucí výzkumu Dr. Oliver Kennedy prohlásil: „Káva je spojována s vlastnostmi, které prospívají lidskému zdraví. Poslední výzkumy to potvrzují – nyní například v souvislosti s rakovinou jater. Nechceme nikomu začít doporučovat, aby začal pít pět šálků kávy denně. Je potřeba dalšího výzkumu negativních účinků kávy a také existuje dostatek důkazů, že jisté skupiny osob by se kávě měly dokonce vyhýbat – jde například o těhotné ženy.“\n„Vypadá to, že kofein brání některým ničivým efektům cholesterolu, které poškozují hematoencefalickou bariéru,“ shrnul výsledky tříměsíčního lékařského výzkumu na univerzitě v Severní Dakotě v roce 2008 doktor Jonathan Geiger, který výzkum vedl. Co to hematoencefalická bariéra je? Vlastně jakýsi filtr, který brání pronikání škodlivin z krevního oběhu do mozku. Je ovšem zranitelný a poškodit ho může především zlopověstný cholesterol. „Kofein je bezpečným a dostupným lékem. Jeho schopnost udržet stabilitu hematoencefalické bariéry by mohla hrát důležitou roli při léčbě mnoha neurologických problémů,“ domnívá se americký vědec.\nStále více výsledků také nasvědčuje tomu, že káva snižuje riziko rozvoje Alzheimrovy a Parkinsonovy choroby. V rámci kanadského výzkumu provedeného v roce 2017 na univerzitě v Torontu bylo zjištěno, že látky zvané fenylindany, které vznikají během pražení kávových zrn, zastavují shlukování proteinů, které způsobuje vznik a rozvoj těchto chorob. Čím tmavší je káva, to znamená čím déle byla kávová zrna pražena, tím více káva chrání před oběma chorobami. A opět platí, že káva bez kofeinu má zcela stejný účinek jako káva s kofeinem. Kofein tedy nejspíš v ochraně před neurodegenerativními chorobami nehraje roli. Už mnoho předchozích studií naznačovalo, že existuje souvislost mezi konzumací kávy a sníženým rizikem Alzheimrovy choroby. Získaná zjištění by mohla ukazovat cestu k potenciální možnosti léčby nebo prevence tohoto onemocnění. „Protože se tyto látky vyskytují v přírodě a nemusejí být vytvořeny synteticky,“ říká doktor Donald Weaver, profesor chemie na torontské univerzitě a spoluautor studie, „je matka příroda lepší lékárna než my a dokáže tyto sloučeniny vyrábět sama.“\nTo jsou mnohé velmi slibné výsledky výzkumu kávy. Co příznivý vliv kávy způsobuje? Vědecký odhad říká, že káva obsahuje až 70 procent antioxidantů, které člověk přijímá v potravě. Zelená kávová zrna obsahují vodu, tuk, sacharidy, bílkoviny, vlákninu a spoustu látek, z nichž mnohé se procesem zpracování kávy mění, a vznikají tak látky nové. V zelených kávových zrnech jsou více než dvě stovky dosud neurčených látek, jejichž působení na lidský organismus je pravděpodobně pozitivní. Káva také obsahuje asi čtyři procenta minerálních látek – důležitý je zejména obsah draslíku a hořčíku.\nHlavní schopnost kofeinu spočívá v blokování adenosinu – látky, kterou mozek vytváří při únavě a ospalosti. Kofein tak oddaluje nástup spánku. Stažením mozkových cév povzbudí mozkovou činnost, aktivují se nadledvinky a začnou produkovat adrenalin. Organismus je tak uveden do stavu pohotovosti, srdeční činnost zesílí, povrchové cévy se zúží a v důsledku toho stoupne krevní tlak. Adrenalin rovněž zrychluje odbourávání cukrů ve svalech a zásobování svalstva glukózou. Kofein prodlužuje působení adrenalinu, to jest aktivity organismu. Zvyšuje také koncentraci dopaminu, který přenáší nervového vzruchy v mozku, kde vzbuzuje pocit spokojenosti a štěstí.\nŠálek kávy tedy blokuje adenosinové receptory v mozku a oddaluje spánek a spouští zvýšenou tvorbu adrenalinu, to jest zásobování svalstva i mozku. Zvýšená koncentrace dopaminu posiluje pocity spokojenosti a štěstí. Kofein způsobuje rychlejší a jasnější myšlení a zlepšuje pohybovou koordinaci.\nVlivem kofeinu dochází v organismu k uvolňování adrenalinu a také kortizolu. Tělo reaguje zvýšením krevního tlaku a rychlejší srdeční akcí, zvýšenou sekrecí žaludeční kyseliny, tedy celkovým zrychlením metabolizmu. Proto přemíra kofeinu může způsobit nervozitu, neklid, nesoustředěnost a ztrátu schopnosti přesné jemné motoriky. Citlivost na kofein je u každého jiná. Někteří lidé mají „gen pomalého metabolizéru“, vylučují kofein z těla pomaleji a jsou na něj také mnohem citlivější. Pro ně je pití kávy riskantnější, zejména trpí-li některými chorobami, jako jsou například onemocnění srdce. U častých konzumentů kávy se povzbuzující vlastnosti kofeinu projevují v menší míře, než je tomu u konzumentů občasných.\nKáva tedy není nezdravá, naopak má mnoho zdravotních přínosů, z nichž některé jsou stále předmětem výzkumu a je možné, že budou objeveny i další. Nicméně jako vždy je třeba také u konzumace kávy jednat s rozumem, mít na paměti, že její působení je individuální, to znamená, že někomu její konzumace prospívat nemůže a některé choroby a stavy konzumaci kávy přímo vylučují. Odborníci se shodují, že přiměřená konzumace kávy představuje u zdravého jedince 4-6 šálků denně, to je asi 300 mg kofeinu.\nmarta bendlová 15.6.2020 - 22:44\nPiju kafe- turka celý život ráno k snídani (cca 50 let), nikdy jsem neměla problém se žlučníkem, vředy a apod., cukr a cholesterol ( za plať pánbu) – v pohodě 🙂\nNapsat komentář: marta bendlová Zrušit odpověď


Albánie potvrdila jména 20 finalistů národního kola – ESC Arena\nAlbánie potvrdila jména 20 finalistů národního kola\n27. 10. 2019 29. 10. 2019 Josef Štaif\tkomentářů: 3\tAlbánie, Arilena Ara, Elvana Gjata, Festivali i Këngës 58\nTradiční Festivali i Këngës 58 již zná své účinkující.\nKaždý rok se rojí spekulace o účinkujících v různých národních kolech napříč Evropou a ani Albánie není výjimkou. Po údajném úniku seznamu účinkujících televize RTSH tato jména potvrdila koncem tohoto týdne. Kromě velkých jmen albánské hudební scény na soupisce Festivali i Këngës 58 najdeme i mnohé bývalé účastníky albánského národního kola i samotné Eurovize. Tou je právě Olta Boka, kterou si mnozí pamatují z Bělehradu v roce 2008, kdy ve finále obsadila 17. místo. Velkými oblíbenkyněmi fanoušků jsou pak Arilena Ara a Elvana Gjata.\nTradičně se na albánské národní kolo Festivali i Këngës 58 můžeme těšit v předvánočním čase, přesné datum zatím nebylo zveřejněno. Těšíte se na první národní kolo nové sezóny? Co od finalistů a od Albánie očekáváte?\nUPDATE (29.10.2019): Semifinále albánského národního kola se uskuteční ve čtvrtek 19.12. a v pátek 20.12., finále pak bude následovat v neděli 22.12.2019.\n← Golden Arena – 1. kolo\nMapa: Bulharsko se přidává k účastníkům 2020 →\nUkázky účastníků Festivali i Këngës 57 zveřejněny\n8. 12. 2018 Josef Štaif\t0\nJESC: Reprezentant Albánie 2019\n3. 11. 2019 9. 11. 2019 Josef Štaif\t0\n#TBT: TOP 5 úprav albánských písní pro ESC\n3. 1. 2019 3. 1. 2019 Pavel Giebel\t0\n3 komentáře: „Albánie potvrdila jména 20 finalistů národního kola“\n30. 10. 2019 (13:37)\nVypadá to, že Bors opouští ČT. 🙁 Kdo ho nahradí v ESCCZ?\n30. 10. 2019 (13:57)\nS výběrem našich finalistů pro nadcházející národní kolo ještě pomáhal, uvidíme k jakým změnám v rámci delegace dojde. Až budeme vědět, určitě se s vámi o to podělíme.\n28. 10. 2019 (16:47)\nS Albánií to nesouvisí, ale viděl jste někdo dnes na fb nebo instagramu Eurovision jejich stories k výročí samostatnosti ČR? Přijde mi to jako nesmysl když dneska slavíme výročí vzniku Československa a samostatný jsme od 1993