Odpady jsou hlavně byznys, až pak ekologie, říká expertka | Finmag.cz\nOdpady jsou hlavně byznys, až pak ekologie, říká expertka\nZuzana Keményová | 5. 6. 2021 | 6 387\nZálohovat PET lahve? Podle expertky na odpadové hospodářství Aleny Myslivcové Fučíkové z Univerzity Hradec Králové to není až tak skvělé řešení, jak se na první pohled jeví. Stejně jako bezobalové obchody, bioplasty, dřevěné kartáčky na zuby nebo snaha o zero waste život.\nZdroj: Tereza Makovská\nZálohavané PET lahve v Česku dlouhodobě propaguje společnost Mattoni. Ta už loni ve spolupráci s on-line supermarketem Košík.cz odstartovala pilotní projekt, v němž nabídla možnost koupě své minerálky ve vratné PET lahvi s tříkorunovou zálohou. Vratné ovšem jsou jen některé lahve vyrobené z 80procentního recyklovatelného PETu. Po vrácení míří k opakované recyklaci.\nFirmy po roce oznámily, že zálohované lahvi dává přednost víc než polovina zákazníků a zhruba polovina z nich lahve i vrací. Před vypuknutím pandemie koronaviru to bylo dokonce až 78 procent, během ní ale měli kurýři omezené možnosti zpětného odběru. Právě doručovatelé, kteří potraviny rozvážejí, neponičené lahve od zákazníků i odebírají.\nRNDr. Alena Myslivcová Fučíková, Ph.D.\nnarodila se roku 1983 v Brně, vystudovala obor Biochemie na Farmaceutické fakultě Univerzity Karlovy v Hradci Králové\ndoktorské studium v oboru Molekulární patologie absolvovala na Fakultě vojenského zdravotnictví v Hradci Králové (Univerzita obrany)\nv současnosti působí jako vedoucí Oddělení experimentální biologie pod Katedrou biologie Přírodovědecké fakulty Univerzity Hradec Králové\nzaměřením je analytička, věnuje se hmotnostní spektrometrii makromolekul, zejména proteinů\nproblematikou odpadů se intenzivně zabývá i díky výuce odpadového hospodářství na Univerzitě Hradec Králové\nsvůj výzkum zaměřuje na mikroplasty, v rámci grantového projektu na vlastnosti specifického polymerního materiálu používaného v medicíně\nžije v Hradci Králové, ve volném čase se věnuje lezení na skalách a volejbalu\nVybrané lahve se následně recyklují, z lahve se stávají lahve nové. Konkrétní počet takto zrecyklovaných nádob ale zástupci firem neuvedli. Smyslem propagace zálohovaných PET nejčastěji bývá, že se petky budou více vybírat zpátky a nebudou se povalovat na ulicích a v přírodě.\nPodle Myslivcové Fučíkové to ale není cesta. „Jsem jednoznačně proti. Podle mého názoru je to jen víc práce, za kterou ještě ve finále zaplatíme,“ upozorňuje. Obaly a plasty by přesto nezatracovala. Jen je potřeba, abychom se s nimi naučili zacházet zcela jinak.\nProč myslíte, že zálohovací systém na petky Česku nepomůže?\nEU přechází na cirkulární ekonomiku a tam, kde takto sbírali jen petky, budou mít nyní daleko více problémů se sběrem dalšího plastu. Jednoduše na to nejsou připraveni, třeba po logistické stránce, může jim chybět svozová technika, síť dotřiďovacích linek, provázanost s odběrateli jednotlivých druhů plastů, nemluvě o tom, že budou muset vynaložit dost energie na osvětu svých obyvatel. U nás v Česku sice jsou prostory pro zlepšení celé oblasti, ale ve srovnání s jinými zeměmi máme svůj systém celkem funkční a efektivní.\nPřínos pro životní prostředí? Spíše vidím riziko – větší spotřeba pohonných hmot, protože kromě zbytkového plastu se bude muset jezdit zvlášť pro petky, a velmi nízká úroveň zpracování zbylého plastového odpadu. Mezi obchodovatelný plast, tedy takový plast, o který mají zpracovatelé zájem, patří v Česku většinově PET. Zpracovatel si vezme celou žlutou popelnici, vyzobe si z ní to, co může výhodně zpeněžit, a o zbytek se musí řádně postarat. To se mu zatím vyplatí.\nA když PET lahve z kontejneru zmizí?\nTak o tu plastovou hlušinu nikdo nebude mít zájem, přestane se třídit a bude končit na skládkách. A spotřebitel se za vidinou mrzkého zisku pár korun potáhne s pytlem nesešlápnutých petek do obchodu, doma musí najít prostor na jejich skladování, do obchodu zbytečně pojede nová svozová firma jen pro petky... Zavedení systému zálohování bylo už před více než deseti lety v nákladech odhadnuto na zhruba tři miliardy korun. Kdo myslíte, že to zaplatí?\nNyní vše pohodlně třídíme do jedné tašky a jsme v tom dobří a funguje to a já bych byla pro, aby to tak zůstalo. A že se v přírodě válí sem tam nějaká petka? Ale vždyť ona se tam válí i použitá pneumatika, dětská plenka, sklo, prázdné konzervy nebo starý nábytek. Dobře to samozřejmě není, ale jako lepší řešení vidím petky prostě nekupovat.\nA co zálohování plechovek, kartonů, sklenic a dalších obalů?\nTo je v zásadě to stejné jako u plastů. Ptejme se: Čeho tím vlastně chceme docílit? Ačkoliv v přírodě končí dost odpadků, opravdu čekáme, že se zálohováním něco změní? Myslím, že je lepší se opravdu zaměřit na prevenci vzniku odpadu a na snížení nadužívání obalových materiálů. Toho, kdo je schopen vyhodit lahev od limonády v lese, stejně nějaká koruna zálohy nebude zajímat.\nCo je ekologického na kartáčku na zuby sice ze dřeva, ale původem někde z daleka, který nadto stojí přes dvě stovky? To si raději koupím plastový od české firmy, který nakonec zhyne ve spalovně a jeho uhlíková stopa bude rozhodně menší.\nNepřenášejme tedy v některých věcech nutnost individuální odpovědnosti na bedra nějaké instituce nebo státu. Koneckonců legislativa vznik zálohového systému nijak neomezuje, kdokoliv se může do tohoto projektu pustit. Myslím si, že je to ale zbytečná práce.\nCo si myslíte o takzvaných bioplastech? Tedy plastech vyrobených ze škrobů a dalších alternativních materiálů, které se mají v přírodě rozložit? Experti varují, že v určitých směrech dělají víc škody než užitku, protože se rozloží jen za určitých podmínek, a to ještě spíš rozpadem na mikroplasty. Je to podle vás slepá ulička, nebo mají bioplasty smysl?\nNa plasty má dnes počíháno kdekdo. Jsou synonymem pro ohrožení povrchových i podpovrchových vod, zdraví lidí, fauny i flóry, skloňují se v souvislosti s bezpečností potravin. Ale ony jsou opravdu úžasný materiál! Nedívejme se na ně jako na zplozence pekla. To my s nimi neumíme správně nakládat a hledáme různé alternativy, než bychom se smířili s tím, že je mnohdy zkrátka nepotřebujeme. V případě bioplastů navíc často vyháníme čerta ďáblem. Ano, rozkládají se. Někdy… Možná… Některé… A za definovaných podmínek. Což ale nejsou podmínky na skládkách.\nU plastů je v první řadě třeba snažit se definitivně uzavřít kruh jejich využití největší možnou mírou recyklace. A pozor, třídění nerovná se recyklace. A ano, nahradit je tam, kde se dá. Na zahradní párty opravdu nepotřebujete kupovat plastové vidličky. A tyčinky na čištění uší mohou být dřevěné. Ty tolik diskutované petky také mají své řešení, například velmi často je lze bez problémů nahradit vlastní, dlouhodobě používanou a vymyvatelnou lahví či sklenicí vody z kohoutku.\nNejen auta. Bezemisní automobilka! Fakt?\nVolvo před nedávnem odhalilo svůj druhý plně elektrický vůz. Do roku 2050 má být provoz celé automobilky bezemisní. A prý na tom ještě vydělá. „Věříme, že v důsledku tohoto přechodu můžeme od roku 2025 ušetřit zhruba miliardu švédských korun ročně,“ píše se v oficiálním prohlášení automobilky k přechodu na cirkulární ekonomiku.\nKonec plýtvání. Volvo šlape na brzdu\nBioplasty mohou někde mít své opodstatnění, je ale úplně stejně nutné s nimi umět pracovat, až se stanou odpadem, a hlavně by se neměly stávat automatickou náhradou za klasické plasty.\nKdyž už jste zmínila, že je lepší obaly nekupovat než pak řešit, co s nimi, tak v poslední době se v Česku výrazně rozšířily bezobalové obchody. Potraviny se v nich nakupují do vlastních nádob či pytlíků. Jsou už téměř ve všech větších městech. Je to podle vás cesta, jak se zbavit zbytečných odpadů, nebo to nebude ve velkém měřítku fungovat?\nZe své subjektivní zkušenosti s nákupy v bezobalech v mém okolí říkám, že tak, jak jsou nyní většinou nastavené, to nebude ve velkém nikdy fungovat. Můj názor je takový, že pokud bychom chtěli v tomto směru nějakou významnou změnu, je třeba spotřebiteli nabídnout ideálně ten samý sortiment věcí, které je zvyklý nakupovat. Já chci nakupovat bezobalově, ale nechci prací gel z mýdlových ořechů, já chci ten svůj, chci běžné těstoviny, ne ty celozrnné, chci kypřící prášek a čistič na vany bez toho, abych musela dlouze studovat, jak si ho doma správně namíchat.\nJá vím, jak to teď ode mě zní, ale nemyslím to špatně. Já tam nakupuji ráda. Ale zároveň vidím, že to má své rezervy, a to nemluvím o tom, že velká většina nabízených komodit, ač bez obalu, tam stojí víc peněz. Tím davy prostě nezaujmete. Navíc často tyto obchody nabízí i různé rádoby ekověci denní potřeby. Co je ekologického na kartáčku na zuby sice ze dřeva, ale původem někde z daleka, který nadto stojí přes dvě stovky? To si raději koupím plastový od české firmy, který nakonec zhyne ve spalovně a jeho uhlíková stopa bude rozhodně menší. Až budou k mání kartáčky z našeho kůrovcového dřeva, dám jim přednost.\nPro jistotu znova opakuji – jsem fanda bezobalu. Ale dejme tomu šanci trochu jinak.\nDokážete si představit, že byste žila zero waste životem? Že byste nakupovala jen věci bez obalu, oblečení měla ze second handu a tak dále? Je to pro vás reálné?\nNe. Navíc vše bez obalu prodávat jednoduše nejde. Obal nemá jen estetickou funkci a není určen primárně a pouze k tomu, abychom na něj úplně zanevřeli. Obal chrání výrobek během přepravy, zajišťuje udržení jeho definovaných vlastností a spoustu dalších věcí. My se s ním jen musíme naučit lépe pracovat po tom, co se stane odpadem, a snažit se to s nimi nepřehánět.\nMy nepotřebujeme sto naprosto bezchybných zero waste hrdinů, my potřebujeme miliony lidí, kteří to sice nedělají dokonale, ale snaží se a jsou ochotni se učit a inspirují tím ostatní.\nA oblečení? Přiznám se, že si to též neumím představit. Ta bezmoc, kdy si po hodině hledání vyberete nějaký pěkný kousek v second handu a zjistíte, že potřebujete jinou velikost…\nAle teď vážně, snažím se nakupovat primárně českou kvalitní výrobu, věci, které vydrží a jsou nadčasové. Myslím si, že to není špatná cesta. Zero waste nebudu nikdy, ale množství odpadu minimalizuji. Někdy vidím, že k tomu někteří přistupují až militantně, a to není dobře. Nebuďme na sebe tak přísní, my nepotřebujeme sto naprosto bezchybných zero waste hrdinů, my potřebujeme miliony lidí, kteří to sice nedělají dokonale, ale snaží se a jsou ochotni se učit a inspirují tím ostatní.\nCo tedy může udělat běžný člověk v běžném životě, aby vytvářel méně odpadů?\nNaprostou většinu běžného odpadu v domácnostech tvoří obalový materiál. Takže se prostě rozhodnu, že se to pokusím minimalizovat. Budu jednoduše předcházet vzniku odpadu. Nebudu si brát stále nové igelitové pytlíky na nákup pečiva, případně je použiji opakovaně, nebudu nakupovat balenou vodu v plastu. Najdu si dobrého řezníka, kam budu chodit pro maso a uzeninu do vlastních znovupoužitelných obalů, a vykašlu se na salámy v plastu. Najdu si někde dobrou cukrárnu nebo pralinkárnu, kam si zajdu pro sladké, místo abych kupovala bonboniéru, kde víc váží obal než obsah.\nOno to s sebou nese jak pozitiva, kdy tímto většinou podpořím lokální výrobce, získám kvalitní potraviny a hezky protáhnu nohy na nákupech, tak i negativa – zvýšené nároky na čas strávený nakupováním, bohužel mnohdy vyšší cena a podobně. To ale v konečném důsledku může být pozitivem, protože si alespoň pořádně rozmyslím, co koupím, a co ne. Až třetina potravin totiž v Česku končí v koši, ale to už je zas jiná kapitola. Můžete argumentovat tím, že jeden použitý igelitový pytlík celosvětovou odpadkovou krizi nevyřeší, a ano, máte pravdu. Já ale nepojedu zachraňovat mořské živočichy zamotané do plastu, nepojedu řešit haldy odpadků v rozvojových zemích. Já musím hlavně začít u sebe a ostatní lidé taky.\nCo je podle vás v současnosti největší problém českého odpadového hospodářství?\nNejvětším a zásadním problémem je chybějící koncovka nebo, chcete-li, uzavření kruhu. Myslím si, že třídění odpadů je na opravdu velice slušné úrovni. Podívejme se vždycky s taškami vytříděných odpadů na sebe do zrcadla a řekněme si: Jo, jsme dobrý! Jak občané, tak firmy jsou víceméně dobře obeznámeni s povinností svoje vyprodukované odpady třídit, a když pomineme občasné zbytečné výkřiky o třídících mýtech, které spíš demotivují, krásně nám to funguje.\nAle pak přijde otázka: Kam s nimi? V České republice se bohužel nově prosadilo prodloužení skládkování odpadů do roku 2030 a snad i déle a neřeší se jiné způsoby využití odpadů, jako je především recyklace a dále energetické či tepelné využití. O předcházení vzniku odpadů ani nemluvím. Před zhruba pěti lety byla vypracována koncepce nakládání s odpady v Česku – ZEVO [zařízení pro energetické využití odpadů, tedy spalovna vytvářející teplo k vytápění, pozn. red.], která ale zůstala většinou pouze na papíře a realizovala se sporadicky. Vzhledem k tomu, že rok 2030 se tak jako tak blíží, je nutné opravdu začít v tomto směru jednat a o svoje odpady se postarat. Vývoz ke zpracování do jiných zemí není ekonomicky ani prakticky možné řešení.\nJe třeba si uvědomit, že odpady jsou v první řadě byznys, ve druhé a třetí řadě taky a až někde potom si můžeme povídat o ekologii a podobných tématech.\nNynější schválení několika zákonů a novel týkajících se odpadového hospodářství a právě též posunutí toho nešťastného zákazu skládkování ovlivňuje obrovský mnohamiliardový byznys, kde jsou proti sobě postaveni aktuálně vítězní skládkařští králové se svými miliardami ročního zisku a svozové firmy, spalovny, investoři do recyklačních technologií a mnoho dalších subjektů, které naopak tento krok naprosto demotivoval. Viděli světlo na konci tunelu v podobě zákazu skládkování v roce 2024. V dobré víře investovali své prostředky do rozvoje technologií, výzkumu a vývoje nových směrů nakládání s odpady a místo činů před sebou opět vidí jen sliby a další možná.\nSamozřejmě nic není černobílé, ale je třeba si uvědomit, že odpady jsou v první řadě byznys, ve druhé a třetí řadě taky a až někde potom si můžeme povídat o ekologii a podobných tématech.\nA jak by se tedy současná situace měla řešit? Co by pomohlo?\nAsi klíčová by v tomto směru byla zejména podpora státu pro vybudování zpracovatelských zařízení a následně dobrý systém pro částečnou dotaci výrobků z recyklovaných materiálů. Možná to mnohé překvapí, ale výroba kvalitních výrobků z recyklátů je rozhodně drahá. Není většinou ekologická, je náročná na energii a další vstupní suroviny, prostě se moc nevyplatí. Co se týče legislativy, máme sice čerstvě nové zákony a velké díky za ně, ale je dobré říct, že jsou v mnoha ohledech už opět zastaralé. Jiné je chování spotřebitelů, závazky mnoha firem už částečně nový zákon předbíhají... Chtělo by to větší flexibilitu, ale zároveň i spolehlivé záruky toho, že co je jednou naplánováno, nebude se odsouvat na neurčito, jako se to stalo se zákazem skládkování, které se odsunulo na rok 2030. Potřebujeme jasné a stabilní právní prostředí.\nEkologie je pro mě...\n...cizí slovo. ...odpovědné chování. ...velká neznámá. ...životní styl.\nKdyž pomineme legislativu a podíváme se na to celkově, podporuje podle vás český stát dostatečně ekologické nakládání s odpady?\nV našem státě je podpora zaměřena pouze na zlepšení třídění odpadů, kde je na základě tlaků z EU nutné vytřídit čím dál větší procento jednotlivých druhů odpadů. My v tomto ohledu měli slušný náskok, usnuli jsme na vavřínech a teď se propadáme stále hlouběji hlavně v oblasti oběhového hospodářství.\nOpět opakuji, chybí zde podpora koncového nakládání s vytříděným odpadem – recyklace, jiné způsoby využití odpadů. Jsme jednou z nejprůmyslovějších zemí celosvětově, vyrábíme, exportujeme, ale máme obrovské ztráty v surovinách, které by se daly znova využít, ať u materiálově, či energeticky. Končí na skládkách. A my dále zběsile vstupní suroviny a energii nakupujeme mimo naši zemi.\nTakže je třeba podpořit koncovku a postupně se začít více zaměřovat na prevenci vzniku odpadu. Je také třeba více rozjet cirkulární ekonomiku, to je jistě cesta hodná podpory stran státu.\nStálá spolupracovnice serveru Univesitas.cz, Slovenka s citem pro češtinu, zapálená propagátorka témat vzdělávání, ochrany životního prostředí, vědy a inovativních (pokud možno prospěšných) nápadů. Dvanáct let pracuje jako redaktorka Hospodářských novin. Vystudovala žurnalistiku na Univerzitě Karlově.\nVěda a technika6 009\nFixlování na vysokých školách. Desetina studentů si nechala zpracovat práci na zakázku


Delo Gear TDL | Chevron Lubricants (Česká republika)\nOsvědčené mazivo pro celou poháněcí soustavu (Nahrazuje Multigear)\nMazivo Delo Gear TDL je vytvořeno k použití v automobilových manuálních převodovkách, které vyžadují kapalinu specifikace API GL-4 nebo GL-5 a pro hypoidní ozubené převody náprav, kde se požaduje, aby EP olej vyhovoval specifikaci API GL-5 nebo MT-1.\nDíky své tepelné stabilitě je kapalina Delo Gear TDL vhodná k použití tam, kde se vyskytují vysoké provozní teploty, než by to bylo možné u konvenčních minerálních převodových olejů. Umožňuje rovněž delší provozní intervaly výměny, typicky o 75 % delší než u konvenčních minerálních převodových olejů. (Konkrétní provozní interval výměny může být různý a závisí na daném použití a náročnosti provozu – další podrobnosti viz informační materiály výrobců).\nDelo Gear TDL se nedoporučuje k použijí v převodovkách ZF vybavených zabudovanými retardéry (sem patří konstrukční modely od výrobců jako jsou DAF a MAN). Pro takové výjimky použijte osvědčené kapaliny jako je Delo Syn-MTF XZ 75W-80.\nToto mazivo je vhodné pro synchronizované převodovky s ručním řazením a rozvodovky. Umožňuje snížit rozsah skladovaného sortimentu maziv.\nUmožňuje delší výměnné intervaly než standardní minerální převodové oleje.\nVysoce výkonná aditiva zajišťují spolehlivou ochranu při extrémně vysokých tlacích a odolnost systému proti opotřebení.\nSpolehlivá oxidační stabilita pomáhá předejít houstnutí oleje a tvorbě škodlivého laku a úsad.\nPřevodový olej pro převodovky ZF\nDAF Převodový olej pro převodovky Eaton\nDAF Zadní náprava bez redukce v náboji kola\nDAF Zadní náprava s redukcí v náboji kola\nNáboje přední nápravy\nZadní náprava bez redukce v náboji kola\n Převodovky ZF bez retardéru, standardní interval výměny.\n Schváleno k použití v převodovkách; povoleno i k použití v některých lehce zatížených nápravách v dálkové dopravě (nákladní automobily – provoz typu 0 a 1; autobusy – provoz typu 1). Ostatní použití v nápravách vyžadují kapaliny o vyšší viskozitě.\n K použití v manuálních převodovkách, nápravových převodovkách a v redukcích v nábojích kol.\n Olejem mazané náboje předních kol (některé typy vyžadují mazací tuk).\n S výjimkou použití pro typ 1355 s nízkým sedlem (vyžaduje kapalinu SAE 75W-90). Standardní interval výměny.\n S výjimkou použití pro typ 1356 (vyžaduje speciální produkt). Standardní interval výměny.\n Schváleno dříve. MAN 3343 Type M je nyní zastaralý, jeho náhrada byla 341 Type E2 (nyní zastaralá) a 341 Type Z2 (manuální převodovky) and 342 M2 (nápravnice a skříň rozdělovací převodovky).\n Produkty vyhovující nezbytným výkonovým požadavkům daných norem jsou schváleny k použití pro ZF, neexistuje však seznam produktů.\n Schváleno dříve. Společnost ZF odebrala tento produkt z TE-ML 12E a převedla jej do nové třídy TE-ML 12M, která umožňuje delší interval výměny.\n Schváleno dříve. V březnu 2017 společnost ZF převedla tento produkt do nové třídy TE-ML 17H.\n Seznam dříve veden společností ZF. Produkty vyhovující nezbytným výkonovým požadavkům jsou schváleny k použití, seznam produktů však neexistuje\n Schválení ze strany ZF, číslo: ZF002273.\n Tento produkt vyhovuje všem daným požadavkům, společnost MAN ale tuto specifikaci vyřadila jako zastaralou na konci roku 2016.\n Schválení za strany MAN, číslo: TUC 3418/97\n Schválení Volvo číslo: 97321-016.\n Schválení Volvo číslo: 97321-017.


Na kartě zobrazení klikněte na tlačítko makra a potom klikněte na Záznam makra.\n(V Project 2007, v nabídce Nástroje přejděte makro a pak klikněte na Záznam nového makra.)\nMůžete použít kombinaci kláves CTRL+ znak (pro malá písmena) nebo CTRL+SHIFT+ znak (pro velká písmena), kde znak představuje libovolnou klávesu na klávesnici s písmenem, ale nikoli zvláštní znak. Není možné použít kombinaci kláves, která se již v aplikací Microsoft Office Project používá.\nJestliže při záznamu makra vyberete buňky, vybere makro při každém dalším spuštění stejný sloupec (pole) bez ohledu na to, která buňka byla vybrána jako první, protože makro zaznamenává absolutní odkazy na sloupce. Pokud chcete, aby makro vybralo sloupce bez ohledu na to, která buňka byla aktivní při spuštění makra, klepněte ve skupinovém rámečku Odkazy na sloupce na přepínač Relativní.\nPo dokončení všech akcí, které chcete nahrát na kartě zobrazení klikněte na tlačítko makra a potom klikněte na Zastavit záznam.\n(V Project 2007, v nabídce Nástroje přejděte makro a pak klikněte na Zastavit záznam.)\nPoznámka zabezpečení: Protože makra mohou obsahovat viry, buďte opatrní při jejich spouštění. Proveďte následující opatření: používejte v počítači aktuální antivirový software, nastavte zabezpečení maker na vysokou úroveň, zrušte zaškrtnutí políčka Důvěřovat všem nainstalovaným doplňkům a šablonám, používejte digitální podpisy a vytvořte a udržujte seznam důvěryhodných vydavatelů.


Naše družstvo starších minižáků se zúčastnilo mezinárodního turnaje Zorno cup, který se konal se ve slovenských městech Stupava, Malacky a Modrá. Turnaj je pořádán pro kategorie od starších minižáků až po starší dorost. Účastní se ho špičková družstva ze Slovenska, České republiky, Maďarska a Rakouska. Hraje se tři dny v pěti sportovních halách. Tedy špičková středoevropská sportovní akce, kterou navíc organizátoři zvládli na jedničku!\nKategorie, ve které jsme startovali, tedy starší minižáci (ročníky 2008 a mladší), měla dvanáct družstev rozdělených do dvou skupin. V naší skupině jsme se první den utkali s HBC Jičín a Duklou Praha „A“. Druhý den nás čekala slovenská část skupiny: Strojár Malacky, HC Tatran Stupava „B“, HKM Šala „B“ a závěrem druhého dne první ze zápasů o konečné umístění. Pro první čtyři z každé skupiny to bylo čtvrtfinále. To jsme si stanovili jako cíl = úspěch. V neděli pak další dva zápasy o konečné umístění.\nPlán byl tedy dán a první zápas přišel v pátek asi hodinu po našem příjezdu. Bohužel to co jsme předvedli, respektive nepředvedli proti klukům z HBC Jičín bylo jedním slovem velmi nepovedené představení. Byli jsme málo pohybliví, pomalejší, nedůrazní a nepřesní ve střelbě. Výsledek 7:21 mluví za vše, velmi špatný vstup do turnaje, ale mělo to jednu výhodu, od tohoto zápasu jsme se mohli ve všem jen zlepšovat. Turnaj měl skutečně výbornou úroveň a předvést průměrný výkon bylo málo. V druhém zápase nás čekal navíc soupeř zvučného jména Dukla Praha A. Do zápasu jsme šli s daleko větším nasazením, z běhu jsme přešli do sprintu, zvýšili nasazení v soubojích a po úvodním ostychu jsme začali hrát vyrovnanou partii. Pět minut před koncem jsme prohrávali 11:9, tři minuty před koncem jsme k údivu všech srovnali na 11:11. Pak jsme však trefili dvě tyče, které soupeř vždy potrestal gólem a dvě špatné rozehrávky a byla z toho prohra 16:11. Nicméně prohra, na které se dalo stavět!\nV sobotu jsme začali důležitým zápasem se Strojárem Malacky. Utkání bylo velmi vyrovnané, po celý zápas jsme si udržovali dvou až tří brankové vedení, ale nedalo se povolit koncentraci ani na minutu. Po patnácti minutách přišla první výhra 19:16! Velmi kolektivní výkon celého družstva. Na ten jsme navázali i ve druhém sobotním utkání, kdy jsme jednoznačně porazili domácí Tatran Stupava B 22:11. Zde doslova čaroval v brance Vítek, a v útoku skórovali téměř všichni naši hráči. V posledním zápase ve skupině jsme již nepřipustili komplikace a s přehledem vyhráli, i když „béčko“ Šaly předvedlo přes své mládí a vzrůst velmi dobrý výkon.\nPo pomalejším rozjezdu v pátek, jsme v sobotu zabrali a s bilancí dvou proher a tří výher obsadili třetí místo ve skupině. V posledním sobotním zápase nás čekalo čtvrtfinále s Duklou Praha B. I přes naši velkou snahu jsme od začátku ztráceli a i díky značné fyzické vyspělosti soupeře bylo jasné, kdo bude vítěz. Bojovali jsme však až do konce, ale prohře 22:14 s celkovým vítězem turnaje jsme nezabránili.\nV neděli nás tedy čekala skupina o 5 – 8 místo. Na úvod jsme se střetli s domácím áčkem. Byli jsme od začátku lepší, ale museli jsme být trpěliví. Naše přesné a tvrdé střely končili na tyčích a skóre nenarůstalo v náš prospěch. Naše hráčky a hráči se postupem času uklidnili a trpělivost přinesla cennou výhru 15:8.\nA asi to tak mělo být, krásné srovnání co jsme se za turnaj naučili měl ukázat zápas o konečné páté místo s HBC Jičín, našim úvodním soupeřem z pátku. Byl to úplně jiný zápas. Krásné útočné utkání, nádherné kombinace v útoku, obě družstva se střídala ve vedení. V polovině zápasu byl stav 12:11 v náš prospěch, nicméně skóre se měnilo každou chvíli. Možná širší kádr soupeře, možná trošku štěstí rozhodlo o tom, že jsme utkání prohráli 20:22. Nicméně nebylo se za co stydět, ba naopak hlasitý potlesk diváků byl oceněním pro obě družstva. Předvedli jsme skvělí výkon ve strhujícím zápase, který patřil mezi nejpohlednější v celém turnaji!\nCo říci závěrem, toto družstvo se zde hodně naučilo. Konečné šesté místo z dvanácti účastníků je jednoznačně úspěch. Navíc soupeři byli opravdu samá zvučná jména, žádný z nich nebyl do počtu. Krásný turnaj, krásné zážitky a příští rok přijedeme určitě zase.\nSestava: Judita Šlůchová, Anička Jakubíčková, Vojta Konečný, Vítek Kužela, Kuba Heger, Paťa Hlach, Alex Mikula, Daniel Gahura, Šimon Rušikvas, Kevin Machálek\nDěkuji našim hráčkám a hráčům za reprezentaci našeho oddílu i města na prestižním zahraničním turnaji. Rovněž tak musím poděkovat organizátorům za perfektní a precizní organizaci se skvělou atmosférou na utkáních. Na Stupavě to dělají opravdu dobře a srdcem!


Severské listy – Starý, nový, půjčený a modrý (Se til venstre, der er en svensker)\nStarý, nový, půjčený a modrý (Se til venstre, der er en svensker)\nDánsko 2003, 90 min\nRežie: Natasha Arthyová\nhudba: Kaare Bjerko\nzvuk: Hans Moller\nhrají: Sidse Babett Knudsen, Björn Kjellman, Lotte Andersen, Soren Byder, Lene Maria Christensen\nDánský film o svatbě a návratu bývalého milence\nPřed desetiletím módní filmařský manifest Dogma'95, sepsaný Larsem von Trierem vyžadoval, aby kamera dění snímala bez dodatečných úprav, souběžně a jakoby v totožném časovém i dějovém plynutí. Dánský snímek Starý, nový, půjčený a modrý, který natočila začínající režisérka Natasha Arthyová, však spadá do fáze odumírání tohoto stylu, takže přece jen postřehneme různé ochucující příměsi – zejména humornou nadsázku, která prostupuje jinak vážnějšími tématy, ať již je to opravdovost citového vztahu nebo dopad smrtelného onemocnění.\nI v Dánsku má mít nevěsta o svém svatebním dnu něco starého, něco nového, něco půjčeného a něco modrého, aby se obřad vydařil a budoucnost se odvíjela v těch nejrůžovějších barvách. V tomto příběhu se sice tradicím nakonec učiní zadost, avšak výsledky jsou více než zmatečné.\nZačínající režisérka Natasha Arthyová se přiklonila k módní „dogmatické“ poetice (podle přísných pravidel pověstného manifestu Dogma '95 – kolektiv filmových režisérů). Nevzdává se humorné nadsázky, ale současně zapojuje vážnější aspekty týkající se upřímnosti vztahu i vyrovnání se se smrtelným onemocněním AIDS. V předvečer svatby se po dvouleté nepřítomnosti vrátí podmanivý, ale zjevně nespolehlivý Thomsen, který kdysi s ústřední hrdinkou Katrin flirtoval, i když chodil s její sestrou, která v současné době trpí depresivními stavy. Katrin mu dá nakonec přednost před svým snoubencem ve chvíli, kdy po mnoha zádrhelech konečně stanuli před oltářem. Znechucený kněz neúspěšné svatebčany z kostela vyhání…\nZdá se, že dogmatické principy podléhají postupné devalvaci a stávají se pouhou vnější skořápkou pro značně vyumělkované příběhy. Schválnosti jsou koncentrovány i v tomto filmu. Týkají se samotných postav (hrdinčina přecitlivělá sestra Mette je hospitalizována na psychiatrii, někdejší společný milenec sester si z Afriky přivezl AIDS, Katrin váhá, zda říci sestře, že se bude vdávat, a Thomsenovi, že je HIV pozitivní) i událostí, které místy nabývají podoby ztřeštěné taškařice plné trapasů.\nNavzdory dokumentární stylizaci (vykazuje se zejména v důsledným používáním ruční kamery), staví režisérka na značně spekulativních zápletkách, které pocházejí ze stabilizovaných hollywoodských žánrů, tentokrát zabalených pouze do vnější dánské všednosti.\nTakže nalezneme Katrininy kamarádky, jak marně postávají se svatebními šaty u dveří jejího bytu, zatímco ona podniká stále bláznivější jízdu s Thomsenem. Nejprve se nafetují „veselými“ pilulkami, pak si ona nechá splést vlasy do afro-copánků a nakonec se vloupají do nemocnice, aby na chystanou svatbu unesly Katrininu sestru, načež je zadrží policie. Katrinin snoubenec Jonas podniká bouřlivou rozlučku se svobodou spolu se svými kamarády, kde nechybí striptérka, koulená a proudy alkoholu. Zaplněný kostel čeká na toužebný příjezd nevěsty, kterou přiváží policejní auto…\nVznikla zábavná podívaná, jejíž spekulativnost však nelze zastřít žádnou pseudodokumentární polohou vyprávění, ve snaze zdůraznit bezprostřednost pohnutek a důsledky zmatkářského počínání. Herectví se vyznačuje přirozeností, žádná z postav není vnímána černobíle (ani dívčina budoucí tchyně, směšně pedantická postarší dáma, kterou zajímá především zasedací pořádek při svatební hostině), věrohodné jsou i rozmluvy. Příběh samotný bohužel nemá potřebnou životnost a bezprostřednost, s jakou je vyprávěn. Umělé dramatické konstrukce se do něho vkrádají příliš nápadně a tím jej svazují.\nVýsledkem je mírně opojná hříčka plná zmatků, nedorozumění a omylů, které se nakonec nikoli vysvětlí, ale vyřeší odklonem od pokrytectví a přiznáním skutečných pocitům. Mravní ponaučení je značně sporné: přitakává osobní nezodpovědnosti a vlastně adoruje zaslepené milostné okouzlení…\nZdroj: www.tiscali.cz a Týdeníku rozhlas 3/08\nv Severských listech publikováno 10. listopadu 2003\nposlední aktualizace 22. ledna 2008\ncnt: 26.674.827 • onln: 2 • robot ostatni • php: 0.451 sec. • www.severskelisty.cz • 3.231.230.175\nfile v.20200614.184436 • web last uploaded 20210321.174609\n2017:263 • 2018:160 • 2019:115 • 2020:54 • 2021:24


Záchrana kostela v Radošově pokračuje – eostrov.cz\nZáchranné práce na kostele sv. Václava v Radošově pokračují.\nKostel sv. Václava odkoupilo vedení obecního úřadu v Kyselce za 350 tisíc od občanského sdružení Radošovský most na sklonku roku 2015. Původně gotický farní kostel byl postaven v první polovině 14. století. V rámci průzkumu celého objektu provedeného v letošním roce, byla zjištěna značná míra poškození.\n„Jak se udělaly průzkumy, odkryla se vlastně ta střecha, tak jsme zjistili, že ty trámy, trámový konstrukce jsou totálně napadený dřevokazným hmyzem a ta statika byla hodně narušená, takže byla otázka času, kdy by ta věž opravdu se mohla opravdu klidně vyvrátit“, řekl starosta obce Kyselka Aleš Labík.\nPředpokládané náklady na rekonstrukci střechy a krovu se vyšplhají na 600 tisíc korun. Opravu bylo nutné zahájit co nejdříve. Potřebné peníze se podle starosty Labíka podařilo zajistit z několika zdrojů. 150 tisíc korun poskytl Karlovarský kraj, 350 tisíc získali od Ministerstva kultury z havarijního programu a zbylých 100 tisíc půjde z obecní kasy. Opravy zahájila zhotovitelská firma na konci léta.\n„Teď vlastně mají za sebou sejmutí toho původního krovu, vytřídily se prvky, který se dají ještě použít. Bude následovat teďka částečný zabednění, zaplechování tý věže včetně vsazení makovice a kříže a jakmile tohle bude hotový , tak se věž bude zvedat jeřábem nahoru“, řekl starosta.\nNa nový krov bylo použito zhruba 6 kubíků dřeva. Jak prozradil starosta Labík, při demontáži makovice, byl uvnitř nalezen vzkaz. Jednalo se o láhev od piva a v ní uložené dva dopisy psané v roce 1969. Jeden za Římsko katolický úřad v Radošově psaný na stroji a druhý, psaný ručně, pravděpodobně klempířem, který v té době na kostele pracoval. Oba však měli jedno společné a to jakýsi povzdech nad tehdejším režimem z pohledu faráře a obyčejného dělníka. Záchranné práce by na kostele měly probíhat i v příštím roce.\n„Rádi bysme pokračovali na lodi, ta střecha na lodi taky je v kritickém stavu, není to zas až tak, jako ta věž, ale zasloužila by si taky opravit“, doplnil starosta obce Kyselka Aleš Labík.\nObecní úřad již nyní připravuje žádost o další finance z dotačního programu Ministerstva kultury. Ty musí být podány nejpozději do konce ledna 2017. Usazení dokončeného krovu jeřábem na věž kostela, které by mělo podle starosty Labíka proběhnout na konci listopadu, samozřejmě uvidíte v našich zprávách.\nŠtítky: kostel krov Kyselka oprava střecha záchrana


Turkmenský politický humor :: Slavomír Horák\nÚvodní stránka > Turkmenský politický humor\nTurkmenský politický humor\nBush, Gorbačov a Berdimuhammedow zemřeli a dostali se přímo do pekla. Za nějakou dobu je přepadla nostalgie a poprosili u čerta povolení zavolat si domů, slibujíc přitom hory doly. Čert jim to povolil.\nBush zavolal domů a 5 minut mluvil Washingtonem. Když zavěsil naúčtoval mu čert milión dolarů. Bush vzdychla a zaplatil.\nPoto volal Gorbačov a mluvil 2 minuty. "Kolik platím?", ptá se Michail Sergejevič.\n"10 miliónů dolarů", odpovídá čert.\n"Volání do Ruska je desetkrát dražší než do USA".\nPoté volá Gurbanguli Mjaligkulijevič. Mluví hodinu, dvě, drmolí celý den.\n"Tak kolik platím?", ptá se nakonec.\n"Jeden dolar", odpovídá čert\n"Volání z pekla do pekla se účtuje jako místní hovor"\nMístní botanikové našli v Turkmenistánu nový druh mouchy - Berdymucha. Tato žravá moucha požírá téměř všechno v Turkmenistánu, včetně veškerého plynu a ropy.\nOtec Berdimuhamedow učí vé děti:\n"Nikdy si nic nemyslete špatného o Turkmenech"\n"O Turkmenech není potřeba myslet si nic".\nSesli se jednou na summitu presidenti Stredni Asie a zacali srovnavat svuj lid se zemedelstvim.\n- Moji lide jsou jako berani, rika Nursultan Nazarbajev, opozice, strana, poslanci, novinari se mezi sebou neustale trkaji, jeden druhemu nemohou ustoupit a ja je musim rozhanet jako pastyr.\n- Ja mam zase rozvinute rybarstvi, priklada svoje polinko Karimov. Vypracovavam ostre a nedusledne reformy, ale lid ani necekne, mlci jako ryba.\n- Za to moje vedouci odvetvi je chov ptactva, doplnuje Akajev, lide jsou jako kohouti, na vsechno klovaji zobaky - na mezinarodni menovy fond, na americke zakladny na Manasu, dokonce i na me….\n- Moje specializace je mleko, se sebeuspokojenim pronasi Turkmenbasy, dojim svuj lid jako kravu a ten jenom buci od uspokojeni…\nZdroj : www.centrasia.ru\nUčitel turkmenštiny se ptá žáka :\n- řekni, co je to maslahat“ (rada)\nŽák odvětí :\n- Maslahat, to je, když jeden důležitý člověk mluví a ostatní si vezmou vodu do úst a mlčí.“\n- A co je to Adolat (spravedlnost)?\n- To je jméno bratra Türkmenbašy.“\nNa Nový rok jde po ulici redaktor turkmenské televize a ptá se mladého manželského páru :\n- Co bylo pro vás v minulém roce významné?\nHlava rodiny odpovídá :\n- Díky Türkmenbašymu se nám narodil syn\nV předvečer presidentských voleb v Rusku je Türkmenbašy nervózní a chodí po své pracovně. Jeho vlastní portrét, který visí na stěně, se jej ptá:\n- Co Vás tak znepokojuje Veliký Vůdče?\n- Jestli zítra zvítězí Zjuganov, tak mě sundají.\n- Ne, odpovídá portrét. – Mě sundají a tebe pověsí.\nJeden Turkmen emigroval do Ameriky. Neměl ani práci, ani peníze, a tak si zjistil, kudy běhá každé ráno president USA. Další den president na svém ranním joggingu uviděl zvláštní obrázek – na lavičce seděl člověk a jedl seno. Zeptal se jej :\n- Co to děláte?\n- Nedávno jsem přijel do Ameriky, nemůžu najít práci a nemám co jíst kromě sena.\nPresidentovi se jej zželelo a dal mu 10 000 dolarů. Za několik let se Turkmen vrátil domů do Ašghabatu a vyprávěl tuto příhodu svému strýci, který se rozhodl následovat jeho příkladu a poprosit o pomoc Türkmenbašyho.\nRáno si sedl na okraji cesty do Firuzy, po které obvykle projížděl president Nijazov a začal jíst seno. Brzy se vedle něj zastavila presidentská kolona.\n- Proč jíš seno? – zajímal se Serdád (Vůdce).\n- Mám doma sedm hladových dětí, nemám ani mouku, ani peníze. Zůstalo mi jenom seno.\n- Jsi hlupák! - opáčil Serdár. – Teď je jaro, je nutno jíst čerstvou trávu a seno nech na zimu.\nTürkmenbašy se na všechny dívá zvysoka :\n70 metrová Věž Neutrality v centru Ašghabatu korunuje pozlacená socha Türkmenbašy, která se pohybuje okolo své osy podle denní doby. Vlajka na pozadí presidenta potom trochu připomíná plášť. Mezi lidem se o tomto pomníku hovoří různě :\n- Batman se rozběsnil.\n- Chceš-li žít, musíš se umět vrtět.\n- Mraky rozhrnu rukama.\nZ reálných citátů presidenta Nijazova :\n- Kdo říká, že v Turkmenistánu není svoboda vyznání? Vždyť jsme nastavěli mešity a skoro nikdo do nich svobodně nechodí.


Sůl nad zlato. Bojujte s chřipkou v solné jeskyni - iDNES.cz\n10. října 2010 5:47, aktualizováno 5:47\nMoře i s jeho léčivými účinky je teď mnohem blíž než kdykoli dřív. Možná ho najdete už ve vedlejší ulici. Je to ale tak trochu moře bez moře. Vítejte v solné jeskyni.\nPobyt v solné jeskyni zlepší zdraví i dodá energii dospělým i dětem | foto: Solná jeskyně Děkanka\nSolné jeskyně nabízejí stejně prospěšné působení na vaše zdraví jako pobyt u moře. Ocení je nejen alergici a lidé s dýchacími obtížemi. Jsou prospěšné i na posílení imunity a k prevenci chřipky. Tato novinka se už stihla rozšířit do všech větších českých měst. Jen na internetu jich během okamžiku najdete ke třem stům.\nPravidelné návštěvy jeskyně mají pozitivní vliv na zdraví dýchacích cest, zvýšení imunity i na kožní onemocnění. "Nejčastěji k nám lidé chodí kvůli prevenci chřipky a nachlazení," říká Eva Večeřová, majitelka pražské solné jeskyně Děkanka. Nebo zde můžete jen v klidu relaxovat a načerpávat nové síly.\nNa pobyt v solné jeskyni se nemusíte nijak zvlášť připravovat. Je ale lepší se předem objednat, každá kúra má omezený počet míst a pevně daný začátek, aby neustálé příchody a odchody nerušily ostatní. Mějte na paměti, že jeskyně je klidné místo určené hlavně k odpočinku. Vyhraďte si proto na návštěvu dostatek času, nepřicházejte na poslední chvíli a po skončení kúry nikam nespěchejte.\nVstup jen v ponožkách\nV solné jeskyni na vás čeká příjemné lehátko, klidné prostředí, relaxační hudba a samozřejmě sůl. Tuny soli, nejčastěji z Mrtvého, Baltského a Černého moře. Původ soli každá jeskyně uvádí jako jednu ze svých základních informací. Uměle vytvořené solné jeskyně mají zdi z mohutných solných kamenů a podlahu vysypanou solnými krystalky, které při chůzi křupou pod nohama. Kvůli dodržení hygieny se zde nikdy nechodí v botách, jen v čistých ponožkách.\nNEŽ PŮJDETE DO JESKYNĚ\n* Délka trvání jedné kúry je 45-50 minut\n* Jednorázové vstupné se pohybuje mezi 100-150 Kč a závisí na lokalitě\n* Při častějších návštěvách je výhodné pořídit si permanentku\n* Děti do 6 let mají zpravidla vstup zdarma, snížené vstupné platí pro děti do 15 let a seniory\n* Slevy poskytují také zdravotní pojišťovny v rámci preventivních programů, např. VZP pro členy Klubu pevného zdraví\n* Seznam solných jeskyní najdete na www.solne-jeskyne.info\nRůzné fontánky a vodopády pak udržují vlhkost vzduchu a dokreslují atmosféru. Mikroklima je podobné jako u moře a proudění vzduchu pomáhá k uvolňování minerálů a stopových prvků. Mořská sůl je bohatá zejména na jód, draslík, hořčík, sodík či brom. Odtud pramení síla léčivých účinků. Vzduch prosycený mikročásticemi působí zevnitř i zvenku. Na dýchací cesty i na pokožku.\nPravidelní návštěvníci solných jeskyní potvrzují výrazné zlepšení zdravotních problémů a zvýšení odolnosti proti sezonním nemocem. "Aby se vliv soli projevil, doporučujeme deset návštěv, intenzivně 2-3x týdně. A potom udržovací návštěvu jednou za 14 dní," vysvětluje Večeřová.\nKúra v solných jeskyních je vhodná pro všechny bez rozdílu věku. "K nám chodí rodiče s dětmi už od šesti týdnů. Je ale lepší, pokud to předem konzultují s pediatrem," dodává Eva Večeřová. Solná jeskyně rozhodně prospěje dětem, které ze školky či ze školy pravidelně přicházejí s kašlem a rýmou.\nMá to ale i háček. Děti a relaxační atmosféra k sobě moc nejdou. Proto mají jeskyně vyhrazené zvlášť hodiny pro maminky s dětmi. Váš potomek se tak může bez problémů vyřádit, aniž by to pohoršovalo ostatní. Tam, kde se s dětmi počítá, pro ně mají připravené "pískoviště" ze soli. Oblíbená hra s lopatkami a kyblíčky děti spolehlivě zabaví. Navíc jsou v intenzivním kontaktu se solí, která na ně o to účinněji působí.\nNa závěr tip pro ty, kteří by chtěli spojit ozdravnou kúru s pohybem. Novým trendem jsou dechová a relaxační cvičení přímo uvnitř jeskyně.\nAutor: Jitka Pethö\nTémata: Křišťálová lupa, Černé moře, Chřipka, Pojišťovny, Poradna: Boty, Poradna: Hra, Poradna: Chřipka a nachlazení, Poradna: Nemoc, Poradna: Nerozhodnost, Poradna: Zdraví, Poradna: Zdravotní problémy, Slevy, školka, Vojenská zdravotní pojišťovna, Zdravotní pojišťovny, Zlato\nUž naši prapředci věděli o léčivých účincích soli a solných jeskyní na lidský organismus. Sama královna Kleopatra...\nOtužování jako skvělou prevenci a způsob posilování imunity doporučí snad deset lékařů z deseti. Zároveň sto matek ze...\nChřipce se dá předejít i jinak než pojídáním pomerančů a drhnutím kůže na rukou. Pomáhá pravidelný sex, kakao nebo měď....


Cestovní kancelář ABC Tours - zkušenosti, diskuze, hodnocení | CK | TripZone.cz\nTripzone.cz » Cestovní kanceláře » ABC Tours\nLogo CK ABC - Tours\nCestovní kancelář ABC Tours byla založena v jihomoravském Znojmě v roce 1994. Svým klientům nabízí pestrou škálu autobusových zájezdů a možností trávení volného v několika turisticky atraktivních evropských zemích. Dále ABC Tours nabízí také relaxační pobyty, školní zájezdy, pobyty v termálních lázních a poznávacízájezdy. CK ABC Tours je pojištěna proti úpadku u pojišťovny Generali.\nABC Tours – destinace\nV nabídce CK ABC figuruje celá řada atraktivních destinací. Za všechny jmenujme především přímořská letoviska v Chorvatsku, dále pak Itálii, Francii, Švýcarsko, Nizozemsko, Švédsko, Dánsko, Německo a Belgii. Nabídka oblíbených relaxačních zájezdů zahrnuje vyhlášené lázně v Maďarsku.\nCK ABC Tours pobočka Znojmo\ntel.: +420 515 225 778\nDiskuze: ABC Tours\n04.04.2016 14:13 Milan, Litvínov\nVážená CK ABC, chtěli bych Vám touto cestou poděkovat za velmi pěkný zážitek a komfortní služby při zájezdu do Paříže a Versailles ve dnech 24-28.3.2016. Velké díky průvodci Michalovi Š. a pánům řidičům, jsou opravdu TOP ve svém oboru. Poskytnuté informace, ochota, organizace, aktivní přístup v každé snaze řešení jakéhokoli požadavku, humor, cit pro cestující byl prostě příkladný. Něco jsme již procestovali, ale tohle se jen tak nevidí. Prostě skvělý zážitek. Ještě jednou moc děkujeme. Vřele budeme doporučovat potenciálním klientům, kteří se snad ještě nerozhodli. S pozdravem,velmi spokojení účastníci zájezdu\n13.03.2016 12:48 Makoš Marián\nZdravím, děkujeme za letošní autosalon v Ženevě. Průvodkyně Alenka a řidiči Petr a Standa profící ve své práci. Večerní Vaduz krása. Určitě doporučuji a těším se na další zájezd\n08.10.2015 21:19 Jitka Sytařová\nDobrý den zdravíme CK ABC Znojmo, chceme tímto poděkovat za pěkné zážitky z poznávacího zájezdu do Francie Paříž v termínu od 2-5.10.2015 díky krásnému počasí to bylo úžasné. Velké díky patří průdovci Michalovi, který se choval velmi profesionálně, všechno bylo fajn organizované. Ceníme si jeho znalostí o historii a současnosti o Paříži. Tímto ho pozdravujeme. Nemalý dík si zaslouží oba řidiči pan Jirka a Emil jsou velmi vtipní a dobře nás přivezli domů.Vaši CK určitě doporučíme našich přátelům a někdy třeba ahoj Jitka a Michal z Kyjova\n31.08.2015 12:59 Stoklásek + Žourková\nVážená CK ABC, ve dnech 26 - 30.8.2015 jsme se zúčastnili zájezdu Paříž-Versailles od CK BONTON Hranice .Bylo to úžasné perfektně organizované kvalitním průvodcem Michalem ,který měl tak precizně připraven program, navíc s vysoce odborným výkladem z historie i současnosti o Paříži a okolí. Nenastala žádná prodleva a proto jsme viděli maximum z možného. Staral se o nás a stále počítal zda někdo nechybí, všude jsme díky jemu byli vždy v popředí jiných CK. Nemalý dík si zaslouží oba skvělí řidiči, byli moc příjemní, pozorní a také vtipní. Dobře nás včera 30.8.2015 dovezli domů. Díky za vše o doporučení dalším klientům, kteří ještě nejsou rozhodnuti.


Severské listy – Ďáblova bible se vrací do Česka\nĎáblova bible se vrací do Česka\nknihovny ve Stockholmu, knihovny\nv Berouně a Masarykovy univerzity Brno\nČeský premiér Paroubek požádal o půjčení bible, kterou Švédové odvezli za války.\nČeský premiér Jiří Paroubek požádal ve Stockholmu v úterý 4. října 2005 o půjčení vzácné Ďáblovy bible, kterou za třicetileté války spolu s dalšími cennostmi odvezla z českých zemí švédská vojska.\n„Byl to dárek švédských vojáků královně Kristině,“ řekl Paroubek novinářům po setkání se švédským premiérem Göranem Perssonem. Bible má být součástí chystané výstavy v České republice. Paroubek podle svých slov vůbec nezpochybňuje, že kniha odvezená z českých zemí před téměř 360 lety je vlastnictvím švédského státu. „Chceme si ji pouze půjčit, samozřejmě to není restituce majetku,“ poznamenal s úsměvem.\nĎáblova bible obsahuje souhrn středověké moudrosti a vzdělanosti a bývá označována za největší rukopisnou knihu světa. Objevila se v chudém klášteře benediktýnů v Podlažicích na Chrudimsku na počátku 13. století. Podle legendy vznikla tak, že ji za jedinou noc napsal s pomocí ďábla jakýsi mnich, kající se z těžkého hříchu. Dřevěné desky knihy měří 920 x 505 x 220 milimetrů. Obsahují 312 pergamenových fólií, tzn. 624 stran; původně bylo 320 listů, osm někdo v minulosti vyřízl.\nRadio Praha, 4. října 2005\nĎáblova bible se po 360 letech vrátí\nPo téměř 360 letech se za rok do Česka na čas vrátí osmý div středověkého světa, takzvaná Ďáblova bible. Největší rukopis světa odvezli Švédové po třicetileté válce z Prahy, od té doby půjčili kuriozitu o váze 75 kilogramů do světa pouze dvakrát. „Po návštěvě premiéra Jiřího Paroubka ve Švédsku je téměř jisté, že nám vyhoví a knihu budeme moct vystavit v Klementinu spolu s dalšími středověkými svazky,“ řekl ČTK ředitel knihovny Vlastimil Ježek. Knihu si budou moct lidé prohlédnout i na webu.\nO zápůjčce na výstavu, která se má uskutečnit na konci roku 2006 (nebo o pár měsíců později), jedná Národní knihovna v Praze už rok. Ježek se na lucemburské schůzce ředitelů národních knihoven EU v říjnu 2005 domluvil na digitalizaci svazku. Švédům bude převedení knihy, která mimo jiné obsahuje opis Kosmovy kroniky, do digitální formy trvat půl roku. Zatím mají hotových šest stran. Návštěvníci Klementina si na výstavě budou prohlížet nejen knihu otevřenou na straně 290, kde je zobrazen půlmetrový ďábel, ale budou moci v knize i virtuálně listovat.\nVedle nejstarší české kroniky obsahuje tato kniha, která vznikla na přelomu 12. a 13. století v klášteře v Podlažicích u Chrudimi, i latinský opis celé bible, kalendárium, různé traktáty, seznam podlažického bratrstva, nekrolog se jmény 1635 zemřelých a dokonce i zaklínadla.\nJméno Ďáblova (někdy se též uvádí jako Ďábelská) dostala kvůli legendě doprovázející její vznik. „Za trest ji totiž dostal napsat za jednu noc zlobivý mnich, který o pomoc požádal čerta. Ďábel si pak na oplátku vymínil, aby byl v bibli zobrazen,“ uvedl Ježek.\nDalší název bible Codex Gigas vyjadřuje neobvyklou velikost, kvůli které měli knihu ve středověku za osmý div světa. Bible je vysoká 92 centimetrů a široká půl metru. Původní desky byly při požáru v roce 1697 poškozeny a nahrazeny novými dřevěnými o síle 22 milimetrů. Na povrchu je bible o 624 pergamenových stranách potažena bílou kůží.\nKdyž proslulou knihu odváželi švédští vojáci z Prahy jako dar královně Kristině, měla za sebou už pohnutou historii. Podlažičtí benediktini se totiž zadlužili a kuriozitu zastavili. V roce 1295 ji vykoupil opat benediktinského kláštera v Břevnově. Dobu husitských válek pak kniha přečkala v nedobytném klášteře v Broumově. Zde ji našel v roce 1594 císař Rudolf II. a uložil ji do svých sbírek. Jako součást rudolfínského pokladu pak kniha putovala do Švédska, kde je od roku 1648 uložena v Královské knihovně ve Stockholmu. Od 17. století opustila Švédsko zatím dvakrát, nejprve v roce 1970, kdy byla zapůjčena do Metropolitního muzea v New Yorku. Před osmi lety pak byla vystavena v Berlíně.\nPražská zápůjčka by měla být třetí v historii. Čeští vědci žádali o zapůjčení bible už v 19. století. Před půl stoletím tehdejší Československo jednalo s Královskou knihovnou o možnosti získat úplnou kopii knihy pro muzeum v Chrasti. Záměr se tehdy neuskutečnil kvůli penězům.\nJen zápůjčka, žádná restituce\nHodnota knihy je podle Ježka nevyčíslitelná, kvůli tomu, že je dokonale známá, je i neprodejná. Její pojištění by podle ředitele Národní knihovny přišlo zhruba na 150 milionů korun.\nPremiér Paroubek po jednání se švédským premiérem Göranem Perssonem vyloučil, že by si chtěli Češi bibli nechat. „Chceme si ji pouze půjčit, samozřejmě to není restituce majetku,“ poznamenal s úsměvem. Paroubek podle svých slov vůbec nezpochybňuje, že kniha odvezená z českých zemí před téměř 360 lety je vlastnictvím švédského státu.\nAni podle Ježka není reálné o navrácení knihy žádat. Připomenul, že o návrat alespoň části rudolfínských sbírek se pokoušel v 90. letech tehdejší prezident Václav Havel. „A když se to nepodařilo jemu, nepodaří se to už nikomu,“ míní Ježek.\nUž pouhé zapůjčení knihy pokládá ředitel knihovny za velký úspěch české diplomacie. Jmenovitě si podle Ježka zaslouží poděkovat bývalý český velvyslanec v Paříži Petr Janyška, který nyní pracuje na ministerstvu zahraničních věcí.\nms – 5. října 2005, zdroje: Radio Praha, mfD\nDo knihy je latinsky vepsána celá bible, Starý a Nový zákon, Kosmova kronika česká, a řada dalších traktátů (mj. z historie, etymologie a fyziologie) a menších spisů, kalendář s nekrologiem, seznam bratří podlažického kláštera, zaklínadla a různé dobové záznamy.\nKodex obsahuje iluminace červené, modré, žluté, zelené a zlaté barvy, iniciály jsou velmi bohaté, často přes celou výši stránky. Značně poutavé jsou spirálovitě zdobené vzory, z nichž vyrůstají různé květinové výhonky. Na celém díle fascinuje jeho jednota, ráz písma je beze změny téměř v celém rozsahu, bez vlivu stárnutí písaře, nemocí, počasí či nálad, jako kdyby celá kniha byla skutečně sepsána během velmi krátké doby.\nPodle legendy v klášteře žil mnich, který zhřešil. Aby se vyhnul přísnému trestu, oznámil, že napíše za jedinou noc největší knihu, obsahující všechny vědomosti světa. Dostal veškerý potřebný materiál a pustil se do díla. O půlnoci mu bylo jasné, že úkol nemůže zvládnout, a zaprodal svoji duši ďáblu. Ten za něj celé veledílo sepsal, biblické pasáže ovšem s velkým sebezapřením, odporem a nechutí. Mnich pouze z vděčnosti přidal jeho obrázek.\nI přes tuto legendu o svém sepsání nebyl Codex Gigas nikdy zatracen inkvizicí, a byl různými učenci bedlivě studován.\nv Severských listech publikováno 20. února 2006\nPrůměrná známka: 1,70 • hodnoceno: 23 ×\ncnt: 26.756.955 • onln: 4 • robot ostatni • php: 0.587 sec. • www.severskelisty.cz • 3.236.218.88\nfile v.20200222.011846 • web last uploaded 20211012.034529\n2017:276 • 2018:216 • 2019:222 • 2020:86 • 2021:94


E-Government – atestace a certifikace (4. díl) | ISVS.CZ\n28. Čvc. 2007\nV dnešním dílu seriálu o e-Governmentu se budeme věnovat atestacím a certifikacím. Nejdříve si vysvětlíme, co to vlastně atestace a certifikace jsou a poté se podíváme, jak je to s legislativou.\nAtestace je ve smyslu zákona (č. 81/2006 Sb.), o informačních systémech veřejné správy (ISVS) proces posuzování určitého produktu (způsobu řízení) , jehož cílem je posouzení způsobilosti k užívání v ISVS. Takto atestovat se může například technické vybavení úřadů, ale i zabezpečení systému před únikem informací atd.\nAtestaci provádějí atestační střediska. Atestační střediska jsou nezávislé subjekty, které jsou k udílení atestů pověřeny (akreditovány) Ministerstvem vnitra ČR (dříve Ministerstvem informatiky). Atesty, vydávané pověřenými atestačními středisky, jsou ve smyslu zákona (č. 81/2006 Sb.), o informačních systémech veřejné správy, osvědčeními o shodě daného produktu s vyhláškami o provozování ISVS.\nJednoduše řečeno, každý informační systém veřejné správy musí být zkontrolován (atestován) před tím, než začne fungovat. Kontrolováno je dodržování určitých pravidel (dnes vyhlášek, dříve standardů), které musí všechny úřady s povinností atestace dodržovat.\nCertifikace je proces prověřování a případně následného udělení osvědčení o tom, že daná organizace splňuje požadavky některé z norem ISO (International Organizaton for Stadardization). Jde tedy o jakési vysvědčení, kterým společnost dokládá svým zákazníkům, že všechny její činnosti jsou v souladu s příslušnou normou ISO.\nPoskytovatelé certifikace provedou prostřednictvím auditorů kontrolu všech procesů, týkajících se normy, na kterou je společností požadována certifikace. Certifikaci provádějí nezávislé společnosti akreditované u Českého institutu pro akreditaci (ČIA).\nNormy ISO jsou mezinárodní standardy, platné ve všech členských státech Evropské unie. Normy sestavují expertní týmy a vládní i nevládní organizace. Před vlastním schválením putuje norma k připomínkovému řízení do každého členského státu EU. Požadavky většiny norem jsou formulovány tak všeobecně, aby umožňovaly certifikaci všech druhů výroby a služeb.\nV současné době se certifikáty o dodržování některé z norem ISO (záleží na činnosti společnosti) stávají nezbytností. Již nyní jsou certifikovány i některé orgány veřejné správy, problémem je však absence jakékoliv páky, která by nutila státní instituce, aby se nechaly certifikovat.\nV privátním sektoru jsou to zákazníci, kdo tlačí na společnosti k dodržování norem ISO. V oblasti veřejné správy je jedinou možností, jak přimět instituce ke snaze získat certifikát o dodržování některé z norem ISO právně zakotvit povinnost se těmto prověrkám podrobit.\nLegislativa spojená s atestacemi\nAtestace ošetřuje Zákona č. 81/2006 Sb. o informačních systémech veřejné správy, který novelizoval do té doby platný zákon č.365/2000 Sb.\nTento zákon, mimo jiné, stanovuje správcům ISVS povinnost:\n„Zpracovávat informační koncepci a provozní dokumentaci a uplatňovat je v praxi; informační koncepce a provozní dokumentace musí být atestovaná atestačním střediskem“.\nDále zákon ukládá: „Povinnost dodržovat pravidla stanovená pro vazby na ostatní ISVS realizované prostřednictvím referenčního rozhraní a povinnost prokázat atestem způsobilost jednotlivých ISVS k realizaci těchto vazeb (jedná se o ISVS, které mají vazby na informační systémy jiných provozovatelů).“\nZákon dále zrušil, do té doby platné a závazné, standardy provozování ISVS a nahradil je vyhláškami. Metodické pokyny jsou nadále vydávány, ale pouze jako doporučení.\nSoučasně zákon určil nový způsob atestování pro provoz informačních systémů veřejné správy a změnil způsob udělování akreditace k poskytování atestací. Nově se při udělování akreditace postupuje dvostupňově: žadatel nejdříve získá akreditaci od akreditující osoby (Český institut pro akreditaci) a poté od Ministerstva vnitra.\nOd doby, kdy vešla v platnost novela zákona se úřady atestují právě v těchto oblastech: „Dlouhodobé řízení a způsobilost k realizaci vazeb ISVS prostřednictvím referenčního rozhraní“.\nPřechod fungování ISVS na pravidla obasžená v novele zákona je právně ošetřen takto:\nAtesty shody se standardem informačních systémů veřejné správy 005/02.01 pro náležitosti životního cyklu informačního systému vydané do 1. ledna 2007 se považují za atesty dlouhodobého řízení, a to po dobu platnosti těchto atestů.\nTřetí atestační středisko je připraveno provádět atestace. Nové atestační postupy společnosti EZÚ, s.p. pro atestace ISVS podle...


Česká turistka zahynula v Západních Tatrách – Novinky.cz\nČeská turistka zahynula v Západních Tatrách\nStarší česká turistka zemřela ve čtvrtek v Západních Tatrách. Podle internetové stránky Horské záchranné služby (HZS) 64letá turistka zemřela po 150metrovém skluzu do Jamnické doliny. Utrpěla zranění neslučitelná se životem.\nčtvrtek 7. července 2011, 19:59\nPodle HZS byla příčinou nešťastného pádu kombinace silného větru a mokrého terénu. Sníh, který ve vysokohorském terénu napadl před třemi dny, pomalu taje, následkem čehož jsou tráva i skály mokré a ráno namrzlé.\nPo oznámení pádu české turistky bylo na místo vysláno 10 profesionálních a 5 dobrovolných záchranářů. Tělo snesli do Jamnické doliny a následně ho odevzdali v Liptovském Hrádku.\nV průběhu několika týdnů jde o druhý smrtelný případ na stejném místě. Druhého června zde zemřel 31letý turista rovněž po 150metrovém pádu\nKvůli nevýhodným obchodům čelí šéfové Tatry trestnímu oznámení\nZraněnou Češku ve Vysokých Tatrách převážel vrtulník