Chudárek z Óčka: Prioritou je v ČT neoslabit program - Lupa.cz\nLupa.cz » Chudárek z Óčka: Prioritou je v ČT neoslabit program\nJako druhý kandidát na ředitele veřejnoprávní televize vystoupil dnes na Kavčích horách před Radou České televize Hynek Chudárek, výkonný ředitel hudební stanice Óčko. Chudárek si myslí, že v čele ČT by měl stát někdo, kdo má výrazné ekonomické povědomí. Jako priority by si stanovil vyrovnaný rozpočet po celou dobu funkčního období a kvalitní program.\nDůležité je podle Chudárka zejména provézt veřejnoprávní médium procesem digitalizace a zajistit přechod na vysílání ve vysokém rozlišení obrazu (HDTV). V souvislosti se zpřehledněním fungování ČT by bylo také propuštění zaměstnanců, a to v řádu stovek. Chudárek již na začátku svého projevu upozornil, že hudební televize Óčko je dlouhodobě v zisku a pracuje s vyrovnaným rozpočtem. Po roce 2012, kdy skončí definitivně proces digitalizace, chce výkonný ředitel Óčka zavést reklamu jen pro zvláštní akce.\nNepředpokládal bych žádnou čistku v ČT, prioritou je, aby nebyl oslaben program. Každá věc se musí posoudit zvlášť, uvedl ještě k možnému propouštění ve veřejnoprávním médiu Chudárek. Úspory by se podle něj našly v tom, že by se vyhodnotila každá konkrétní situace a zúžil by se především počet externích zaměstnanců. Na místě se mírně před přítomnými ztrapnila radní Helena Fibingerová, která se zeptala Chudárka na to, jak si představuje financování ČT, o kterém mluvil v době, kdy odběhla telefonovat.\nČTĚTE TAKÉ: Hynek Chudárek: ČT by neměla soupeřit s Novou a Primou\nChudárek vypadá že by v ČT dělal udržbáře. Tedy dotáhl rozjetou digitalizaci, probíhající přechod na HD, populisticky zkusil snížit počet zaměstnanců.... Postrádám u něj vizi kam směřovat.


Letiště Boston-Logan: Nové mezinárodní trasy\nDomovská stránka » Zprávy leteckých společností » Letiště Boston-Logan: Nové mezinárodní trasy\nDubna 2, 2019\nPosledních 24 hodin přineslo na mezinárodní letiště Boston Logan 2 nové mezinárodní lety, a to díky partnerům společného podniku Delta KLM a Virgin Atlantic - což připravilo půdu pro rok růstu a expanze pro Delta na severovýchodě.\nSpolečnost Delta Air Lines a její partneři KLM, Virgin Atlantic a Korean Air nabídnou v roce 149 z letiště Boston-Logan až 50 odletů denně do více než 2019 destinací, což je nárůst o téměř 30 odletů denně ve srovnání s rokem 2018. Mezi nové linky patří Amsterdam, London-Heathrow, Lisabon, Edinburgh a Soul.\n31. března začala společnost KLM létat mezi Bostonem a Amsterdamem a přidala ke dvěma denním letům do Amsterdamu, které již na letišti Logan provozovala společnost Delta. Generální ředitel KLM Pieter Elbers se připojil k úředníkům z Massportu, vedoucím Delta, zákazníkům a zaměstnancům na letišti slavnostním přestřižením před odletem přes Atlantik.\nVirgin Atlantic - London-Heathrow\nA 1. dubna společnost Virgin Atlantic zahájila denní dopravu z Bostonu do Londýna-Heathrow - ranní odlet, který lépe umožní produktivitu pracovního dne během letu obchodním cestujícím v Londýně. Společnosti Virgin a Delta nyní nabízejí tři denní lety na letiště Heathrow z Bostonu.\nDelta - Lisabon a Edinburgh\nPozději na jaře zahájí společnost Delta vlastní sezónní bostonskou dopravu do Lisabonu a Edinburghu a završí celou řadu nových mezinárodních destinací, které jsou nyní přímo přístupné bostonským zákazníkům. Prostřednictvím této a prodloužené letní sezóny do Dublinu nabídne společnost Delta a její partneři nejvíce mezinárodních míst z Bostonu s lety až do 19 mezinárodních destinací - více než kdy předtím.\nKorean Air - Soul-Incheon\nTřetí partner, společnost Korean Air, zahájí novou linku v Bostonu 12. dubna, kdy zahájí přímé lety do Soulu, jednoho z prvních přírůstků v transpacifické síti tohoto společného podniku od doby, kdy Delta a Korean Air zahájily partnerství loni v květnu.\nToto nové bostonské létání přichází, když Delta nadále posiluje svou pozici předního dopravce města a prohlubuje své investice na letišti Logan a ve větší bostonské komunitě. Celkově nabídne letecká společnost a její partneři z Loganu v roce 149 až 50 odletů denně do více než 2019 destinací, což je v porovnání s rokem 30 nárůst o téměř 2018 odletů denně.\nDelta zdvojnásobila domácí denní odlety z Bostonu od roku 2013 a letos bude obsluhovat další čtyři domácí destinace - Cleveland, Chicago, Washington-Reagan a Newark-Liberty - a navíc přidá další frekvence na dalších sedmi klíčových domácích trzích. Celkově nabídne letecká společnost a její partneři z Loganu v roce 149 až 50 denních odletů do více než 2019 destinací, což je v porovnání s rokem 30 nárůst o téměř 2018 denních odletů.\nKromě růstu sítě Delta investuje letecká společnost v Bostonu také jinými způsoby. V rámci partnerství Massportu plánuje společnost Delta převzít provoz u všech bran v terminálu A Loganu do třetího čtvrtletí roku 2019 a zvýšit tak svoji stopu na letišti o pět bran. Delta také plánuje do roku 2020 rozšíření jednoho ze svých Delta Sky Clubů, včetně nových sprch, rozšířeného sezení a nově představené oblasti potravin a nápojů.\nDěkujeme, že létáte se společností TAP Air Portugal: Vítejte v Tel Avivu\nOstrov Réunion překonává rekord v příletu turistů\nStandard odhaluje nadcházející nemovitosti na Arabian Travel Market 2021


Kniha: Stárnutí, věk a diskriminace nové souvislosti - Lucie Vidovićová | Knihy.ABZ.cz\nKniha: Stárnutí, věk a diskriminace nové souvislosti - Lucie Vidovićová\nKnihkupectví > Katalog předmětový > S > Stárnutí > Stárnutí, věk a diskriminace nové souvislosti\nKniha: Stárnutí, věk a diskriminace nové souvislosti\nExistuje věková diskriminace? Je projevem strukturně inherentním a funkčním, nebo strukturálně patologickým, a tudíž cizím a nežádoucím? Je věková diskriminace založena na samotném věku, nebo na ... (celý popis)\nExistuje věková diskriminace? Je projevem strukturně inherentním a funkčním, nebo strukturálně patologickým, a tudíž cizím a nežádoucím? Je věková diskriminace založena na samotném věku, nebo na negativních (či pozitivních) charakteristikách jemu připisovaným? Jak se liší diskriminace od diferenciace? Je ageismus ideologie nebo stereotyp, charakteristika společnosti, nebo jedince? Co je protikladem ageismu věková uvědomělost, nebo bezvěkost? Odkud ageismus přichází, kudy, kdy a zda vůbec někdy "odejde"?\n"Práce přináší pro českou odbornou i širší (např. politickou či novinářskou) veřejnost nesmírné množství cenných informací a bohatý odkazový materiál. Přináší zcela nové, nevšední pohledy na koncept stáří a stárnutí i na koncept věku jako takového."\nDobrý den. Chtěla bych se zeptat, kdy tato kniha bude dostupná ? Děkuji za odpověď\n> ABZ 2010-09-09 15:01:33\nprávě jsem zjišťoval dostupnost tohoto titulu a bylo mi zobrazeno, že ješte pár kusů je na pobočném skladu našeho distributora avšak dodání není zcela jisté. Pokud však na titul nějak nespěcháte není problém vytvořit Vám objednávku a e-mailem Vás postupně kontaktovat.\n> > Martina 2010-09-09 15:20:33\nTak pokud je to možné, ráda bych si jí objednala. Když se na ní nebude čekat 2 měsíce, tak to bude fajn :)


Qantas vypraví speciální let na superúplněk - flyondrej.eu\nQantas vypraví speciální let na superúplněk\nAustralský dopravce vypraví ze Sydney speciální let na pozorování superměsíce.\nAustralanům létání chybí, proto australský Qantas přichází po letech nikam, někam a kdo ví kam, se speciálním letem na superúplněk.\nKosmické koktejly a superúplňkové koláče budou na jídelním lístku, až letecká společnost vypraví koncem měsíce speciální vyhlídkový let k blížšímu pohledu na nadcházející supeměsíc. Let bude operovat Boeing 787 „Dreamliner“.\nBude to druhý a letošní poslední superúplněk a také ve stejný den je úplné zatmění měsíce, což z něj dělá vzácný dvojitý jev. Očekává se, že Měsíc na noční obloze zčervená.\nAstronomka CSIRO Dr. Vanessa Mossová bude spolupracovat s piloty na návrhu optimální dráhy letu nad Tichým oceánem a také se připojí k letu, aby poskytla cestujícím informace o superměsící a všech věcech okolo vesmíru a astronomie.\nLet bude odlétat ze Sydney 26. května. Přes 100 míst na tomto letu půjde do prodeje přes web aerolinky a to ve středu 12. května v poledne. Ceny začínají na 499 AUD za Economy, 899 AUD Premium Economy a 1499 AUD Business.


Tag hi-end | DISK Magazín\nSpolečnost Warm Audio vytvořila klon legendárního kompresoru/limiteru LA-2A. Při výrobě byla zachována stejná celolampová koncepce jako u předlohy včetně legendárního optočlenu kenetec. WA-2A nabízí stejnou signálovou cestu jako originální předloha, stejné ovládací prvky a design. A samozřejmě disponuje stejně kvalitním a charakteristickým zvukem.\nKompresor/limiter WA-2A představuje ideální řešení pro zpracování vokálů, basů a širokého spektra dalších nástrojů.\nDalším z velmi povedených produktů značky Warm Audio je lampový ekvalizér EQP-WA - klon legendárního modelu EQP-1A značky Pultec. Přečtěte si jeho recenzi.


Hybridní cloudy: Nadějná současnost, zářná budoucnost - Computerworld\nComputerworld » Internet a komunikace » Hybridní cloudy: Nadějná současnost, zářná budoucnost\nUž vloni dodavatelé cloud computingu rádi ve svých prezentacích používali terminologii hybridního řešení. VMware například představil svou službu vCloud Hybrid Service, společnosti Rackspace, Microsoft, HP a Joyent zase přesvědčovaly, že stejný software používaný pro jejich veřejný cloud mohou organizace použít i ke správě vlastního firemního datového centra, a zajistit tak jednotnou bezproblémovou správu obou prostředí.\nExistuje dobrý důvod, proč se hybridními řešeními zabývat. Cloud je stále v období zrodu, což znamená, že většina organizací ještě není připravená migrovat veškerý svůj provoz IT do veřejného prostředí, tvrdí experti.\nMnoho firem je fascinovaných výhodami, které jim může cloud přinést – jako třeba automatický samoobslužný provisioning virtuálních strojů a úložišť. Pokud tedy není veřejný cloud dobrý pro všechny firemní účely, ale podniky přesto nějakou formu cloudu chtějí, je hybridní nasazení vhodnou alternativou.\nPokud hybridní cloud už teď nemáte, podle Gartneru ho v budoucnu pravděpodobně provozovat budete. Analytici tvrdí, že současný hybridní cloud se nachází ve stavu, v jakém byl trh privátního cloudu před třemi lety.\nPodle Gartneru bude do roku 2017 polovina z nejvýznamnějších podniků provozovat hybridní cloud – definuje jej jako platformu založenou na pravidlech a určenou pro poskytování služeb využívajících zdroje interního i externího cloudu. Co tedy průmysl zatím brzdí?\nNejvětšími překážkami na cestě k tomuto typu cloudů jsou lidé a procesy. „Jedním z nejběžnějších problémů je, že zaměstnanci, aby získali služby veřejného cloudu, obcházejí své IT oddělení,“ popisuje John Humphreys, viceprezident prodeje ve společnosti Egenera, která poskytuje poradenství a správu IT.\nTento problém stínových IT se vynořuje, protože zaměstnanci chtějí mít výhody nabízené cloudem, jako je třeba snadný přístup ke zdrojům typu virtuálních strojů nebo úložiště, aniž musí čekat, než je jejich IT oddělení spustí.\nExistence zaměstnanců, kteří obcházejí své vlastní IT, může být pro CIO deprimující, ale Humphreys tvrdí, že to dokazuje, že pracovníci tyto typy služeb chtějí. IT oddělení mají podle něj příležitost stát se interním poskytovatelem požadovaných služeb.\nNamísto toho, aby obcházeli své IT, mohou tito lidé použít zdroje schválené firemními manažery pro přístup k funkcím cloudu. „Velkou výzvou je, abychom pracovníkům usnadnili projít přes firemní IT oddělení namísto toho, aby je obcházeli,“ vysvětluje Humphreys.\nKdyž tedy nedochází k masivnímu nasazování těchto služeb? Mohlo by to být proto, že platformy nabízené dodavateli stále ještě dozrávají, domnívá se Bryan Cantrill, viceprezident firmy Joyent, která je jedním z menších (ve srovnání s Amazon Web Services, Microsoftem nebo Googlem), ale technicky zdatných dodavatelů působících na trhu IaaS.\nPlatformy od různých poskytovatelů jsou stále ve svých počátečních fázích. VMware loni na podzim vydal svou platformu veřejného/hybridního cloudu. Microsoft má podobné řešení na trhu už déle, ale Rackspace stále vyvíjí platformu svého privátního cloudu na základě kódu OpenStack, který se vyvíjí a dozrává.\nNabídka hybridního cloudu od Joyentu zase vychází z jeho vlastního systému SmartOS, který je interně vyvinutou operační platformou používanou pro jejich veřejný cloud.\n„Vidíme překvapivé množství hybridního cloudu,“ tvrdí Cantrill. „Když prodáváme privátní cloudy, je tam téměř vždy nějaká komponenta veřejného cloudu.“\nVýhodou kombinace privátního a veřejného cloudu na stejné platformě je, že mezi nimi firma může přecházet. Aplikace by měly pracovat na takovém řešení, jaké se pro ně hodí nejvíce, a nikoli na takovém, které právě oddělení IT dokáže podporovat.\nPokud je to vysoce dynamická aplikace s neznámými špičkami zátěže, je veřejný cloud nejlepším řešením. Vysoce zabezpečené a výkonově náročné aplikace může být lepší provozovat v privátním cloudu. Hybridní cloud vytváří jednu platformu pro běh obou typů aplikací.\nSměr je zřetelný\nHybridní cloud je platforma, která bude v budoucnu převládat, tvrdí Vikrant Karnik, hlavní viceprezident společnosti Capgemini, který má na starosti poradenské služby pro cloud.\nKompletní článek zahrnující řadu dalších poznatků a zajímavostí si můžete přečíst v Computerworldu 9/2014.\nZyXEL uvádí dvoupásmový multimediální router


Štědré olympijské odměny: Kolik mám za zlato? Neřeknu, okradli by mě - iDNES.cz\nJakou hodnotu má zlatá olympijská medaile? Velmi různou... Zatímco britským sportovcům přinese tak maximálně poštovní známku s vlastní podobiznou, jiné olympioniky zajistí na hodně dlouhou dobu. Případní vítězové ze Singapuru se mohou těšit asi na 15 milionů korun, Malajcům zase za badmintonový triumf slíbili zlatou cihlu.\nKdyž kazašská vzpěračka Zulfija Činšanlová vyhrála druhý den her soutěž do 53 kilogramů a přijímala gratulaci od autoritářského prezidenta Nazarbajeva, ptali se jí, na jakou odměnu si přišla.\n"Neřeknu vám, kolik mi dal peněz," odpovídala devatenáctiletá šampionka. "Bojím se, že by mě okradli."\nVtip to byl jen napůl. Mladá vzpěračka totiž skutečně báječně zbohatne, zato tajit nic nemusí. Čísla o odměnách, které obdrží úspěšní olympionici, jsou veřejná.\nKazachstán za zlatou medailí vyplácí v přepočtu 5 milionů korun.\nKolik za zlato?\nOdměny za zlatou medaili ve vybraných zemích (české koruny)\nSingapur 16,5 milionu\nMalajsie 6,5 milionu (pro badmintonisty navíc zlatá cihla)\nKazachstán 5 milionů\nKyrgyzstán 4,1 milionu\nItálie 3,7 milionu\nUzbekistán 3 miliony\nRusko 2,8 milionu (pro sportovce z Čeljabinské oblasti 19 milionů)\nUkrajina 2 miliony\nČesko 1,5 milionu\nFrancie 1,3 milionu\nJaponsko 743 tisíc\nČína 650 tisíc\nUSA 515 tisíc\nAustrálie 420 tisíc\nKanada 413 tisíc\nNěmecko 400 tisíc\nGhana 206 tisíc\nTedy desetkrát víc než třeba olympijský výbor Spojených států, jehož prémie se navíc musí danit nebývale vysokou sazbou 35%.\nA americký berní úřad kromě toho nezapomíná ani na samotný cenný kov. Za zlato by sportovec měl odevzdat 236 dolarů, jestliže přiveze jenom bronz, tak postačí dolary 2.\nPřísná pravidla vyvolávají za mořem podle BBC pořádný rozruch a možná se budou měnit. Američané však mohou být spokojení, že jim na účet dorazí alespoň něco. Takoví Britové totiž od svého výboru neuvidí ani libru.\n"Finanční odměna podle nás nemá podstatný dopad na motivaci sportovce, aby dosáhl na olympijské pódium," nechal se slyšet jeho mluvčí v deníku Telegraph.\nJedinou šancí pro domácí reprezentanty, jak si vydělat, je triumfovat a ještě se zapsat do olympijské historie nějakým slavným způsobem.\nJedině tak se možná šampion objeví na známce Královské pošty a získá provizi.\nMilion a půl pro Knapkovou, Synek si přijde na polovinu\nČeši patří ve vyplacení peněžních odměn k těm štědřejším. Sice daleko zaostávají za středoasijskými státy, které slibují za medaile několikanásobně vyšší sumy, ale Západ většinou překonávají.\n"Vycházeli jsme z podobné filozofie jako na hrách ve Vancouveru. Samozřejmě i finanční zisk má pro samotné sportovce motivační charakter," vysvětluje šéf olympijské výpravy František Dvořák, jak se rodila jednotlivá ocenění.\nSkifařka Miroslava Knapková si tak v sobotním závodě kromě veslařské nesmrtelnosti vyjela také milion a půl korun, její kolega Ondřej Synek den předtím o polovinu méně.\nA bronzová střelkyně Sýkorová? Ta se může těšit na pět set tisíc, přitom s penězi ani nepočítala. "Já se z toho zblázním. Na to jsem vůbec nepomyslela. Fakt si neděláte legraci?" ptala se překvapeně po finále malorážky.\nMEDAILISTÉ. Kromě sportovní slávy si čeští olympionici vysloužili také finanční prémie. Miroslava Knapková má za zlato 1,5 milionu korun, Ondřej Synek za stříbro 750 tisíc a Adéla Sýkorová za bronz 500 tisíc.\nS výrazně nižšími částkami mohou počítat například Japonci, Němci, Australané nebo Kanaďané. Podobně velkorysí jako Češi jsou pak třeba Francouzi.\nJestliže však někdo na olympiádě pořádně vydělá, jsou to sportovci z Čeljabinské oblasti v Rusku. Regionální vláda tam za podpory sponzorů vypsala pro své reprezentanty zlatou prémii ve výši 19 milionů korun.\nA zvláštní motivaci mají také malajští badmintonisté. Majitel zlatého dolu, vášnivý fanoušek hry s okřídleným míčkem, přislíbil malajskému šampionovi v jakékoliv kategorii 27,5 liber těžkou cihlu ze zlata. Její hodnota se pohybuje kolem třinácti milionů korun.\n"Když já můžu produkovat zlato, tak oni mohou také," vymyslel bohatý mecenáš vlastní olympijskou výzvu.\nTémata: František Dvořák, skif, Zákulisí OH 2012, Miroslava Topinková Knapková, Adéla Burns (rozená Sýkorová), BBC, Ondřej Synek


Fundovaný výklad méně známého období dějin antického Řecka. Těžištěm práce budované na základě rozsáhlého pramenného materiálu a odborné literatury je historie Řecka od poloviny 4. do poloviny 2. století př. Kr. V úvodních kapitolách poukazuje autor na předcházející vývojové tendence, jimiž procházela řecká společnost. Zvláštní pozornost věnuje pak vztahům řeckých států k helénistickým monarchiím a posléze Římu. Sleduje zejména úsilí Řeků o udržení nezávislosti na mocných sousedech.\nHelénismus je významná etapa starověkých dějin 2. poloviny 4. 1. století př. n. l. Pod makedonskou hegemonií překračuje tehdy řecká kultura hranice řeckých států a díky expanzím Alexandra Velikého proniká do rozsáhlých oblastí Předního východu a St ředomoří. V nových společenských podmínkách helénistických říší Seleukovců. Ptolemaiovců a Antigonovců se z prolnutí řeckých a místních, zejména orientálních tradic rodí nový svět vědy a umění, který se ve finále přelévá do římské svéry. Pergamský ol tář, Láokoón, Niké ze Samothráky, Afrodité z Mélu či pompejské malby, knihovna v alexandrii, proslulá alexandrijská škola a řada dalších pojmů kulturní historie chrakterizuje nejlépe epochu helénismu. Přední český historik Pavel Oliva uzavírá touto p ublikací svou trilogii o dějinách a kultuře antického Řecka: Zrození evropské civilizace, Kolébka demokracie, Svět helénismu.\nPolybios (asi 200-118 př. Kr.) patří k nejvýznamnějším osobnostem antické literatury. Spolu s Thúkýdidem a Hérodotem tvoří trojhvězdí starořeckého dějepisectví. Pocházel z arkadské Megalopole, z bohaté rodiny, jeho otec zastával vysokou hodnost stratéga Achajského spolku. Díky tomu získal dobré vzdělání, jež mu usnadnilo politickou i vojenskou kariéru. Roku 166 se dostal do Říma jako jeden z tisíce rukojmích po vítězství římského vojska u Pydny, po němž se Římané stali rozhodující mocenskou silou v celém tehdy známém světě. V Římě strávil Polybios 17 let a spřátelil se s nejvýznačnějšími patricijskými rodinami. Roku 150 získal osobní svobodu a odjel do Afriky, kde se věnoval studiu historie a cestoval. Osobně byl přítomen i finále třetí kartáginské války a následnému zničení Kartága v roce 146. Poté se z pověření římského senátu odebral do Řecka, aby tam pomohl uspořádat politické poměry. Již od svého mládí se věnoval literární činnosti, z jeho díla se však dochovaly pouze Dějiny o 40 knihách, z nich pak prvních pět knih v úplnosti, zbylé ve zlomcích či citátech. Polybios v nich zachytil děje ve světě ovládaném Římem během 3.-2. století př. Kr. a je pro toto období klíčovým pramenem. Leitmotivem jeho spisu je proměna římské říše ve světovou velmoc a vylíčení příčin jejího vzestupu. Polybiovo dějepisné veledílo přeložil do češtiny vůbec poprvé Pavel Oliva v letech 2007-2012. Během náročné práce na překladu obtížného textu se potýkal se záplavou historických údajů, jež částečně objasnil v poznámkách k jednotlivým knihám. Podrobnější výklad k nim pak zpracoval v této monografii, v níž se soustředil na Polybiovy komentáře k dobovým událostem, hodnocení jejich protagonistů a především na jeho koncepci a metodologii historiografie. Polybios a jeho svět tvoří organický pandán k Dějinám.\nAutor knihy zachytil historii své rodiny a rodiny své manželky Věry včetně početného příbuzenstva. Opíraje se o svou paměť a řadu zachovaných dokumentů podává svědectví o konkrétních lidech od dávných předků obou rodin až po současníky, o jejich životech, osudech i profesích, ale i o době a jejích etapách a dějinných zvratech počínaje polovinou devatenáctého století. Přirozenými protagonisty této rodinné kroniky je on sám a jeho dlouholetá životní družka a opora Věra. Oba dva špičkoví odborníci ve společenskovědních disciplínách – Pavel Oliva v oboru dějin antického starověku, Věra Olivová v oboru moderní československé historie se zaměřením na první republiku a roli Eduarda Beneše a paralelně i oboru dějin sportu. Největší pozornost v autorově líčení vyvolává období německé okupace, jež on sám kvůli svému původu prožil v koncentračních táborech a přišel tehdy o celou vlastní rodinu a většinu příbuzných. Dalším těžištěm je mu doba tzv. normalizace po roce 1970, jež se obou protagonistů citelně dotkla, a posléze vzrušená etapa po roce 1989, v němž jeden jako druhý sehráli nikoliv nevýznamnou roli v nápravě minulých deformací, oceněnou z nejvyšších míst. Lakonicky úsporné vyprávění oživují a probarvují střípky intimních vzpomínek a zážitky z cest, za nichž kromě rekreace získávali cenné podněty pro svou badatelskou práci.


2020 August | Noviny Havlíčkův Brod\nPodzim odstartoval závod v Kněžicích. Vítězného Exnera prohnal Vacek\nLetní pauza skončila a Pohár Běžce Vysočiny má za sebou první závod druhé části soutěže. Alejemi v Kněžicích, kde se bojovalo také v rámci Orelské běžecké ligy, proběhlo nejrychleji duo Exner, Krčálová.\nJezdím jako drak: Klienti Háje se učí nakupovat i jezdit na vozíku\nMentálně postižení klienti Domova Háj v Ledči nad Sázavou teď zažívají několik významných změn. Připravují se na přesun do komunitního bydlení, a proto se učí samostatnosti. Spolu s pracovníky domova procvičují například práci na počítači, vaření nebo zacházet s penězi.\nLedečtí si písknou s Hátou a ocení dobrovolníky\nUž potřetí se koná akce Pískni si s Hátou. Ve středu 2. září čeká na všechny, kteří zavítají do centra denních služeb Barborka, jenž funguje při organizaci Háta, odpoledne plné her, hudby a zábavy.\nOkresní fotbalové soutěže: Bělá po vynucené pauze pouze remizovala\nČeská Bělá se po dvoutýdenní pauze vrátila na trávník. Ve čtvrtém kole okresního přeboru přivítala v pouťovém zápase Šlapanov. Do vedení šla už ve druhé minutě, ale těsně před poločasem soupeř srovnal a ve zbytku zápasu už branka nepadla.


Zběsilá pípa - PIVO-PIVO (svět piva a vše kolem něj)\nPřidáno: 10. červen 2004 • Autor: Jiří Kaňa\nHodnocení: 2,08 Hodnotících: 24 Zobrazeno: 6444x\nPivo je v zemi, chlubící se jeho největší světovou spotřebou na hlavu, zajisté neopominutelným fenoménem a zasluhuje si vedle výtvarných a literárních též hudebně-dramatické ztvárnění. Proto také vznikla pivní zpěvohra "Zběsilá pípa".\nJejím jediným autorem je ostravský náruživý pivní znalec a cestovatel Martin Jarošek, který krátce po vydání své literární pivotiny "Pivní labyrint světa a ráj srdce" dal své životní vášni novou uměleckou formu.\nVe hře se odráží autorův značně radikální pohled na současnou tuzemskou pivní scénu:\n"V naší hektické, euroglobální době je české pivo a národní pivařství konfrontováno s mnoha problémy. Monstrózní společnosti typu Heineken či SAB Miller zaplavují trh nepitelnými sračkami, ke kterým si ukradly tradiční názvy a ochranné známky ,tupá česká pivní veřejnost huštěná ještě tupějšími komerčními televizemi lehce naletí na velkohubou reklamu , bezdůvodně zavrhuje své regionální pivovary a ničí si vkus i zdraví chemickými dryjáky, jenž nemají s poctivým českým mokem prapranic společného.Je třeba chránit poctivé a tradiční české pivnice, hospodské mezilidské vztahy a kulturu vaření a čepování piva. V pravé hospodě jsou si všichni rovni, nikdo se nad nikým nevyvyšuje, jestli-že tak činí, je příslušným způsobem usazen a do výčepních zařízení mají bez trapných předsudků neomezený přístup také ženy".\nVe zpěvohře vystupují krom modelového komparsu a stafáže též osobnosti jako je nadšený propagátor zdravého piva Dr.Knut Sorensen z Dánska, zloduch Anheuser-Busch, který uloupil ochrannou známku Budějovického Budvaru, vyléčený abstinent, pivní víla léčící pár kapkami chmelového produktu i těžce raněné jednotlivce, a další.\nZloduch Anheuser-Busch a Dr. Sorensen\nZleva: výčepní Vilda, Dr. Sorensen, štamgast, vyléčený abstinent\nI když se myšlenka pivního muzikálu zrodila již v roce 1997, její realizace se uskutečnila až za dlouhých 7 let. Přestože byl materiál nabídnut několika ostravským poloprofesionálním scénám, zpěvohra nebyla pro svou zjevnou neuměleckou plytkost přijata. Proto byl autor nucen postavit vlastní divadelní soubor, který dnes tvoří jak zkušení herci profesionální, tak rutinovaní ochotníci a dokonce i amatéři, kteří nemají s divadelní činností takřka žádné zkušenosti.\nVýběr aktérů se však ukázal šťastným, což potvrdily i dvě ostravské premiéry, které se konaly v domovské pivnici souboru a v jednom z místních kulturních domů.Interakce a týmová spolupráce jednotlivých aktérů vskutku vynesla zralé nahořklé chmelové šištičky v podobě nadšených ovací diváků a zájmu regionálních médií.\nKulturní dům Ostrava - Zábřeh\nNa pódiu se vtipkovalo, zpívalo, tančilo, a hlavně pilo točené pivo ze sponzorujícího pivovaru Bernard, neboť celý šílený děj pivního kusu se odehrává v hospodě snů s kvalitním mokem, úslužným vrchním a bodrými pivaři, kteří jsou u oroseného půllitru schopni vyřešit nejednu lokální i globální krizi. Snad jedinou slabostí obou prvních představení byla počáteční nejistota a nervozita zejména méně zkušených protagonistů a prozatím nedořešená technická stránka vystoupení.\nDialog privatizujícího podnikatele s Dr. Sorensenem\nJelikož výprava první české pivní zpěvohry "Zběsilá pípa" je nenáročná a finanční nároky herců prozatím velice skromné, je toto představení značně mobilní a mají je šanci uvidět pivaři i ostatní zájemci po celé republice.\nČlánek byl vytvořen na podkladě písemných a obrazových materiálů dodaných autorem hry.\nCelkem 4 komentáře, poslední komentář: 11.06.2004 14:31 Komentovat\nPro Prazaky Petr Sitař\nMyslím, že najít hospodu s podiem, výčepem a nabídkou nemonopolního piva je úkol šitý...\nPro Prazaky Honza\nA auterem jsem nedavno mluvil, a "odlehcena" verze by se dala zrealizovat i v Praze. Pokud tedy...\nturné Jiří Kaňa\nJá doufám, že pokud by se něco chystalo, tak nám dá autor včas vědět. V tom případě...\nPropgram Petr Sitař\nJirko, nešlo by v případě rozjetí nějaké šnůry po dalších městech ČR, zajistit...


Lek na zanet v dutine ustni levně | Mobilmania zboží\nLek na zanet v dutine ustni\nlek na zanet v dutine ustni  •  zanet v ustni dutine a octenidol  •  leky na infekci v dutine ustni  •  lek na otoky v dutine ustni  •  leky na kvasinky v dutine ustni  •  lek na opuchy v dutine ustni  •  lek afty v dutine ustni  •  leky na zanet ustni dutiny  •  leky na zanet dutiny ustni  •  lek na zanet dutiny ustni  •\nOROXID sensitiv roztok snižuje zánět a krvácení dásní. Urychluje hojení akutních i chronických potíží v dutině ústní včetně aftů. Rychle eliminuje zápach z úst a navrací svěží dech. Pomáhá při bolesti v krku. Snižuje množství zubního plaku. Odstraňuje skvrny na zubech a navrací jejich přirozený odstín. Pomáhá po chirurgických zákrocích, například po extrakci zubu nebo na krčních mandlích. Je vhodný pro každodenní použití i u osob s citlivou sliznicí, včetně dětí....\nOROXID forte je zdravotnický prostředek, který je určen pro intenzivní ústní hygienu a rychlé hojení. Snižuje zánět a krvácení dásní. Urychluje hojení akutních i chronických potíží v dutině ústní včetně aftů. Eliminuje zápach z úst a navrací svěží dech. Pomáhá při bolesti v krku. Snižuje množství zubního plaku. Odstraňuje skvrny na zubech a navrací jejich přirozený odstín. Pomáhá například po extrakci zubů nebo zákrocích na krčních mandlích. Určeno pro dospělé. Balení obsahuje 250 ml....\nOROXID forte roztok 250 ml pro ústní hygienu OROXID forte je unikátní produkt na bázi aktivního kyslíku určená pro intenzívní ústní hygienu a rychlé hojení. Výrazně snižuje zánět a krvácení dásní. Urychluje hojení akutních i chronických potíží v dutině ústní vč. aftů. Rychle eliminuje zápach z úst a navrací svěží dech. Pomáhá při bolesti v krku. Snižuje množství zubního plaku. Odstraňuje skvrny na zubech a navrací jejich přirozený odstín. Pomáhá např. po extrakci zubů nebo zákrocích na krčních ...\nOROXID sensitiv roztok 250 ml pro ústní hygienu OROXID sensitiv roztok je unikátní inovativní přípravek na bázi aktivního kyslíku určený pro zajištění správné ústní hygieny. Výrazně snižuje zánět a krvácení dásní. Urychluje hojení akutních i chronických potíží v dutině ústní vč. aftů. Rychle eliminuje zápach z úst a navrací svěží dech. Pomáhá při bolesti v krku. Snižuje množství zubního plaku. Odstraňuje skvrny na zubech a navrací jejich přirozený odstín. Pomáhá po chirurgických zákrocích, např...\nPopis Bojuje proti bakteriím které vytvářejí zubní povlak a způsobují zánět dásní Posiluje zubní sklovinu Osvěžuje dech Má antibakteriální účinek klinicky prokázaný Zároveň ústní flóra zůstává v rovnováze Video ...\nChlorhexil antibakteriální spray pro lokální použití S chlorhexidinem 0,20% BEZ alkoholu, pro léčbu parodontózy, zánětů dásní, hltanu, angíny. Unikátní kombinace chlorhexidinu a farmaceutických bylin Chlorhexil antimikrobiální sprej je ideální pro odstranění mikroorganismů v ústní dutině. Je určen především pro lokální aplikace ústní dutiny, které vyžadují antibakteriální ochranu, tj. nachází se zánět či parodotóza. Vhodný je i pro implantáty či po extrakcích - trhání zubů. Poskytuje ok...\nChlorhexil 0,20% - ústní voda s antimikrobiální ochranou S chlorhexidinem 0,20% bez alkoholu pro léčbu parodontózy Unikátní kombinace Chlorhexidinu a farmaceutických bylin Tato léčivá ústní voda poskytuje okamžitou úlevu a ochranu ústní dutiny. Je určena pro neutralizování mikroorganismů v ústní dutině, je účinná ke snížení tvorby zubního plaku a to především v případech zvýšené tvorby plaku, v případech, kdy je běžné odstranění obtížné a pro pacienty se sníženou imunitou. Léčí zán...\nChlorhexil Long use 0,20% - ústní voda s antimikrobiální ochranou S chlorhexidinem 0,20% bez alkoholu Unikátní kombinace Chlorhexidinu a farmaceutických bylin a složky PVP, která zabraňuje zabarvení zubů. Pro až 1 měsíční používání bez vedlejších účinků zabarvení zubů. Tato léčivá ústní voda poskytuje okamžitou úlevu a ochranu ústní dutiny. Je určena pro neutralizování mikroorganismů v ústní dutině, je účinná ke snížení tvorby zubního plaku a to především v případech zvýšené tvorby pl...\nGengigel, zdravotnický prostředek, je inovativní gel na dásně s kyselinou hyaluronovou. Vytváří ochranný film, který zklidňuje dásně, urychluje hojení, snižuje zánět, obnovuje zdravé dásně. Pomáhá při zánětech dásní, parodontitidě, poškozené sliznici po chirurgických zákrocích v dutině ústní. Gengigel je vysoce přilnavý, čímž zajišťuje, aby se kyselina hyaluronová (která by jinak byla eliminována působením slin) zůstala po dlouhou dobu v požadovaném místě účinku. Vhodné i pro děti, těhotné ženy...\nPřípravek se používá k dezinfekci dutiny ústní a hltanu při zánětlivých a infekčních onemocněních jako je angina, zánět hltanu (projevující se bolestivostí v hrdle, zarudnutím a hlenovým povlakem), zánět sliznice dutiny ústní, zánět dásní, afty, kvasinkové infekce v dutině ústní (projevující se bělavými povlaky na sliznici a jazyku). Přípravek se dále používá k dezinfekci dutiny ústní při extrakci zubů nebo jiných chirurgických výkonech v dutině ústní (např. odstranění krčních mandlí), a k ústn...\nUrčen k čištění a urychlení hojení především chronických, špatně se hojících ran a zánětů na kůži i sliznici. ActiMaris Forte roztok je obzvláště vhodný na urychlení hojení bércových či diabetických vředů, infekčních ran, zánětů, dekubitů, případně zapáchajících ran. Výborně se osvědčil také při hojení těžších forem akné a plísňových infekcí. ActiMaris Forte – roztok na čištění a hojení 300 ml Rychle ránu vyčistí, desinfikuje, sníží zánět a nastartuje hojení. ActiMaris Forte roztok je obzvl...\nChlorhexil 0,20% antimikrobiální gel Speciálně vyvinut pro ošetření drobných poranění v ústní dutině. Dlouhodobá ochrana a úleva s chlorhexidinem 0,20% bez alkoholu a bez parabenů Antiseptický gel je určen k léčbě lokalizovaných míst v ústní dutině. Bojuje proti zubnímu plaku, poskytuje dlouhodobou úlevu a ochranu podrážděným dásním zánětem, či při parodontóze. Gel Chlorhexil 0,20 % Gingival Léčí drobná poranění a rány Vhodná při zánětu dásní a parodontitidy Pomáhá léčit akutní zánět Ú...\nChlorhexil 0,20% Periofix gel 30 ml bez alkoholu s kyselinou hyaluronovou\nChlorhexil 0,20% antimikrobiální Periofix gel Speciálně vyvinut pro ošetření drobných poranění a lézí v ústní dutině. Ochrana a dlouhodobá úleva s chlorhexidinem 0,20% bez alkoholu, bez parabenů s kyselinou hyaluronovou pro zachování přirozené vlhkosti v ústech Speciální antiseptický gel s kyselinou hyaluronovou (HA) poskytující dlouhodobou úlevu, uvolnění, k léčbě lokalizovaných lezí ústní dutiny. Pomáha urychlit přirozený proces regenerace a hojení měkkých tkání ústní dutiny, jako je...\nZeoZoe - ZeoZoe zubní tablety – Máta\nZubní tablety jsou alternativním způsobem dentální hygieny. Čištění zubů s použitím tablet je vynikajícím prostředkem k udržování ústní dutiny v perfektním stavu. Tablety neobsahují fluor ani žádné jiné chemické a přidané látky, které jsou v běžných zubních pastách. Už před tisíciletími si lidé čistili zuby jemnými prášky (hlavně v Orientu). Dnes je to vlastně znovuobjevení tohoto způsobu čištění zubů. Náš výrobek využívá neobyčejné vlastnosti práškového přírodního zeolitu. Ve spojení se šalvěj...\nZeoZoe - ZeoZoe zubní prášek – Máta\nZubní prášek na bázi zeolitu je účinným a přirozeným způsobem dentální hygieny. Prášek neobsahuje fluor ani žádné jiné chemické a přidané látky, které jsou v běžných zubních pastách. Už před tisíciletími si lidé čistili zuby jemnými prášky (hlavně v Orientu). Dnes je to vlastně znovuobjevení tohoto způsobu čištění zubů. Náš výrobek využívá neobyčejné vlastnosti práškového přírodního zeolitu. Ve spojení se šalvějí a mátou zabezpečuje nejen mechanické čištění, odstranění zubního plaku a kamene, a...\nKočka je hrdý a nezávislý tvor. Ale jestli má být spokojená, musí mít v pořádku zuby a dásně. Proto je nutné sahat kočkám do tlaminky a pečovat o ni. A proto je zde čistě přírodní LÁSKA 100 pro dokonalou péči. LÁSKA 100 je unikátní směs darů přírody plně v souladu s vysokými nároky kočičího druhu. Přípravek působí protizánětlivě a podporuje hojení dásní. Zabraňuje tvorbě zubního plaku, a také omezuje výskyt zubního kamene. Napomáhá odstranění zápachu. Dokonalá Láska 100 je veterinární přípravek...


7 nejhorších řetězců pizzy v Americe - Kultura | Srpen 2020\nSkutečný důvod Selena Gomez a The Weeknd Called It Quits\nJsou Jaden Smith a Tyler Stvořitel vlastně pár?\nTo je to, co Camila Cabello opravdu myslí na výkon Normaniho VMA\n„Love & Hip Hop“: Dostává tato kontroverzní hvězda vlastní show reality?\nProč je Keanu Reeves považován za jednoho z nejhezčích herců v Hollywoodu?\nNejúspěšnějším soutěžícím „amerického talentu“ je nyní hodnota 160 milionů dolarů\n7 nejhorších řetězců pizzy v Americe\nNárodní řetězce pizzy slouží některé z nejhorších pizzerií v Americe. Podobně některé z nejznámějších restaurací rychlého občerstvení slouží nejhoršímu jídlu. Zaokrouhlili jsme nahoru osm řetězců pizzy sloužících nejhorším koláčům v Americe. Napřed zjistěte, zda se jeden z těchto řetězců nachází ve vašem městě. Mějte na paměti, že tyto řetězce nejsou v žádném zvláštním pořadí. Také se rychle podíváme na nejlepší místa pro pizzu v Americe a města, v nichž se nacházejí.\nNěkteří tvrdí, že pizza je příliš drahá na to, co dostanete. | Mike Moore / Getty Images pro Papa John's\nPapa John's's s názvem The Chain Chain Brand of The Harris Anketa EquiTrend dělá náš seznam jedním z nejhorších řetězců pizzy v Americe. „Pizza je ošklivá,“ píše na místě práce bývalý zaměstnanec, Glassdoor. Papa John má „drahé jídlo“, říká řidič dodávky. Drahá, ošklivá pizza je to poslední, co někdo chce. Projděte tento řetěz, až příště budete toužit po pizze.\nZískáte to, za co platíte. | Justin Sullivan / Getty Images\nVyrostl jsem jíst pizzy Little Caesar's Hot ‘n Ready. Nízký poměr nákladů a pohodlí je někdy příliš dobrý na to, aby se předal. Přestože staré přísloví „dostanete za co zaplatíte“, platí u Little Caesar's. Pizza 5 $ není nic zvláštního. Pouze sýr a feferonky jsou pizzy. Pro ty, kteří si objednávají pizzy s vyšší cenou, jsou zapamatovatelní pouze ze špatných důvodů. Nějak se žádná pizza nikdy nezdá svěží. Chcete-li přidat zranění, omáčka je noční můra pro ty, kteří trpí pálením žáhy.\nNěkteří nemají rádi zákaznický servis Pizza Hut. | Kevork Djansezian / Getty Images\nMusím se přiznat, miluji Pizza Hut. Zlatou křupavou spodní stranou kůry je můj kryptonit. Jsem však v menšině. Status Pizza Hut jako nejlepší pes mezi řetězci pizzy se mění. Po čtyřech letech jako značka řetězu pizza od The Harris Poll EquiTrend už nejsou. 1. Recenze Yelpu objasňují proč. 'Myslím, že zaměstnanci jsou si vědomi, že podávají hrozné jídlo, a jejich nálady / služby to odráží,' říká recenzent Yelpu. Špatná obsluha a špatné jídlo činí z Pizza Hut jeden z nejhorších řetězců pizzy v Americe.\nJe to nákupní jídlo. | Alex Wong / Getty Images\ncharlie hnědé díkůvzdání jídlo\nSbarro je typická pizza s obchůdky. Hladovějící nakupující si možná vzpomenou na obří plátek pizzy Sbarro, ale recenze TripAdvisor říká jinak. '[Já] jsem měl absolutně nejhorší kousek pizzy v mém životě.' Nevím, jak to udělali. Těsto chutilo syrově. Omáčka byla příliš slaná. Byly sypány sýrem, “říká jeden recenzent. 'Technicky Sbarro není chutné,' píše Carey Polis z Bon Apéptit.\nZákazníci neměli v bufetu dobré zkušenosti. | Ethan Miller / Getty Images\nLidé říkají „Cici vás později“ na Cici's Pizza. Bufet podává pizzu s „málo sýrem [a] velmi malými polevami,“ řekl recenzent Google. 'Jídlo bylo studené a staré,' napsal další člověk. A konečně, jeden zákazník Cici ví, že zaměstnanci nejezdí pizzu u Cici. 'Zaměstnanci, kteří tam seděli, jedli Taco Bell, takže vám samotný by měl říct, jak to jídlo je,' říká recenze. Pizza světlo na sýr a omáčku není vítězný plátek. Stará, studená plátek pizzy s téměř žádnými polevami je ještě horší.\nJe to drahé a mastné. | Corey Coyle / Wikimedia Common\nJet's Pizza, známá svou čtvercovou pizzou, je domovem tlustých plátků pizzy. Pro ty, kteří zbožňují tenkou krustovou pizzu, je Jet to poslední místo, kde si může vzít plátek. Jet's Pizza je známá jako nákladná a mastná. Nebuďte překvapeni, pokud krmení vašich rodinných nákladů stoupne o 50 USD. Úsměvem řetězu je jejich ranč. Smetanová, huňatá směs je nezbytným kořením.\nSpolečnost musela vylepšit svůj recept poté, co spotřebitelé prohlásili, že kůra je jako „karton“. | Scott Olson / Getty Images\nPo provedení spotřebitelských testů zjistil Domino, že jejich pizza „chutná jako karton“, uvedl Patrick Doyle, prezident amerických operací Domina, ve videu, uvedl Bloomberg. Mezi další komentáře patří „omáčka chutná jako kečup“ a „jedná se o napodobení pizzy“. Domino's od přijetí těchto komentářů vylepšilo svůj recept, ale pizza je stále mastná a málo zapamatovatelná.\nDalší: Jedná se o nejlepší místa na pizzu v Americe.\nJe to „pizza“, nikoli pizza v New Haven. Nový styl Haven, který je hluboce zakořeněn ve svém čistě italském předku, je přímým potomkem neapolského koláče, a pokud jste ho nechtěli ochutnat z první ruky, tak vám chybí. Oválně tvarované tenké kroupové pochoutky se dodávají dokonalosti. A pro znalce, kteří se chtějí naplnit, to vše lze udělat na náměstí Wooster Square. Pokud jde o legendární zastávky, které je třeba udělat - Sally's Apizza, Modern Apizza a Frank Pepe Pizzeria Napoletana (Pepe's). Všechny tři obchody vypalovaly koláče od 20. a 30. let.\nNew York City je známé pro svou pizzu, ať už skládací plátek nebo celý koláč. Ale Brooklyn si také zaslouží nějakou lásku. Je pravda, že je to odvážný krok prohlásit, že jeden pizza kloub vládne nad jiným kdekoli v zemi, ale je obzvláště riskantní to udělat v Brooklynu. Přesto je Monte's jednou z nejstarších italských restaurací v Brooklynu. Vyzkoušejte Margheritu, Salsiccii nebo Reale. Nejlepší pizza Williamburgu používá 100 let starou pec na dřevo, aby vyčerpala své koláče, a s žádnou z nich se nemůžete pokazit. Pokud jde o Di Faru, pizzerie bičuje koláče více než 50 let. Dovážené ingredience vytvářejí perfektní bouři pro křupavé a svěžím zážitkem z pizzy.\nproč lidé nenávidí floridu\nSan Francisco dává Newyorčanům šanci utéct za své peníze na frontě pizzy, specializující se na všechny cesty koláčové hry. Arinell's servíruje plátky k obědu a davu v noci. Přímo sklopné plátky pokaždé pokusí úsměv na tváři. Pokud hledáte hluboké jídlo, Capo je místo, kam jít. Hluboká mísa Crown Point šéfkuchaře Tony Gemignaniho získala řadu ocenění. Navíc, pokud hluboká mísa není taškou, podává Capo také tenkou kůru. Malá pizzerie v sousedství Za Pizza se specializuje na tenkou krustu a čerpá je více než dvě desetiletí. Rozhodněte se pro jednu ze sedmi speciálních pizz nebo si vytvořte vlastní.\nMyšlenka Phoenixu v Arizoně jako mekky na pizzu nesedí dobře s většinou milovníků pizzy. Ale Hádej co? Město má své vlastní. Pro začátek je Chris Bianco Pizzeria Bianco creme de la creme majitelů pizzy. Lidé se seřadí několik hodin, aby se zachytili u stolu v 30leté restauraci. The New York Times dokonce tvrdil, že je to „možná nejlepší pizza v Americe“. První místo Vito se otevřelo v roce 1986. Můžete si vytvořit vlastní nebo zkusit specialitu šéfkuchaře. Federal Pizza splňuje sny díky svému pizzu. Nejenže jsou koláče úžasné, ale zákazníci mohou dokonce zachytit perfektně spárovanou vařičku, aby si vzali koláč.\nDalší zprávy od Trisha Phillips.\nPřečtěte si více: Tyto restaurace slouží nejhorším hamburgerům v Americe\nZnámky, že nejste podpůrný partner\nAdam Scott se dozvěděl o svých „rolích horkého amerického léta“ dní před filmováním\nSkutečný důvod Paříž Hilton a Chris Zylka přerušili svou angažovanost\nNejlepší využití internetu na nejnovějším serveru Marsai Martin Meme na internetu\nSkutečný důvod Blake Shelton se nestará o svatbu Mirandy Lambertové


Německý boxer | Výcvikový deník\nTo bylo dnes príma cvičení. Panička jásala radostí, já taky. Počasí bylo taky supr, jenom trochu větrno. Prý jsem cvičil na své poměry přímo ukázkově. Taky když jsem byl po takové době na cvičáku, tak jsem se taky poradoval. Sedni!Lehni! Vstaň! Obraty na místě, chůze u nohy, jéjda, to bylo. A k tomu Bea, Bela a Marko, všichni ovčouni. Dokonce jsem si dal dvakrát kladinu. Nechodil jsem po ní hodně dlouho, protože mám problémy se spondylózou a levým kolenem, ale jako starej mazák jsem to zmáknul. Dokonce i áčko. Dva krát. Potom mě panička nechala chvilku odpočinout, protože tlapy trochu boleli.\nA po cvičení hurá na stopu. Postroj, pamlsky a šlo se na louku. Vítr foukal jako blázen. Stopu šlapala panička za asistence paničky od Bei. Protože obě ženské znám, měl jsem obavu, co mi provedou. Ale protože jsem dlouho nestopoval, stopa byla kratší, s jedním lomem, dva předměty, a příjemně hodně pamlsků cestou. Dokonce jsem i krásně označil předměty.\nZkrátka a dobře: paničku jsem zase dostal. Jako vždy, když jdeme cvičit po delší době. To teprve zjistí, jakého šikulu má doma.\nA prý budu dobrým příkladem pro svého nového kámoše.\nNevím, kdy napíšu příště. V pátek jede panička pro pejska do Brna a potom nevím, kdy nás oba někam vyveze.\nKaždopádně zítra, nebo spíš v úterý, dáme fotky na internet, abyste se mohli kochat, jak nám to všem čtyřem pejskům dneska šlo.\nPoslední dobou se doma něco děje, nerozunmím tomu a nikdo mi to nechce říct. Pánečkové přitáhli domů nějaký pelíšek, ještě jednoho plyšového bobra, dvě hračky na tahání, novou nerez misku, tenké modré vodítko a aby se neřeklo tak pro chudáka Ríšu tam bylo jednom jedno prasečí ucho.\nMinulý týden v sobotu jsme jeli do Opatovic nad Labem. Páneček tam mě práci a tak že se budeme s paničkou procházet po okolí. Příjezd začal tím, že jsme se podle navigace málem ztratili. navigace nás vedla po dálnici, pánečkové nakonec po dálnici jet nechtěli, a tak se ztratila asi i navigace. naštěstí páneček se domluvil po mobilu, kam že to máme přijít. Páneček šel pracovat a my s paničkou prozkoumávat okolí. Šli jsme směrem, kde jsem tušili přírodu-pole, louky, les. Nejdříve to vypadalo, že jedinou přírodou bude trávník na fotbalovém hřišti, ale panička-průzkumnice šla napřed a já za ní - podél hřiště k poli. Tam byly kopce hlíny a v dáli něco, co si panička neviděla co je, protože neměla brýle. Šli jsme teda blíž-byl tonějaký plácek, v něm budova, obehnané plotem. Jak jsme se přibližovali viděli jsme tam kotce .... prostě jsme našli cvičák. kdybychom ho hledali, říkala panička, nenajdeme ho. za cvičákem les... to bylo něco pro městského boxera Ríšu. Blbli jsme spolu asi hodinu a potom šli k autu.\nZ Opatovic jsme jeli ještě do Bořetic u Kolína. Fotky nemám - kromě fenečky Pegy. Jediné, co jsem si odnesl bylo důrazné poučení- naštěstí jen slovem - že slepicenejsou na hraní.nechápu. Každé zviřátko přece musí sportovat. A já si chtěl jenom hrááááááát.\nPanička řekla, že v sobotu půjdeme na cvičák. Bude tam i Bea s paničkou. nejdříve poslušnost a potom stopování. Budou údajně i nějaké fotky, ale nevím čeho. Bude to moje první stopa po dlouhé době a počasí prý má být nevalné, tak uvidíme.\nA potom až do pátku si budu doma užívat posledních chvil klidu, protože v pátek bude dvojnásob velký den. Panička přiveze kámoše Cliffa a to druhé bude založení našich nových společných stránek.\nTak zatím haf, musím ještě chvíli chrápat a potom jdeme s paničkou ven, abychom mohli až do rána spát.\nPanička má dnes dovolenou. Tvrdí že kvůli boji s rýmou, ale .... já vím svoje. Páneček je dnes mimo Prahu a tak máme s paničkou doma klid. Vstávali jsme skoro v deset - kvůli tomu, že jsme fandové do olympiády tak chodíme ven i v noci dost pozdě tak mi ta desátá ráno nevadila - vyrazili jsme do deště. Původně byl domluvený výlet do Stromovky, ale panička od Bei má za sebou náročnou noční službu, a sestra mé paničky v psím počasí se Šmoulíkem a Kvínkou na dlouhé procházky moc není.\nTeď paničce pomáhám uklízet. No, nepřekážím u toho. Ležím na pelíšku a zavírají se mi oči. Nevím, co si na mně pánečkové na víkend vymyslí.\nPaničce jsem vysvětlil, že je potřeba do deníčku psát, i když se občas není čím chlubit. Ale pěkne po pořádku.\nTa lepší chvilka byla včera, kdy jsme šli s paničkou vyzvednout pánčekovi léky do lékárny. Před lákárnou nebylo kde mě uvázat a tak se panička zhluboka nadechla, zavelela Ríšo, lehni! a vešla do lékárny. Po chvilce mi bylo teskno tak jsem si stoupnul a koukal dveřma dovnitř(co kdyby panička někudy utekla) a ona tam byla! Po chvilce vyšla ven s malou igelitkou a moc, moc mě pochválila.\nZato dnes, to bylo teda něco. Nejdříve jsme vyzvedli tetu učitelku. Panička si od ní vzala pro svého Ríšu velikánské granule a dva balení konzerv a.... já asi špatně vidím ..... košík????.... Košík!!! Na můj kráááásnýýý obličej. Hned mi ho vyzkoušeli, jásali, radovali se. Potvory. . A já jsem jim taky nezůstal nic dlužnej. A tady by měla začít balada o hluchém pejskovi. Jak z divokých vajec. Navíc jsem tam měl kámošku Amy , labradorku, z tábora. A panička chtěla abych cvičil. Občas jsem soutěžili kdo z koho, ale proti paničce jsem neměl šanci. Schytal jsem to jako ten nejubožejší pejsek. Křičela, vodítkem škubala. Já se tvářil , že s tou osobu na drhém konci vodítka nemám nic společného, ale všichni to viděli a tak jsem nakonec sklapnul. Panička mi pak ještě vynadala, že kvůli tomu, že zlobím, málem nedostala od tety učitelky hašlerku. Rozumíte tomu???\nPo cvičení jsme se šli projít na chvilku do lesa a hurá domů. Teď mě čeká ještě plná miska a hurá do postele a spát.\nDnes jsem měl teda den. Rvačka lepší než hospodská.\nBydlíme ve třetím patře. Šli jsme s paničkou na procházku a protože někdo nechal v přízení otevřené dveře od výtahu, museli jsme dolů pěšky. Ovšem jak jsme byli skoro v přízení, strhla se pěkná mela. U výtahu byli volně dva pejskové, páneček ani panička nikde, dvoje dveře na dvůr zavřené.\nA jen jsme se uviděli, bylo zle, menší z pejsků na mě zaútočil a už to bylo. Vyříkali jsme si to poměrně brzy, když vešel ze dvora do baráku páneček od těch dvou psů. Panička mu šíleně vynadala, tak nazlobenou jsem jí dlouho neviděl ani neslyšel, vypadala asi takhle . Pán od těch pejsků se pořád omlouval, uznal svoji chybu, dal paničce telefon a řekl kde bydlí, ale co na tom když už se stalo. Tak jsem trochu pajdal ale jen do doby než jsem uviděl něco zajímavého. To jsem na všechno zapomněl.\nPřišli jsme domů, v pohodě. A potom si panička všimla, to co nebylo vidět na první pohled. Že jsem měl šrám na uchu to si všimla panička hned, ale ty rány na pravé přední noze až když si mě pořádně prohlížela. Vyčistila mi rány desinfekcí a usoudila, že to na šití není a tak mi dala do svého pokojíčku na zem deku a teď se hlídáme navzájem. Jen mám strach, aby panička toho pána od těch dvou psů nesežrala. I když, musím přiznat, ani já jsem tomu pejskovi co mě napadl nezůstal nic dlužen. Panička mluvila s pánem a prý má ten pejsek ránu na noze a na krku.\nBudiž to poučení pro vás všechny, lidičkové. Nenechávejte nás bez dozoru volně pobíhat! Nikdy nevíte kdo jde kolem! Nespoléhejte nedůvodně na to, že se nemůže nic stát. Já se sice nebojím, ale ...\nTeď teda odpočívám na pelíšku a čekám než se mi tlapka zahojí.\nPanička volala tetě učitelce že cvičit nepřijedeme. A říkala jí co se mi stalo. Prý bylo takhle a ještě "lépe" potrhaných mých kamarádů daleko víc. Tak nevím, nevím.\nZítra zase napíšu několik řádků, jak se mi daří.Zatím se mějte, musím si odpočinout, než vyrazím na večerní procházku. Haf.\nDnes byla panička se svoji sestrou a jejím boloňáčkem Yorkem Anerico na výstavě DUO CACIB v Brně. Ráno vstala už ve čtyři hodiny, zabalila baťůžek se svačinou a odešla a já zůstal doma. Sice s pánečkem, ale doma. naštěstí panička přijela celke brzo. O výstavě říkala že to byl strašný zmatek, hodně pejsků, lidí, aut. A prý raději cvičit než na výstavu. Ještě že jsem jenom Ríša bez PP.\nO půlnoci se mnou panička vyrazila ven, že se ještě musím před spaním vyčurat. Při zpáteční cestě jsem se najednou zarazil, protože se k nám hnalo něco malého a my s paničkou netušili, co je to za zvíře. A ona se z toho vyklubala tříměsíční holka,zlatá boxerka. Panička se rozplývala, jak je to krásné , úžasné psí mládě. Já si řekl : Jéjda, ženská a ... No ještě že jste paničku neslyšeli. Povídala mi něco o obtěžování nezletilých , málem se mnou třískla o zem a zařvala : Lehni! Nerad, ale lehl jsem si. Panička vypadala, že není radno si s ní zahrávat, a to je fakt lepší poslechnout. A tak jsem ležel, smutně koukal. Když malá boxerka odešla, panička se usmála, a zavelela : Ríšo sedni! Moc mě pochválila, dala mi malou odměnu a řekla hotovo a šlo se domů.\nVčera ráno se začaly dít podivné věci. I když byla sobota, panička vstala docela brzo. Uvařila si do termosky teplý čaj s citrónem a medem, zabalila věci do batohu (foťák, odměny, teplou mikinu) a zavelela : Ríšo, jdeme! A Ríša šel. Šli jsme do garáže pro auto. Nalodil jsem se a už se jelo. Sluníčko svítilo, bylo krásně teplíčko a to bylo teda něco. Málem už jsem spal, když jsem otevřel nejdříve jedno oko, potom druhé a jéje. Jupíííí. Já jsem ve škole. To je radost.\nDorazili jsme na skupinku mírně pokročilých. Bylo nás tam celkem dost. Jak můžete vidět na fotkách ( odkaz je v aktualitách) cvičení se nám všem docela dařilo. Svítilo nám sluníčko, nebe bylo modré a bylo teplo. Sněhu sice bylo dost, ale to vůbec nevadilo. Na cvičení takřka ideální. Chodil jsem vzorně u nohy. Jenom u odkládání panička zůstal hned vedle. Prý dlouho jsem cvičit nebyl a měl jsem kolem sebe moc "kámošů" a tak mě musela hlídat. Dařili se mi i obraty na místě. Nejlepší bylo ale odložení. Ne že by se mi chtělo na sněhu ležet, ale potom to šlo. Dělali jsme spoustu různých cviků, chodili v kruhu, potom jsme udělali jednu řadu, nakonec dvě a šup do hlubšího sněhu. Panička říkala , že to asi musíme udupat plochu pro začátečníky, co mají přijít cvičit v jedenáct.\nMoc a moc se mi to cvičení líbilo, panička měla taky radost. Vždyť jsem kvůli bolavé tlapce byl naposled cvičit třetího ledna.\nA aby mi to nebylo líto, paní učitelka přivezla pro mojí maličkost z velkoobchodu baleví Alavis 3 , Apto-Flex sirup, a protože jsou jak pani učitelka tak panička potvory, tak ještě 80 cm dlouhé vodítko na cvičení.\nTak protože je toho na mě dost, jak cvičení tak i té medicíny na klouby, musím honem, honem , odpočívat, abych mohl cvičit a psát do deníčku.\nTakže ze smajlíků nejlépe vystihne naši náladu tento\nDnes je velká změna. Panička má dovolenou. A tak včera večer, protože sněžilo a nebyla zima, vzala sebou panička na procházku míček a trochu jsem musel cvičit. Dnes ráno jsem si přečetl na karláku novinky a panička řekla, že kdybych dělal takhle stopu jako motorová myš tak by to bylo něco! A za odměnu mě doma čekal trénink dlouhodobého odložení v posteli. Fotky jsou TADY\nTo dneska bylo něco. Strašný mráz a já šel s paničkou do zverimexu podívat se na hezký obleček, jestli se do něj vejdu. Na moji "maličkost" obleček teda nebyl a víte co mi panička jedna provedla? Ríšo lehni! zavelela vedle krabice s dobrůtkama pro pejsky a ještě mi strčila pod nos svoji tašku a prý Hlídej! Koukal jsem jako blázen co že to má znamenat, ale tvářil jsem se že je to normální a ležel jsem a hlídal zatímco panička vybírala krmení pro činčily. Já potom dostal taky odměnu. Dvě sušené prasečí ouška a od paní prodavačky za šikovnost ještě jednu psí sušenku. No řeknu vám, byl jsem rád, když jsme byly venku. Panička měla taky radost že jsem byl zase vzorný a šikovný pejsek a prý tam budeme chodit spolu častěji, když se umím tak hezky chovat. A jestli bude počasí přát, teda jako že nebude zima a ani sníh, tak pojedeme v neděli do školy na cvičení. Nesmím prý usnout na vavřínech.\nDnes jsem se vyznamenal. Ráno jsem byl s paničkou na procházce. Jenom kratičké, kvůli tlapce. Přišli jsme domů, panička vzala lístek - prý seznam co koupit - pánečkovi řekla ahoj a vzala sebou na nákup tašku na kolečkách. Já zůstal doma. Nezůstal jsem doma sám ale s pánečkem. A ten se teda vybarvil. Panička přišla domů po půl hodince a páneček jí řekl co jsem provedl : Seděl u dveří a plakal a plakal a plakal. Ale jenom než přišla panička. To jsem se celý rozvlnil, začal blbnout až jsem samou radostí paničku málem porazil. Prostě jsem se radoval jako boxer.\nTohle je spíš jen pro deníček ne výcvikový, ale je to taky o tréninku a prý do toho nemám co kecat protože neumím psát. Od minulé neděle se staly jenom tři věci : jel jsem opět s paničkou metrem do Strašnic za tetou Zuzkou, panička předvedla ukázkové sedni na ledu a já mám, bohužel, zase bolavou levou zadní tlapku.\nProbudil jsem se do krásného zasněženého rána. probudil jsem se na slova : Vstávej lenochu lenošná, jdeme za tetou. Celý jsem se rozvlnil a tak jsem se těšil na tetu, že jsem nečekal žádnou záludnost. A tak jsme se s paničkou brodili sněhem a tak jsem si říkal : J=jda, my nejedeme autem? No, a to už byl najednou Václavák a já věděl, že je zle. Nevšimol jsem si, že panička vzala sebou ráno i košík a než jsem si to všechno v hlavě srovnal, už jsem měl košík na mém kráááááásnem obličeji a seděl na eskalátoru. teda, to jsou opravdu divné schody. Panička mi pořád říká, kam se ženu, že chodí schody, já že chodit nemusím, ale ... když jsme byli z metra ven, bylo to nejlepší. Sněhu jako v pohádce, brodil jsem se v něm po kolena a bylo to moc príma. Abyste rozuměli : k tetě Zuzce chodí panička na "zkrášlování" - manikůra, pedikůra, kosmetika a tak. Já dostanu na zem svoji deku, vedle kyblík s vodou. Ale nemyslete si že se flákám. teta to umí moc dobře s lakem na nechty a tam nemůžu spát, musím bránit svoje drápy před laky na nechty různých barev. Prý je budu mít stejně jednou nalakované. A když si nakonec ženské povídají u kafe, dosanu hrst piškotů a hned 2x, abych měl taky radost. Na zpáteční cestě nás kontroloval revizor. Prý jestli mám lístek . Panička vzala mobil a ukázala mojí jízdenku a jeli jsme po dlouhatánských schodech nahoru a potom jsme byli venku, sníh, příjemný vzduch a z mírného kopečka dolů za pánečkem a vyhřátou postelí. Asi jsem to ještě nepsal, ale bratranec tety Zuzky je pánečkem mého tatínka.\nVe středu jsme byli s paničkou na procházce. Nejdříve jsme šli do papírnictví koupit pro pánečka sešívačku.\nA potom Ječnou ulicí dolů na Karlovo náměstí. Jdeme, jdeme, jdeme a najednou bum bác a panička seděla na zemi. Naštěstí neřekla žádné slovo, protože kolem bylo hodně lidí, po chvilce vstala, a prohlížela si špinavé kalhoty - ráno si je brala čisté. Panička to přežila, kalhoty taky a já? Já dělal že ta osoba co se válí po zemi nemá se mnou nic společné. teda, to jsem nadiktoval panička nehezky, prostě mě to nerozhodilo. Vzorně jsem stál a čekal. Panička trošku fňukala že se bouchla do lokte ale naštěstí dopadlo všechno dobře.\nCo je ale nejhorší, zase mám zlobení s levou zadní tlapou. To samé co vloni v červenci, než mi doktor řekl že mám spondylosu a zakázal mi naprosto všechno. Panička řekla, že teda nebudeme dělat žádné fyzické aktivity, kromě ležení v posteli. To nám jde takřka ďábelsky. procházky mám minimální, prý nepojedeme ani do školy. Já teda paničku podezírám, že v tomto ošklivém počasí se jí autem moc jezdit nechce, ale ona asi ví, proč mám být v klidu.\nA víte co mi ještě provedla. Něco čemu nerozumím. Že nám zamluvila místo na táboře naší psí školy v Heřmanově Městci to je v pořádku, ale pro koho bude ten druhý zamluvený odkládací kotec? Snad mě neroztrhne vejpůl.\nFotky zatím nové nemáme, tak probereme nějaké starší zábavné a dáme je na rajče.\nDnes jsem byl ve škole na skupince pokročilých. Bylo to moc náročné. Kámoška Bela hárá. Kdo to měl vydržet. S paničkou jsme zrovna neměli radost , ale řekli jsme si, že se s tím nějak popereme. Já totiž jak je někde háravka, tak jsem totálně vyřízený a nevidím, neslyším. Kromě volání přírody. Aby moje cvičení nepřipomínalo tolik krocení divé zvěře, tak panička po dohodě s tetou učitelkou mě krotila jenom tak, že jsem chodil na vodítku tak aby bylo prověšené, a když jsem se otáčel a snažil se táhnout, tak mě panička usměrnila. U obratů na místě jsem poslouchal a prováděl je takřka vzorně. Za kostičku sýra co by jeden neudělal. Dokonce jsem byl šikovný i při polohách sedmi, lehni, vstaň vedle paničky a i když stála panička přede mnou. Byl jsem sice na vodítku, ale aniž bych se chlubil, umím to i na posunky. největší radost měla panička z toho, že se povedlo vzorně přivolání. Držela mě teta učitelka, panička neodběhla daleko a já na povel Ríšo ke mně! letěl jako blázen. V druhém kole jsem jsem vzal dráhu za hárající Belou, ale to mě její panička chytla za obojek, moje zařvala Lehni ! a bylo hotovo. Za tohle mě nikdo teda nepochválil. Ale jinak bylo cvičení príma, moc se mi líbilo. Byla tam spousta sněhu a nebyla ani tak strašná zima.\nJo, teď jsem musel paničce důrazně vysvětlit, že zapoměla napsat o odkládání do lehu, sedu, stoje. Pravda, panička stále vedle mně, kvůli Bele, ale zvládl jsem to! A zase si vylepšil odložení ve stoje.


E-kniha: Poslední děti na Zemi a průvod zombií - Max Brallier | Knihy.ABZ.cz\nE-kniha: Poslední děti na Zemi a průvod zombií - Max Brallier\nKnihkupectví > Próza - beletrie > Romány > Dobrodružné romány > Poslední děti na Zemi a průvod zombií\nElektronická kniha: Poslední děti na Zemi a průvod zombií\nVypadá to, že zombie začali mizet. Jackovi se to ale nezdá… Začali totiž odcházet za strašidelným vřískáním, které je doslova láká. Ale kam a za jakým (temným) účelem? Jack a ... (celý popis)\nVypadá to, že zombie začali mizet. Jackovi se to ale nezdá… Začali totiž odcházet za strašidelným vřískáním, které je doslova láká. Ale kam a za jakým (temným) účelem? Jack a jeho tři kamarádi, jsou možná poslední děti, které na světě zbyly. Je proto na nich, aby tomu přišly na kloub. Na cestě za pravdou na ně čeká obří Červoun nebo pizzerie, ve které se scházejí příšery. Setkají se s dávným zlem, které ničí celé světy.\nKatalog vybraných autorů > B > Brallier - Max Brallier\na průvod zombií\nPoslední děti na Zemi a průvod zombií – e‑kniha\nKdyž jsme naposledy viděli naše neohrožené hrdiny...\njen aby zjistili...\nMAX BRALLIER A DOUGLAS HOLGATE\nPro Ruby. Kdyby se zhroutil svět a blížily se nestvůry,\nbyl by z tebe fantastický parťák do dobrodružství.\nPro moje rodiče: Nejen za podporu, lásku a povzbuzování\nna každém kroku, ale taky za pravidelné odkládání\nu sousedů, kteří mě, aniž byste to věděli, usazovali snad\npřed každý hororový film dostupný ve videopůjčovně,\nkdyž mi bylo osm.\nParkerova střední škola\nObchoďák Jeden kruh\n(teď plný šmejdián)\nObchoďák Velkého Ala\nDOBŘE, takže... budeme pohlceni. Sežráni.\nSpolknuti vcelku. Nebo možná spolykáni\npo kouskách. Vážně, vcelku nebo po kouskách,\ncopak na tom záleží? Podstatné je to SPOLKNUTÍ.\nVidíte tu potvoru za námi, velkou jako vlak?\nNení to vlak. Je to obří červí stvůra. Červůra.\nA proč utíkáme před obří červí stvůrou?\nS velice hloupou odpovědí. Plníme...\nChápejte, asi tak před měsícem jsem porazil\nvelké zlé monstrum jménem Blarg. Takže jsem\nprohlásil: „Jsme hrdinové! Postapokalyptičtí akční\nhrdinové. A postapokalyptičtí akční hrdinové\npotřebujou mít nějaké poslání!“\nV zásadě jsme moderní verze starých dobrých\nrytířů krále Artuše. Tihle staří dobří rytíři pořád\nněco podnikali. A tehdy můj nejlepší kamarád Quint\nBaker řekl: „Měli bychom sestavit bestiář, příteli!“\nPtáte se, co je bestiář?\nTo je taky dobrá otázka! Přesně tak jsem se\nzeptal Quinta. Quint se na mě podíval, jako\nkdybych byl úplný trotl, vzal slovník cizích slov\na přečetl: „Názorný, encyklopedický přehled s podrobnými popisy četných bájných tvorů.“\n„To mi připadá jako nóbl jméno pro sešit\ns obludami,“ řekl jsem.\n„Ale lepší!“ namítl Quint. „Za sešitem slyšíš\nškolu a studium. Za bestiářem slyšíš BESTIE.\nKnihu plnou vrásčitých žlutých stránek, které\nvoní po dávné minulosti.“\nTo se mi náramně zamlouvalo, takže jsem\nv nose –\nA teď sestavujeme kompletní bestiář každičkého\ndivného tvora, který dorazil do Wakefieldu\npo nestvůří apokalypse z posledního léta.\nK zapsání do bestiáře potřebujete dvě věci:\nZaprvé: snímek. To je můj úkol. To je vám určitě jasné, protože jsem Jack Sullivan, skvělý fotograf nestvůr.\nZadruhé: INFORMACE. Informace o každé nestvůře: silné stránky, slabiny, kde se zdržuje, co jí, jaké má koníčky, jestli páchne jako samo zlo a tak dál a tak dál.\nUvědomuji si, že v hitparádě hrdinských činů se „psaní knihy“ nezařazuje zrovna po bok Froda a jeho poutě s prstenem k Hoře osudu, ale to je fuk. Zjistil jsem, že když nazvete libovolnou povinnost posláním, může být váš život mnohem zábavnější.\nPosláním našeho kamaráda Dirka je zase založit zeleninovou zahrádku. To není vtip. Dirk prý miluje čerstvá rajčata. Tvrdí, že nedokáže udržovat svoji mohutnou postavu jenom čipsy a čokoládovými tyčinkami. Což je BLBOST, protože vím jistě, že to jsou hlavní potravinové skupiny.\nDirk patří k mé skupině bojovníků proti příšerám. Před koncem světa byl děsivý školní šikanér, ale teď je děsivý nestvůrobijec... s citlivou povahou, jak se dá poznat z jeho péče o zeleninovou zahrádku.\nDirk nám slíbil, že až bude mít rajčata, nejspíš dokáže nad ohněm vyrobit nějaké pirátské pizzy. A já jsem neměl pizzu – poctivou ani pirátskou – fůru měsíců.\nJune Del Torová (to je něco jako moje nejoblíbenější holka na světě) v tomhle s Dirkem souhlasila – umírala touhou po zdravější stravě. Podle mě to je snůška kravin.\nKaždopádně tato dvě rytířská poslání jsou důvodem, proč jsme Quint, June, Dirk a já právě teď v obchoďáku Jeden kruh. Kvůli nim se řítíme hlavní uličkou. Kvůli nim nás stíhá červůra.\nUháním dál a ohlížím se. A kruci – dohání nás!\nSrdce mi buší v hrudním koši, zatáčím za roh\na probíhám kolem nóbl obchodu s belgickou\nčokoládou, obchodu s plyšáky a stánku s bonbóny.\nMůže nás jíst jenom\njednoho po druhém!\nvrátili do domu!\nZa mnou se ozývají kroky. Pokud vím, červi – dokonce ani nestvůrní – nemají nohy.\nOhlížím se. Cítím úlevu a zároveň jsem parádně naštvaný, když vidím, že to je Quint.\n„Quinte!“ obořím se na něj. „Řekl jsem, že se rozdělíme. Proč ses nerozdělil?“\n„Já se rozdělil,“ odpovídá. „Když se rozděluju, rozděluju se doleva. Nikdy jinak!“\n„Rozdělit se není tak těžké, Quinte!“ křičím. „Každý prostě vyrazí jiným směrem. To znamená\nrozdělit se! Není to zrovna astrofyzika!“\n„Jacku, astrofyzika mi připadá jednodušší než tvoje hloupé akční plány!“\nJečím na Quinta, ale neslyší mě. Je těžké cokoliv slyšet přes burácení červa, který se plazí zpoza rohu.\n„Skvělé, Quinte!“ řvu. „Jelikož jsme dva, červůra\nse rozhodla pronásledovat nás!“\nOzývá se zadunění, jak se červ prodral\nboťárnou. Chodbou se rozléhá tříštění skla\na skřípění kovu a všude poskakují boty Nike.\nJe načase vyzkoušet nejnovější hračku...\n(zbraň, která dělá BUM)\nzásoby, s. r. o.\nTohle konkrétní udělátko samozřejmě navrhl\nQuint. Jeho smyslem je „rozptýlit pozornost\nnestvůr a zmást je“. Napřahuji se, abych ho\nBUMerang neletí zpátky ke mně, jak to mají\ndělat bumerangy. Bez vracení vlastně ani nejde\no bumerang, jenom o zahnutý klacek – a to není\nmoc velká zábava.\nBUMerang se nevrací, ale zasahuje červůru\ndo obličeje. Je slyšet ZADUNĚNÍ a kouřové bomby\ni prskavky naráz vybuchují. Příšera prudce uhýbá\ndoleva, pak zpátky doprava a potom...\n2 . ka\nVyužívám zlomek vteřiny, kdy červůře zasypává obličej spousta skla a kovu, popadám Quinta a strhávám ho do nejbližšího obchodu. Zakopáváme o pult s vystaveným zbožím a kácíme se na zem.\nO okamžik později se červůra mihne chodbou kolem obchodu jako přerostlá raketa ze smrkanců, která nějak obživla.\nLapám po dechu, zvedám se na nohy a plížím se do chodby. Červůra po sobě nechala stopu žlutého červího slizu a z podlahy je kluziště. Sleduji, jak naráží do Nordstromu a mizí v oblaku prachu, když se za ním kácí zeď.\n„Nevyfotil jsem ji!“ vyhrkuji.\n„PRUDA,“ říká Quint.\nPovytahuji obočí. „Takhle nemluv, Quinte. Nesluší ti to.“\n„Selhání fotografických rozměrů, příteli.“\n„To je trochu lepší,“ říkám a plácám svého nejlepšího kamaráda po zádech. „Kde to jsme?“\nRozhlížím se a začínám se celý chvět a třást, protože mi dochází, že JSME V HERNÍM OBCHODĚ!\n„Páni!“ říkám a vykračuji uličkou. „Lepší\nschovávačku na poslední chvíli jsem nemohl\n„Dokonalé!“ souhlasí Quint spokojeně.\nPoblíž oddílu s Nintendy 3DS si všímám věci,\nkterou chci tak moc, až se mi svírají útroby a po rukách i nohách mi přebíhá mravenčení.\nDívám se na obří zbroj vesmírného mariňáka\nv životní velikosti z mé nejoblíbenější hry\nNIMBUS: Výzva do akce. Je lesklý, skoro ZÁŘÍ.\nJá nevím, kámo.\nPřipadá mi docela\nJe to napodobenina,\nJacku. Není to opravdická\nVedle něj je velká cedule s nápisem: „Letos\no svátcích! Nejžhavější akční sci-fi střílečka\ns vesmírným mariňákem, jaká se kdy objevila\nna planetě Zemi! NIMBUS: Výzva do akce 14.“\nNajednou mě zavaluje smutek. Myslím na to,\nkolik úžasných videoher se připravovalo, když\nzačala nestvůří apokalypsa. A teď se nikdy\nnedostanou do oběhu! A já si je nezahraju!\nŤukám na hrudní plát. BŘINK BŘINK\nBŘINK. Rozhodně to je kov nebo nějaký nóbl plast.\nQuint kulí oči. „Spletl jsem se!“ říká. „Tenhle silikonoplastový divoflex je v oboru videoher nejlepší!“\n„Každopádně ho beru s sebou,“ odpovídám. „Budu jako neporazitelný kosmický mariňácký hrdina! Tady do boku si nacpu pár bitevních raket – nestvůra se přiblíží a VŽUM! Nažer se rakety!“\nQuint se zubí. „Musím souhlasit. Dělá to docela d ojem.“\n„Tak,“ rozhlížím se, „kde máme nosiče?“\nPo zhruba dvaceti nemotorných pokusech se Quintovi a mně daří připevnit zbroj vesmírného supermariňáka k Tulákovu sedlu. Tulák je můj nestvůrný pes a dokáže odvléct cokoliv. Na cestu beru ještě pár her PS4 a vycházím na oslizlou, kluzkou chodbu.\n„Dobře,“ říkám. „Najdeme June a Dirka.“\np it o\nKráčíme po horním patře obchoďáku a shlížíme\nna chodbu pod námi. Vidím různé stánky, kde se\nprodávají trička, elegantní pouzdra na mobily\na další serepetičky, které jsou vážně hloupé, ale já\nje taky tak trochu chci. Většina obchoďáku je\nv troskách – vyloupili a vyrabovali ho panikařící\nlidé, když začínala nestvůří apokalypsa.\nCestou kolem obchodu Apple mi v nose šimrá závan nějakého zvláštního, nasládlého pachu, který tu visí ve vzduchu.\nA koutkem oka vidím pod námi pohyb. Postavu, která se vleče kolem obchodu s oblečením. Téměř lidská postava.\nZ pohledu na ni – na něco skoro, ale ne úplně lidského – mi přebíhá mráz po zádech. Prudce mi buší srdce.\nMožná je to jenom produkt mojí bujné představivosti...?\nMožná mě šálí zrak, ale čich ne. A ten zvláštní, nasládlý pach je čím dál silnější.\nTakhle přece nepáchne zlo. Není to ten odporný puch, jaký kolem sebe šířilo to padoušské monstrum Blarg. Není to zápach buldozáků, oksindlenců a dalších wakefieldských netvorů. To je zápach zla.\nTohle upřímně řečeno páchne jako ples střední školy. Už to mám, jako levná kolínská.\nMohl by to být lidojed!\nNebo lupič! Nebo loupící\n„Viděl jsi to, Quinte?“ šeptám.\nKývá. Na tváři se mu objevuje ustrašený výraz.\nUstrašený, ale s příměsí zvědavosti. Vytrhuji\nz pouzdra svoji zbraň, Louisvilleský řezák.\nJe to měsíc od chvíle, co jsme zachránili\n(tak trochu zachránili) June, a ještě jsme neviděli\nžádného jiného člověka. Žádné děti, dospělé,\nprostě nikoho. Jenom spousty zombií a nestvůr.\nA zombie se v poslední době taky objevují čím\ndál míň. Vlastně to vypadá, jako kdyby mizely.\nTeď jsme třeba v obchoďáku přes hodinu a neviděli jsme ani jednu. A pokud jste na ně odborník jako já, víte, že zombií by obchoďák měl být plný. Viděli jste někdy nějaký zombijský film? Hráli jste zombijskou hru? Zombie jsou VŽDYCKY v obchoďácích. Nejspíš k smrti rády nakupují nebo co.\nQuint si myslí, že je něco odstraňuje. Neviděli jsme, že by se stěhovaly, a neviděli jsme je ani jakože umírat. Povím vám jedno: jestli něco odstraňuje zombie, nechci se s tím „něčím“ potkat.\nSladká vůně přitahuje mou pozornost zpátky do současnosti.\nKlekám si na jedno koleno a drbu Tuláka za ušima. „Kamaráde, mohl bys odvléct mou vesmírnou mariňáckou zbroj k Velký mámě?“ říkám a ukazuji k parkovišti, kde čeká Velká máma, náš postapokalyptický náklaďáček.\nTulák naklání hlavu a chápavě vrčí. O chvíli později už odbíhá chodbou a moje vesmírná mariňácká zbroj bouchá a rachotí za ním.\n„Tak, Quinte,“ říkám. „Zjistíme, co je ten tvor zač.“\nQuint mě následuje po eskalátorech do přízemí.\nSchováváme se za stánkem s názvem Vycpaniny –\nprodávají tu vycpané pandy, selata a fretky – a já\nse zatajeným dechem vyhlížím zpoza rohu.\nVidím tu postavu. A jestli je to člověk, je to\npřímo obr. Klepe kovovou mříží, jaké jsou spuštěné přes většinu výloh.\nVyměňujeme si s Quintem vyděšené pohledy\na tiše se plížíme k dalšímu stánku. Jsme jako\nultrachabý James Bond. Myslíte, že se Bond někdy\npři sledování musel schovávat za Katčinými\nPodivná postava se zastavuje před pekárnou.\nKonečně se mi na ni naskytuje ničím nerušený\nvýhled. A z toho, co vidím, se mi krev mění\nv ledovou vodu.\nPrudce se stahuji za stánek a klesám na zem.\n„Viděl jsi to?“ Ptám se Quinta. Snažím se\novládnout, abych nemluvil hlasitěji než šeptem.\nQuint přikyvuje. Nemluví. Třese se jako osika.\n„Bylo to jako nestvůrný člověk. Nebo lidská\nnestvůra,“ říkám. Ale než vůbec stačíme začít\npřemýšlet o tom, co z toho plyne, chodbou zní\nJe to June. Běží k nám. Dirk utíká vedle ní.\nA za nimi se řítí obrovská červůra s obnaženými\ntesáky jako vlaková souprava, která se vykašlala\nMusíme si najít úkryt. Bezpečí. Něco, co by nás\nochránilo před touhle potvorou.\nJenže supermarket před námi uzavírá kovová\nmříž stejně jako všechny obchody kolem.\nJsme ve slepé uličce. V pasti.\nNenabízí se nám žádná úniková cesta.\nTak fajn, červíku.\nPojď se proskočit.\nVzpomínám si, jak jsem se cítil těsně předtím,\nnež jsem porazil velkého, zlého, smrdutého Blarga:\nbyl jsem plný strachu, ale taky sebejistoty.\nVyděšený, ale naživu.\nA stejně se cítím i teď.\nTohle je moje chvíle.\nChvíle Jacka Sullivana, postapokalyptického akčního hrdiny.\nČervůra u nás bude za několik vteřin. Její obří tělo se hrne na nás a drtí všechno, co jí stojí v cestě. A nemůžu dovolit, aby moji kamarádi dopadli stejně. To je starost, která mi v noci brání spát (a ještě myšlenky na Selenu Gomezovou – doufám, že je někde v bezpečí!).\nVycházím příšeře naproti jako nějaký samurajský nindža Jedi.\n„Jacku, co to děláš?“ ječí June.\n„June, Dirku, Quinte, ustupte,“ říkám. „Za mě.“\n„Pokusím se otevřít bránu do supermarketu,“ navrhuje Dirk. „Jestli ji dokážeš zpomalit, možná dneska všichni nezemřeme.“\nPokud Dirk otevře bránu, dostanou se\ndo bezpečí. Ale pokud ne, budou rozmačkáni,\nrozdrceni a rozmáznuti. Bude po nich.\n„Jacku...,“ prosí June.\n„BĚŽTE!“ křičím. Samurajské nindžovské\njediovské hrdinství jasně válcuje můj strach,\nze kterého by se mi jinak svíraly půlky, a ještě\npřidávám na dramatičnosti.\nJděte, chcete-li žít!\nJe-li vám život milý,\nJune zná mou praštěnost. Ví, že se každým\nstřetem s nestvůrami nějak propotácím.\nČervenám se. „Pardon. Nechal jsem se unést.\nJenom, prosím, jdi, ano?“\nČervůra válcuje stánek s pouzdry na mobily. Stěny se třesou. Ze stropu se sypou střepy skla.\nKonečně June sprintuje k supermarketu.\nZůstávám stát s řezákem po boku jako zkušený, klidný válečník. Nemůžu se postavit téhle krvelačné, zubaté stvůře tváří v tvář, ale pokud zkusím pár šikovných triků, jako kdybych šermoval světelným mečem, snad získám pro kamarády dost času, aby...\nPo podlaze se šíří klikaté pukliny, jako když praská zamrzlá hladina rybníku. Červůra otvírá tlamu a já vidím tlustý jazyk, který se převaluje v temnotě tlamy.\nA pak, když je ten nestvůrný červ skoro u mě, tak blízko, že cítím zkažené maso uvízlé mezi jeho zuby, tak blízko, že vidím svůj odraz ve stovce jeho drobných oček, skáču ke straně.\nPrsty svírám řezák, držím ho co nejpevněji\nv obou rukách rovnoběžně se zemí, červ\nsetrvačností projíždí kolem mě a ostří se mu\nzatíná do masa...\nNetvor vřeští bolestí, ohání se tlustým ocasem\nproti mně a...\nNarážím do obchodu s oblečením a sjíždím\npo zavřené bráně na troskami posetou zemi.\nZvedám oči a vidím, jak se Dirk snaží otevřít\ntěžkou kovovou bránu do supermarketu. Quint\na June mu horečně pomáhají.\nBrána ale nepovoluje.\nČervůra je u nich. Zavírá tlamu a se skloněnou červí hlavou přejíždí po zemi.\nAle potom si všímám ještě něčeho.\nToho nestvůrného člověka. Běží k mým přátelům. Quint se vyděšeně otáčí. Člověk-netvor ho odstrkuje stranou, chytá mříž a zvedá ji.\nTo je poslední, co vidím.\nOcas červa mě zasahuje do obličeje, hroutím se na podlahu a pohlcuje mě tma.\nPo ostatních ani stopy. Zvedám se na nohy\na vrávorám k supermarketu. Celé průčelí obchodu\nNezastavil jsem červůru.\nA co moji přátelé? Přišel jsem o ně?\nDlážděnou podlahu pokrývají trosky.\nZ rozprašovačů stříká voda. Po celém obchodě\nse válejí kusy stropu.\nZ dalšího pohledu, který se mi naskýtá, se mi\nPomalu mrkám a otvírám oči. Dělají se mi před\nnimi mžitky, hvězdičky a dokonce i čtyřlístky –\njako v kresleném komiksu.\nJuniny tenisky. Klučičí tenisky, které nosí\na které se mi tolik líbí. Jedna vykukuje zpod\nMoji přátelé jsou pohřbeni pod hromadou\ntrosek velkou jako únorová sněhová závěj.\nSnažím se sutiny odházet na stranu, ale jsou\nmoc velké. Moc těžké. Lámu si nehty, když\nse pokouším pohnout masivní kovovou bránou,\nkterá je přikrývá.\nDýchám přerývaně. Oči se mi zalévají slzami.\nA cítím... cítím...\nCítím tu výraznou kolínskou.\nOtáčím se a vidím zdroj vůně. Gigantický zdroj.\nNade mnou se tyčí ten člověk-nestvůra...\nVíceméně lidský obličej\n(to jsem předtím neviděl)\nŠperky z kostí a lebek\n(to asi není dobré znamení...)\nPalec postavený proti\nCo do nás\nNetasím řezák. Neutíkám. Jenom tam stojím. A potom, aniž bych cokoliv řekl, se od něj odvracím a dál se snažím osvobodit kamarády.\nZa zátylek mě chytá teplá tlapa. Prsty toho tvora se mi svírají kolem límce a zvedají mě do vzduchu. Jemně mě staví o kousek dál.\nSám se začíná prohrabovat troskami a opatrně odstraňuje kusy stropu. Zvedá zprohýbané, pokřivené kusy brány. Jediným plynulým pohybem odklízí poslední kus. A já je vidím.\nTrochu zkrvavené a hodně špinavé – ale v zásadě v pohodě.\nZaplavuje mě úleva. „Jste v pořádku!“\nJune se zubí, slézá z hromady a stoupá si.\n„To ty jsi v pořádku! Proč jsi tam jen tak stál\na snažil se tu příšeru zastrašit pohledem?\n„Pokoušel jsem se o takový samurajský trik.“\n„Už se o ně nepokoušej, Jacku.“\nQuint se potácí ze sutin a objímá mě. Moji přátelé ani já na objetí normálně moc nejsme, ale Quint mě tiskne k sobě a poplácává mě po zádech. „Myslel jsem, že je po nás!“ vyhrkuje.\nUsmívám se. „Jsme v pohodě, kámo. V pohodě.“\n„Ano, to jsme,“ říká June a ukazuje na to lidské monstrum. „Díky němu.“\nDirk přikyvuje. „Prorazil bránu a strčil nás\ndovnitř. Červůra zasáhla hlavně jeho.“\nTakže tenhle... tenhle tvor nejen osvobodil\nmoje přátele, ale taky vstřebal sílu nárazu,\nkterý jim zachránil životy. A svým způsobem\nzachránil i mě, protože bez kamarádů by nemělo\ncenu žít dál.\nTenhle děsivý ohava je náš zachránce. To jen dokazuje, že žádnou stvůru nemáme hodnotit podle vzhledu. Ani podle šperků z kostí.\nTvor se prudce nadechuje a klesá na koleno. Vidím, že má zraněnou pravou nohu. Nejspíš si ji pohmoždil, když pomáhal mým přátelům. To, jak je vytahoval zpod trosek, ho stálo poslední síly.\nOpírá se o regál s oblečením a daří se mu znovu vstát. A pak otvírá pusu.\nTa slova mě div nesrážejí na zem. „Vy... vy mluvíte anglicky?“ koktám.\n„Mluvím víc jazyky, než znáš,“ odpovídá tvor. Jeho hlas zní jako hrdelní bručení. Opakuje otázku: „Jste v pořádku?“\n„Ano,“ přikyvuji. „Jsme.“\n„Jste lidé?“ vyptává se dál. „Lidé“ vyslovuje, jako kdyby to slovo použil úplně poprvé.\n„É, jo,“ říkám a vycházím k němu. „Jasná páka. Jmenuju se Jack Sullivan. A co jste vy?“\n„Tvůj jazyk by nedokázal vytvořit správná slova,“ odpovídá tvor.\n„Hm. No – a nemáte jméno? Jméno, které by můj, é, chabý a méněcenný jazyk dokázal vyslovit?“\n„Thrull,“ představuje se netvor pomalu.\n„Zachránil jste nás,“ říká June.\n„Regulérně jste nám zachránil život,“ přitakává Quint.\n„Fakt hustý, monstrouši,“ dodává Dirk. „Máte to u nás.“\nThrull si mě prohlíží od hlavy k patě a zakotvuje pohledem na mém rameni.\nNe – na něčem za ním. Na Louisvilleském řezáku\nv pouzdru. Rychle se pro něj natahuje a bere ho\nd o t l ap y.\nVelice nervózně couvám.\nLouisvilleský řezák vypadá v jeho obřích\ntlapách komicky maličký. Mhouří na něj oči\na soustředěně si ho prohlíží.\n„Tvoje zbraň...,“ promlouvá. Jeho hlas najednou zní o něco jemněji.\n„Ano. Moje zbraň. A moc rád bych ji měl zpátky. Ale, é, žádný spěch. Vy jste tu šéf.“\nNepatrně naklání hlavu ke straně, takže přístroje a udělátka na jeho krku chrastí a cinkají. „Toto je ostří, které skolilo OEŕŗūæl·a, odvěkého sluhu Ŗeżżőcħa Pradávného, ničitele světů.“\n„Ééé... skolilo?“ opakuji.\n„To znamená porazilo,“ šeptá Quint. „Jako že zabi lo.“\n„Aha. No jasně!“ odpovídám. „Jo! Totiž, je to moje ostří. Nevím, co nebo kdo je OEŕŗūæl·. Ani komu slouží. Říkal jste Ŗeżżőcħ Pradávný, Ničitel světů? To je nějaký padouch z komiksu?“\nThrull se mračí a dívá se na mě, jako kdyby mi to moc nezapalovalo. „Z komiksu?“\nChci ho přesvědčit, že mi to zapaluje víc než dobře, a tak hned drmolím. „No jistě. Komiksy. Ehm. Superhrdinové a tak. Natáčejí se podle nich ty nejlepší filmy. Totiž natáčely, když se ještě něco natáčelo. Ale to není podstatné. Takže kdo je tenhle OEŕŗūæl·? Ta věc, kterou jsem, ehm, skolil?“\nThrullovi se na netvořím obličeji objevuje něco jako úsměv. Hrbí se, mává volnou paží a napodobuje jiného tvora.\n„Blarg!“ Vykřikuje najednou June. „On myslí Blarga!“\nBlarg je obří stvůra, kterou jsem porazil zhruba před měsícem. Byl šíleně strašidelný a šíleně zlý – ale teď je jenom šíleně mrtvý. „No jo, toho jsem skolil,“ říkám hrdě. „Totálně. Ale neříkali jsme mu OEŕŗūæl·, sluha Ŗeżżőcħa Pradávného, ničitele světů, nebo jak jste to povídal. Říkali jsme mu Blarg, protože, ehm, takový vydával zvuk, když řval.“\nNajednou se velice stydím za naši neschopnost pojmenovávat monstra tvůrčím způsobem.\nThrull se ke mně blíží třemi bolestivými kroky a tyčí se nade mnou. Bojím se, že jestli se pokusím ještě víc zaklonit hlavu, upadne mi z ramen.\nByl snad Blarg jeho kamarád? Jestli ano, nejspíš je docela naštvaný, že jsem zabodl ostří do mozku jeho kámoše. Neměli bychom prchat? Mám pocit, že možná ano...\nAle další věc, kterou Trhull dělá, mě úplně uzemňuje...


VIDEO: Muže, který hrozil v Praze výbušninou, lékaři pustili z nemocnice – Novinky.cz\nVIDEO: Muže, který hrozil v Praze výbušninou, lékaři pustili z nemocnice\nMuž se sebevražednými úmysly, který v úterý v pražském paneláku několik hodin hrozil odpálením výbušniny, byl po ambulantním vyšetření propuštěn z nemocnice domů, řekla Právu mluvčí motolské nemocnice Eva Jurinová. Lékaři při ambulantním vyšetření zjistili, že nemá žádné příznaky psychické poruchy a není proto důvod jej hospitalizovat, dodala.\nMuž odchází do sanitky v doprovodu záchranné služby.\n(Aktualizováno: úterý 5. srpna 2008, 19:00 )\nPražské sídliště Stodůlky zažilo drama. V šestém patře své garsonky v Husníkově ulici se dopoledne zabarikádoval jednatřicetiletý Martin Studený, který začal vyhrožovat, že spáchá sebevraždu. Kvůli nešťastné lásce tvrdil, že se vyhodí do vzduchu. Před šestou hodinou své počínání za přítomnosti policie vzdal.\nByl odvezen záchrannou službou. "Syn je pořádku, neměl u sebe zbraň," řekla Právu jeho matka.\nPodle místních obyvatel ho chce opustit jeho těhotná manželka. Okolo půl šesté dorazila do bytu matka Studeného. Kolem půl páté nechal muž z okolí domu odvolat všechny policejní a hasičské vozy. Ty čekaly na parkovišti u 500 m vzdáleného Kauflandu. Podle dostupných informací byl uvnitř jen s lékařem záchranné služby.\nMuž odchází do sanitky v doprovodu záchranné služby.foto: Právo/Petr Hloušek\nPolicejní Tomáš Hulan nepotvrdil, že by muž měl u sebe výbušninu. Na místě asistovali policistům i hasiči. Ti se odmítají k zásahu vyjadřovat s tím, že o případu chce informovat výhradně policie.\nNa místo se kromě policistů z místního oddělení, záchranářů a hasičů dostavil také jeho otec. Ten měl údajně policistům potvrdit, že jeho syn není ozbrojený ani nemá u sebe výbušniny.\nPolicisté dům nevyklidili. Na místě zasahovali zhruba od 11:00, kdy zprávu o mužově úmyslu obdržela na lince tísňového volání.\n:. Na místo přijeli policisté, hasiči i záchranáři.foto: Právo/Petr Blahuš\nKolem 14.45 na místo také dorazilo auto se dvěma maskovanými specialisty z Útvaru rychlého nasazení (URNA), kteří obtěžkáni speciální výstrojí, ochrannými pyrotechnickými vestami a horolezeckými lany vešli do domu. Na místě byl podle informací Práva z policejních zdrojů také jejich šéf a ředitel URNY Libor Lochman.\nSousedé: je to feťák, byly s ním problémy\nSousedé tvrdí, že se Studeným už v minulosti byly problémy. Údajně měl před nedávnem způsobit požár v domě. "Je to feťák,“ řekla Právu starší žena ze sousedního vchodu. "Ale má rád zvířata, viděl jsem, že má německého ovčáka,“ namítla další žena.\nV minulosti měl Studený podle informací Práva pracovat v nemocnici Na Homolce, ale odtamtud ho údajně propustili.\nads, rav, Novinky, Právo


Plánujete rekonstrukci podkroví, ale nevíte přesně, odkud začít a jak prostor co nejlépe využít? Důležité je především všechno detailně naplánovat. Dobře promyšlenou rekonstrukcí totiž můžete vytvořit útulný a prosvětlený prostor, kde budete rádi trávit své volné chvíle. Netušili byste, jak velkých pocitových změn docílíte, když do podkroví umístíte vhodná střešní okna. Pojďme si ale celý proces rekonstrukce podkroví projít krok po kroku, abychom na nic nezapomněli. Které stavební profese budeme potřebovat a na koho se máme obrátit, abychom naše představy přenesli do reálného světa?\nV prvním díle našeho blogu o rekonstrukci podkroví se zaměříme na přípravnou fázi projektu. Začneme u stavebně technického zhodnocení stavby, obrátíme se na stavebního inženýra, architekta, potažmo geoda, dále využijeme investorský dozor stavby a nakonec přejdeme k samotnému výběru stavební firmy.\nPřed samotnou rekonstrukcí si vše pořádně promyslete. Zdoj: shutterstock.com\nNež se ale pustíte do prvních kroků, je dobré si přesně říci, co od rekonstrukce očekáváte, jaký je váš sen a jak si představujete, že by vaše nové podkroví mělo vypadat. Kde bude kuchyně, ložnice a obývací pokoj? Zkrátka dispozice celého prostoru. Vždy je důležité zaměřit pozornost nejprve na prvky, které jsou pevně spojené se stavbou. Teprve poté se můžete věnovat detailům, jako je rozmístění nábytku, které navíc můžete v průběhu času měnit. Optické detaily můžete pilovat průběžně, je to ale celkové rozmístění hlavního prostoru, které skutečně vytváří příjemné bydlení.\nV rekonstuovaném prostoru vám musí být prostě senzačně.\nNejdůležitější je, abyste se v novém prostoru cítili dobře, což zaručuje především dostatek denního světla a také dostatečný kontakt s venkovním prostorem. Například trojice střešních oken umístěných vedle sebe umožní maximální výhled ven a dodá tak pocit, že je prostor daleko větší díky optickému rozšíření o venkovní prostor, který maximalizuje dojem z obytného prostředí v interiéru. To je pak luxusní a hodnotné samo o sobě.\nSprávné umístění střešních oken místnost opticky zvětší.\nPři celkovém plánu rekonstrukce je také třeba zhodnotit, jaké možnosti změn vlastně můžete realizovat. To zajistí stavebně technické zhodnocení stavby – jde především o stav krovu - které by měl provést odborník ze stavební firmy. Dále budete potřebovat doklad o stávajícím stavu celé budovy. Pokud tuto dokumentaci dosud nevlastníte, můžete si ji vyžádat na stavebním úřadě. V případě, že ji nenaleznete ani tam, obraťte se přímo na geodeta, který vám stávající stav budovy zaměří.\nZaměřte se na rozsah změn, které chcete realizovat a poraďte se s odborníky. Zdroj: shutterstock.com\nPomalu se tak blížíme do finále přípravné fáze, kde už chybí jen přenést představu rekonstrukce na papír. V dalším kroku se proto musíme obrátit na projektanta. Ten dokáže zpracovat vaše konkrétní návrhy, nápady a představy do realizovatelné podoby. Pokud chcete proměnu prostoru svěřit do rukou odborníka, který vám navrhne originální zpracování, obraťte se na architekta. Ten nejprve vypracuje architektonický návrh, na jehož základě pak zpracuje dokumentaci pro stavební povolení. Ať už se přikláníte ke kterékoli z těchto cest, dovede vás k potřebnému technickému řešení projektu, na základě kterého můžou začít samotné stavební práce.\nPo sestavení projektu mohou konečně začít stavební práce. Zdroj: shutterstock.com\nPomyslnou tečkou za celým procesem příprav rekonstrukce podkroví je tedy získání potřebného povolení. Pokud rekonstrukcí zasahujete do vnějšího pláště, nebo když je změna pro vzhled budovy zásadní, je nezbytné vyřídit stavební povolení nebo ohlášení stavebních úprav. Jak již bylo řečeno, s tím Vám pomůže projektant či architekt. Pokud ale chcete ušetřit, můžete si řadu podkladů zajistit dopředu sami. V takovém případě musíte ještě před zadáním projektu zajít na stavební úřad a zjistit, jaký typ stavebního povolení či ohlášky budete potřebovat a jakou dokumentaci k tomu bude stavební úřad vyžadovat (např. statické posouzení, požární hodnocení rekonstrukce, apod.).\nNepodceňujte výběr stavební firmy, ta bude mít největší vliv na celkový výsledek. Zdroj: shutterstock.com\n„Papírování“ máme tedy už úspěšně za sebou a můžeme začít stavět. Čeká nás ale ještě výběr stavební firmy. Vždy platí, že na projektových přípravách se nevyplácí šetřit, proto je dobré nechat si zpracovat rozpočet a dokumentaci pro výběr dodavatele. Získáte tak přehled nabídky na trhu a můžete mezi konkurenčními firmami nejen přehledně porovnávat, ale také si najímat jednotlivé profese zvlášť, čímž ušetříte výdaje. Pro hladký průběh rekonstrukce je v neposlední řadě výhodné najmout si investorský dozor stavby, který kontroluje jednotlivé kroky stavební firmy tak, aby byly dodržené veškeré potřebné kroky pro správný technologický postup.\nPro úsporu financí můžete najímat jednotlivé profese zvlášť. Zdroj: shutterstock.com\nTímto máme za sebou první fázi projektu, jsme ale teprve v polovině. Čeká nás ještě samotná realizace rekonstrukce podkrovních prostor. Na jaké překážky můžeme dále narazit a na co se připravit? Již brzy se těšte na 2. část blogu o profesích při rekonstrukci podkroví. Dozvíte se např. jak do podkroví přivést dostatek denního světla, jakou zvolit izolaci nebo na co si dát pozor při řešení rozvodů vody.\nstavebně technické zhodnocení stavby\ndoklad o stávajícím stavu celé budovy\ninvestorský dozor stavby\nZútulněte si byt tím správným nábytkem do podkroví 19.09.2014\nJak správně vybrat dřevěné schody do podkroví 19.09.2014\n5 věcí, které byste měli vědět o sádrokartonu v podkroví 19.09.2014