Přiotrávila dítě Fridexem, soud dává šanci na nižší trest - Rokycanský deník\nPřiotrávila dítě Fridexem, soud dává šanci na nižší trest\nBrno, Plzeň - Ústavní soud (ÚS) dal ženě, která přiotrávila dceru nemrznoucí směsí, šanci na nižší trest. Případ musí znovu řešit Krajský soud v Plzni.\nPůvodně si žena vyslechla výjimečný trest 25 let ve vězení. Dítě přežilo jen se štěstím a díky intenzivní lékařské péči. Podle ústavních soudců je třeba ukládat výjimečný trest jen v opravdu mimořádných případech a po pečlivém zvážení všech okolností.\nŽenin advokát Zdeněk Honzík dnešní nález přivítal, trest byl podle něj nepřiměřeně přísný. "Ten trest byl šokem pro všechny. Nikdo nepředpokládal, že tak vysoký trest by vůbec mohl být uložen za jednotlivý pokus o vraždu," uvedl Honzík.\nObhájce v ústavní stížnosti také tvrdil, že justice hodnotila důkazy v ženin neprospěch. Námitkám proti rozhodnutí o vině ale Ústavní soud nevyhověl, důkazy jsou podle něj dostatečné a justice už je znovu přezkoumávat nemusí. ÚS však dal zapravdu argumentům proti výši trestu. Délku vězení teď musí znovu zvážit krajský soud. Tentokrát už trest zřejmě nepřekročí hranici 20 let.\nPolehčující okolností je podle nálezu například to, že dítě otravu přežilo bez zdravotních následků. "Škodlivost pokusu o trestný čin je vždy nižší, než je tomu u dokonaného trestného činu," uvedl soudce Vladimír Kůrka, jenž dnešní nález přednesl. Soudy dostatečně nezohlednily ani to, že matka nakonec přivolala dítěti lékařskou pomoc.\nÚstavní soud zároveň vyzval justici k opatrnému využívání výjimečného trestu. "Uložení trestu odnětí svobody nad 20 let je v civilizované zemi nesmírně závažným zásahem do osobní svobody člověka. S takovým trestem je z povahy věci potřeba šetřit," řekl novinářům Jaromír Hořák, asistent soudce zpravodaje Jana Musila.\nÚstavní soud podle Hořáka žádným způsobem nezpochybňuje, že čin je trestuhodný a závažný. "Ale od toho tu máme pravidelnou trestní sazbu za vraždu dítěte. Její horní hranice je v novém trestním zákoníku 20 let. Nalézací soud měl možnost odstupňovat trest v rámci této již velmi přísné sazby," uvedl Hořák.\nSmrtelně nebezpečnou chemikálii žena z Nejdku na Karlovarsku podle obžaloby nalila dítěti do čaje, když se šestiletá dcerka vrátila po víkendu stráveném u otce. Vše prý naplánovala tak, aby případná vina padla na jejího bývalého druha. Lékaře zavolala až po několika hodinách. I poté jim odmítala prozradit, z čeho je dítěti špatně.\nU soudů matka nevypovídala. Jen opakovaně prohlásila, že všeho lituje. "Dodnes nikdo neví, co se tam vlastně stalo. A neví to ani sama klientka," uvedl Honzík. Žena si odpykává trest v Opavě a je prý ve špatném psychickém stavu. Dceru vychovává její otec, matka dítě nevídá.


Miloslav Vlk: Jestliže necháme jádro víry stranou, zavalí nás byznys | Plus\nMiloslav Vlk: Jestliže necháme jádro víry stranou, zavalí nás byznys\nMiroslav Vlk|foto:Jan Rosenauer\nJak se proměňuje duch a smysl vánočních svátků v posledních letech? Jsou dnes Vánoce pouze svátky konzumu? Vytrácí se jejich duchovní rozměr?\n„Před mnoha lety konzum a byznys opravdu sílil a vstupoval i do doby vánoční,“ potvrdil v pořadu Interview Plus kardinál Miloslav Vlk.\nO tom, jak se proměnuje pohled společnosti na Vánoce i pohledu církve na migraci z Blízkého východu hovořil s Michaelem Rozsypalem kardinál\nV tradici Vánoc znamenaly dárky obdarovávání, kdy křesťané slavili to, že je Bůh obdaroval svou přítomností, že se narodil a že přišel jako člověk, vysvětlil duchovní.\n„Z toho se vyvinulo to, že byznys dával k dispozici možnosti, aby lidé dárky mohli dávat. Nechci říct, že současný stav Vánoc je vinou byznysu, ale určité zploštění Vánoc a akcentu na obdarování, ale to vnější, zde je.“\nJestliže se vytratí důraz na hlavní podstatu Vánoc, ze svátku zůstanou především reklamní kampaně, shánění dárků a byznys, varoval Vlk.\n„Jádrem Vánoc je sdělení: Bůh je blízko. A i v obdarovávání a v tom, jak prožíváme Vánoce, se toto nesmí vytratit. Nesmíme zapomenout na tuto realitu, která převyšuje realitu dárků a obchodu.“\nS tím, že by šlo o přirozený trend moderní společnosti, kardinál polemizoval. „Člověk se nesmí nechat vláčet jen tím, co je okolo, co je módní, co je akcentované.“\nByznys sleduje vlastní linii zisku, ale Vánoce o zisku nejsou, připomněl duchovní. „Jsou o obdarování, ale právě proto, že akcent obdarování ze strany boží se nám trochu vytratil, tak vystoupil a zesílil ten moment obdarování hmotným.“\n„Jestliže necháme jádro víry stranou, tak je samozřejmé, že nás zavalí byznys,“ vzkázal všem, kteří hledají pravý smysl Vánoc kardinál Miloslav Vlk.\nZměnila se česká katolická církev pod vlivem kardinála Miroslava Vlka?\nMiroslav Vlk, kardinál\nS kardinálem Vlkem o církevním zákonu a katedrále


Jenovéfa Boková slaví 30. Byla jsem trochu omyl, přiznala - Prima Ženy\n16. května 2022 17:05\nJenovéfa Boková se svou sestrou, taktéž herečkou Kristýnou Bokovou Zdroj: Profimedia.cz\nJenovéfa Boková slaví 30. narozeniny. Zdroj: Martin Hykl CZECH NEWS CENTER / CNC / Profimedia\nJenovéfa Boková s Českým lvem (2019) Zdroj: Profimedia.cz\nJenovéfa Boková s otcem Johnem na premiéře filmu Mimořádná událost (2022) Zdroj: Profimedia.cz\nJenovéfa Boková s expřítelem Martinem Složilem.\nJenovéfa se svým domnělým novým přítelem na afterparty po předávání cen Český lev 2022 Zdroj: Profimedia.cz\nJenovéfa Boková na předávání cen Český lev 2022 Zdroj: Profimedia.cz\nJenovéfa se sestrou Kristýnou v Show Jana Krause (2021) Zdroj: Profimedia.cz\nJenovéfa Boková platí za jednu z nejtalentovanějších českých hereček mladé generace, první nominaci na Českého lva obdržela již ve 20 letech a pro svou první křišťálovou sošku si na pódium šla jen o pět let později. Díky otci, známému politickému aktivistovi, má vazby na Velkou Británii a do letošního jara vstupuje po boku nového partnera. Letos slaví své třicáté narozeniny.\nJenovéfa se narodila 16. května 1992 v Praze sochařce a malířce Jitce Bokové (68) a disidentovi Johnu Bokovi (76), kteří již v tu dobu měli desetiletou dceru Kristýnu. „Byla jsem takový trošku omyl, ale je dobré to vědět,“ vysvětlila Jenovéfa loni v Show Jana Krause, kde byla hostem i se svou starší sestrou. „Ale já jsem si to vybojovala. Řekla jsem, že ji chci,“ doplnila tehdy Kristýna.\nObě sestry pocházejí z česko-britské rodiny, protože jejich otec John se narodil ve Velké Británii otci Bedřichu Bokovi, který se sem dostal po vypuknutí druhé světové války přes Rusko a působil zde v řadách letectva. A právě tehdy poznal jeho matku Florence Mary Spence. Rodina se po válce vrátila do Československa a John v 70. a 80. letech upadl v nemilost Státní bezpečnosti – mimo jiné proto, že podepsal Chartu 77. Čelil tak silným perzekucím.\nPo studiu uměleckého Gymnázia Jana Nerudy, kde se zaměřila na hru na housle, si Jenovéfa stejný obor vybrala i na Pražské konzervatoři. A hudbě se věnuje dodnes – zejména v rámci alternativního jazzu, byť nejvíc se do povědomí veřejnosti zapsala jakožto herečka. V tomto oboru navíc slaví i mnohem výraznější úspěchy.\nCesta k Českému lvu\nPo debutu ve filmu Občanský průkaz (2010) se objevila mimo jiné v projektu Hořící keř (2013) a ve snímcích Fotograf (2015), Ženy v běhu (2019) či Jako letní sníh (2021). Svého doposud jediného Českého lva v kategorii Nejlepší ženský herecký výkon si odnesla za film Chvilky (2018), na který se aktuálně můžete podívat on-line na webu iPrima.\nSnímek je prvním celovečerním počinem scenáristky, režisérky a spisovatelky Beaty Parkanové, který tvořila dohromady pět let. Jde o autobiografický příběh mladé studentky Anežky, jež zažívá na první pohled běžné starosti, strasti i radosti mladého života. Jelikož se děj i silně emoční příběh točí zejména kolem hlavní hrdinky, kterou ztvárnila právě Jenovéfa, šlo pro ni o zcela zásadní dílo, kde během hodiny a půl skutečně naplno ukázala všechna zákoutí svého hereckého talentu.\nČeský lev za tento snímek spolu s Cenou české filmové kritiky ze stejného roku jsou pak jen důkazem toho, jak moc se Jenovéfě tahle role vydařila. V příštím roce by se pak měla objevit například v historickém válečném dramatu Ležáky režiséra Tomáše Magnuska.\nKromě významného jubilea a přehoupnutí se mezi třicátníky Jenovéfa letos zažila změnu i ve svém partnerském životě. Od roku 2018 se pravidelně na veřejnosti včetně filmových festivalů objevovala s Martinem Složilem (31), vítězem reality show Robinsonův ostrov. Letos v únoru však začaly kolovat zvěsti o tom, že tenhle vztah herečce nevyšel.\nCo Jenovéfa Boková prozradila o soužití s Martinem Složilem během covidové karantény?\nA nezůstalo nakonec jen u fám. Na premiéře filmu Mimořádná událost na začátku února se totiž kromě otce Johna podle Extra.cz objevil i zřejmě nový nápadník, kterého seznámila s otcem a s nímž událost následně i opustila. Kdo je novou známostí Jenovéfy a zda již jde o vážnou záležitost, zatím není jasné.\nUvidíme také, jestli mu nebude vadit, že Jenovéfa by si i po svatbě ráda nechala příjmení Boková, které by chtěla za křestní jméno přidat také svému budoucímu manželovi. U rodiny dnes zřejmě již bývalého přítele Martina to totiž svého času moc nedopadlo. „To byla taková kauza. Druhá půlka rodiny od Martina je naštvaná, ale já jsem to tak nemyslela,“ svěřila se herečka loni u Jana Krause. V jeho show mimo jiné vysvětlila, že jelikož mají v rodině samé dcery, je posledním zachráncem příjmení Bok, a proto by jej chtěla tímto způsobem zachovat.\nJenovéfa Boková: Nejsem holka na vdavky. Čím naštvala rodinu svého partnera?\nHerečka Kristýna Boková zažila pokus o znásilnění. Nikdy jsem se tak nebála, přiznala\nŠtítky Velká Británie rodina film narozeniny Ženy v běhu herec Praha Český lev Kristýna Liška Boková Druhá světová válka Jenovéfa Boková John Bok Martin Složil Jitka Boková Chvilky


Archiv vetešnictví - bazar nábytku I Vetešnictví u Kopretinky\nÚvod » Archiv vetešnictví » Bazar nábytku\nArchivní zboží z kategorie bazar nábytku.\nArchiv Vetešnictví u Kopretinky, kategorie bazar nábytku. Zboží zde vystavené, již není možné objednat, buďto je rezervované, nebo již prodané. Můžete si zde prohlédnout krásné kousky retro nábytku, jako jsou komody, skříně, sedačky, nebo křesla.\nKotoučový magnetofon Tesla B 5\nKřesla 2 ks.\nSkleněná lékárenská dóza 1250 ml.\nMasivní knihovna, regál\nRetro křesílka 2 kusy.\nRetro kuchyňské židle\nŽidle chalupářské 4 kusy.\nKuchyňské židle 4 kusy\nSelské židle vyřezávané 2 kusy\nSelská šatní skříň\nPolévková mísa r.1875\nPokud máte zájem navštivte naší hlavní kategorii bazar nábytku kde naleznete mnoho produktů například retro křesla, masivní postele, židle ton, komody, kredence a mnoho dalšího.


Czechkid je především komplexním nástrojem pro zavedení multikulturní výchovy (dále jen MKV) do škol. Prostřednictvím dětských postav, které pocházejí z různého prostředí se dozvíme nejen o jejich rodinách, zájmech...ale i o problémech, které jim život přináší. Pokud má naše postava nějaké konkrétní zážitky, zkušenosti, bolístky, radosti, pokud se s ostatními hádá, hašteří, zamilovává a zase odmilovává, pak je to unikátní lidská bytost s unikátní životní zkušeností. A právě takové postavy bychom vám rádi nabídli. Prosíme tedy, abyste za Olgou nehledali Ukrajince v Čechách, za Pavlou děti z rozvedených rodin nebo za Danielem typického Roma. Nejsou jimi právě tak, jako jimi není nikdo z těch Ukrajinců, rozvedených nebo Romů, které dnes a denně potkáváme....\nŠtítky: ČaS, multikultura


Čas pro vaše připomínky - Koncepce nakládání s radioaktivními odpady a vyhořelým jaderným palivem | platformaprotiulozisti.cz\nNavigaceCíle platformyČlenové platformyAktualityKontaktyPressVyhledávání\nČas pro vaše připomínky - Koncepce nakládání s radioaktivními odpady a vyhořelým jaderným palivem\nAktualizace Koncepce nakládání s radioaktivními odpady a vyhořelým jaderným palivem\nVyjádření k posuzování vlivů na životní prostředí\nMinisterstvo životního prostředí zveřejnilo Vyhodnocení návrhu Ministerstva průmyslu a obchodu „Aktualizace Koncepce nakládání s radioaktivními odpady a vyhořelým jaderným palivem“ v rámci procesu posuzování vlivů koncepcí na životní prostředí (SEA).\nDlouhodobé skladování vysoceradioaktivních odpadů, konečné hlubinné úložiště v tuzemsku, mezinárodní úložiště nebo zahraniční přepracování? Koncepce by měla určovat základní strategii české vlády, jakým způsobem a v jakých časových termínech se u nás bude hledat řešení problematiky radioaktivních odpadů. Ale nestalo se tak a plán na výběr finální lokality pro hlubinné úložiště v roce 2025 je udáván jako jediné možné řešení. Řekněte si k tomu nyní své!\nKaždý nyní může do 3. července 2017 poslat své vyjádření, co si myslí o plánech státu na ukládání vysoceradioaktivních odpadů. 28. června se pak v Praze můžete zúčastnit veřejného projednávání.\nMinisterstvo životního prostředí poté vydá své stanovisko a vláda bude moci o koncepci rozhodnout.\nSvé vyjádření zašlete e-mailem na adresu posta@mzp.cz nebo písemně na Ministerstvo životního prostředí, Odbor posuzování vlivů na životní prostředí a integrované prevence, Vršovická 65, 100 10 Praha 10 a nebo použijte níže uvedený formulář. Všechny potřebné informace k procesu najdete ZDE.\ns návrhem „Aktualizace Koncepce nakládání s radioaktivními odpady a vyhořelým jaderným palivem“, Ministerstvo průmyslu a obchodu, listopad 2014\ns vyhodnocením „Aktualizace Koncepce nakládání s radioaktivními odpady a vyhořelým jaderným palivem“ /pozor 53 MB/ zpracované podle zákona č. 100/2001 Sb., ECO-ENVI-CONSULT, SOM s.r.o. a EKOEX, leden 2017\nVyjádření k Vyhodnocení „Aktualizace Koncepce nakládání s radioaktivními odpady a vyhořelým jaderným palivem“\nPoznámka: text vašeho vyjádření si upravte a doplňte podle vlastního uvážení:\nMinisterstvo životního prostředí Odbor posuzování vlivů na životní prostředí a integrované prevence Vršovická 65 100 00 Praha 10 Věc: Vyjádření v rámci hodnocení vlivů na životní prostředí podle zákona č. 100/2001 Sb. koncepce „Aktualizace Koncepce nakládání s radioaktivními odpady a vyhořelým jaderným palivem“ Text vyjádření:\nUpozorňuji na zásadní problém hodnocení, v němž byl ignorován požadavek Ministerstva životního prostředí v závěru zjišťovacího řízení: „Doplnit a komplexně vyhodnotit další reálné (účelné a technicky proveditelné) v úvahu přicházející varianty řešení nakládání s vyhořelým jaderným palivem a stanovit pořadí variant těchto řešení z hlediska vlivů na životní prostředí a veřejné zdraví.“. Žádné doplnění a žádné vyhodnocení variant provedeno nebylo. Dokonce ani nebyly komplexně zhodnoceny a porovnány varianty obsažené již v návrhu koncepce – nulová (dlouhodobé skladování ve skladech vyhořelého paliva), dále přepracování vyhořelého paliva na nové palivo a uložení pouze zbytků z tohoto procesu a konečně dnes prosazované uložení do hlubinného úložiště v roce 2065. Zpracovatelé hodnocení tak pracovali pouze s variantou poslední.\nVe vlastním vyhodnocení konkrétních dopadů vzbuzuje nedůvěru, když v etapě výběru dvou lokalit, při němž bude prováděna celá řada hlubokých vrtů, je vliv na povrchové a podzemní vody hodnocen jako nulový, v etapě výstavby podzemní laboratoře a úložiště pak jsou všechny vlivy: socio-ekonomické, na ovzduší, hlukovou situaci, povrchové i podzemní vody, půdu, přírodu i krajinu hodnoceny jako nulové až pouze mírně negativní. Takové výsledky jsou v příkrém rozporu s výrazně kritičtějšími zjištěními sdružení GeoBariéra v práci: „Provedení geologických a dalších prací pro hodnocení a zúžení lokalit pro umístění hlubinného úložiště: Předběžná studie proveditelnosti.“ Bez doložení opaku lze tak provedené vyhodnocení koncepce vnímat jako nedostatečné a pouze formální. Smysluplnost vyhodnocení nabourává také fakt, že hodnocená koncepce je již v řadě svých cílů neplatná. Některé cíle již měly být naplněny a to v roce 2015 či o něco později, nebo například Pracovní skupina pro dialog o úložišti již přestala existovat. Požaduji proto, aby bylo hodnocení, ale i samotná koncepce vráceny k přepracování a k řádné veřejné diskusi.\nDěkuji. S úctou *\nVyjádření k Vyhodnocení „Aktualizace Koncepce nakládání s radioaktivními odpady a vyhořelým jaderným palivem“ jen do 3. července 2017.\nPlatforma proti hlubinnému úložišti považuje probíhající proces hodnocení vlivů nové vládní Koncepce nakládání s radioaktivními odpady a vyhořelým jaderným palivem na životní prostředí a zdraví lidí za zmařenou příležitost, jak otevřít potřebnou širší společenskou debatu o možnostech, jak naložit s dlouhodobě nebezpečným dědictvím jaderné energetiky. Taková veřejná diskuse a zhodnocení různých variant řešení tu zcela zásadně chybí. article\nShromáždění členů Platformy proti hlubinnému úložišti se tentokráte uskutečnilo 6. června 2017 v Chanovicích na další z lokalit ohrožených projektem hlubinného úložiště, kterou Správa úložišť začala nazývat Březový potok. Od říjnového setkání v Božejovicích posílili uskupení noví členové, na dnešní počet 34 (22 měst a obcí a 12 spolků ze všech původních sedmi lokalit). article\nZástupci Platformy se potkali s ministrem průmyslu Havlíčkem\nMinistr průmyslu a obchodu Jiří Havlíček s náměstkyní Lenkou Kovačovskou přijali 1. června zástupce Platformy proti hlubinnému úložišti, kteří je seznámili s výhradami obcí a spolků v ní sdružených ke způsobu vyhledávání hlubinného úložiště.\nCo napsali v médiích - Den proti úložišti 2017\nV článku najdete stručný přehled toho co o akci Den proti úložišti vyšlo v českých i zahraničních médiích.\nKompletní reportáž: Den proti úložišti (22. dubna 2017)\nLidé ve všech vybraných lokalitách opět protestovali proti úložišti. V sobotu 22. dubna 2017 se uskutečnil třetí ročník Dne proti úložišti. Při něm se na všech sedmi lokalitách po celé České republice, kde Správa úložišť radioaktivních odpadů hledá místo pro trvalé hlubinné úložiště, uskutečnily v rámci společného protestu pochody, maraton, koncerty, sázení stromů a další akce.\nV 7 místech ČR je Den proti úložišti, v Pošumaví jsou stovky lidí\nDen proti úložišti se dnes konal na všech sedmi místech po celé zemi, kde Správa úložišť radioaktivních odpadů (SÚRAO) hledá místo pro trvalé úložiště. Ve 12:45 byla vysazena dvoumetrová lípa života u Jetenovic poblíž Velkého Boru, kde by mohl podle plánů SÚRAO vyrůst nadzemní až 20hektarový areál, řekl Zábranský. Běžci absolvovali 36 úseků, které vedly třinácti ze 17 dotčených vesnic.\nPlatforma pořádá protesty proti jaderným úložištím\nZdroj: Právo. Právě dnes – na Den Země – se na několika místech Česka bude opět protestovat proti úložišti jaderného odpadu. Chystají se koncerty, pochody, sázení stromů a další happeningy. Akce organizuje Platforma proti hlubinnému úložišti, která sdružuje 22 obcí a 12 spolků ze všech sedmi dotčených lokalit. Jde o místa, kde Správa úložišť radioaktivních odpadů (SÚRAO) hledá místa pro úložiště.\nSpolek Javořice posílil řady členů Platformy proti úložišti\nPo vstupu spolku Javořice z Vysočiny má nyní Platforma proti hlubinnému úložišti třicetčtyři členů. Z toho dvaadvacet obcí a dvanáct spolků. article\nDen proti úložišti má připomenout, že problém stále není řešen\nDen proti úložišti má připomenout, že problém stále není řešen. V sobotu 22. dubna 2017 se koná třetí ročník Dne proti úložišti, letos zaštítěný nově vzniklou Platformou proti hlubinnému úložišti, která sdružuje již 22 obcí a 11 spolků. Při něm se na všech sedmi lokalitách po celé České republice, kde Správa úložišť radioaktivních odpadů hledá místo pro trvalé hlubinné úložiště, uskuteční v rámci společného protestu pochody, maraton, sázení stromů, besedy, promítání a další akce. Starostové a obyvatelé dotčených obcí tímto chtějí veřejně upozornit na svůj zásadní nesouhlas s postupem státních úřadů, v jehož důsledku pod jejich domovy může skončit vysoce radioaktivní odpad nebezpečný po tisíce generací.\nDen proti hlubinnému úložišti 2017 - Sobota 22. dubna\nV sobotu 22. dubna 2017 se koná třetí ročník Dne proti úložišti, letos zaštítěný nově vzniklou Platformou proti hlubinnému úložišti. Při něm se na všech sedmi lokalitách po celé České republice, kde Správa úložišť radioaktivních odpadů hledá místo pro trvalé hlubinné úložiště, uskuteční v rámci společného protestu pochody, maraton, sázení stromů, besedy, promítání a další akce.\nStarostové a obyvatelé obcí vyzývají premiéra Sobotku: zastavte průzkumy pro úložiště\nPlatforma proti hlubinnému úložišti oslovila premiéra Bohuslava Sobotku s výzvou, aby pozastavil současné zmatené hledání úložiště. Je přesvědčena, že nejprve je potřeba dohodnout a ukotvit potřebná pravidla a zákonné garance. Kontaktovala ho zrovna v době, kdy Správa úložišť radioaktivních odpadů (SÚRAO) opět přehodnotila svůj postup a odvolala se proti rozhodnutím Ministerstva životního prostředí, kterým nebyla prodloužena platnost průzkumných území.\nObce ohrožené úložištěm uspěly: stát musí zastavit geologické průzkumy na sedmi lokalitách\nMinisterstvo životního prostředí akceptovalo argumenty dotčených obcí i zapojených spolků a rozhodlo, že žádosti o prodloužení doby platnosti průzkumných území pro geologické práce pro hlubinné úložiště na všech sedmi lokalitách o dva roky jsou bezpředmětné a zastavilo probíhající řízení.\nPlatforma posiluje a jedná s politiky\nPlatforma proti hlubinnému úložišti posílila o další města a obce. Sdružuje nyní již 33 členů - 22 dotčených samospráv a 11 spolků. Její zástupci proto již diskutovali možnou shodu na naplnění svých cílů s ministrem životního prostředí Richardem Brabcem, s hejtmanem Jihočeského kraje Jiřím Zimolou, se zástupci krajů Plzeňského a Ústeckého a představili svoji pozici také poslancům Výboru pro životní prostředí.\nDo Platformy proti úložišti vstoupila další obec - Nárameč\nDo Platformy proti hlubinnému úložišti nově vstoupila obec Nárameč z lokality Horka a rozšířila tak počet členů tohoto uskupení na třiatřicet.\nAktualizace Koncepce nakládání s radioaktivními odpady a vyhořelým jaderným palivem Vyjádření k posuzování vlivů na životní prostředíMinisterstvo životního prostředí zveřejnilo Vyhodnocení návrhu Ministerstva průmyslu a obchodu „Aktualizace Koncepce nakládání s radioaktivními odpady a vyhořelým jaderným palivem“ v rámci procesu posuzování vlivů koncepcí na životní prostředí (SEA).Dlouhodobé skladování vysoceradioaktivních odpadů, konečné hlubinné úložiště v tuzemsku, mezinárodní úložiště nebo zahraniční přepracování? Koncepce by měla určovat základní strategii české vlády, jakým způsobem a v jakých časových termínech se u nás bude hledat řešení problematiky radioaktivních odpadů. Ale nestalo se tak a plán na výběr finální lokality pro hlubinné úložiště v roce 2025 je udáván jako jediné možné řešení. Řekněte si k tomu nyní své!Každý nyní může do 3. července 2017 poslat své vyjádření, co si myslí o plánech státu na ukládání vysoceradioaktivních odpadů. 28. června se pak v Praze můžete zúčastnit veřejného projednávání.Ministerstvo životního prostředí poté vydá své stanovisko a vláda bude moci o koncepci rozhodnout.Své vyjádření zašlete e-mailem na adresu posta@mzp.cz nebo písemně na Ministerstvo životního prostředí, Odbor posuzování vlivů na životní prostředí a integrované prevence, Vršovická 65, 100 10 Praha 10 a nebo použijte níže uvedený formulář. Všechny potřebné informace k procesu najdete ZDE.Seznamte se:\nVyjádření k Vyhodnocení „Aktualizace Koncepce nakládání s radioaktivními odpady a vyhořelým jaderným palivem“Poznámka: text vašeho vyjádření si upravte a doplňte podle vlastního uvážení:\n© 2017 platformaprotiulozisti.cz | Mapa webu | Vytvořil Adam David


Kombinovaná chladnička LG GTF916PZPYD | Planeo Elektro\nChladnička kombinovaná s mrazákem nahoře, výška 184cm, objem chladničky/mrazničky 418/174 l, energetická třída E, hlučnost 38 dB, barva Platinum Silver\nExpedujeme ZÍTRA, u vás do 29.10.2021\n16 792,- Spočítat splátky\n9 198,- /35%\nDoporučené příslušenství pro LG GTF916PZPYD\nKombinovaná chladnička LG GTF916PZPYD\nobrovská kapacita 592 l\ntechnologie Total No Frost a systém Linear Cooling\nunikátní zásuvka Fresh 0 Zone\ndotykový LED displej zajišťuje komfortní a intuitivní ovládání\nmožnost ovládání přes aplikaci LG SmartThinQ\nLuxusní velkokapacitní chladnička LG GTF916PZPYD\nKombinovaná chladnička s mrazákem nahoře LG GTF916PZPYD nabízí celkovou velkorysou kapacitu 592 l – 418 l objemu nabízí chladnička, 174 l mraznička. Model GTF916PZPYD je vybavený funkcí DoorCooling+, která prostřednictvím důmyslně rozmístěných průduchů v přední části spotřebiče napomáhá k udržení stejnoměrné teploty - potraviny si tak uchovají cenné látky po delší dobu a zůstanou déle čerstvé. Jedinečná zásuvka Fresh 0 Zone skýtá teplotní prostředí stabilní okolo 0° a je výborná k uložení čerstvého masa či ryb, které můžete v případě potřeby ihned začít připravovat bez nutnosti zdlouhavého rozmrazování.\nLednice LG GTF916PZPYD disponuje technologií Total No Frost, která zaručuje konstantní a rovnoměrně distribuovanou teplotu do každého koutu. To přináší vynikající podmínky pro delší konzervaci potravin a zároveň zabraňuje vytváření nepříjemné námrazy. Systém NatureFresh zase kontroluje kvalitu potravin ve všech směrech, aby byl každý kousek vždy maximálně voňavý, čerstvý i lahodný, a aby si po co nejdelší dobu zachoval své specifické vlastnosti.\nVnitřní část chladničky LG GTF916PZPYD sestává ze 2 polic, hornízásuvky Fresh 0 Zone, dolní rozdělené zásuvky s regulací vlhkosti, 4 přihrádek ve dveřích a z držáku na vajíčka. LED osvětlení interiéru je samozřejmostí. V mrazničce najdeme 1 polici, 2 přihrádky ve dveřích a otočný výrobník ledu. Kombinovaná lednička LG GTF916PZPYD se v neposlední řadě pyšní i prvotřídním lineárním kompresorem, který přináší až o 32 % nižší spotřebuje energie, o 25 % nižší hlučnost, a jehož kvality stvrzuje společnost LG 10letou zárukou.\nOtočný výrobník ledu v mrazničce můžete v případě potřeby snadno přemístit či zcela vyjmout, a získat tak dodatečný prostor pro uskladnění dalších potravin.\nDíky aplikaci LG Smart ThinQ můžete prostřednictvím svého mobilního telefonu nastavit požadovanou teplotu i na dálku. Rovněž můžete řídit funkci expresního mrazení či provádět diagnostiku spotřebiče.\nTyp chladničky: kombinovaná s mrazákem nahoře\nHrubý objem 630 l\nCelkový čistý objem: 592 l\nSpotřeba energie: 323 kWh/rok\nMrazící výkon: 8,5 kg/24 h\nAkumulační doba: 15 h\nTyp madla: dlouhá vertikální chromová\nRozměry: 184 × 86 × 73 cm (v × š × h)\nPolice z tvrzeného skla: 2 (v kovovém dekoru)\nHorní zásuvka Fresh 0 Zone\nDolní zásuvka – rozdělená, s regulací vlhkosti\nPolice z tvrzeného skla: 1\nVýrobník ledu (otočný)


Blog | Dana Balcarová - Part 3\nPraha, 21. května 2021 – Evropský soudní dvůr dnes nařídil Polsku okamžité zastavení těžby v dole Turów, který leží u tuzemských hranic. Vyhověl tím české žádosti o vydání předběžného opatření. Na tom má velkou zásluhu především Výbor pro životní prostředí, který vede Pirátka Dana Balcarová, jenž dlouhodobě tlačil vládu k podání žaloby k EU. Ministerstvo […]\nPraha, 13. května 2021 – Na Výboru pro životní prostředí dnes proběhl online kulatý stůl k ministerské novele vodního zákona. Ta by měla vést k efektivnější prevenci ekologických havárií typu řeky Bečvy, o což Piráti dlouhodobě usilují. Bohužel současný návrh má ještě řadu nedostatků, Piráti připomínkovali například vymezení role a odpovědností jednotlivých orgánů v řešení a šetření […]\n12. května jste mě mohli slyšet na Českém rozhlase Radiožurnál v rozhovoru na téma Změna klimatu v rámci reportážního seriálu Rozděleni klimatem? V duelu s ministrem životního prostředí Richardem Brabcem jsem upozornila například na to, co by stát měl pro ochranu klimatu dělat! Diskutovali jsme nad výsledky výzkumu Česká společnost 2020 – klimatická změna, který […]\nPraha, 3. května 2021 – Vláda má dnes projednat návrh na sjednání Dohody mezi vládou České republiky a vládou Spolkové republiky Německo o údržbě a rozvoji mezinárodní vnitrozemské Labské vodní cesty. Podle Němců se na volně tekoucí řece není možné zavázat např. k pevným parametrům plavební hloubky, protože ty závisí na budoucím vývoji srážek a odtoku […]\nPraha, 28. dubna 2021 – Výbor pro životní prostředí dnes projednal invazní novelu, která řeší způsoby regulace invazních druhů, které buď decimují nebo představují rizika pro naši přírodu. Projednával také novelu zákona o myslivosti, během něhož výbor přijal návrhy pirátské poslankyně a předsedkyně výboru Dany Balcarové, které zlepší podmínky pro lesní zvěř. Tři pozměňovací návrhy, které cílí […]\nPovedlo se, Sněmovna dnes konečně schválila zřízení vyšetřovací komise k ekologické havárii na řece Bečvě. Po ustanovení této komise přitom nejen Piráti několik měsíců volali. V minulých týdnech jsme zároveň usilovali o nastavení takových pravidel, aby se podobná situace v budoucnu již nemohla opakovat. Doufáme, že komise konečně dokáže objasnit, kdo skutečně stojí za loňskou […]\nPraha, 18. dubna 20201 – Vláda dnes projedná Střednědobé vyhodnocení Strategie ochrany biologické rozmanitosti ČR pro období 2016-2025. Strategie popisuje kroky k zabránění pokračujícímu úbytku biologické rozmanitosti, ovšem samo Ministerstvo životního prostředí hodnotí plnění 44 cílů jako nedostatečné, a u ostatních cílů konstatuje, že jsou plněny jen částečně nebo zcela bez vazby na strategii. Vláda se tudíž […]\nPraha, 6. dubna 2021 – Vláda dnes projedná další materiál týkající se polského hnědouhelného dolu Turów a jeho vlivu na české území. Průběžné výsledky probíhajícího projektu České geologické služby potvrzují jednoznačný negativní vliv dolu na podzemní vody na českém území. Podle zveřejněných dat hladina podzemní vody klesla místy o více než 60 metrů a s postupující […]\nPraha, 31. března 2021 – Poslanecká sněmovna momentálně projednává novelu zákona o myslivosti, která určí další směřování péče o krajinu a zvěř v ní. Piráti podpořili zařazení této novely na program schůze a ve spolupráci s dalšími stranami i organizacemi, které sdružují lesníky, zemědělce, vlastníky půdy, myslivce či ochranáře, v ní prosazují některé změny. Jejich cílem […]\nVýbor pro životní prostředí Poslanecké sněmovny uspořádal dnes kulatý stůl k novele zákona o myslivosti. Spolu se sedmi panelisty z řad odborné veřejnosti se akce zúčastnilo celkem 76 lidí. Účastníci se shodli na tom, že změna zákona je krok pozitivním směrem, ale k vyřešení současných problémů je nezbytné předložit nový komplexní zákon o myslivosti. Největší […]


Souhlasím, aby mi společnost Václav Bulka, IČ: 75276755, se sídlem V Jamkách 740, Blatná, 38801, (dále jen „Prodávající“), prostřednictvím elektronických prostředků zasílala obchodní sdělení, ve smyslu zákona č. 480/2004 Sb., o některých službách informační společnosti, ve znění pozdějších přepisů a zákona č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů a o změně některých zákonů, ve znění pozdějších předpisů, zejména sdělení týkající se nabídky zboží Prodávajícího.\nSouhlas se zasílám obchodních sdělení a/nebo se zpracováním osobních údajů lze kdykoliv bezplatně odvolat, a to prostřednictvím webové stránky Prodávajícího, zasláním odvolání souhlasu na e-mailovou adresu Prodávajícího, e-mail: info(at)dipshop.cz. Beru na vědomí, že odvoláním souhlasu není dotčena zákonnost zpracování vycházejícího z tohoto souhlasu.\nProdávající a jeho pověřence pro ochranu osobních údajů lze v souvislosti s výše uvedeným kontaktovat:,


Žehnáním bylin oslavili květ nejkrásnější - Katolický týdeník\nŽehnáním bylin oslavili květ nejkrásnější\nVydání: 2008/34 Jakub Deml inspirativní i po 130 letech, 20.8.2008, Autor: Jiří Macháně\nKdyž farníci a návštěvníci vstoupili minulou neděli do kostela sv. Hippolyta ve Znojmě-Hradišti, okamžitě zjistili, že něco doslova visí „ve vzduchu“. Květinová výzdoba přece obvykle voní docela jinak. Místní zvolili neobvyklý způsob oslavy svátku Nanebevzetí Panny Marie – jeden z postranních oltářů obložili balíčky, pytlíky a svazky květin a bylin, které zde čekaly na požehnání.\n„Je to prastarý zvyk – žehnat o tomto svátku květiny a byliny. Panna Maria je v církvi považována za nejkrásnější květ stvoření, jehož plodem je Kristus. Byliny jsou pak symbolem její pomoci, protože léčí tělo i duši,“ vysvětlil místní duchovní správce P. Josef Hudec OCr. Jak dodal, letos uspořádal místní Institut pro křesťanskou kulturu žehnání bylin a květin vůbec poprvé. „Doufám, že se z toho stane tradice,“ doplnil.\nPo mši svaté byla v klášterní „bylinkové“ zahradě připravena exkurze a ochutnávka voňavých čajů z místních výpěstků. Zahrádku zde založily sestry boromejky, které v místním klášteře žily ještě do konce loňského roku. Záhony se snaží místní i nadále zachovat. „Byliny provázejí člověka odpradávna,“ vysvělila jedna z organizátorek Eva Balíková a dodala: „Ve Starém zákoně se dočítáme o yzopu, který najdeme i v této zahradě. Byla to kultovní a očistná bylina, která v Palestině roste jako plevel. Izraelité namáčeli svazek yzopu, když utíkali do Egypta, v krvi beránka a označovali jím veřeje. Žalmista pak zpívá ,pokrop mě yzopem a budu čistý‘. Kristu na yzopovém stonku podali houbu namočenou do octa,“ ztotožňovala bylinu s biblickou zvěstí Eva Balíková. Mezitím přítomní zjistili, že chuť yzopu v čaji je ostřejší než další dvě bylinky: meduňka a řepík. Místní duchovní správce pak dostal se slovy, že „už měsíc kašle“, dárek – sáček s bylinkami, které vzápětí obdrželi i ostatní návštěvníci zahrady.\nŽehnání bylin je jednou z akcí, kterou chce Institut pro křesťanskou kulturu přilákat nejen věřící do dnes prázdného kláštera křižovníků a později boromejek. Pořádá zde vedle koncertů také výstavy a snaží se klášter co nejvíce zpřístupnit široké veřejnosti a nalézt pro něj adekvátní využití.


Nehodlám tímto článkem aspirovat na odbornou studii o životě a díle Lao-c´ ani se k ní nijak přiblížit. To by bylo asi jako nošení dříví do lesa. Každý z Vás má možnosti najít si vhodné texty v knihách, které vyšli na toto a podobné témata jako třeba texty z Tao te ťing, třeba v překladu paní Krebsové, ze kterého Vám zde cituji jednotlivé kapitoly, nebo třeba encyklopedie "Velké postavy východního myšlení" vydanou nakladatelstvím Prostor, a nebo třeba z nakladatelství Maxima vzešlé velmi vědecké pojednání "Čínská filozofie" z pera Oldřicha Krále. Moje snaha je vedena pouze tím připomenout návštěvníkům mého blogu a vlastně i sám sobě tuto legendami opředenou postavu a jemu připisované dílo o 81 kapitolách.\nKdo byl Starý Mistr, jak zní překlad jména Lao-c´, je pro nás dnes už více méně nerozluštitelná záhada. Na rozdíl od Konfucia, u kterého známe přesná data a lokace narození i smrti si tímto u našeho oblíbence nejsme vůbec jisti. Budeme tedy vycházet z oficiálních zdrojů, které se svým nejistým postojem také netají.\nNarozen tedy v asi v 6.tém století před naším letopočtem za vlády dynastie Východní Čou v období označovaném jako Doba letopisů. Čína byla v té době defakto rozpadlá na malá knížectví a různé nezávislé státy. Byla to doba, po které následovalo období Válčících států, završené sjednocením celé říše pod krátkou vládu dynastie Čchin zhruba 200 let před naším letopočtem. Narodit se měl ve vesnici Ťü-žen (dnes nese jméno Lu-i) ve státě Čchu což odpovídá zhruba dnešní provincii Che-nan. Jeho rodové jméno bylo Li a jeho čestné posmrtné jméno bylo Tan. Lao Tan zastával úřad hlavního archiváře státu Čou, který byl v té době již v úpadku, avšak jeho dřívější slavné dny byli vzorem Konfuciova ideálního státu. Ten se také údajně za Starým Mistrem v tomto archivu zastavil, aby se jej zeptal na na jeho mínění o Řádu věcí.\nCo o tomto setkání řekl Mistr Kung svým žákům? "Vím, že pták umí létat, ryba umí plavat, zvěř umí utíkat, že tedy utíkající do tenat lapíš, plovoucí chytíš do sítí, letící do osidel, avšak u draka se nikdy nedopátrám, kterak si osedlá vítr a mraky a k nebi se vznese. Dnes jsem se setkal se Starým Mistrem a nabyl jsem dojmu, že on je takovým drakem!"\nPostupem času nabylo jeho rozčarování ze světa ve kterém žil na takové síle, že se rozhodl odejít do ústraní. Vydal se tedy směr západ a na hranicích v jednom horském průsmyku jej poznal místní strážce, který podmínil jeho průchod tím, že zaznamená svoje myšlenky na papír (tedy v té době asi ještě bambusové plátky svázané kůží). Z jakého pohnutí mysli se k tomu Lao-c´uvolil se můžeme jen dohadovat, ale po nějaké době, a já bych řekl během zimy, kdy se nedalo horskými průsmyky cestovat sepsal 81 krátkých kapitol o cca 5000 znacích. No vychází nám to zhruba na jednu kapitolu denně po dobu 3 měsíců. Jestli já nejsem badatel :-) Po té co předal spisek strážci brány (a roztál sníh) nasedl na svého buvola někde uvádějí hlavou nazad odcestoval pryč. Umřel neumřel, těžko říct. Podle mnohých dosáhl nesmrtelnosti a spolu s jinými stejně postiženými cestuje k ostrovům nesmrtelných, ochutnává božské broskve nesmrtelnosti a chodí na čaj o páté ke Královně matce západu.\nPodle jiných odjel do Indie, kde našel pod jedním stromem jistého "zoufalce", kterého se ujal. Z tohoto individua se nevyklubal nikdo jiný než Siddhárta Gautama princ indický. Po té co se jej ujal dosáhl Gautama osvícení a stal se Buddhou. Tuhle verzi uvedenou v knize Chua chu ting ( Klasická kniha o civilizování barbarů) však čínští budhisté považovali a považují jednoznačně za pomlouvačnou již v době jejího prvního vydání. No aby ne... Co? :) Každopádně se Starý mistr stal natolik legendární postavou že byl přiřazen do taoistického panteonu a v určitých kruzích taoistů se o něm mluví s takovou úctou, která je prokazována snad jen Nefritovému císaři. Koneckonců podle některých byl text Tao te ťing božsky zjeven mnoho století před tím než žil historický Lao-c´.


Fobia zine » CHOKED BY OWN VOMITS – Tentokrát je vše tak, jak by mělo být, správné tempo, čitelný zvuk, čistě zahrané atd. Konečně tam vylezly všechny detaily, které mají.\n» Rozhovory » CHOKED BY OWN VOMITS – Tentokrát je vše tak, jak by mělo být, správné tempo, čitelný zvuk, čistě zahrané atd. Konečně tam vylezly všechny detaily, které mají.\n8. 10. 2017CHOKED BY OWN VOMITS – Tentokrát je vše tak, jak by mělo být, správné tempo, čitelný zvuk, čistě zahrané atd. Konečně tam vylezly všechny detaily, které mají.\nRakovnická kapela se po dlouhých osmi letech hlásí s novým albem. Nejen o nových skladbách, nahrávání a chystaném turné po Anglii jsme si povídali s Květákem.\nAhoj. Jelikož jsme na Fobii s CHOKED BY OWN VOMITS zatím žádný rozhovor nedělali, mohl bys krátce kapelu uvést – kdy a v jaké sestavě vznikla, kolik lidí se v ní protočilo, kolik vydala hudebních nosičů a kolik odehrála koncertů…\nZdarec. CHOV jsem založil na konci roku 2004, po rozpadu CBDS (CLOUD BURST THE DIGESTIVE SYSTEM), společně s bratrancem alias Řiťákem za bicími, které drtil i v CBDS a o nějaký měsíc později se přidal Pavel na druhou kytaru (nyní BOWELFUCK). První koncert byl někdy v druhé polovině roku 2005. S Řiťákem jsme nahráli pouze demo a první splitko. Což bylo někdy v roce 2006 a byla to naše první zkušenost se studiem a tím vlastně začala spolupráce s Hellsoundem, potažmo Honzou Kapákem. Tím zdravím samotného Ředitele Pekla ;). Když byl připraven materiál na další split, tak se bohužel Řiťák odloučil a od té doby se věnuje rodině a podobným věcem. To bylo první období, kdy jsme hledali bicáka. Protože jsme se před tím na pár koncertech potkali a spřátelili s UMBRELLOU resp. MOČOVÝMI KHAMENY (obě bandy za bicími Džízr), tak po čase neúspěšného hledání nějak došlo k domluvě, že Džízr daný materiál nahraje alespoň ve studiu. No, a jelikož jsme si lidsky a i alkoholicky :) fajně sedli, tak se z toho rozjela dlouhodobá spolupráce. Což mi připomnělo jeden popisek z plakátu, kde u našeho loga bylo „Alko grindcore ve stylu AGATHOCLES“ :). Hrávali jsme „A for Arrogance…“ můj oblíbený song. První koncert s Džízrem byl zároveň první mimo ČR, tedy v Poznani na Gore Galore Festu 2008… Cca o rok později jsme jeli opět (již potřetí) do Hellsound studia a zde nahrávali první album „Shit Autopsy“. Což byl počátek spolupráce s Nice To Eat Your rec., tedy s Vláďou z FLESHLESS a vlastně i s Rotten Roll Rex. Abych ještě vysvětlil – split „Zombie Jegers“ vyšel až po albu, aby matroš nezůstal ležet v šuplíku, jinak byl nahrán dříve. Původně mělo vyjít na jakémsi 4-5 splitu v Kanadě, snad i se SPASM, ale z toho samo sešlo. Ještě bych neměl zapomenout na Honzu Vláška (ex-DEAF AND DUMB), který tvořil malby na většinu našich obalů, a někdy v té době jsme se seznámili. Tímto tě zdravím Maestro ;). Po vydání „Shit Autopsy“ se více koncertovalo… za zmínku stojí Obscene Extreme, Mountains of Death ve Švýcarsku a Death Feast v Německu… tj. rok 2009. Pavel hrál chvíli na basu, ale to ho moc nebavilo, což vedlo k tomu, že se naverboval další alkoholik :) Filip, který drtí basu dodnes. Poté se hlavně koncertovalo a chlastalo ;). V roce 2011 nás pozvali na společné tour ULTIMO MONDO CANNIBALE z Itálie. Což byl masakr :-D. Projelo se Rakousko, Slovensko, Maďarsko, Čechy a Německo. Chlast tekl až dost. V roce 2012 byl zajímavý výlet na Ukrajinu, při cestě se opět hrálo v Liptovském Mikuláši, pak měl být Lvov, který naštěstí odpadl, protože po asi 7-8hodinovém čekání na hranicích bysme ho stejně nestihli a následně Kyjev – Zverovision 2012. Cesta dlouhá a náročná… když jsme odehráli, tak asi hodinu na to jsme sedli do auta a přes 20 hodin cesta domů… asi 1500 km, neskutečně skvělý zážitek :o. Protože jsme se taky dokopali udělat nějaké nové skladby, tak jsme ke konci roku 2012 jeli nahrávat. Tentokrát jsme se rozhodli vyzkoušet jiné studio, a to Davos maestra Otyna, tímto tě zdravím zvíře ;). Jednalo se o matroš na splitka, část vyšla na CD s NARCOLEPTIC a část na kazetě s ABORTION (zde je skladba „Teplákárna“, která vznikla ještě za dob Řiťáka a vlastně i hymna „Já bych chtěl bejt furt nalitej“ ;), která je též z té doby a byla připravena jen v hlavě a teď se konečně zrealizovala). Split s ABORTION měl být původně 7“ EP, ale poté, co se domluvila kazeta, se přidalo pár skladeb z toho druhého splitu, aby to nebylo tak krátké ;). Měla, možná ještě má, vyjít i CD verze v Brazílii, ale tomu už moc nevěřím… čeká se už moc dlouho. Na rok 2014 jsme se nějak dostali do kontaktu s Chimpy festem v Londýně a nato se mi podařilo domluvit další tour. Hráli jsme v Německu, Holandsku, Anglii a Belgii. Super výlet, hlavně z Anglie jsme byli nadšení. Na přelomu roků 2014/2015, kdy byla postupná snaha dělat další songy, se půl roku jezdilo na zkušebnu a celkem k ničemu. A to ještě každý bydlel úplně jinde a cesta na zkoušku a zpět zabrala skoro pět hodin!!!! Což nedávalo smysl. Tady začínalo takové divné období, kdy jsem měl pocit, že stojíme na místě a i přes snahy se to neměnilo a to bylo špatně. Dopadlo to tak, že na akci v Německu jsme měli takovou poradu, co se děje a co dál, na což Pavel po 10 letech odešel, že ho to nebaví. No mohl se sám vyjádřit dřív. Normálně jsme se domluvili jako kámoši a vše v pohodě. Jen se od té doby poněkud distancoval a skoro se nevidíme… asi se z něj stává Pražák :-D. Zdár! :-D Ta akce byla zajímavá tím, že se hrálo v zámeckých sklepích. Přijelo se na dvůr zámku a šup dolů a dolů. Následně jsme pokračovali ve 3. Zajímavá akce byla ještě Total War fest v Maďarsku a September to Dismember v Itálii, kde jsme se seznámili s Portugalci GORGASMICO PORNOBLASTOMA. Už v tu dobu jsme trochu diskutovali o postu bicáka, jelikož tam byly občasné alko/technické přešlapy :). Ale přátelství a parta měly prim, tak se jelo dál. I když to občas způsobilo nechuť tvořit dál. A čas běžel. Do toho už Džízr plánoval rodinu. Prvotně se mělo další album nahrávat už z kraje roku 2016, ale situace a přírůstek do rodiny to nedovolily. Když už bylo patrný, že posun v tvorbě a rodina nepůjdou v klidu dohromady s pohodovým chodem kapely, tak jsme se domluvili, že začneme oficiálně hledat nového bicáka a nahrávání zachrání Honza, pokud už nebude někdo nový. Druhý termín ve studiu byl na listopad 2016. Ještě před tím proběhlo tour Portugalsko/Španělsko (viz. odpověď dál) a skvělý výlet do Kodaně, kde jsme hráli na Grindcore Family Weekend. Sám jsem byl zvědavý, kolik jsme odehráli koncertů, tak jsem na Bandzonu zjistil, že jen asi okolo 160 +/-.\n2017: Shit World - 2nd full (Nice To Eat You, rec,, Rotten Roll Rex) CD\n2015: Split tape * ABORTION (Give Praise Records)\n2014: 5 year full of shit / More shit and vomit - Live CD + DVD (DIY) CD, DVD\n2013: Shit is comming back to life - split CD * NARCOLEPTIC (NTEY) CD\n2009: Shit autopsy 1st full CD (NTEY, Rotten Roll Rex) CD\n2008: Zombi Jegers - Split CD * S.C.A.T. (Rotten roll Rex)\n2006: Mírně naprasklej teletubies za kinem - Split CD * MOČOVÝ KHAMENI (DIY) CD\n2005: Je to v prdeli! – Democasette (DIY)\nVaši starší tvorbu prakticky neznám, jen jsem si něco poslechl na webu – a když srovnám skladby z novinky třeba s těmi na „Shit Autopsy“ či splitkách, tak to je propastný rozdíl. Dříve to bylo takové to umca umca s prasečím kvičením (nejen…), na novince hrajete regulérní old school grind bez funny „příkras“. Proč a jak došlo k takovému přerodu?\nRozhodně nemládneme. Je to takový přirozený a postupný vývoj. Kdybys toho poslechl víc, tak se ta propast zmenší ;). Člověk se hráčsky i skladatelsky posunuje. Ale nikdy jsme nebyli vyloženě umca umca, vždy bylo minimálně 50 % grindu a punkovo crustové vlivy jsou tam taky… za dob Řiťáka nás většinou na živo přirovnávali k LAST DAY OF HUMANITY, díky jeho krutým sypačkám ;). A bez sypaček to není grind… To mi připomnělo, když jsme verbovali Džízra („Když ptáčka lapají….“), později si stěžoval, že je to samá sypačka, že když jsme ho lákali, tak jsme mu slibovali umca umca pohoda :-D. Dřív to bylo více o zábavě a vyblbnutí se. Čím pitomější hlášku někdo žblebtnul tím lepší název skladby :). Ale to člověka časem omrzí a přestane bavit, chce tomu dát nějakou hloubku, smysl, posun. Když jsem si pouštěl finální nahrávku „Shit World“, tak jsem si sám říkal, že to zní pomalu jak jiná kapela, ale po dalším poslechu mi to přišlo skoro stejný :-D. S tím rozdílem, že tentokrát je vše tak, jak by mělo být, správné tempo, čitelný zvuk, čistě zahrané atd. Konečně tam vylezly všechny detaily, které mají. Dá se říct, že jsme si tady našli konečně svůj zvuk, celkové vyznění. Někdo mi říkal, že je z některých nahrávek slyšet, že se ještě trochu hledáme, tady mám pocit, že jsme se našli ;).\nPřiznám se, že mě „Shit World“ hodně příjemně překvapilo. Nečekal jsem vlastně nic, dal si CD do přehrávače víceméně ze zvědavosti a dostal pecku – a to nejsem grindu nakloněný posluchač, baví mě v podstatě jen nějaké ty staré kapely typu NAPALM DEATH nebo CARCASS, z našich kapel aktuálně KAOSQUAD. Co na ten přerod řekli, nebo řeknou vaši dosavadní fanoušci, kteří byli zvyklí na něco jiného? Už máte nějaké ohlasy, ať už záporné od „tanečníků“, nebo naopak kladné od nových fanoušků?\nZatím jsou reakce velmi pozitivní… už několikrát jsem slyšel, hlášky typu, že si to museli pouštět x-krát dokola, „slyšel jsem to zatím dvakrát… ale pokaždé 3 hodiny v kuse“, že je to po dlouhé době album, které opravdu nadchlo a tak. Čurby i Bilos to hodně chválili. Reakce celkem kopírují mé vlastní nadšení/překvapení. Je pravda, že když jsem si to doma pouštěl na PC v Guitar Pru a dolaďoval nějaké detaily, tak už tam ten materiál zněl celkem zajímavě a říkal jsem si, že by to neměl být úplný shit :). Jinak člověk stojí nohama na zemi a ví, že to není nic převratného. Recenze teprve polezou ven a rozesílají se CD. Tohle je první CD, které zní tak, jak bych si představoval a to jestli se to někomu nebude líbit, už není moje starost :-). Hvězdný dodatek – KAOSQUAD mě též mile překvapili, tím zdravím Víťu ;).\nProměnou prošel i zvuk, i když zase soudím jen podle poslechu z netu… na starších nahrávkách zní hlavně bicí „plechově“. Chápu, že se to tak někomu líbí i to ke grindu patří, na „Shit World“ ale máte zvuk jak kule, bicí duní, kytara je ostrá a basa příkladně bručí. Šli jste do studia s takovouhle představou, nebo to vykrystalizovalo až při nahrávání?\nJak jsem psal v první odpovědi. Bylo to takové složité období. Věděl jsem jen, že album musíme nahrát a že musí dopadnout co nejlépe. Jinak to může jít taky komplet do kopru. Pokud nenastane potřebný posun, tak nevím, co by bylo dál. Představa, že bych s tím seknul, mě děsila a bylo to něco nepředstavitelného. Zároveň jsem měl pocit, že když bude hotová nahrávka, tak se bude lépe hledat nový bicák.\nZpět k nahrávání. Do studia jdu s tím, že se z toho vytříská, co v danou chvíli a v rámci možností půjde. Musí to znít zase o kus lépe než minule. Hlavní rozdíl je asi v aparátu a v rukách. Od minulého nahrávání jsem u kytary vyměnil skoro vše (aparát, snímač…). Člověk se poučil z chyb a rad, které pochytil. Aparát v obýváku také není na škodu. Za poslední rok jsem toho nahrál asi tolik, co za předchozích deset let :) a skládání a cvičení s programem Guitar Pro (dále GP) udělalo taky své. Je to vlastně jako když hrajete s metronomem. (Pak člověk začal slyšet na zkušebně věci, které dříve neslyšel :-)). Díky tomu zní kytara konečně tak, jak bych chtěl, a jsou slyšet detaily, které mají být slyšet. Nejsou schovaný v tom bahně jako např. na „Shit Autopsy“. Bicí se podařilo perfektně nazvučit, bez triggerů... hra maestra bubeníka si sedla jak prdel na hrnec! To klobouk. Basa vše krásně doplnila a tvrdí muziku! Filip též vyměnil kytaru a ta nová basa pěkně souzní s kytarou. Nic se nějak specielně nezvučilo, postavil se aparát, poštelovaly se dva knoflíky a jelo se. Celkově vše dobře fungovalo dohromady. Když jsme poslouchali jednotlivé nástroje, tak to bylo trochu punk, ale když se to pustilo dohromady, tak nám lehce spadla brada a ve studiu zhoustla atmosféra :-D. Všichni si uvědomili, že z toho leze něco víc, než jsme sami čekali a bylo to cítit ve vzduchu. To se nedá popsat, co jsme zažívali :-D, chvílemi to vypadalo, že straší! Takový to, že je cítit, že jde o něco důležitého, byl to docela haluz. Pár dní po návratu ze studia jsme si volali, jestli se nám to zdálo, nebo jestli to bylo doopravdy :-). Když jsme měli nahranou asi polovinu, tak nějak vypadla elektřina a zvukovka přestala komunikovat. Tak bylo napětí, jestli to vůbec dotáhneme do konce… ale Honza je prostě profík. Vzal telefon, někam zavolal, pak přijel borec z voblasti AJ TÝ, dalo se to do rychtyku a další den se jelo dál. Dva dny před nahráváním vokálů jsem byl nervózní, abych to tím nepokazil ;). Ale Fíla mě pak podporoval a pilně zásoboval různými nápoji a tak podobně :), až se tréma zahnala. Chvílemi jsem si myslel, že se při tom otočím naruby, ale naštěstí se tak nestalo. Na to, že mě tři týdny před nahráváním škrábalo v krku, to dopadlo celkem dobře!!! Bylo to pro mě celkově takové hektické období… řešily se vztahy, rodina… (nejen u mě), přípravy na nahrávání probíhaly až do samotného odjezdu do studia. (Některé kytarové party jsme se ještě učili hrát ve studiu…protože skladby byli dokončeny necelé 2 týdny před nahráváním :-D). Škrábání v krku vyřešily až prášky na žaludek a ATB, když už bylo nutné jít v prosinci k doktoru. Předtím jsme ještě stihli odehrát dva koncerty s GORGASMICO PORNOBLASTOMA, kteří sem přijeli na víkend. Poslední noc to na mě už komplet padlo, horečka jak prase atd.. Pak jsem je odvezl na letiště a rovnou k doktoru. :( Finální mix se dělal až přes vánoční svátky, protože po první fázi nahrávání jsme byli už tak vymletý, že už to prostě nešlo. Jak to vše posloucháš pořád dokola, tak už nevíš, čí jsi. Doma to stálo za prd, tak jsme po Vánocích jeli do studia :).\nZvuk se povedl perfektně… ve studiu jsme tomu začali říkat UFO :-D. Ideální volume se při poslechu pozná tak, že rezonuje nábytek v místnosti :-).\nAktuálně nemáte bubeníka, takže album naklepal Honza Kapák. Jak náročné je nahrávat s někým, kdo není členem kapely? A jak se Honza učil materiál? Poslali jste mu nějaké pracovní nahrávky, nebo do toho šel až ve studiu, když jste přijeli a řekli „tady to chceme takhle a tady takhle“?\nTohle nahrávání bylo celkově dost odlišné od těch předchozích, ale určitě velmi dobrá zkušenost. Byl jsem z toho trochu nervózní, ale to, že se jednalo o Honzu, mě na druhou stranu uklidňovalo ;). Skladby jsem měl připravené v GP, kde byly komplet sepsané kytary a bicí dle představ kytaristy :) a to jsem posílal Fílovi i Honzovi. Honza je mazák a profík až do samého pekla, finální podklady dostal asi 3 dny před nahráváním! Pár drobností jsme si vysvětlili nahrávkou ze zkušebny nebo svahilštinou. Bylo znát, že ho to začalo bavit, tak si to sám užíval. Část skladeb jsme vlastně na zkušebně ani nehráli. Jen jsme se je učili podle GP a nahráli až ve studiu. Někdy si říkám, že to, jak to bylo připravováno „na rychlo“, nebylo moc času nad tím přemýšlet a vymýšlet kraviny, tak to tou spontánností ovlivnilo vyznění nahrávky.\nKecal vám Honza do připravené muziky? (úsměv)\nMinimálně. Pár šíleností na bicí jsme museli vypustit :-D, jinak v pohodě. Na místě se ladily jen drobné detaily.\nV bookletu je uvedeno, že Hell Johan, jak Honzovi říkáte, nahrál i nějaké „guitar bziiik“. Počítám, že jde o ona sóla v několika skladbách. Nebo se pletu? A proč sis je nenahrál sám?\nAno, správně, máš za 1 ;). Tahle spolupráce vznikla už u alba „Shit Autopsy“, kde Honza něco na požádání přihodil, takže bylo jasný, že ho opět oslovím. I když jsem měl většinu připravenu v GP a při snaze bych to dal, tak jsem chtěl, aby to nahrál on, nejsem sólový kytarista ;) a vím, že Honza to dá dle mých představ a taky jsem neměl čas se to pořádně naučit :-D, i když nešlo o nic složitého. Ale abych nebyl takový flákač... nahráli jsme ještě jednu extra skladbu, která není na albu a má vyjít na 7“ EP s GRUESOME DTUFF RELISH a v té je taková punkovější vyhrávka, kterou jsem... záhadně nahrál na první pokus :-). Vyhrávky na splitech s NARCOLEPTIC a ABORTION nahrával Pavel. To trvalo dlouho, ale zní to dobře.\nNevím, jestli jste v minulosti měli u všech skladeb texty, tentokrát ale každý song, kromě závěrečně instrumentálky, slova má. Otázka první – proč je část v češtině a část v angličtině? Beztak ti není prakticky nic rozumět…\nNějaká snaha o texty byla už od začátku, na prvním splitu dokonce pár věcí česky a celkem srozumitelně (např. skladba „Rum“, takový turbo punk). I na „Shit Autopsy“ bylo celkem dost sepsáno a i jsme se podle toho snažili halekat ve studiu, ale moc velký efekt to nemělo. Tam nebylo rozumět absolutně ničemu. Ale zpět k otázce. Něco bylo napsáno rovnou v angličtině, to se tak použilo a v bookletu je to jen v engliš version. Do češtiny se to nepřekládalo, přišlo mi, že by to znělo divně ;). Jsou zde i 3 skladby, které jsem původně napsal pro projekt CRUEL FACE OF LIFE („Fast way to hell“, „Like thousands suns“ a „Cruel face of life“), které byly otextovány v češtině a do bookletu se přidala engliš version. Skladby se nám líbily a nebylo dost času napsat více nových, tak se použily :). Stejně tak se přidal překlad u dalších věcí, které jsem „otextoval“ já ;). Jinak poslední koncert CRUELU byl v prosinci 2014 a nepočítá se s obnovením. Zde hrál na basu taky Filip, tak skladby už znal.\nDoma praktikuju to, že když si pustím album, tak si někdy čtu texty se zpěvem a docela se v tom zorientuji i rozumím. Zkus to, myslím, že by ses taky někde chytil ;).\nOtázka druhá – když už jste muziku posunuli do vážných sfér, proč jsou některé texty, s odpuštěním, slaboduché? Ty vážnější jsou pak napsané dost jednoduše. Nestálo by za to se i v tomhle směru trochu posunout? Nebo to lidi víceméně neřeší a texty si čtou jen recenzenti? (úsměv)\nTy slaboduché asi myslíš „Syrečky...“ a „Čokovoko...“, to tak prostě mělo být. Tedy myslím téma. Já mám rád syrečky a kluci pálivé... dost pálivé :-D. Prostě jsem to napsal tak, jak mě to napadlo a moc jsem to neřešil. Možná i „Malá doba temna“ se na první pohled zdá „slaboduchá“, ale ta není jen o aqua, má vážnější podtext, ale to asi málo kdo pochopí. :) Naštěstí na to nejsou žádné předpisy a nikdo neurčuje, o čem mají texty být a jak mají být psané. To je právě na hudbě krásné, uděláš si to podle svého. Ale abych to trochu rozvedl, na prvním místě je pro mě hudba. U textu je pro mě hlavní, aby to dobře sedělo do úst a šlo to dobře s hudbou. I v téhle oblasti je u nás průběžný posun. A slova jsem chtěl mít všude, v žádném případě jsem tam už nechtěl chrčet jen tak naprázdno tvrdé ýý, to dost ochuzuje celkové vyznění. A ta jednoduchost je taky ovlivněna tím, že jsem texty řešil až jako poslední... některé opravdu na poslední chvíli. Sepisoval jsem je pár dní před odjezdem do studia. To už jsem pak opisoval více méně titulky, rozhovory z filmu (Moucha viz. intra) a nějak si to poupravil či rozvedl :-D. Nejhůře to asi odnesla skladba „Fusion“. Některé texty měly jen útržky, dle kterých vznikl základ pro hudbu, a pak se to v rychlosti nějak dotáhlo. Takže jo, příště to bude určitě zase o kus lepší ;). Nějaká ponaučení z tohoto nahrávání určitě vzešla. No a upřímně mám pocit, že texty si přečte tak 10 % lidí, tedy v lepším případě. A přijde mi, že většinou podle textu, nebo spíš názvů skladeb určují žánr hudby. Ne podle samotné hudby, což je trochu na hlavu. Pro mě jsou to dvě odlišné věci.\nMyslel jsem, že ve studiu otextujeme i poslední skladbu, ale už jen název, aby vystihoval to, co vyjadřuje skladba, by byl moc složitý. Nakonec se to nechalo bez vokálu. Samotná hudba zněla zajímavě, byla to poslední skladba, tak jsem plácnul, že to bude prostě „The End of the Shit World“ a nazdar.\nCD vyšlo v kooperaci NTEY a Rotten Roll Rex. To jsou firmy, u kterých jste vydali většinu dosavadního materiálu. Byli jste dopředu domluveni, kde novinka vyjde, nebo jste přemýšleli o změně? Co na hotový materiál říkal Vláďa Prokoš? Byl překvapený, nebo tušil, s čím se do studia chystáte?\nS čím jsme šli do studia netušil asi nikdo... já tak napůl :). Přijde mi, že si to Vláďa ještě neposlechl nebo to radši moc nekomentoval. Nějaká domluva dopředu byla. Ale poté, co byla hotová nahrávka, jsme všichni cítili potřebu to zkusit nejdříve rozeslat do světa, ale z těch vyšších míst bohužel žádná reakce. Pak jsem ještě zkoušel domluvit spolupráci více labelů po světě, ale to mi přišlo, že spolu nechtějí spolupracovat. Takže to dopadlo, jak to dopadlo. Momentálně ještě řeším vinylovou verzi, na které jsme byli domluveni, ale nějak z toho sešlo. Takže pokud by měl někdo z vydavatelů zájem vydat album na LP, nebo se alespoň podílet, tak ať se neváhá ozvat. Něco málo už mám nakontakováno, ale ještě budu obesílat. Měly by tomu pomoct i recenze, které postupně lezou ven.\nJaká je výhoda, když CD vyjde v kooperaci tuzemského a německého vydavatelství? Cílíte tímhle i na velký německý trh? Máš představu, jaký podíl vydaných nosičů se prodá u nás a jaký v zahraničí?\nNic moc zajímavého se nekoná, Marko si vzal část CD a tím to víceméně hasne. Což je asi škoda, ale ještě není všem dnům konec. Přehled kdo kolik prodal, fakt nemám :).\nSe zahraničím souvisí i koncertování, s koncertováním chybějící bubeník. Tak to vezmeme postupně. Člověka za bicí hledáte, přesto koncerty nějak zvládáte – jestli to správně chápu, tak bicmen odchází a přesto s vámi už víc jak rok ještě pokračuje… a pokračovat bude, dokud někoho neseženete?\nŠílená situace, ale je to tak, jak říkáš :-D. S Džízrem máme dohodu, že když to půjde termínově, tak daný koncert odehrajeme, ale nebudeme to nějak lámat přes koleno (rodina atd.). S tím jsem začal domlouvat i letošní tour. Tedy buď najdeme někoho nového, kdo s námi pojede a pokud ne, tak má Džízr opět dvoják. Odtluče to za MOČÁKY i za ČOKOVOKO. Borec co!! To klobouk. Zároveň musím konstatovat, že letos jsme museli odmítnout nejvíce koncertů, co pamatuji. Nejen v ČR :(. S touhle situací souvisí i to, když Filip říká, že hrajeme více v zahraničí než doma. Což tak je, cca poslední dva roky. Tomu nahrávají tour, která jsou pro nás lákavější návštěvou cizích zemí a když to jde, člověk se někam rád podívá. Pak už se nedá nic moc dělat s jednotlivými koncerty. Buď to termínově půjde, nebo ne. Bohužel to většinou nešlo. Je to o volném o čase, kterého s rodinou ubylo. Chvíli to bylo napínavý i s vystoupením na Obscenu. Původně měl být Džízr v práci a k tomu už měl vyplácanou dovolenou. Takže jsem v jednu chvíli oslovoval bubeníky čistě na OEF. Známá dohodila i Jacka z polských NUCLEAR VOMIT, který měl zájem a byl v záloze. Protože několik dalších oslovených opět termínově nemohlo. Nakonec to Džízr v práci nějak ukecal, prohodil směny a šel do toho s námi. A dopadlo to peckově.\nProč je problém do vcelku známé kapely sehnat tlučmistra? Měli už jste nějaké zájemce, ale neprošli? Je složité k vám zapadnout, nebo je složité zvládnout materiál podle vašich představ?\nJak se říká, o bubeníky byla, je a bude nouze ;). Oslovil jsem dost lidí, ale ti, co mají zaběhlou kapelu, už nemají potřebu řešit něco dalšího, nebo většinou měli už 2,3,4 kapely. Jednou jsem slyšel i 8!!! Takže buď není čas, anebo to prostě nezahrají. Zkoušeli jsme jednoho typa, ale ten nedal sypce. Teď se ozval jeden známý, tak čekáme, až pošle nějakou ukázku, ale je to opět skoro 100 km od nás. Též vidím trochu problém v naší poloze. Rakovnický okres mi přijde taková černá díra. Hrát punk, tak no problém, ale náš rachot, to už je horší. Jsme uprostřed ničeho. Být na Moravě, tak máme větší šanci někoho sehnat. Takhle zatím jezdíme na zkoušku 100 km do Ústí nad Labem. Jinak lidsky jsme pohodáři… to lidi vědí... (a taky dobře vědí, že když si tu tombolu rozkradli, že ji nemůžou vyhrát) :) :-D a už tolik nekalíme :-D, více se věnujeme hudbě. Tak pokud by měl někdo zájem to zkusit, budeme rádi, neváhejte napsat. Rozjedeme to. Rád bych hrál celé album naživo, včetně druhé kytary, aby to bylo plnohodnotné. Příští rok by konečně mohl klapnout plánovaný výlet do Mexika.\nLoni jste odehráli turné v Portugalsku a Španělsku. Jak dopadlo? Máte nějaké neuvěřitelné historky, nebo všechno proběhlo v poklidu, klapalo podle plánu a ani jednou jste nezabloudili? (úsměv) Jak koncerty na Pyrenejském poloostrově vypadaly? Dá se to srovnávat se středem Evropy, myslím co do vybavení klubů, počtu návštěvníků a jejich chování na koncertech či reakcí?\nDopadlo dobře, přežili jsme :-D. Byl to výlet plný tolika zážitků, že se těžko něco vyzdvihuje. Vozili nás kluci s GORGASMICO PORNOBLASTOMA, s kterými jsme se seznámili na September to Dismember festu v Itálii. Zalíbili jsme se a chtěli nás pozvat. Kluby a návštěvnost je velmi podobná jako tady. Hlavní rozdíl je v tom, že je tam prostě vedro a celý ten denní koloběh je časově posunutý. Takže když to shrnu, tak to bylo jako na noční směně, alias cca desetidenní mejdlo. Většinou se chodilo spát v 6 nebo 7 ráno. Akce začínaly nejdříve v 10. Což, jak nejsme zvyklí, nás brzy dohnalo v podobě spánkového deficitu :-D. Někdy už to nebyla moc prdel, ale nějak jsme to zvládli. V jednu chvíli jsme i přivykli tempu :-D. Asi tak od 4. koncertu. Ten byl zrovna ve Španělsku v Palencii. To byl nejdelší přejezd, asi 450 km. Vozili nás starým Fordem transit s pneu, které nevzbuzovaly moc důvěru :-D, jelo to max. asi 80 km/h a naštěstí cestou splašili rezervní kolo. Kluci si mysleli, že tímhle autem to ujedeme asi za 3 hodiny a všechno pořád v klídku, času dost :-D. Měli jsme tam být v 11 večer. Cestou nám ještě rupla guma na dálnici, naštěstí se v té rychlosti moc nedělo a prostě jsme se zasmáli, vyměnili kolo a jeli dál. Na akci jsme přijeli asi okolo 3. ráno. Tam pohodička, nikdo nic neřešil. Zeptali se, jestli je vše OK a oni ať se jdeme najíst. Že bude hrát 2. kapela a my jako 4. Prostě no stress. Po akci 3 hodiny spánku a jelo se znovu tu štreku. Tím, že přejezdy trvaly déle a vše bylo dost langsam, znamenalo méně času na obhlídku města a dalších míst či památek. To nás trochu mrzelo. Hráli jsme v pěkně vybavených klubech i na squatu, v kuchyni asi 3x3 m :-D. Prdel byla. Po posledním koncertu jsme se vrátili do Lisabonu, kde jsme měli objednaný auto v půjčovně. Po zaplacení mraků poplatků nám ho teda půjčili a pokračovali jsme na jih do Algarve. Tam jsme měli apartmán s bazénem. Tady jsme pak různě vyjížděli na okolní pláže, maják a podobně. Mimo to jsme se brutálně připálili u bazénu a sem tam popíjeli. To bylo super. Celkově je to krásná země. Lidi jsou tam víc v klidu, nikam vystresovaně nespěchají, víc žijou, užívají si života. Podobně jako Italové a Španělé. Pak se vrátíte do Čech a vidíte tu otrávenost, spěch a podobně (podle toho je pojmenovaná skladba „Stressland“). Určitě se tam chci znovu podívat.\nLetos v říjnu se chystáte se na turné do Anglie. Máte tam nějaké kamarády, fanoušky, kteří se tam o vás postarají, nebo budete klasicky nocovat po klubech a squatech? Organizujete si tyhle výlety sami, nebo vám pomáhá nějaký šikula?\nTohle tour domlouvám já. Stejně jako předešlý výlet do Anglie, z roku 2014. Jedeme svou dodávkou, opět s MOČOVÝMI KHAMENI. Už tam máme nějaké kontakty a dobré ohlasy z toho minulého tour, tak to šlo domluvit celkem dobře. Jen mě překvapilo, že neklaplo nic při cestě – Německo, Belgie – ještě k tomu je to v pátek a sobotu. Takže bude 7 koncertů čistě po Anglii. Mysleli jsme, že pojedeme i víc na sever, ale nesehnalo se dost kontaktů, aby se to smysluplně propojilo. Spaní většinou u někoho doma, někde jsme si zajistili ubytování. Posledně to bylo celkem v pohodě, tak doufám, že to bude podobné. ;). Anglie je taky moc krásná země, hlavně mě uchvacuje svou historií a památkami. Hrady, katedrály a podobně. Někdy je to hodně silný zážitek. Lidé též velmi přátelští. Těšíme se tam. To mi připomnělo jednu noc v Portugalsku. Jednou k ránu nás přivedli k typovi, kde máme spát… byl na to „opravdu“ připravený. Nejdřív otevřel pokoj, kde byl naskládaný nábytek až ke stropu. A ve finále nás chtěl nacpat do v podstatě „kotce pro psa“, který byl součástí bytu, mělo to plastový okna, ale byl to prostě humus. Naštěstí jsme řekli, že tohle už fakt ne. Takže se k ránu hledalo ještě náhradní spaní. To už bylo v pohodě, matrace i postele. Pak 3 hodiny spánku a zase dál. Občas si do kluků musíme ze srandy rýpnout – „dog-chamber“ :-D.\nJste aktivní od roku 2004, takže už leccos pamatujete. Jak se během těch let scéna proměnila? A jak se proměnila pozice CHOKED BY OWN VOMITS? Existuje ještě pořád něco jako česká grindová scéna, která byla v devadesátých letech celkem profláklá, že se říkalo, že u nás je grind na světové úrovni? Kterou kapelu u nás aktuálně považuješ za nejlepší? A na jaké pozici vidíš svou kapelu? (úsměv) Podle mě jste s aktuální plackou zamířili hodně vysoko…\nPřijde mi, že tím jak je všechno dostupnější a dostupnější, myšleno mimo jiné nástroje, technika a nahrávací možnosti, tak je všeho víc a víc, nejen kapel. Bohužel na úkor kvality a lidi jsou přehlcený, přežraný, zmlsaný. Koncertů je mraky, jen si vybrat. Pak se někdo diví, že je menší návštěvnost. Objevila se ksicht-knížka (Facebook), která velmi usnadňuje komunikaci, ale na druhé straně možná drží lidi více u PC a ne v reálném životě. Nějaký extra přehled si nedržím, ale grindová scéna se určitě drží, i když dříve byla asi výraznější a zajímavější, byly osobitější kapely. Ale čas plyne a kapely dozrávají, tak to bude snad lepší. Hodně jedou SPASM a JIG AI. INGROWING opět startují motor. Nejlepší kapela těžko říct. Co se naší bandy týče, tak se postupně posouváme, rozšiřujeme naše jméno atd., tím by se měla posunovat i naše pozice :-). Nové album by mělo pomoct. Někdy mi přišlo, že je o nás zájem spíše v zahraničí, ale třeba se mi to jen zdálo ;).\nTéž mě těší obrození vinylů a hlavně klasických kazet, které v jeden čas vymizely a teď se vrací. Bohužel u vinylů už je v některých případech cítit snaha vyšponovat cenu, co to jde.\nSnad jsme probrali všechno důležité, ale jestli jsme na něco zapomněli, tak sem s tím…\nCo říct... ať jsou lidi víc v pohodě, neřeší kraviny, chodí na koncerty a podporují kapely pořízením nosičů a merche :-D. Krom toho ti posílám velký dík za tento rozhovor a za recenzi alba. Další velký dík posílám Vláďovi (NTEY) a Džízrovi!\nPřečteno: 792x Autor: Johan | Další články autora


Vědci vytvořili novou kvantovou částici s vlastnostmi kulového blesku | Living future\nKvantová fyzika Energie Boseho-Einsteinův kondenzát\nV extrémně rozptýleném a chladném kvantovém plynu vytvořili vědci Boseho-Einsteinův kondenzát -\nstádium hmoty, při kterém lze pozorovat kvantové efekty na makromolekulární úrovni. V tomto prostředí pak polarizací sjednotili spin atomů podle magnetického pole. Následnou manipulací magnetického pole se vědcům podařilo uprostřed kondenzátu vytvořit uzly, ve kterých bylo magnetické pole koncentrováno.\nTyto uzly vykazovaly mnohé z vlastností kulového blesku, který někteří vědci považují za propletená vlákna elektrického proudu. Tento fenomén se sice objevuje napříč lidskou historií, nebyl však doposud důkladně prozkoumán.\nPoznatky z tohoto výzkumu mohou inspirovat nové způsoby, jak udržet plasma netknuté a stabilní ve fúzních reaktorech. Zatím však není zřejmé, zda lze tímto postupem vytvořit skutečný kulový blesk.\nČlánek na aalto.fi


Nová kšiltovka z dílny Krisztiána Jankovicha a jeho značky Feedermania Venom s logem Feedermania v camo provedení.\nNová kšiltovka z dílny Krisztiána Jankovicha a jeho značky Feedermania Venom s logem Feedermania s nastavitelným rozměrem.\nFeedermánia Fish Spray Mandarin 30ml\nPerfektně použitelný, vysoce koncentrovaný aromatický sprej, dokonce i do krmných košů nebo nástrah pro maximalizaci účinku návnady.\nNovinka z dílny Krisztiána Jankovicha. Pikantní boilie s vysokým obsahem rybí moučky se sladkou ovocnou vůní příchutí třešně.\nFluo COLOR syrup je fluo barevný, extra hustý sirup.Extra silná aroma. Pro vytvoření požadovaného efektu potřebujete jen kapku sirupu.\nFluo COLOR syrup je fluo barevný, extra hustý sirup.Extra silná aroma. Pro vytvoření požadovaného efektu potřebujete jen kapku sirupu. Nevytváří mrak ...\nFluo COLOR syrup je fluo barevný, extra hustý sirup. Extra silná aroma. Pro vytvoření požadovaného efektu potřebujete jen kapku sirupu. Nevytváří mrak ...\nKvůli velkému množství fluo zelené příměsi stačí jedno stříknutí na naplněný košík k tomu, abychom zaujali pozornost ryb a přilákaly je k nástraze. Ob ...\nFeedermánia Fluo Amino Spray Ananas 30ml\nTekutý atraktant s vysokým obsahem aminokyselin na bázi jater, založený na receptuře Krisztián Jankovich. Může se jednoduše použít k zatraktivnění nás ...\nFeedermánie Fermented Lemon Dream krmná směs\nFeedermania Fermented je finálně namíchaná směs s aplikovanou fermentací kyseliny mléčné. Rozbalením sáčku ji lze okamžitě natlačit do krmného košíku, ...\nFeedermania Gel spray je hustý atraktivní spray gel obohacený aminokyselinami v příchuti citron.


Jaroš - Kuchyně, s.r.o. (Brno - Královo Pole) - Najisto.cz Klávesové zkratky Na obsah stránky Načítám... Najisto.cz Můj profil menu Přidat firmu zdarma Úvodní strana Hodnocení Najisto.cz Bydlení Stavba a rekonstrukce Kuchyňská studia Jaroš - Kuchyně, s.r.o. (Brno - Řečkovice) Jaroš - Kuchyně, s.r.o. (Brno - Řečkovice) Návrh, dodávka a montáž kuchyňských linek a sedacích souprav. Upravit údaje Je toto moje firma? Ano Ne tel: +420 777 906 091 e-mail: info@sykorakuchyne.cz web: www.jaros-interiery.cz/ Palackého třída 2203/186 Brno - Řečkovice 612 00 vedle čerpací stanice Agip mapa volat Kontaktní osoby Ing. Petr Jaroš Jednatel Telefon: +420 777 906 091 E-mail: jaros@sykorakuchyne.cz Vít Machů Telefon: +420 774 680 908 E-mail: machu@jaros-interiery.cz Lucie Plodíková Telefon: +420 608 906 097 Hodnocení ***** 0 hodnocení Ohodnotit Navigovat Více informací Otevírací doba Po 10:00 – 18:00 Út 10:00 – 18:00 St 10:00 – 18:00 Čt 10:00 – 18:00 Pá 10:00 – 18:00 Máme právě otevřeno Napište nám Povinná pole Zpráva:\nSekce a Štítky Kuchyňská studia Brno kuchyně na míru kuchyňské linky kuchyňské pracovní desky Obývací stěny a sedací soupravy sedací nábytek Vyzkoušejte také INDECO CZ s.r.o. Společnost INDECO je již 20 let přední výrobce vestavěných ... INDECO CZ s.r.o. Společnost INDECO je již 20 let přední výrobce vestavěných ... Truhlářství Kocáb - Výroba kuchyní a nábytku Zabýváme se zakázkovou výrobou nábytku, schodišť a kuchyní na ... Bulthaup studio Prague – luxusní kuchyně na míru Hledáte pro svou domácnost nebo firemní sídlo luxusní nábytek ... TREND nábytek s.r.o. - zakázková výroba nábytku E-shop s českým nábytkem. Zabýváme se zakázkovou výrobou ... Blum s.r.o. – nábytkové kování Vyrábíme pohyblivé nábytkové kování a kuchyňské doplňky. ... Reklama Zavřít Přihlášení nebo Přihlásit se trvale


Datle a zdraví – dodají energii i pomohou usnout | Rehabilitace.info\nJsou léčitelé, kteří radí před spánkem sníst pět kusů datlí – snadno se po nich usíná, díky množství aminokyseliny tryptofanu, které hojně obsahují. Tato informace se však tak trochu bije s další, která o datle mluví také jako o povzbuzující droze, která se dá přirovnat kávě. Kdo je psychicky unaven, může svou únavu zahnat pomocí pár datlí. Datle se obvykle označují i jako ovoce studentů, neboť duševně pracující se s nimi dopracují k lepší koncentraci. K plusům patří i fakt, že zmíněné exotické ovoce není kyselinotvorné.\nDatlová palma pochází z Asie, vyroste až do výšky 30 metrů. Daří se jí i v severní Africe. Nejlepší datle jsou z Tunisu a Iráku, tyto země jsou přirozeně i jejich největšími producenty. Datlovníky mají rádi teplo, přežijí i extrémní teploty, suchý vzduch a nedostatek srážek. Jejich plody jedli s chutí Arabové a beduíni v zemích Blízkého východu, lidé v dnešním Izraeli a Sýrii, v té době však o jeho účincích ještě netušili. Čerpali z nich jen hodně energie, kterou potřebovali při nekonečných pochodech přes poušť. Datle asi 5 až 7 centimetrů a čím je šťavnatější, tím je zralejší. Tvrdá podlouhlá pecka je obalena sladkou hnědočervenou dužinou. Strom je mimořádně plodný, na jednom se v průměru urodí asi sto kilogramů plodů ročně.\nSacharidy, které obsahují, dodávají nervem a mozku energii a svěžest. Jejich konzument se tedy cítí “duševně čilý”.\nJíst se mohou sušené nebo čerstvé. Zatímco ze sušených se mele mouka, z čerstvých se vykvapkáva sladký sirup tzv. datlové med. I datlové cukr je zdravější než všechny ostatní druhy, včetně třtinového. A navíc je i chutný. Datle můžete “uzobáváte” samotné, hodí se však i do ovocných salátů, lze je pokrájet do musli či pudinků. Chutný je i tvaroh oslazený datlí, dochucený sekanými oříšky. Děti je ocení namísto sladkostí.\nU datlí jednoznačně také platí, a nepotřebují k tomu žádné slogany, že je to: “Energie sbalená na cestu!”\nDatlovníky patří k nejstarším kulturním rostlinám. Přes více než 5 000 let. Najdeme o nich zmínky v Bibli, v Koránu, posilovaly se jimi svatí a moudří ve všech kulturách. Posilovali se jimi Mojžíš, Buddha i Ježíš. Patří mezi sedm “izraelských plodin”, základů lidské výživy v biblickém čase – pšenice, ječmen, hrozny, fíky, granátové jablko, olivy a datle. …\n1 komentář u článku “Datle a zdraví – dodají energii i pomohou usnout”


Tru visage proti stárnutí,\nZdravím, můžu se zeptat zda je vhodné používat Georgakopoulosem omlazující omlazující krém proti stárnutí s kyselinou hyaluronovou, když mi bude 23?\nAle v tomto případě tomu tak není. Pokožka totiž funguje během dne stejně jako v noci.\nNoční krém je většinou vydatnější a výživnější než krém denní. Je-li pokožka kvůli zvýšenému obsahu tuků v krémech lesklejší a mastnější, nikomu to v noci nevadí. Důležité je uvědomit si, že noční krémy neobsahují ochranné filtry proti slunečnímu záření, které dnes najdete v podstatě v každém denním krému. Kůže s přibývajícími léty stárne, je sušší, citlivější a také náchylnější k tvorbě vrásek.\nKaždoroční vydatná sluneční lázeň, kouření, špatné stravovací návyky, nedostatek pohybu, ale i hodně přehnaná hygiena se podepisují na nežádoucím stavu pleti. Jakmile žena pocítí, že má pleť nepříjemně napjatou, přesušenou, je čas, aby začala používat výživný noční krém. Popsané pocity se začínají dostavovat kolem třiceti až pětatřiceti let.\nKrémy | Strana 8 z 9 | hanke.sk | hanke.sk\nNapříklad Aldi, vítězný kelímek s 50 mililitry krému, pořídíte za necelou stokorunu.\nZa stejné množství krému značky Helena Rubinstein dáte třicetkrát více. Diskuze: něco na vrásky váčky pod oči něco proti vráskám a váčkum pod očima kdo poradí Počet odpovědí: 1 Žebříček denních krémů proti vráskám Žádný z testovaných denních krémů proti vráskám nedokáže zázraky, proto žádný nezískal v této zkoušce velmi dobrou známku.\nCien a Eucerin mají dobré hodnocení, protože jsou nejen tru visage proti stárnutí v redukci vrásek, ale i lepší v tomto ohledu než H-krém. Cien jako jeden z mála dostal velmi dobrou známku i za hydrataci, protože byl opět výrazně lepší než H-krém a po ukončení testu byla pokožka mnohem více hydratovaná.\nTy krémy, které dostaly průměrnou známku uspokojivě za redukci vrásek, jsou ve srovnání s H-krémem jen nepatrně lepší nebo mají stejný účinek. Diskuze: vrásky Pěkný den, ráda bych se zeptala, od kdy používat krémy proti vráskám?\nJe mi tru visage proti stárnutí, že je to individuální. Je mi 24 let a pokožku mám spíše sušší a velmi citlivou. Začala jsem nedávno používat krém proti stárnutí pleti od značky Clinique pro suchou až velmi suchou pokožku.\nPři rýmách a kašli skvělý pomocník. Esence z tymiánu, máty, eukalyptu a borovice pomáhají volně dýchat při nachlazeních, stimulují pokožku a dodávají potřebnou energii. Články Jak vypadat lépe Kondice vaší pleti je zrcadlem vašeho zdraví. Může se na ní podepsat stres, nedostatek spánku anebo i přísná dieta. Na rozdíl od vlasů se pokožka regeneruje mnohem rychleji postačí jí zhruba měsíca navíc existují tipy, kterými lze napáchané škody zmírnit či dočasně zamaskovat.\nNicméně v lékárně mi bylo řečeno, že když začnu používat krémy proti vráskám příliš brzy, stane se moje pleť vůči složkám proti stárnutí rezistentní a v budoucnu už mi tyto složky nebudou pomáhat. Popravdě řečeno, moc tomu nerozumím, protože tohle by se úřeci mohlo stát i čtyřicátnici, která je začně používat a její pleť bude následně rezistentní.\nNebo ne? Mám také potíže s šupinkami na pleti v oblasti mezi obočím a na bočních stranách nosu.\nMěla bych proto používat na tyto partie ještě silnější - hutnější krém nebo je to běžné - kůže se prostě a jednoduše tru visage proti stárnutí Peeling používat nemůžu, mám citlivou pokožku a po peelingu se mi na obličeji udělají svědivé pupínky.\nmultisource/hanke.sk at master · dowobeha/multisource · GitHub


Resty II - post-rock/metal roku 2013 - Seriály - ABYSS - hudebně-kulturní magazín\nSpecifický melancholický post-rock/metalový subžánr samozřejmě nevyhynul a mnozí z jeho kultovních zástupců dodnes čile vydávají nová alba, i když samozřejmě už zdaleka nejde o takový "wow efekt", jako před více než dekádou. Na druhou stranu velmi potěší, že někteří interpreti dokážou v natolik konvencemi sešněrovaném stylu hledat skulinky pro jeho expandování do dalších netušených dimenzí.\n2013 Southern Lord Records\nIllinoiského pelikána jsem již považoval za vyhynulý druh, od famózní placky "City of Echoes" uplynulo již mnoho let. Na ní jako jedni z prvních hráli zemitý nikoliv post-rock, ale post-metal s přesahy ke sludge, což působilo poměrně svěže, až progresivně a skupina si rychle vydobyla výsadní postavení na indie rockové scéně. O dva roky později vyšel následovník "What We All Come to Need", už u nového labelu Southern Lord Records, kde došlo prakticky k pouhé rekapitulaci postupů z minulosti a poté se po kapele slehla zem. Na konci loňského roku kvartet překvapil novým dlouhohrajícím studiovým albem "Forever Becoming" a přestože se nahrávalo již po odchodu zakládajícího člena kapely kytaristy Laurenta Schroeder-Lebeca, na výsledném soundu se jeho absence nijak nepodepsala.\nOpět se nahrávalo s producentem Chrisem Commonem, opět slyšíme onen zemitý, avšak současně přirozeně organický zvuk – ani tvrdý, ani vyloženě měkký, ani post-rock, ani vyloženě zkázonosně valivý sludge metal. Kolekce "Forever Becoming" zřejmě nejvíce potěší posluchače, kteří rockové styly s prefixem post- teprve objevují, neboť v rámci žánru PELICAN rozhodně nezklamali, na druhou stranu, čistě objektivně řečeno, podobný materiál skupina hraje prakticky od debutu z roku 2001. Kompozičně se sice jedná o příjemný počin, v rámci žánru bezesporu špička, nicméně nenacházím na něm jedinou přidanou hodnotu oproti minulé tvorbě skupiny.\n2013 Rocket Girl\nZ Irů GOD IS AN ASTRONAUT jsem vždy cítil cosi metafyzického, na druhé straně se nemohu zbavit dojmu, že celá jejich tvorba, alespoň co do stěžejních nápadů, stojí ve stínu jejich famózního debutu "The End of the Beginning". Za ta léta kvintet frézoval svůj rukopis a produkci k absolutní dokonalosti, někdy více, někdy méně inklinoval k svěží elektronice, natolik svébytně určující právě debut, a šestá řadovka "Origins" je jí, což lze vytušit již z názvu alba, opět více prostoupena. Z aktuálního počinu už sice nesálá onen spacerockový entuziasmus jako kdysi, atmosféra alba se zdá být více konzervativně usazená, důraz je kladen spíše na detaily, než na rozevlátý celek, avšak určující tklivé piano zní opět skvěle.\nOceňuji především snahu spolku se, v mezích žánru a signifikantního kapelního rukopisu, stále relativně vyvíjet, o čemž svědčí významná část skladeb, v nichž se operuje se silně zkresleným vokálem, narušujícím jinak obvyklou instrumentální povahu jejich starších děl, v "Strange Steps" dokonce zpěv poměrně výrazně vystupuje. Pak zde můžeme naleznout kousky jako experimentální "Transmissions" nebo hravou "Spiral Code" (svou akurátní rytmikou mi lehce evokuje MASERATI z období přelomové "Inventions for the New Season" a kytary zase evokují staré THE CURE), které přinášejí zcela nový rozměr v rámci diskografie kapely a pokud by mi někdo pustil pouze je, ani bych nepoznal, že se jedná o staré známé post-rockové bohy.\nChicagští RUSSIAN CIRCLES, podobně jako PELICAN, inklinují k tvrdším post-metalovým břehům, k jakési neo-doommetalové materii, moderně častované jako atmospheric sludge (jakkoliv tato škatulka zní absurdně). Avšak oproti svým souputníkům jde americké trio mnohem více na dřeň, až k elementární podstatě žánru, metalové pasáže charakterizují epické a současně zkázonosné masivní riffy (doporučuji třeba hned nekompromisní dvojku "Deficit", v "Burial" lze bez nadsázky hovořit o instrumentálním black metalu), které kontrastují se subtilnějšími post-rockovými momenty, v nichž se dokonale pracuje s gradací, kytary zde naprosto kouzelně melancholicky předou jako ve vrcholných okamžicích takových Japonců MONO – "Cheyenne" jako příklad za všechny. Nechybí zde i jedna vyloženě hitovka, chytlavě melodická "Ethel".\n"Memorial" je naprosto úžasná deska, za jejíž největší přednost považuji, že velmi intenzivně pohltí posluchače, doslova láska na první poslech, nutící sjíždět album stále dokola. Z podobných alb, co velmi rychle vlezou pod kůži, obvykle mívám strach z jejich rychlého vyšumění, avšak RUSSIAN CIRCLES v tomto ohledu vyzní jinak. Na prvotní poslech může leckoho odradit poněkud dřevní a v tvrdších úsecích hřmotný sound, jakoby nahrávka přímo vybízela pro hlasitý poslech na gramofonu (samozřejmě album vyšlo i na vinylu). Přesto však celková produkce zní moderně majestátně a v každém detailu promyšleně, navíc v závěrečné éterické tryzně "Memorial" dokonce hostuje gotická čarodějka Chelsea Wolfe. No prostě typické "must have" dílo.\n"Ultraviolet" považuji za jeden z nejlepších sludge metalových majstrštyků roku 2013, avšak jedním dechem dodávám, že současné směřování KYLESY se již podstatně vzdálilo od syrových tříminutových, skoro až crust punkových vypalovaček s animálním ženským vokálem Laury Pleasants a sekundujícím řvounem Brianem Dukem. Dalo se očekávat, že tento mladicky neurvalý model nebude kvintet obhajovat věčně a tudíž každé následující album implikovalo nové svěží prvky, ať již v podobě na žánr překvapivě výrazně melodických postupů, včetně čitelnějších vokálů či různých psychedelicko-transovních meziher. Tento umělecký záměr kulminoval na předchůdci "Spiral Shadow", který festovně obrousil hrany předchozí tvorby či, pregnantněji řečeno, vydatně bušil do žánrových hradeb, aby je s šestou řadovkou nadobro zbořil. Osobně tento krok jedině kvituji, neboť až s "Ultraviolet" naplno vynikla kompozičně-hráčská virtuozita KYLESY. Sludgeovou zemitost či v tomto případě přízemnost vystřídal opar psychedelické neurčitosti, uřvané syrové vokály zastávají spíše minoritní postavení a nyní s nimi skupina mnohem rafinovaněji pracuje, viz třeba chytlavá "stadiónová" hymna "What Does It Take" a v případě "Steady Breakdown" se dá dokonce hovořit o regulérní rockové baladě, v níž se Laura Pleasants pouští do překvapivě melodických pěveckých poloh, navíc podpořených jejími křehkými vícehlasy. Podobné ambice má též zpívající kytarista Philip Cope hned v následující "Low Tide", která svým zvolněním inklinuje až kamsi k U2. Jasně, Laura ani Philip nejsou žádní vyškolení pěvci a jejich projev je ve své podstatě poněkud falešný, nicméně právě jejich upřímné nasazení a uvěřitelnost považuji naopak za silnou devizu nahrávky.\n"Ultraviolet" určitě nepotěší ortodoxní fans starší KYLESY, stejně jako profesory zpěvu, kdo však žánry neřeší a nepohrdne pestrou a ve své podstatě ryzí muzikou, zahranou s nadhledem zkušených muzikantů, nemůže být zklamán. Za výrazné novum považuji nasazení opravdu výrazných nefalšovaně artrockových kytarových sól, jakých bývá v tomto stylu jako šafránu, ostatně jako srážku PINK FLOYD a BLACK SABBATH současnou tvorbu KYLESY charakterizuje nejpříznačněji. Je až s podivem že i přes natolik barevnou muziku, napěchovanou tolika vlivy až po okraj, se stále podařilo zachovat určující kratší stopáž jednotlivých kompozic (kolem tří minut), tudíž nahrávce nechybí přirozený tah na branku a to i v těch uvolněnějších, silně katarzních kompozicích.\nZa aspiranty, jež by mohli vyplnit místo po ukončení činnosti famózních ISIS považuji taktéž losangeleské rodáky INTRONAUT. Oproti jiným post-metalovým skupinám přinášejí přidanou hodnotu díky progresivnímu, skoro až free-jazzovému přístupu. Oproti přelomové "Valley of Smoke" na "Habitual Levitations" kvartet rezignoval na obhroublé vokály a nyní se oba kytaristé střídají v těch melodických, nicméně o vyloženě vyzpívaný čistý zpěv taktéž nejde, spíše o takový kompromis, ve výsledku inklinující k devadesátkovému grunge. Nicméně zpěvy v post-metalovém žánru nikdy nepatřily k meritu věci, nejdůležitější byla vždy práce s náladami, emocionálními kontrasty a v případě INTRONAUT hudebníci kladou obzvlášť důraz na instrumentální formu. Někteří recenzenti nahrávce vyčítají její vyměklost, což jsem nikdy nepochopil, proč by tento ukazatel měl být určující pro její výslednou kvalitu, přitom ve skutečnosti nelze říci, že by kapela nějak zásadně rezignovala na post-metalovou živelnost, ona jinakost, oproti třeba syrovému debutu "Void" či následovníku "Prehistoricisms", tkví v modernějším učesanějším zvuku, vyzrálejší produkci a v neposlední řadě propracovanějších kompozičních postupech (tudíž třeba na desce již nezaslechneme, ve své podstatě nic neříkající, kvílivé disharmonické dojezdy skladeb). Syrové kytary, obhroublý vokál a bezprostřední produkce automaticky nemusí znamenat vyšší akustický tlak (ostatně dle Dynamic Range Database je poslední deska paradoxně "nejtvrdší"), uznávám však, že mnoho fans preferuje tradicionalistický, nikoliv progresivní přístup. INTRONAUT se naštěstí snaží vyjít vstříc vyzrálejším, experimentům nakloněným posluchačům, jací chtějí hudbu především koncentrovaně poslouchat a ne u ní házet hlavou a v tomto ohledu lze kolekci "Habitual Levitations" považovat za jednu z nejvýraznějších žánrových nahrávek uplynulého roku.\nPhiladelphský kvartet ROSETTA dodnes stojí poněkud v ústraní oproti žánrové konkurenci a čtvrtý řadový počin "The Anaesthete" dokonce nabídl zdarma ke stažení z Bandcampu (až později se alespoň pro vinylovou edici našel vydavatel Debemur Morti Productions), přitom se jedná o prvoligový post-metal s post-hardcorovými doteky (především díky emocoreovému vokálu). Nákup alb přes Bandcamp formou "name your price" sice nepatří k ojedinělým, avšak nebývá časté, aby se k této formě uchylovala velmi kvalitní a relativně etablovaná kapela, což ji může z marketingového hlediska poněkud dehonestovat. Tak či onak, důležitý je samotný materiál a ten hodnotím jako nadmíru povedený, emocionálně navazující na výtečného předchůdce "A Determinism of Morality" z roku 2010.\nROSETTA se vzhlédla v tradičnějším žánrovém podhoubí, tedy v dobách rozpuku stylu, kdy se recenzenti ještě nemohli shodnout, zdali se jedná o post-metal či post-hardcore. Tak či onak nejsyrověji na celé nahrávce zní snad jen hrubý ječák klávesisty Michaela Armineho, instrumentální složka se nese mnohdy ve skoro až relaxační, takřka post-rockové poloze, pokud nepočítám občasně zemitější riffy jako třeba v naopak nasrané "Myo / The Miraculous" (ostatně v tomto ohledu si nelze nevzpomenout na novější tvorbu kultovních Japonců ENVY a nebo našince FDK). Ostatně ve skladbě "Hodoku / Compassion" se pohybujeme už ryze na post-rockovém teritoriu a nechybí ani čistý zpěv (že by možné směřování do budoucna?). Navzdory silnému materiálu deska obsahuje i vágní pasáže, jako třeba závěrečnou, nic neříkající instrumentálku "Shugyo / Austerity" a nebo občas poměrně stereotypní postupy v rámci alba.\n2013 Avalanche Recordings\nJustin Broadrick - neochvějný dříč, jeden z inženýrů fúze shoegazingu a post-metalu nepřekvapivě i roku 2013 dodal přírůstek do své bohaté diskografie. Krom singlů jsem napočítal až sedmnáct počinů, nicméně "Everyday I Get Closer to the Light from Which I Came" patří k jeho páté dlouhohrající studiovce. Co o ní muže říci posluchač, který slyšel všechny předchozí? Asi bych použil charakteristiku "rutina snoubící se s vyzrálým řemeslem". Pokud nepočítám ještě poněkud nevyfrézovaný eponymní debut, tak JESU roku 2013 znějí podobně jako roku 2007, kdy vyšlo druhé a přelomové album "Conqueror". Což ale ve své podstatně až tak nepřekvapí, neboť pro jiné kapely to bývá běžný rozestup mezi řadovými počiny.\nU "Conqueror" figuroval ještě onen "wow efekt", kde Broadrick přesvědčil, že i odlidštěná, skoro až industriální rytmika v souznění s neméně anorganickými, silně podladěnými sludgeovými kytarami a za doprovodu zvláštního, jakoby apatického, z dáli se linoucího, tudíž poměrně tiše namixovaného vokálu, mohou vzniknout silné, skoro až hitové skladby. Na aktuálním počinu bych vyzdvihl asi dvojku "Comforter", neboť zde Broadrick žene svůj svébytný sound až do extrému, čímž výsledek zní jakoby rozladěně, ale ve výsledku silně psychedelicky (podobný přistup aplikuje i v předposlední "The Great Leveller"). V titulní kompozici "Everyday I Get Closer.." zase absentují signifikantní podladěné kytary, avšak klávesy hrají naopak tu nejtypičtější melodii kapelního trademarku. Ve výsledku jsem si "Everyday I Get Closer to the Light from Which I Came" docela užil (rozhodně nedejte na první dojem, jak už to u podobné neukotvené muziky bývá, je na vícero koncentrovaných poslechů), spolu s předchůdcem "Ascension" se jedná o nejpřístupnější nahrávku a právě tu hloubavost, až transcendentální povahu, považuji za její nejsilnější zbraň.\n2013 Southern Lord\nJak tak zjišťuji, roku 2013 nevyšla žádná vyloženě špatná žánrová nahrávka, problém u některých spatřuji v prostém faktu, že ty novější stojí ve stínu svého opusu magnum a jakoby i samotná skupina přesně nevěděla, jakým dalším směrem se ubírat. V případě brooklynských rodáků A STORM OF LIGHT, semknutých kolem multiinstrumentalisty Joshe Grahama oním vrcholem je samozřejmě druhý zásek do diskografie "Forgive Us Our Trespasses", který ve své době dokonce zastínil i samotné strůjce žánru NEUROSIS, kterým Josh vytvářel vizuální složku. Ani následovník "As The Valley Of Death Becomes Us, Our Silver Memories Fade" se nenechal zahanbit, neboť ještě docela výrazně vycházel z progresivity svého předchůdce.\nV konfrontaci s předchozí, místy až rituálně transovní tvorbou, "Nations to Flames" staví překvapivě na rutinních metalových základech, chybí zde žánrové úkroky stranou a kupříkladu magické vybrnkávačky typu "Destroyer" byste zde nacházeli marně. Skoro se až dá konstatovat, že tvorba druhdy post-doom/metalových bohů degradovala na poslechovou kulisu třeba do auta. Bráno z druhého konce, pokud však na "Nations to Flames" nahlížíme jako na konvenční metalovou nahrávku se standardními riffy, stále se jedná o mírný nadprůměr. Problém ale je, že A STORM OF LIGHT nikdy nebyla standardní metalová kapela, natož konvenční. Tou se ale zřejmě stala, protože existenciální naléhavost, hloubavost či stavy katarze zde nepocítíme a je nutné tuto smutnou skutečnost přijmout jako holý fakt.\n2013 Superball Music\nDlouho jsem tyto Anglány ignoroval, neboť snad každý indie plátek je až nekriticky vyzdvihoval do nebes a jakmile se z něčeho začíná tvořit doslova kult, smrdí to jistou trendovostí. Nakonec mi to nedalo, protože 65DAYSOFSTATIC dokonce zavítali pomalu ke mně až před barák, tedy do brněnské Flédy, tak jsem jim zkusil dát šanci, poslechem páté řadovky "Wild Light". A skutečně na první letmý poslech jsem je s nechutí odložil, protože zněli přesně, jak jsem předpojatě předpokládal, jako jakási hipsterská odpověď na post-rock. Z každého rohu se linuly typické jakoby přízemní minimalistické synťáky, hlavně znít co nejvíce nekonfliktně a trendy. Nicméně po čase jsem si na "Statiky" opět vzpomněl a dal jim druhou šanci, tentokrát při koncentrovaném poslechu při jedné večerní procházce. A ouha, prvotní syntetické pozlátko se začalo trhat jako ranní mlha a na povrch začaly vystupovat poměrně zajímavé kompoziční kontury. Kvalita klávesáka se vždy pozná, pokud dokáže poutavě zahrát klavírní pasáže, stejně jako kytarista, který se nebojí jít s kůží na trh v pasážích nerušených elektronikou, a v tomto ohledu muzikanti nadobro předčili mé očekávání.\n65DAYSOFSTATIC pracují se syntézou elektronické a kytarové složky poněkud odlišně, než je v post-rocku obvyklé, takže co jsem z počátku považoval za pozérství, nyní naopak považuji za originální devizu kapely. Nepřipravený posluchač se musí nejprve překlenout přes na žánr hodně netradiční první dvě kompozice "Heat Death Infinity Splitter" a "Prisms", kde především v druhé jmenované se samply násilně lámou jak u nějakého DJingu, jinými slovy vyznělo to až příliš moderně. Naopak druhá půle alba překvapí inklinací k ryzím konvencím žánru (podobně jako raná alba skupiny) a nenechá se zahanbit před konkurenční špičkou. Síla CD "Wild Light" však tkví právě v žánrové jinakosti, kdy rozličné beaty, samply a nutno zdůraznit, že elektronika obecně, na albu zní opravdu fortelně a propracovaně, žádný vyloženě levný minimal. Třeba závěrečný opus "Safe Passage" si dokážu představit jako součást nějakého filmového soundtracku (ostatně jeden alternativní soundtrack už na kontě mají). A právě fakt, že mě v tom obrovském množství žánrové konkurence něco opravdu mile překvapí, nutí hodnotit zatraceně vysoko.\nZe stejné stáje jako 65DAYSOFSTATIC pocházejí i Němci LONG DISTANCE CALLING a jak už to u Superball Music bývá (měl pod křídly i dnes již neexistující post-rockové bohy OCEANSIZE), opět se jedná o trefu do černého. Říkáte si Německo a post-rock? Inu proč ne, navíc kvintet už jeho ryzí podobu léta nehraje, nyní inklinuje k progresivnímu rock/metalu. Ovšem i tato škatulka není nejpřesnější, neboť LONG DISTANCE CALLING si nepotrpí na nějaké technické ekvilibristice, ale sází spíše na rafinované melodie, čistá kytarová sóla a silně melancholickou fazónu. Nevím proč, ale na mysl mi pokaždé vytanou staří GREEN CARNATION, ani ne tak nějakou závratnou podobností (Norové zněli přirozeně více seversky, i když styčné body se samozřejmě najdou), avšak podobným kompozičním přístupem, kdy materiál zní na jednu stranu vřele přístupně (avšak nikoliv přímočaře), přesto po jeho vyposlechnutí zůstává silný umělecký dojem. Snad jen zpěvák Martin Fischer nezpívá tak charismaticky jako Kjetil Nordhus, možná i z toho důvodu album obsahuje více ryze instrumentálních kousků. Tak či onak, v oblasti melancholického rafinovanějšího rock/metalu s post-rockovými dozvuky zastává v poslední době "The Flood Inside" výsadní postavení, skoro bych se až nebál dnes hovořit o zjevení (podobně jako svého času působilo "Light Of Day, Day Of Darkness" od letos znovu obnovené norské formace).\nŠtěpán Šimek | 22.04.14\nResty I - skandinávská scéna


JAK NA KVÍTÍ v INTERIÉRECH a (PO)VÁNOČNÍ INSPIRACE | jaknainteriery\nPosted on 12.12.2016 22.4.2017\nKvětiny mají moc vytvořit jedinečnou pozitivní atmosféru v interiéru, proto na našem blogu nesmí chybět. Přináší do něj prvek přírody, ať už čerstvě natrhané (popřípadě řezané) do vázy na stůl, v květináči či zavěšené kokedamy. Na téma pozitivního působení květin existují dokonce i vědecké studie. Například evoluční psycholožka Nancy Etcoff ve svém výzkumu přišla na to, že již samotný ranní pohled na vázu s květinami, nám pomůže zdárněji zvládnout pracovní den. Tento poznatek můžeme z vlastní zkušenosti jen potvrdit. Neméně blahodárně však květiny působí i na další smysly, svou vůní působí na emoce, celkovou náladu i chování, činí nás šťastnějšími.\nJak takové nasbírané lesní kvítí spojené s výletem na Milešovku může vizuálně změnit náladu v interiéru posuďte sami…\nJistě jste zaznamenali přírodní témata objevující se také v tvorbě autorů užitého umění, designu a vlastně všech možných tvůrčích oblastí. Vyrojila se spousta jelínků a lišek, motivů lesa a mechu. S oblibou se pracuje s přírodními materiály, oslavuje jejich surovost. Zažíváme znovuokouzlení divokostí přírody.\nNás v poslední době okouzlil vznik několika konceptů květinářství, jejichž principy vycházejí především z myšlenky přiblížení se krajině, i když se právě díváme do monitoru počítače nebo televizi. Rády bychom Vám v tomto článku přinesly inspiraci, kde takováto květinářství najít.\nBrněnské květinářství Kvítí z lesa přijalo estetiku odkazující ke kráse volně kvetoucích lučních květů, divokých zahrad a též určité přirozenosti.\nNechte se inspirovat Kvítím z lesa a opět přičuchněte, jak voní louka. Máte-li to kousek do Brna, můžete se stavit do jejich květinářství na Kopečné, třeba si i odnést kytku na sváteční stůl, nebo jen tak pro radost.\ntakovéto kytice si můžete odnést z květinářství Kvítí z lesa\nPodobný přístup k tvorbě kytic vyznávají i autoři pod značkou Plevel+. Jak už jméno prozrazuje, krásu čerpají z obyčejných kytek českých luk a strání, nebojí se ani plevele. S láskou k přírodě i s radostí z objevování, pak vzniká osobitá krása. Neobvyklá kytice umí dodat mnoha příležitostem kouzlo výjimečnosti a všední chvíle pozvednout. My jsme obdivovaly jejich Vánoční věnce v Bistru café na designSUPERMARKETU\nVánoční věnce v Bistro café na designSUPERMARKETU\nAlternativu ke klasickým kytkám v květináči přináší projekt Lenky Hrubé Zahrada na niti. Kokedamy – levitující rostliny v kulatém valu zeminy obaleném mechem. Jedná se o tradiční formu pěstování rostlin pocházející z Asie. V našich podmínkách je možné pěstovat ve formě kokedam běžné nenáročné pokojové rostliny, které vydrží zelené celý rok. Zalévání je jednoduché, stačí kokedamu na pár minut položit do misky s vodou a ona nasaje potřebnou vláhu. Zelené levitující zahrady a Aerária mohou skvěle dotvořit interiér a dát mu osobité kouzlo. Obchůdek Zahrada na niti můžete navštívit ve Školské ulici v Praze.\nkokedamy a aerária Lenky Hrubé nás na Meatdesignu zaujaly na první pohled\nzavěšené kokedamy v prostoru\nkokedama s citrusy oživí každý interiér\nkochat se kokedamy můžete v kadeřnickém studiu Atelier Glam v Praze\nkochat a inspirovat se můžete i v Pardubicích, v kanceláři interiérové designérky Hany Matějkové\nOzdobte a oživte interiér aerárii, Lenka je opravdu kouzelnice.\naerária se dají využít mnoha způsoby, v tomto čase třeba jako adventní věnec\nPřejeme Vám krásný týden plný přírody!\nZA INSPIRACÍ A DESIGNEM do KODANĚ