2. Základní myšlenky\nRené Descartes (latinsky Renatus Cartesius) se narodil roku 1596 ve šlechtické starofrancouzské rodině v Touraine\no vědeckého vzdělání se mu dostalo v jezuitské koleji v La Flèche – záliba v matematice, skepse vůči všem ostatním vědám\no zcela se věnoval studiu matematiky\njako voják se zúčastnil třicetileté války, protože chtěl důkladně poznat svět\no sloužil nejen v katolickém bavorském vojsku, ale i ve vojsku holandském\ntéměř dvacetileté období, nejdelší a nejplodnější, žil v Holandsku, kde pobýval raději než v rodné Francii především kvůli větší vnější i vnitřní nezávislosti, kterou mu tento exil poskytoval\nšvédská královna Kristina, která studovala Descartova díla a přála si, aby jí některé otázky vy světlil osobně, ho roku 1649 pozvala za velice výhodných a lichotivých podmínek do Švédska, kde však Descartes po krátkém pobytu podlehl hned následujícího roku vlivům nezvyklého klimatu\nvšechna díla byla sepsána během dlouhého pobytu v Holandsku\no první se mělo jmenovat „Svět" a bylo téměř dokončeno\n§ když se roku 1633 dozvěděl o odsouzení Galileiho, pod dojmem této zprávy svůj spis zničil\n§ některé jeho části se ovšem objevují v jeho pozdějších dílech\no stejná opatrnost – dílo, Rozpravu o metodě, jak vést správně rozum a jak hledat pravdu ve vědách (1637) – vydal nejprve anonymně\no o čtyři roky později vyšlo jeho hlavní dílo, Meditace o první filozofii (tj. o metafyzice), v nichž se dokazuje boží existence a rozdíl mezi lidským duchem a tělem\njeho knihy byly později zařazeny mezi zakázané a zatraceny jak protestantskou církví, tak i státem\no r. 1644 vydal systematický výklad svých myšlenek pod názvem Principiaphilosophiae\no dalších spisy – Dopisy o lidském štěstí a Vášně duše\n§ napsány pro falckou hraběnku Alžbětu, kterou Descartes poznal v holandském exilu\nobjevy v matematice – zajistily mu místo mezi největšími matematiky všech dob – nejdůležitější analytická geometrie se svým souřadnicovým systémem\nRené Descartes [dekart]\nlatinsky Renatus Cartesius, * 31. 3. 1596, † 11. 2. 1650, francouzský filozof a vědec (matematik, fyzik, fyziolog)\ntvůrce novověké koncepce subjektu, zakladatel novověkého racionalismu a vědeckého objektivismu\núčastnil se třicetileté války (snad i bitvy na Bílé hoře), 20 let žil v liberálnějším Nizozemí, zemřel ve Švédsku\nrozhodujícím způsobem přispěl k novověkému pojetí přírody jako nekonečného, matematicky propočitatelného a předvídatelného univerza\nusiloval o vytvoření autonomní filozofie, opírající se o suverenitu lidského rozumu a vybudované z pravd, jež by měly nespornost pravd matematických\nza základní princip filozofování stanovil bezprostřední evidentnost (jasnost a zřetelnost) poznatku (Rozprava o metodě)\npevné východisko filozofování nalezl pomocí metodické skepse v sebejistotě myslícího (pochybujícího) Já (latinsky ego; viz též cogito)\nego interpretováno jako „myslící věc“ (duchovní substance) protikladná přírodě jako „rozprostraněné věci“ (hmotné substanci)\nnad oběma substancemi stojí třetí, tzv. neomezená substance – Bůh\npřírodu (hmotu) chápal jako geometrické tvary a souřadnice; její poznání se proto uskutečňuje v rozumu abstrakcí\njeden ze zakladatelů analytické geometrie; zavedl pojem funkce a proměnné veličiny a soustavu pravoúhlých (kartézských) souřadnic\nna Descarta navázalo bezprostředně karteziánství, poté zejm. B. Spinoza\nsvou fyzikou Descartes ovlivnil zvláště francouzský materialismus 18. stol., racionalistickým budováním filozofie vytvořil její vzor pro osvícenství 18. – 19. stol\nve 20. stol. považován za otce moderního subjektivismu\ndalší díla: Úvahy o první filozofii, Pojednání o vášních a jiné.\n§ Descartes [dekàrt] René, (slovníková definice podle Ottova slovníku naučného vydaného v letech 1888 – 1909 ve 28 svazcích) latině zvaný Renatus Cartesius, filosof franc, narodil se 31. bř. 1596 z rodu starého a vzácného, v místě Lahaye (v krajině Touraine). Později na rozeznanou od staršího bratra podle zemanského statku svého uváděn jest s praedikatem »Seigneur du Perro«. Prvního vzdělání nabyl na škole jesuitské v Laflèche (v prov. Anjou) a dokonal svá studia v Paříži. Mohutný pud, poznati země a lidi, hnal ho do světa. D. chopil se ovšem prostředku tehda oblíbeného u mladých šlechticů, ale vykořistil jej vznešeným způsobem, stále se vzdělávaje a přemýšleje: věnoval se totiž dobrovolně zaměstnání vojenskému, nejdříve v službách prince Morice Oranžského a pak r. 1619 kurfiršta Maximiliána bavorského. S vojskem tohoto byl i přítomen v bitvě Bělohorské dne 8. list. 1620 a druhý den po bitvě přitáhl s vítězi do Prahy, kdež trávil několik měsíců. Po té prošel s císařským vojskem různá místa v jižních Čechách, na Moravě a v Uhrách a konečně vystoupiv z vojenské služby r. 1621 domů se vrátil, odkudž urovnav záležitosti rodinné několik cest vykonal (mezi jinými také do Italie), až r. 1629 trvale přesídlil do Hollandska. Nechtěje býti vyrušován návštěvami a jinými nároky společenského života měnil často bydliště i byt svůj, v lidnatém kraji nízozemském hledaje a nacházeje samoty, aby se mohl úplně oddati studiím vědeckým a klidnému vypracování svých filosofických záměrů. Neboť jak sám dokládá – právě v hojném davu jednotlivec mizí, zůstane nepozorován a chráněn proti dotěrné všímavosti, jež v malých místech člověka pronásleduje. Zde za dvacetiletého pobytu složil a z části tiskem vydal všechna svá rozvážně připravovaná díla. Odtud také proniklo jméno jeho v učené kruhy evropské, a sláva, které nehledal, našla ho i v jeho úkrytu. D. viděl svou nauku růsti, prospívati, počet jeho žáků a přívrženců se množil, ale také námitek a odpůrců. Nic nebylo střízlivé mysli jeho tak daleko jako mam mučedničí, a proto se polemikám a zejména srážkám s mocnostmi uznanými opatrně vyhýbal, ač se jich neubránil. V Haagu seznámen byl s učenou a zvěduchtivou princeznou Eliškou, nejstarší dcerou Bedřicha Falckého (krále českého), s nížto o filosofii své jednával a si dopisoval; ano i svá »Principiæ jí věnoval a svou knihu »Traité des passions de l'âme« vlastně pro ni napsal. Roku 1649 do Štokholma povolán byv královnou Kristinou, jež chtěla blíže stýkati se s filosofem a poznati jeho nauku v rozmluvách s ním samým, došel sice úspěchu a cti, ale nezvyklý způsob života a drsné podnebí severní podryly útlé zdraví jeho. Po čtyřech měsících svého pobytu v Štokholmě D. ochuravěv zánětem plic zemřel 11. února 1650 a pochován tam na hřbitově katolickém. Tělo jeho po 17 létech přeneseno do Francie a uloženo v kostele sv.Genovéfy, napotomním Pantheonu pařížském. D. svou filosofii počíná pochybováním. On byl poznal vše, co mu tehdejší učenost podati mohla, ale nic neposkytlo mu žádoucího světla. Podobně i skutečný život, v nějž se nořil, ukázal mu jen směsici povah a náhledů, ale žádné jistoty; lidé i smysly nás klamou. Všude zastal jen nesvár a rozštěpenost v tábory, které s sebou zápolily, nikde jednoty a nepopíratelných výsledkův. Jediná věda činila výjimku, mathematika. I položil si D. vysoký cíl, projíti totiž od pochybnosti k jistotě a zavésti k tomu konci nový způsob ve filosofování, jenž by jasnost i jistotu mathematické methody slučoval. Jeho pochybování bylo všeobecné a hluboké; myslitel nesmí žádnou větu jakožto pravdivou přijmouti od jiného, dokud se sám o její pravdě nepřesvědčí. Ani podání ani obecné mínění, ani zvyk a vychování nesmí míti vlivu na jeho vědecké rozhodnutí. Chtějíce každému klamu na stopu přijíti, radí D., abychom i každou větu, kterou jsme posud za pravou měli, pochybě podrobili, ano záhodno prý mysliti si, jakoby nás jakýsi zlý duch podváděti chtěl, tak že bychom stále měli býti na stráži a všechno v pochybnost bráti. Kdybych však i o všem pochyboval, něco zbude, o čem pochybovati nelze. To jest pochybování samo. Ono jest vůbec jakési dění duševní, které s rozmanitými svými útvary zahrnuje se také slovem myšlení. O myšlení nemohu se tázati, zdali jest; neb otázka tato jest myšlénka a tedy potvrzením sebe samy. O každé činnosti mohu pochybovati; o tom, že myslím, nikdy; pochybování samo jest myšlení. V něm jsem si bezprostředně jist své jsoucnosti. Kdybych všechen obsah jakožto věc pochybnou ze svého myšlení vymýtil, ta věta konečně zůstane: Myslím, jsem (Cogito, ergo sum). Tak opatřil si D. pevné východisko. Pochybováním přišel k vlastní bytosti co k nejjistějšímu poznatku – já existuji jakožto myslící bytost. Tuto učinil počátečným bodem celé filosofie, položil důraz na zkušenost vnitřní (sebezření, sebevědomí). V tom spočívá význam jeho a za tou příčinou kladou jej dějepisci filosofie v čelo myslitelů novověkých. On člověka odkazuje k člověku, a zveme-li tohoto subjektem, má jeho soustava ráz subjektivismu. Já jsem si bezprostředně jist své jsoucnosti, že totiž existuji co bytost myslící, kdežto všechno ostatní může býti v pochybnost vzato, i vlastní tělo moje, ostatní lidé, nebe, země – o existenci toho všeho prozatím nejsem přesvědčen, o nich mohu věděti, jen pokud je myslím, totiž je představuji. Všechno to může býti představou pouhou (ideou) v bytosti mojí, ale věcnou existenci míti nemusí (idealismus). Nyní bylo snahou D-ovou, aby jasnou jistotu východiska svého přenesl na další poznatky filosofické. Marně se ohlížel po nauce, v níž by tento požadavek byl vyplněn. Toliko mathematika mu zůstala jakožto vzor vědy onomu požadavku vyhovující. I žasne, že na této pevné podstavě posud nic vyššího zděláno nebylo, než odbory mechaniky. Východiskem mathematiky jest několik zásad, které každému bez důkazův vysvítají, a na ně pak všechno další dokazování bezpečně spoléhá, vydávajíc poučky rovněž tak jasné a jisté. Těchto dvou prospěchů chtěl pro filosofii dosíci – východisko měl (Cogito, ergo sum), nyní šlo o to, jak dále. Jak poznáme na větě, že jest skutečně pravda? D. si odpověděl: Když tu větu tak jasně a zřetelně prohlédám jako větu mathematickou. Abstrakce však šla o krok dále, vynechala mathematiku a zevšeobecnila ono pravidlo. I praví D.: »Mohu stanoviti za všeobecné pravidlo, že všechno to jest pravdivé, co velmi jasně a zřetelně pojímám.« Totě D-ovo pověstné sudidlo (criterium) pravdy. Když vykládáme slova »jasně a zřetelně« v obdobě s porozuměním mathematickým, jest sudidlo to zajisté oprávněno. Každou poučku mathematickou mohu tak proniknouti, že mi nezbude nic temného v ní, sleduji ji až k zásadám, zřím její souvislost s jinými větami a přece ji od nich různím a zírám její pravdu jako duševním okem patrně před sebou (intuitivně), věta jest mi jasná i zřetelná. Tak to podle přání D-ova mělo býti i ve filosofii. Pídě se pro ni po jistotě připadl na mathematiku, což jest další význak jeho snahy: všeobecná vzornost mathematiky (mathematičnost jeho filosofie). Na základě svého východiska a sudidla, methodou mathematickou hodlá nejdůležitější věty filosofické dokazovati důvody rozumovými, tedy na příklad, co dříve jen na víře spoléhalo, má nyní uznáno býti rozumem, – chce tímto rozumováním nejen empirii pronikati, nýbrž překročiti meze možné zkušenosti a dokázati zejména náboženské základní články o jsoucnosti Boha a nesmrtelnosti duše. I sluje tento směr (ve filosofii a theologii) rationalismus. Mezi představami svými shledávám jednu, která ode mne pochoditi nemůže, to jest představa o nejdokonalejší, neskončené bytosti. Té představy příčinou nejsem já, poněvadž jsem bytost konečná, obmezená. Neexistuji tedy já sám, nýbrž ještě něco jiného, co jest oné představy dostatečnou příčinou, a to jest právě bytost neskončená, nepodmíněná, Bůh. Existence jeho jest mi tedy jistější než existence věcí konečných. Já v sobě shledávám představu o Bohu, avšak nepřišla mi ze světa smyslného, pouhou činností smyslův, nýbrž jest mi vrozena, od počátku v bytost mou vložena. D. praví: »Bůh tvoře mne ideu tuto do mne vložil, aby byla jako známka umělce dílu jeho vtištěná.« Mimo to, jestliže já v přítomném okamžiku sebe existovati vím, nenásleduje z toho, že také existovati budu v budoucím okamžiku, leč by mne příčina jakás udržovala a takořka na novo tvořila. Síly podobné v sobě samém nejsem si vědom, já sebe stvořiti a udržeti nemohu, ano vím, že veskrze závisím na příčinách, ty zase na jiných, a tak dále, až se dojde ku příčině poslední, nezávislé, která k žádné prvotnější více neukazuje, prapříčina všeho, což jest – Bůh. Konečně D. dodává obměnu důkazu ontologického. Táhna se k svému sudidlu pravdy dí, že to všechno k věci náleží skutečně, co si jasně a zřetelně s pojmem jejím spojeno představuji. V pojmu bytosti nejdokonalejší zahrnuta jest jsoucnost její; neboť jest jasné a zřetelné, že bytost, která by jsoucnosti neměla, nebyla by nejdokonalejší. Nemohu jsoucnost od oné představy odloučiti, nýbrž musím onu s touto mysliti. Bůh dle pojmu už existuje nutně; jako z pojmu trojúhelníka vyplývá, že součet vnitřních úhlův jeho rovná se 180 °, tak z ideje o Bohu jsoucnost jeho. Jedna z nutných vlastností jeho jest pravdivost (veracitas). »Chtíti klamati buď o zlomyslnosti svědčí nebo o slabosti, tudíž v bytnost Boží nespadá.« Touto pravdivostí podpírá i své sudidlo pravdy, ano z ní plyne, že jasný a zřetelný poznatek nemůže býti křiv. Na základě jistoty o existenci Boha a jeho pravdivosti soudí D. dále, že všechny naše jasné a zřetelné představy mimo nás zvěstují nám něco skutečného, zevnější svět, těla a bytosti jiné, že tyto nejsou pouhými představami a přeludy našeho nitra, jak tvrdí extremní idealismus. Idea o Bohu D-ovi zaručuje objektivní jsoucnost světa zevnějšího. Jako všechno dění na tělech má svou podstatu, hmotu, tak i dění duševní má podstatu: ducha. Význak hmoty jest rozestřenost, rozsáhlost v prostoře, význak ducha jest myšlení. Všechny ostatní vlastnosti mohu si od hmoty odmysliti, rozestřenost zůstane, a tak D. hmotu skoro svedl na pouhý prostor; – a zase od ducha mohu vše odmysliti, jen myšlení zůstane. Jakožto myslícího sebe přímo znám, záleží tedy má podstata ne v těle, nýbrž v duchu. Podstatu pak vymezuje takto: »Podstatou nic jiného nemůžeme vyrozumívati než věc, která tak existuje, že žádné jiné věci nepotřebuje k existování.« Takových podstat stanoví dvé, docela různých, na sebe nepřevoditelných, rozestřenou a myslivou, tudíž jest jeho soustava dualismus (hmoty a ducha). Přes to vykládá dále: »A tak sice podstata, která docela žádné jiné věci nepotřebuje, v pravdě jen jediná může pojata býti, totiž Bůh; ostatní nejinak než přispěním Božím existovati mohoų. Hmota a duch jsou samostatné podstaty v poměru k sobě, ale závisejí na Bohu. Pročež jim praedikat podstat týmže smyslem (univoce) nepřísluší jako Bohu, ony jsou podstaty podružné. Tím vyznačen jest nejen dualismus soustavy jeho, ale též idea Boha. Bůh není členem oné dvojice, nýbrž jest nad ní – a zoveme-li dvojici tu se všemi zjevy jejími světem, vysvítá, že Bůh není v něm obsažen, nýbrž že jest nad světem. A teď se teprve může doložiti, že filosofie D-ova jest theismus. Ježto podstata duše lidské záleží v myšlení a prostorovost od ní vyloučena jest, nemůže býti rozdělena, jest nezahladitelna čili nesmrtelna. Pojímám duši co podstatu myslící zcela jasně a zřetelně, aniž nucen jsem nadati ji prostorem, jenž jest dělitelný; proto mocí přijatého sudidla pravdy duše existuje a existuje tak, jak si ji myslím. Ona nezajímá prostoru a s tělem souvisí bezprostředně jen v jediném bodě v mozku. Bod ten jest tak zvaná šišimka čili žláza šutková (Zirbeldrüse, glans pinealis). Člověk jakožto spojení čili jednota obou podstat jest bytost dualistická (člověk z těla a duše nesmrtelné). Vespolné působení obou podstat zdá se při úplné různosti jich vyloučeno býti; avšak ono jest a to přispěním Božím (assistentia divina). Odtud vynikají v napotomní filosofii ony usilovné pokusy, objasniti blíže nepopíratelnou stávající vzájemnost mezi tělem a duší. Jako všecky úkazy přírodní tak vysvětluje D. i tělesný život člověka, zvířete i rostliny toliko po zákonech hybu. Proto odpíral (proti učení Aristotelovu), že duši přísluší také úkon vyživovací, jejž vysvětloval ovšem čistě mechanicky. Duše má dle něho jen úkon myslící, jenž v sebevědomí se projevuje, – a nic jiného. Proto popíral také, že by zvířata měla duši; co se na těle zvířecím děje, musí se pojímati obdobou stroje. Zvíře prý jest živoucí stroj, automat bezduchý. Tělo člověka rovněž tak, jen že se k němu druží nesmrtelná duše, toto coelo rozdílná od těla dělitelného, tedy smrtelného. Tak D. položil základ k vysvětlování zjevů hmotných i duševních, k fysice i k psychologii. Jakož podstatou hmoty jest rozestřenost, takož ona jest tatáž celým světem; může míti podobu a stavy zevnější (pohyb), ale žádných stavů vnitřních, žádných sil a žádného působení do dálky. Tělo jen tlakem a rázem hyb svůj sděluje tělu druhému. Kde prostor, tam hmota, a jako prostor i ona dělitelna do neskončena. Není prázdného prostoru, ale také není atomů. Neboť i nejmenší částečka hmoty zaujímá prostor jakýs, a byla by dělitelna, tedy ne atomem. Nicméně obsahuje D-ova nauka o hmotě i výhody atomistiky; neboť fakticky skládá se hmota z malých tělisek, která pro své potřeby můžeme pokládati za atomy a spolu je mysliti jen Bohem dělitelné (nauka korpuskulární). Všechna změna jest pouze změna místa (pohyb). Z pohybu a dělitelnosti hmoty následují všecky úkazy přírodní. Při vysvětlování jich musí býti všechny zřetele účeloslovné vyloučeny a jen čisté příčinnosti se dbáti. D. vyhledává nikoli účely (causae finales, nýbrž činné příčiny (causae efficientes). Jeho přírodosloví jest rozhodně mechanistické. Každé tělo trvá v tom stavu, v jakém jest, nemohouc o sobě ničeho změniti. Totě zákon setrvačnosti v nejširším formulování. On jest oprávněnou reakcí proti oduševnění hmoty, které se druhdy provádělo. Hmota byla rejdištěm daemonů a skřítků; ti musili býti zahnáni, nežli se člověk zmocniti mohl panství jich a přírodu zpytovati. Místo nich byl uveden zákon, jemuž hmota – bez libovůle tajemných mocností – bez výjimky podrobena jest. D. zbavil přírodozpyt substanciálních forem, nevystižných mohutností i skrytých qualit (jichž užívala scholastika) a hmotě ponechal jen attribut prostoru a trpnost. Všecka síla pochodí od Boha, hyb stvořením samým už dán, a ježto Bůh jest nezměnitelný, soudí D., že Bůh nejen udržuje hyb, nýbrž jej i ve stálé velikosti zachovává, že totiž velikost (čili quantum) hybu (součin z hmotnosti a rychlosti mc) u vesmíru zůstává tatáž. Duše může pouze směr hybu změniti, ale nikdy jeho velikost. Ze zásoby jeho čerpáme, pomocí strojův svých jej v jiná místa řídíme, ale zploditi ho nemůžeme. »Dejte mi hmotu i hyb, a sestrojím svět!« Výrokem tím naznačil D. fysikálnost svého přírodosloví. Jako úkazy hybu na nebi i na zemi, jako tělo lidské a zvířecí, tak celá příroda jest mechanismus, v němžto vše děje se podle zákonů hybu. Mysleme si hmotu z počátku v úplném klidu. Bůh dodal jí prvního postrku, a ježto prostor pln jest hmoty, rozšíří se postrk a sdělí všem částem. Ty postupují směrem přímočarým, však jedny překážejí druhým, odchylují se z přímé čáry opisujíce křivky. Tak povstává pohyb krouživý, vír (tourbillon). Na základě theorie vírové vysvětluje D. pohyb těl nebeských, světlo, tíhu. Jako automat-zvíře, tak i vír byl předmětem četných pří a učených hádek, zejména mezi Descartesovci a přívrženci Isaka Newtona. Ale takového snižování, jakého se mu dostalo, nezasloužil, myšlénka ta zůstane pozoruhodna jako ona podobná při Démokritovi, ano v novější době někteří přívrženci D-ovi chtějí v jeho vírech viděti jakousi anticipaci vítězné nauky vibrační; vír jest prý předvěsť kmitu. Tak ačkoli s jedné strany D. utvrdil ono rozdvojení (duch a hmota) a dokonal zcela abstrakci, že duše jest jen myslící bytost čili že to, co v nás myslí, jest pro sebe, něco oddělitelného od celého člověka: přece s druhé strany snaží se důsledně podle svého návodu mechanistického všechno to, co v duši při spojení jejím s tělem se děje, vysvětlovati důsledně po mechanisticku, totiž podle zásady příčiny a účinu. I zjednal místo pro pravou psychologii vysvětlovací, jež hledá zákony duševního dění bez ohledu k pomyslům metafysickým a setkával se na její půdě s fysikou a s fysiologií, ač jinak obor její od těchto co nejpřísněji lišil. Hluboce vnikl v pravé jádro člověka a ukazuje se býti bystrým znatelem přirozenosti lidské. Ve svém pojednání Des passions de l'âme třídí všechna hnutí mysli a hodlá převésti je na šestero základních tvarů. Jsou to: 1. podiv, 2. láska. 3. zášť, 4. chtíč, 5. radost, 6. trud. Nejušlechtilejší hnutí mysli jest láska k Bohu. Všechna slasť záleží v uvědomění jakési dokonalosti, ctnosť pak v ovládání vášní rozumem, a tak blaho životní závisí na vnitřních hnutích člověka. Žádné hnutí samo o sobě není zlým, ale každé může míti dobré a zlé účiny. Ethiku D. soustavně sice nevzdělal, ale k ní ve spisech svých zejména také v psychologickém právě dotčeném po různu trefnými poznámkami a výklady přispěl. Vyhlašuje sám metafysiku za kořen, fysiku za kmen a ethiku pak za jednu ze tří hlavních větví všeho vědění (mechanika [technika], medicina, morálka). O mravouku ovšem bylo postaráno náboženstvím křesťanským, a mohla se tedy péče filosofova obraceti skoro výhradně k filosofii theoretické. Nicméně najde se u něho dosti míst, kde se svého stanoviska podrobněji se vyslovuje o smýšlení a povinnostech člověka, a zabíhá až k nejpraktičtějším předpisům soukromého chování, k jakési prozatímné morálce či vlastně životosprávě, jako jsou pravidla v »Rozpravě o methodě« uvedená (věrným zůstati zákonům a víře vlasti své, – z různých náhledů současně vznikajících, přijmouti vždy ty mírnější, – vystříhati se všech excessův a také všech závazkův, které by byly na úkor osobní svobodě a nezávislosti, – býti pevným a důsledným jak v jednání tak i v náhledu svém, o kterém se člověk už rozhodl, – spíše zápoliti s samým sebou než s osudem, a spíše chtíti změniti své žádosti nežli řád světa zavedený a j. p.). I byla několikráte z výroků takových sestavena jakási Ethica Cartesiana, jež však není soustavnou mravovědou, nýbrž pouhou životosprávou a obsahuje též motivy starověké. zejména stoické (ku př. o ctnosti a blaženosti). Ale D. významně zasáhl i do jiných nauk speciálních. Ve fysice jest přímo pokračovatelem Galileiho a tedy jedním z původcův novověké vědy fysikální, svým radikálním stanovením zásady setrvačnosti, provedením principu mechanistického i v říši organické, svou kosmologií, i jednotlivými pracemi v optice, v hydrostatice i aerostatice (»Kartesianský čertíče▽ jest hoden zmínky). Též v anatomii a ve fysiologii tenkráte vlastně vznikající horlivě a samočinně se účastnil (zákon pohybů reflexních čili odrazových, oběh krve, embryologie a jiné záhady). Mathematiku, jak z nástinu celého vysvítá, zvláště pěstoval. Tu pochodí od něho zejména methoda neurčitých koefficientů, zvaná poučka D-ova; upozornil, že i záporné kořeny rovnic mají svůj dobrý význam, a ukázal, jak vykládati je; poznal souvislost mezi znaménky členů rovnice a kořenů jejích, že totiž každá rovnice má nanejvýš tolik kladných kořenů, kolik stříd, a nanejvýš tolik záporných, kolik sledů v znaménkách; podal své zvláštní řešení rovnic čtvrtého stupně, probral nauku o tečnách křivek a sestrojení jich, rozřešil množství určitých úloh geometrických, jakovéž tehdy mathematikové sobě na vzájem zasílávali, a konečně, což jeho největší na tomto poli zásluhou, pojal znamenitou myšlénku: formami algebraickými vyznačovati vztahy prostorní a tak počítáním řešiti úlohy geometrické (užívání algebry na geometrii) a zkoumati vlastnosti křivek či útvarů prostorních vůbec přetřásáním čili rozborem rovnic, které vyjadřují bytnost jejich, udávajíce vztahy mezi abscissou a ordinatou všeobecného bodu (D. strůjce analytické geometrie). Totě stručný nástin filosofické soustavy D-ovy. On jest reformátorem východiska a methody; co se týče vlastního jádra, činí D. totéž, co všichni filosofové: sestrojuje na základě všeho, co ví neb co jeho doba obsahuje, názor světa, počíná však odjinud, nežli se činilo před ním, a pokračuje jinak. Tresť jeho filosofie může býti vytčena jakožto upravený názor křesťanského lidstva: vychází ze sebe, vědomí, připojuje k tomu ideu Boha, stanoví a uznává podstatnou různost mezi přírodou a duchem jakožto dvou Bohem stvořených jestot, považuje člověka za jednotu jich obou, dokazuje nesmrtelnost duše a vedle prospěšných rad své životosprávy přijímá celou mravouku křesťanskou. D. začíná řadu filosofů rationalismu na pevnině evropské (D., Spinoza, Leibnitz) a určuje tedy vývoj soustav nejznamenitějších. Hned při svém vyniknutí vzbudila nauka jeho veliký ruch, získala přívržence a protivníky, tyto poslední zejména jednak mezi jesuity, kterýmž jeho výzev k pochybování i rationalistický způsob se povážlivým zdál, jednak mezi materialisty zřejmými i pokrytými. Co se týče odhadu domácího, tam skuteční znatelé dějin filosofie se shodují, že D. jest posud nejčelnější filosof Francouzův. Spisy D-ovy: I. Essays Philosophiques, v nichž byly obsaženy: a) Discours de la méthode pour bien conduire la raison et chercher la vérité dans les sciences, b) Dioptrique, c) Météores, d) Géométrie. (Lejda, 1637, latině 1644.) – II. Meditationes de prima philosophia (Amsterdam 1641). – III. Principia philosophiae (t., 1644). – IV. Traité des passions de l'âme (t., 1650). – V. Traité de l'homme a spolu De la formation du foetus (t., 1668). – Pohrobně vydány od přívrženců D-ových ještě jiná menší pojednání, jakož i sbírka listův jeho, velice poučná. Sebrané spisy vyšly latině v Amsterdamě 1670–83, francouzsky od V. Cousina v Paříži 1824–26. Jednotlivé z nich o sobě vydávány, se zprávami více méně podrobnými o jeho filosofii a zásluhách v přírodozpytu i v mathematice. O jeho životě psali Tepelius (Norimberk, 1674), Bayle (Amsterdam, 1681) a Baillet (Paříž, 1691), mimo to četní spisovatelé dějin filosofie, tak zejména Fr. Bouillier v díle »Histoire de la philosophie Cartésienne« (t., 1854, 3. vyd., 1868), Damiron »Histoire de la philosophie du XVII. Siècle«, Kuno Fischer v knize »Geschichte der neuern Philosophie« díl I. (nové vydání), jsou asi nejhlavnější. Co se týče literárních zjevů o filosofii D-ově vůbec neb jednotlivých látkách jejích nelze zde podávati jich výčet, dlužno však v té příčině odkázati k Überwegovu Dějepisu filosofie, kdež výkaz literatury tak pečlivě proveden, že k němu se nyní táhnou i Francouzi sami. Že spisové D-ovi z frančiny a z latiny do jiných vzdělaných jazyků hojně překládáni, netřeba zvlášť vytýkati: částečný výkaz překladův též v uvedené knize shlédnouti možno. – Po česku psáno o D-ovi v »Časop. čes. Museæ, 1851, a sice jeho životopis od J. Hanuše, pak od téhož článek v Kobrově Slovníku Naučném, a příslušný výklad o nauce jeho v Dějepisném nástinu filosofie novověké od J. Durdíka (Praha, 1870). – Konečně máme ve svém jazyce dva hlavní spisy D-ovy a to Discours de la méthode (Rozpravu o methodě), již dr. Jiří Guth (Praha, 1892) a Meditationes de prima philosophia (Úvahy o první filosofii), jež Jan Slavik (Praha, 1889) přeložil. Dd.\nfilozofii chce přetvořit v univerzální matematiku, vědu, ve které je všechno získáno přísnou dedukcí z nejjednodušších základních pojmů\nvzniká Descartova specifická metoda:\no „Má-li být všechno poznání odvozeno z nejjednodušších principů, musím si napřed zjednat jistotu o nepochybnosti svého východiska. Co je však jisté? Abych mohl bezpečně postupovat kupředu, nebudu zprvu pokládat zajisté nic. Budu pochybovat o všem, abych zjistil, co obstojí před touto radikální pochybností. Pochybovat musím nejen o všem, co jsem se naučil ve školách, z knih anebo stykem s lidmi, nýbrž i tom, zda tento svět, který mne obklopuje, skutečně existuje, anebo je pouhým výmyslem, a zda jej vnímám takový, jaký je – vždyť vím, že člověk je často obětí mnohých smyslových klamů. A pochybovat musím rovněž o tom, co se zdá být vůbec nejjistější, o principech matematiky, protože je možné, že náš lidský rozum nedostačuje k poznání pravdy a trvale nás uvádí v omyl."\no „Začnu-li však filozofovat tím, že všechno uvedu v pochybnost, existuje tu přece jen něco, o čem nejen pochybovat nemohu, nýbrž co je dokonce tím jistější, oč silněji pochybuji, totiž prostý fakt, že teď, v tomto okamžiku, pochybuji, to jest: myslím. Vše, co svými smysly přijímám z vnějšího světa, by mohl být klam, vše, co mohu myslet, může být nesprávné – avšak v pochybování jsem si jist sebou jako myslící bytostí."\n2. nelze pochybovat o tom, že myslím – „cogito, ergo sum" – myslím, tedy jsem – první neotřesitelné východisko\no „V této jistotě mám zároveň kritérium a vzor pravdy. Vše, co poznávám stejně bezprostředně, stejně jasně a zřetelně (clare et distincte) jako tuto větu, musí být tedy stejně jisté. Podaří-li se objevit ještě něco, co by bylo právě tak jisté, učiníme další krok k budování opravdové filozofie. Existuje něco, co odpovídá tomuto požadavku? Ano, je to bůh. Mám v sobě ideu boha jako nekonečné, všemocné a vševědoucí bytostí. Tato idea nemůže pocházet z vnímání vnějšího světa, neboť toto vnímání mně vždy ukazuje pouze přírodní věci. A právě tak jsem si tuto ideu ani nemohl vytvořit sám, neboť jak by bylo možné, abych já jako konečná a nedokonalá bytost mohl sám ze sebe vypracovat ideu nekonečné a dokonalé bytosti?"\n3. D. přibírá na pomoc teologický důkaz existence boží a dospívá tak k absolutní jistotě boha jak dalšímu kroku – druhé neotřesitelné východisko\no „K vlastnostem dokonalé bytosti musí nutně náležet i pravdivost. Kdyby bůh nebyl pravdivý, nebyl by dokonalý. Je tedy nemyslitelné, aby mne chtěl pravdymilovný bůh klamat a předstíral před mým zrakem tento svět pouze jako klamný přelud. Zde se však vtírá další otázka: Je-li bůh ve své pravdivosti jakoby ručitelem toho, že lidé mohou poznávat pravdu, proč tedy přesto někdy bloudíme a upadáme v omyl?"\n4. problém teodiceje – D. poukazuje na svobodu vůle\no „Svobodná vůle člověku umožňuje, aby jednu představu přijal, jinou zamítl. Pouze v této činnosti vůle, a nikoli v představování, je pramen omylu. Na nás samých záleží, zda myslíme a poznáváme správně nebo nesprávně. Kdybychom se pouze přidržovali měřítka, které máme po ruce v nesrovnatelné jistotě a zřetelnosti našeho prvního principu, kdybychom za pravdivé přijímali pouze to, co je poznáno se stejnou jistotou, a ke všemu ostatnímu chovali skepsi, pak bychom se nemohli mýlit, nýbrž mohli bychom z našeho myšlení získat správný obraz světa."\n5. zkoumání lidské mysli a idejí\no nejprve existuje idea boha jako nekonečné a nestvořené substance\no dále existují ideje dvou stvořených substancí\n§ za prvé je to duch čili myšlení\n§ za druhé svět těles\n· svět těles ovšem neexistuje tak, jak se jeví našim smyslům\n· smysly ukazují kvality věcí – barvu, chuť, teplotu, měkkost – nevyhovují Descartovu požadavku „jasnosti a zřetelnosti“\n· smyslová zkušenost je nejasná a nepřesná\n· plnohodnotné je pouze poznání racionální – v „matematických" pojmech\n· pro svět těles je charakteristická rozlehlost, vyplnění prostoru\n· tělesa jsou prostorem a prostor sestává z těles, prázdný prostor neexistuje\n· pohyb je tělesům dán o boha\n· celkové množství pohybu, které bylo světu těles uděleno bohem, zůstává proto stejné – první předtucha zákona o zachování energie!\ncelou fyziku lze proto zkonstruovat přísně matematicky ze tří pojmů:\nvšechno, včetně procesů v živých tělech, lze vysvětlit matematicky a mechanicky\nobecně filozofie rozvíjející témata a způsob filozofování R. Descarta (lat. Cartesius)\nnejvýznamnější linie představují okasionalismus a jansenismus.\nkromě boha existují ještě dvě od sebe zcela odlišné substance\no čisté myšlení, neprostorové a netělesné\no čistá rozlehlost bez jakéhokoli myšlení\n§ obě musí být v člověku nějak spojeny\n· „Když se rozhodnu pohnout rukou a ta se pak pohne, jak může proces odehrávající se v mém duchu být příčinou pohybu v tělesném světě? Když letící pták vyvolá tím, že ho vnímám, v mém myšlení představu letícího ptáka – jak se může tělesný proces stát příčinou procesu myšlení? Jak dochází k tomu, že se přesto oba akty, akt myšlení a tělesný proces, setkávají, že vystupují spolu, jak ukazuje naše zkušenost?“\ntento problém řeší okasionalisté, kteří tvrdí:\no že se oba procesy setkávají, třebaže nemohou souviset příčinně – jde o boží zázrak\n§ spočívá v tom, že bůh při příležitosti (lat. occasio, odtud název okkasionalismus) mého volního aktu pohybuje mou rukou, že bůh při příležitosti přelétávajícího ptáka ve mně vytváří příslušnou představu atd.\n§ slovníková definice\n· okazionalismus, okkasionalismus – z latinského occasio – příležitost; doktrína ve francouzské a nizozemské filozofii v 17. – 18. stol., snažící se dořešit základní problém Descartova dualismu – vztah mezi myslící a rozprostraněnou substancí, jejichž předpokládaná samostatnost vylučuje vzájemné přímé ovlivňování. Stoupenci okazionalismu nalezli řešení nepřímo přes Boha: spojení substancí uskutečňuje při zvláštních příležitostech sám Bůh, který může být příčinou čehokoli; vše je pouze „příležitostí“ pro jeho zasahování. Významným představitelem N. Malebranche\n· jansenismus, katolické náboženské a filozofické hnutí v 17. – 18. stol. ve Francii a v Nizozemí; inspirováno dílem Augustinus C. O. Jansena. Jansenismus oživil na půdě katolicismu myšlenky Augustina (zejména o hříchu a Boží milosti). Požadoval prohloubení a očištění náboženského života, zdůrazňoval přísný mravní řád, přihlásil se k vyhraněné nauce o předurčení; přiblížil se tak reformním snahám protestantismu, což vedlo ke střetu s katolickou církevní autoritou a zejména s jezuity. – Střediskem jansenismu se stal klášter Port-Royal u Versailles, kde byly rozvíjeny i Descartovy myšlenky o metodě a logice (viz též karteziánství). Význam jansenismu ve Francii poklesl v pol. 18. stol., zatímco v Nizozemí vznikla (1723) katolicko-jansenistická církev v čele s biskupem utrechtským. Jansenismus měl ohlas i v Německu, rakouské monarchii a Itálii, zejm. u odpůrců jezuitů. Mezi hlavní představitele patřil i B. Pascal.


MPSV řádně nekontrolovalo příjemce dotací na sociální služby – Novinky.cz\npondělí 7. dubna 2014, 8:49 - Praha\nVyplývá to z kontroly, o jejíchž výsledcích v pondělí informoval ředitel odboru komunikace NKÚ Jaroslav Broža.\nKontroloři u MPSV prověřili dotace na sociální služby za více než 518 miliónů korun, z toho přes 130 miliónů zkontrolovali také u příjemců peněz. Z nich dvě třetiny porušily povinnosti stanovené ministerstvem v rozhodnutích o poskytnutí dotace. NKÚ odhalil pochybení u deseti z 15 kontrolovaných příjemců.\nNKÚ poukázal na to, že brněnské občanské sdružení ROZKOŠ bez RIZIKA zaplatilo z dotace téměř 330 000 korun za náklady, které jsou pro financování z příslušného dotačního programu neuznatelné. Kontroloři to oznámili správci daně.\nSdružení ale se závěrem NKÚ nesouhlasí. "Jen od začátku roku 2013 proběhlo v organizaci R-R jedenáct nejrůznějších kontrol, aniž daný kontrolní orgán zaznamenal závažné nedostatky," sdělil ČTK mluvčí sdružení Jan Losenický. Za poslední rok prý sdružení v rámci své činnosti vedlo 17 projektů. "Ke každému z nich dodáváme průběžné a závěrečné zprávy a využívání dotací nebylo nikdy zpochybněno," dodal Losenický. Jmenováním ve zprávě NKÚ bylo podle něho poškozeno dobré jméno sdružení.\nU některých příjemců dotací NKÚ v několika případech zjistil, že ministerstvu neoznámili změny v čerpání dotace.


Zpravodajství – 3. stránka – Spolek rozvoje Praha-Libuš-Písnice\nStartují semináře pro úředníky k reformě financování\nPraha, 6. srpna 2019 – V srpnu a září se bude konat další kolo seminářů pro úředníky k reformě financování. Zástupci MŠMT budou školit úředníky obcí s rozšířenou působností a krajských úřadů. Další semináře na téma změny financování asistentů pedagoga se budou…\nEvropský metrologický program pro inovace a výzkum (EMPIR) – oznámení MŠMT o možnosti podávat žádosti o poskytnutí institucionální podpory pro projekty mezinárodní spolupráce začínající v roce 2020\nMinisterstvo školství, mládeže a tělovýchovy upozorňuje na otevření lhůty, ve kterém je možné podávat žádosti o poskytnutí institucionální podpory na podporu účasti v projektech mezinárodní spolupráce ve výzkumu a vývoji v rámci Evropského metrologického programu pro inovace a výzkum, a to…\nOOP – V Praze 4 – Modřanech – na pozemních komunikacích Bojovská, Československého exilu, Generála Šišky, Na Havránce, Nad Rážákem, Písková a Rozvodova\nS účinností od 1. srpna 2020 byl na pozici ředitele Národního pedagogického institutu České republiky (NPI ČR) jmenován Ivo Jupa. Střídá tak ve vedení organizace Helenu Plitzovou, která se zásadním způsobem podílela na úspěšném transformačním procesu po sloučení Národního ústavu…\nProvoz na finančních úřadech je od července zcela obnoven\nOd středy 1. července je v návaznosti na zrušení mimořádných opatření zcela obnoven provoz na všech finančních úřadech. Podatelny fungují v běžném režimu za zvýšených hygienických opatření. Daňové subjekty a poplatníci se mohou dostavit na finanční úřady i k…\nOhlášení o přerušení dodávky elektřiny Praha 4, ul. Chumajevova, Ke Spofě\nSmlouva o nájmu bytu č.4.51 v DCHB: Božena Koláčková č. 20 005 1 00\nOznámení o zahájení řízení – jednání: stavbu nazvanou "řadové domy Libuš" na pozemcích č.parc. 390/1, 390/10 a1141/1 při ulici Na Močále v raze 4 – Libuš\nOOP – stanovení přechodné úpravy provozu na pozemních komunikacích Zdislavická, NN 2441, Písnická, Krhanická, Cholupická a NN 2244 v Praze 4 – Kamýku\nVětšina klientů z řad živnostníků preferuje osobní jednání\nInovací v procesu řešení živnostenské agendy je elektronická komunikace, větší podíl podnikatelů využívá datové schránky. Source: Praha 12\n← Předchozí 1 2 3 4 5 … 67 Další →


V Budapešti padl teplotní rekord, naměřili přes 34 stupňů – Novinky.cz\nMimořádná horka v posledních dnech zasáhla i Maďarsko. V Budapešti padl v úterý teplotní rekord, když sloupec teploměru vyšplhal na 34,5 stupně Celsia.\nstředa 23. května 2007, 10:58 - BUDAPEŠŤ\n"Rekord byl překonán teplotou 34,5 stupně Celsia, naměřenou v úterý ve 13:00 v Budapešti," uvedla národní meteorologická služba OMSZ na své internetové stránce. Až do úterka bylo v květnové Budapešti nejtepleji v roce 1983, kdy naměřili 33,6 stupně.\nLetošní teplé jaro následuje po nejmírnější zimě, jakou kdy pamatovaly maďarské meteorologické záznamy, vedené od roku 1870. Zima byla o více než čtyři stupně teplejší než průměrná teplota z let 1961 až 1990, v lednu bylo dokonce o 6,4 stupně tepleji. A to se loňský podzim propracoval mezi tři historicky nejteplejší a nejsušší maďarské podzimy.


soutěž Vesnice roku 2011 dospěla do finále\nSoutěž Vesnice roku v Programu obnovy venkova, která je každoročně vyhlašována již od roku 1995, dospěla do finále. V pátek večer se v luhačovickém Hotelu Adamantino sešla hodnotící komise již 17. ročníku této soutěže, aby rozhodla, která z třinácti nejúspěšnějších obcí v krajském kole bude v sobotu 10. září vyhlášena Vesnicí roku 2011. Stane se tak na Lázeňském náměstí v průběhu odpoledního programu XIX. Mezinárodního festivalu dětských folklorních souborů Písní a tancem Luhačovice. O významu akce a pozornosti, které ji věnují orgány státu i veřejné samosprávy, svědčí i to, že aktu dekorování vítězů budou přítomní Kamil Jankovský, ministr pro místní rozvoj, Alena Gajdůšková, místopředsedkyně Senátu Parlamentu ČR, Stanislav Mišák, hejtman Zlínského kraje a další představitelé.\nDo letošního finále postoupily obce Dražíč (okres České Budějovice, Jihočeský kraj) Vavřinec (okres Blansko, Jihomoravský), Vintířov (okres Sokolov, Karlovarský kraj), Nový Hrádek (okres Náchod, Královéhradecký kraj), Křižany (okres Liberec, Liberecký kraj), Skotnice (okres Nový Jičín, Moravskoslezský kraj), Skalička (okres Přerov, Olomoucký kraj), Poříčí u Litomyšle (okres Svitavy, Pardubický kraj), Chanovice (okres Klatovy, Plzeňský kraj), Hlavenec (okres Praha-východ, Středočeský kraj), Nová Ves v Horách (okres Most, Ústecký kraj), Domamil (okres Třebíč, Ústecký kraj) a Komňa (okres Uherské Hradiště, Zlínský kraj).\nI když hodnotící komise v čele s jejím předsedou Viktorem Liškou, starostou obce Ratměřice, i ředitelem soutěže Jiřím Řezníčkem, starostou obce Tučín, a dalšími členy komise výsledky zveřejní až na slavnostním předávání cen, již teď je jasné, že celkovými vítězi jsou vskutku všichni občané z 305 obcí, které se letos do soutěže přihlásily. Její kritéria, sic náročná, pozitivně iniciují rozvoj společenského, kulturního i ekonomického života obcí. „I proto každá z nich je pohlednější, výstavnější, emaptičtější již v okamžiku, kdy se do soutěže hlásí“, zdůrazňuje tajemnice soutěže Miroslava Tichá z ministerstva pro místní rozvoj ČR s tím, že“soutěž dokáže více propojit myšlení i jednání občanů s představiteli místní samosprávy.“\nI proto není možná rozhodující, které obce, resp. jejich zástupci si dnes z Luhačovic odvezou Zlatou stuhu (za celkové vítězství), Modrou stuhu (za společenský život), Bílou stuhu (za činnost mládeže), Zelenou stuha (za péči o zeleň a životní prostředí), Oranžovou stuhu (za spolupráci obce a zemědělského subjektu) či diplomy, např. za vzorné vedení obecní kroniky nebo za kvalitní květinovou výzdobu (tzv. Fulínova cena).


Diskuse K-report: Archiv diskuse Historie železnic do 14. 10. 2019\nDiskuse » Železnice » Historie železnic » Archiv diskuse Historie železnic do 14. 10. 2019 « předcházející | další »\nArchiv diskuse Historie železnic do 14. 10. 2019\nPátek, 30. srpna 2019 - 13:54:43\nHlavně celkem sedí podoba s portrétem na wikipedii.\nPátek, 30. srpna 2019 - 16:52:45\nČíslo příspěvku: 19959\nMcB: zúžit na Cislajtánii\nHlavně se už dneska to cis- a trans- moc často neslyší, snad leda u chemiků, když přijde řeč na izomery. Jo a pak samozřejmě v Itálii, všeliké ty Trastevere a tak podobně...\nPátek, 30. srpna 2019 - 22:51:23\nTakže teď už stačí napsat do místního muzea či archivu v Kutné Hoře, zda ve sbírce nemají fotky z návštěvy jejich čestného občana a porovnat to....\nPondělí, 02. září 2019 - 09:38:04\nJak se cestovalo za tatíčka Masaryka ...\nPondělí, 02. září 2019 - 11:39:26\nBw_Ig: Podle mých poznámek na doplnění: "První vlak č. 5252 vyjel ze Zruče nad Sázavou 1. listopadu 1905 směrem do Kutné Hory v 5:50, vlak vedl strojvedoucí Popelka, topič Sobotka a četa Weber a Wilka. Vlak byl tvořen lokomotivou 97.242, 4 osobními vozy a 6 nákladními (3 ložené a 3 prázdné). Ze Zruče tehdy odjelo 10 cestujících, další však přistupovali v následujících stanicích a zastávkách."\nPondělí, 02. září 2019 - 22:49:41\nnejen v době nedávné kontrolovala domovní důvěrnice, zda na oknech jsou ve správný den ty správné praporky... ale v roce 1935 při obchůzce v Chebu si místní četník poznamenal, že na oknech státních železničních zaměstnanců, v erárním železniční domě, nejsou k oslavě 28.října vyvěšeny požadované praporky. Všech 15 provinilců zapsal a přes policejní ředitelství skončil soupis na ministerstvu železnic..... a bylo z toho bububu na plzeňské ředitelství, aby se to příště neopakovalo.\nÚterý, 03. září 2019 - 06:13:12\nZdepa: to není žádné překvapení. Ono to nacistické a později komunistické myšlení a jednání muselo z nějakých tradic vyrůstat. Mávat se muselo už za Rakouska.\nÚterý, 03. září 2019 - 08:00:30\nSamozřejmě. Vždy se našel někdo, kdo nešel s davem.... Ať za Procházky, Tatíčka či Klémy...\nA díky občasným stížnostem, za monarchie, že neprodávají jízdenky s českými ekvivalenty, a za ČSR, že někde nejsou dvojjazyčné popisky, se dá potkat pár střípků z běžného provozu, který je dnes už zapomenutý. Takže díky dopisu jednoho právníka, který v únoru 1935 jel za prací na bezdružické lokálce a všiml si že v motoráku M 120.209 jsou jen české popisky, tak napsal předsedovi své strany, panu Henleinovi, aby interpeloval ministra železnic, že v této oblasti by bylo potřeba popisy dvoujazyčně, víme přesně, co zde jezdilo....\nÚterý, 03. září 2019 - 08:09:57\nČíslo příspěvku: 26253\n"Takže díky dopisu jednoho právníka, který v únoru 1935 jel za prací na bezdružické lokálce a všiml si že v motoráku M 120.209 jsou jen české popisky"\nToto je vůbec zajímavé téma pro historické bádání, lokálky vedoucí přes jazykovou hranici.\nÚterý, 03. září 2019 - 09:21:12\nTo můžeme pátrat i v Praze, kde dnes na jedné pražské lokálce z Hostivaře přes Malešice do Libně jezdí motoráček, v němž jsou pouze nápisy v německém jazyce. Pravda názvy stanic a hlášení je česky.\nA jak je to s úředním jazykem ve smíšených oblastech, se můžeme podívat třeba na východní Slovensko, kde v obchodě zákaz prodeje alkoholu a tabáku mladistvým je uveden pouze ve slovenštině, zato nápis na lednici Prosím zavírejte ledničku je zase výhradně v maďarštině. A pivni otčenáš, co visel v přidružené hospůdce na zdi, byl kupodivu v češtině.\nÚterý, 03. září 2019 - 11:15:36\nS těmi názvy stanic česky/německy to bylo vždycky zajímavé. Tak například v roce 1920 byl změněn původní název stanice Rudelsdorf na Rudoltice v Čechách. Německý ekvivalent názvu stanice však vzhledem k národnostnímu rozložení obyvatelstva zůstal zachován. Například v roce 1921 žilo v Rudolticích 1 154 obyvatel, z toho pouze 12 Čechů. Ostatní byli Němci.\nAle asi nejvíce mne dostaly rakouské názvy: "Ober Ledeč" a "Soběschin".\nÚterý, 03. září 2019 - 13:08:51\nAno Rakousko používalo v německý názvech v české části oficiálně háčky. Např. Pečky/Peček. Jinak tomu ovšem bylo na vojenských mapách. Tou dobou ale bylo pojmenování nejednotné a vlastně neoficiální. Dnes je obec zapsaná v registru a změnit název je těžké už kvůli následnému "postihu" obyvatel obce.\nÚterý, 03. září 2019 - 14:01:13\nPoradí prosím někdo neznalému s jednou záležitostí, pro která Vás asi bude banální?\nJaká byla pravidla německého pravopisu v případě používání písmen G, J a I, zejména v názvech a jménech? Německý pravopis používal místo našeho J písmeno G? A četlo se to potom jako G, nebo jako J? (Gablonz/"Gablonc-Jablonc"). I ve středověkém českém pravopise se lze setkat s "dnešním" písmenem G psaným tam, kde by dnes stálo (a vyslovovalo se) písmeno J, nicméně ne striktně. Má to souvislost s německým pravopisem a jeho aplikováním G a J?\nTotéž I/J. Například slovo "Jnhalt" (namísto dnešního Inhalt). Předpokládám, že i tak se písmeno J četlo jako I. Stejná "záměna" písmen I a J funguje i v písmenných řadách nákladních vozů z dob R-U? Když je například Jhng, jde podle dnešního pravopisu o řadu Ihng?\nPokud J stálo namísto I, co německý pravopis používal pro písmeno odpovídající našemu J? Zmíněné G?\nJestli je to někde na internetu k prostudování a nechcete s tím ztrácet čas, stačí mi k prostudování odkaz. Díky předem.\nÚterý, 03. září 2019 - 14:20:38\nČíslo příspěvku: 26254\n"Poradí prosím někdo neznalému s jednou záležitostí, pro která Vás asi bude banální?\nJestli je to někde na internetu k prostudování a nechcete s tím ztrácet čas, stačí mi k prostudování odkaz. Díky předem."\nTohle se podle mě týká jen začátků slov. Takže třeba Jizerské hory bývaly nazývány Jsergebirge. A v češtině si myslím, že to bylo stejné. A vznikaly z toho známé zmatky.\nÚterý, 03. září 2019 - 15:36:17\nStatistik: Nejsem moc znalec historie německého jazyka. Ale původně se psalo švabachem, nemůže to být v tom? Můj děda (čech) psal písmeno z jako azbukou (skoro to vypadalo jako 3 kombinovaná se psaným j). Takže jestli to nebylo I, které se zapisovala tak, že vypadalo jako J.\nBorovička: Názvy obcí byly oficiálně stanoveny v roce 1924, do té doby měla obec třeba dva české názvy, např.: Chabeřice / Chaběřice či Chřenovice / Křenovice.\nAle uznejte, že Ober Ledeč je super paskvil.\nÚterý, 03. září 2019 - 16:28:06\nČíslo příspěvku: 19986\nZdepa: Takže díky dopisu jednoho právníka, který v únoru 1935 jel za prací na bezdružické lokálce a všiml si že v motoráku M 120.209 jsou jen české popisky, tak napsal předsedovi své strany, panu Henleinovi, aby interpeloval ministra železnic, že v této oblasti by bylo potřeba popisy dvoujazyčně, víme přesně, co zde jezdilo\nPodobně nemálo pátračů po rodinné historii s povděkem kvituje pozitivní vedlejší efekt norimberských zákonů, protože jinak by v pozůstalosti nenašli lejstra, zachycující hnedle tři generace předků naráz.\nJá teď taky narazil na křestní list pradědečka a prababičky, kde jsou další dvě generace nazpátek...\nÚterý, 03. září 2019 - 16:34:17\nTakže jestli to nebylo I, které se zapisovala tak, že vypadalo jako J\nMůže být, do jisté doby se I psalo jako J, od jisté doby jako I. Ale pokud psané J znamenalo I, jak tedy potom němčina psala velké J? Písmenem G? Proč se to tedy četlo jako G a ne jako J? A jak potom psala velké G?\nÚterý, 03. září 2019 - 16:34:40\nČíslo příspěvku: 19987\nMcB: Tohle se podle mě týká jen začátků slov\nA nebo taky ne - nedávno byl v novinách článek o šťastném nálezu originálu Máchova Máje a bylo tam něco jako:\nByl pozdnj weczer\nbyl lásky czas\nMoc hezky takový pravopis zabudoval Karel Čapek do své Války s mloky, kde nějaký pan profesor čte stařičkou stať O lidogeštěrkách a když ji dočte, pomyslí si "to ge gasné".\nInspirováni tímto jsme s Honzou Konradem dlouho psali Jestřebí jako Gestrzebj...\nÚterý, 03. září 2019 - 17:28:43\nad písmo - to je dokonce vědní obor (paleografie) a učí se to na těch správných vysokých školách. A nějaký odkaz je snad i tady https://badame.cz/category/stare-pismo/\nÚterý, 03. září 2019 - 19:54:05\n"Toto je vůbec zajímavé téma pro historické bádání, lokálky vedoucí přes jazykovou hranici."\nA co teprve Morava, kde byla jazyková hranice místy tak rozplizlá, že se o ní vůbec nedalo mluvit...\nStředa, 04. září 2019 - 07:04:58\nněco k záměnám j/i a g/j viz zde, bod 5b\nStředa, 04. září 2019 - 09:07:38\nPsaní I a J souvisí s vývojem celé latinky, která původně měla méně písmen a J tam původně vůbec nebylo. Až postupně se tam dostává a v každém jazyce trochu jinak, protože v každém jazyce bylo potřeba zapisovat jiné hlásky. Němčina u velkých písmen psaní I a J nerozlišovala poměřně dlouho, což je vidět v archivech na běžných dokumentech. Hodně do rozlišování obou písmen zasáhl vývoj jiných typů písem, speciálně v souvislosti s rozvojem psacích strojů. Takže nejvíce zmatku v tom je po roce 1900, kdy se vyskytují u mnoha slov obě psaní.\nStředa, 04. září 2019 - 11:30:20\nHajnej: Je zajímavé, že těsně před vstupem do tohoto vlákna jsem přesně pod vlivem Války s moky do kočičí diskuse napsal, že sousedovic kočka chce s námi sdílet gezírko, repsektive rybjčky v njem.\nStředa, 04. září 2019 - 12:42:04\nJe to už hodně OT, ale mě osobně nejvíc překvapila existence ostrého S v anglickém jazyce (louskal jsem nějaké texty ze začátku 19. století).\nStředa, 04. září 2019 - 14:41:57\nS tím J-I jde o dvě různé věci.\nJako velké písmeno, tj. na začátku slova nebo ve zkratkách (a řadových označení nákladních vozů) I=J (tj. Jn=In, Jk=IK. To bylo v "německé" latince všeobecně).\nV českém pravopisu ale j=í (tj. dlouhé í), zatímco krátké normálně i=i. Pak samozřejmě platilo g=j (odtud "jenerál") a w=v.\nPokud se čeština psala frakturou/švabachem, tak se ještě (stejně jako v němčině) rozlišovala dvě různá "s", tj. krátké a dlouhé (s - ſ , nebyla zaměnitelná) a š se často psalo jako ſſ.\nA czeſký prawopis ſe wywýgel, takže to nebylo ſtále ſtegné, takže podrobnegſſj wýklad by byla gjzda na dlouhou trať\nStředa, 04. září 2019 - 21:14:06\nVývoj českého pravopisu je fundovaně podán např. zde (pro poučení o českých historických (počínaje středověkem) pravopisech je ale potřeba proklikat i příslušné odkazy: https://www.czechency.org/slovnik/%C4%8CESK%C3%9D%20PRAVOPIS. Psaní j jako g, v jako w atd. je rozhodně o dost starší písemná tradice, než aby souvisela s až tiskovými písmy švabachem/frakturou.\nRozdíl mezi německou podobou Jablonce (Gablonz) a Jizery (Iser) není primárně pravopisný, ale etymologický: první vzniklo poněmčením české podoby, němečtí kolonisté tam to g patrně vyslovovali (snad i vlivem české grafiky, i když psaní s G- je v češtině do 19. století relativně řídké); Jizera vychází z indoevropského slova, jeho obdoba je jako jméno toku dodnes v řadě evropských jazyků, srov. Isar v Bavorsku, Isere ve Francii, Ijzer v Holandsku atd.\nČtvrtek, 05. září 2019 - 07:59:40\nČtvrtek, 05. září 2019 - 09:46:35\nS499: pod vlivem Války s moky\nTo vypadlé "l" to ovšem významově posunulo docela významně...\nšimek: srov. Isar v Bavorsku, Isere ve Francii, Ijzer v Holandsku atd.\n...Isarco jakožto levý přítok Adiže.\nPátek, 06. září 2019 - 17:09:43\n... a další porce etymologie z Mladé Boleslavi (kašna Jizera):\nSobota, 14. září 2019 - 20:50:23\nVčera & dnes Radomyšl:\nNeděle, 06. října 2019 - 22:03:49\ni toto řešila Č.Ú.R.Ž.na jaře 1922\nÚterý, 08. října 2019 - 09:42:03\nMám dotaz směřující do dob minulých. Je pravda, že za éry ČSD existoval samostatný formulář, řešící situace, kdy za dobu služby nedošlo k žádné mimořádnosti, s názvem přibližně "Nic se nestalo", nebo je to jen folklór? Jestli je na tom špetka pravdy, neměl by někdo jeho ukázku?\nÚterý, 08. října 2019 - 10:09:15\n"Není co hlásit"\nA bylo to z důvodu kontrolovatelné odezvy na nějaký oběžník (že se formulář s hlášením někde neztratil).\nÚterý, 08. října 2019 - 10:19:07\n(Ve věci ...) NENÍ CO HLÁSIT. Tzv. "vakátní hlášení" neboli vakát.\nNevím, co by na tom mělo být folklórního nebo bizarního - rozdíl mezi "nulovou" informací a žádnou informací je zásadní.\nÚterý, 08. října 2019 - 10:34:55\nMichalcz - tak jestli existoval na to nějaký formulář, to nevím, ale u nás na stanici na to existoval obyčejný sešit A4, který byl opatřen nápisem "HODNOCENÍ SMĚNY" a razítkem stanice.\nTam se zapisovaly události a závady ve stanici, pokud se nic nestalo tak se tam napsalo "směna proběhla bez závad" a podpis výpravčího. Čas od času to kontroloval jak náčelník stanice, tak i dozorčí provozu a přihodili svůj podpis, že kniha prošla kontrolou.\nA psalo se to až do roku 2011, pak se to zrušilo.\nBylo to docela zajímavé neboť u nás na stanici to byl cca 300 stránková bichle, která byla založena v roce cca 1967 a pasalo se do ní až do roku 2011. A pročítat zpětné záznamy z minulosti bylo zajímavé. Bohužel tu knihu nemám, neboť při likvidaci archivu v roce 2011, kdy se zrušila ve stanici dopravní služba, tak tu knihu vyhodili do sběrny starého papíru.\nÚterý, 08. října 2019 - 16:29:06\nMcz: Je pravda, že za éry ČSD existoval samostatný formulář, řešící situace, kdy za dobu služby nedošlo k žádné mimořádnosti, s názvem přibližně "Nic se nestalo", nebo je to jen folklór?\nNo existovala malá A6 cedulka "Není co hlásit", která se posílala kupříkladu tehdy, když ve stanici nebyl žádný pohyb (nákladních) vozů. Jejím protějškem byla velká A3 plachta, kam se psaly ty pohyby, když nastaly.\nA přesně jak píše TH, rozdíl mezi "nulovou" informací a žádnou informací je dost zásadní. Lidově řečeno, "nevím" neznamená ani "ano", ani "ne".\nÚterý, 08. října 2019 - 17:36:26\nexistovala malá A6 cedulka "Není co hlásit"\nKdybych nebyl bordelář, tak bych ji našel... Moc se mi tenkrát líbila\nÚterý, 08. října 2019 - 18:55:51\nČíslo příspěvku: 20236\nTaky ji někde máme...\nÚterý, 08. října 2019 - 21:23:52\n"vakátním hlášením" se reagovalo ze stanic na oběžníky a dotazy, které chodily od nadřízených orgánů, většinou z ředitelství či správy dráhy. Jako předtištěný tiskopis ho znám určitě již z poloviny 20.let a v někdy v druhé polovině 30.let se "učesal" na "není, co hlásit". ZA Protektorátu byla logicky i německá mutace.\nJak někdo již správně poznamenal, šlo o zpětnou informaci, zda to dostaly všechny oslovené podslužebny. A v případě nedodání žádné odpovědi mohlo začít pérování.....\nTaky jsem někde měl doma jak čistý, tak kopie pár použitých ze spisů....jen je najít...\nÚterý, 08. října 2019 - 22:01:24\nStředa, 09. října 2019 - 13:26:16\nZajímá se někdo o kameny označující hranice traťmistrovských okrsků? odkaz na příspěvek\nStředa, 09. října 2019 - 16:24:31\nJinde tato otázka zřejmě zapadla, tak to zkusím tady.\nZbývá ještě někde v sítích SŽDC nebo ŽSR nějaká budova dřevěné lokomotivní remízy, třeba i nefunkční nebo nepoužívaná nebo používaná pro jiné účely?\nJestliže ne, máte někdo přehled o tom, kdy a kde byly dřevěné remízy naposledy v provozu?\nZ poválečného období vím o čtyřech dřevěných remízách:\nKouty nad Desnou - ta ale měla zděné pilíře a dřevěné byly pouze výplně stěn mezi nimi; víte někdo, kdy byla zbořena?\nMikulovice - byla přestavěna na zděnou - víte někdo kdy?\nSkalice nad Svitavou - shořela v r. 1957 a už nikdy nebyla obnovena\nKolešovice - další podrobnosti neznám\nStředa, 09. října 2019 - 17:39:44\nA co Chornice, nemohlo by to být dle vašich představ?\nStředa, 09. října 2019 - 17:48:20\nNo vida, na Chornici jsem si nevzpomněl... Ano, to je přesně ono.\nJeště nějaké další příklady?\nStředa, 09. října 2019 - 20:13:46\nDřevěná remíza taky byla/je (je dosud?) v Bechyni.\nČtvrtek, 10. října 2019 - 11:09:37\nČíslo příspěvku: 26287\nMyslím, že už tam určitě nestojí (pokud se tedy bavíme o starém nádraží).\nČtvrtek, 10. října 2019 - 11:32:26\nMcBain 26287: Podle informace z modelářského fóra je v případě Bechyně řeč o novém nádraží a o fotce z 80. let.\nČtvrtek, 10. října 2019 - 14:01:33\nPodle informace z modelářského fóra je v případě Bechyně řeč o novém nádraží a o fotce z 80. let.\nA kde by tam jako byla? Ta zděná je snad původní z 20.let nebo ne?\nČtvrtek, 10. října 2019 - 14:28:04\nPrvni 144: Nevím, kdybych věděl, tak bych se neptal... Jestli víš ty, tak mi prosím odpověz.\nČtvrtek, 10. října 2019 - 14:43:08\nČíslo příspěvku: 26288\nTam žádná dřevěná remíza nikdy nebyla, už tak nějak z podstaty věci.\nČtvrtek, 10. října 2019 - 15:29:24\nMcBain: V Bechyni byl dřevěný přístavek, před touto stávající remízou, aby se tam vešly dvě lokomotivy. Zbouráno to bylo někdy kolem milenia.+/-\nPátek, 11. října 2019 - 07:14:51\nČíslo příspěvku: 26290\nTo jo, ale to určitě nebyla lokálková remíza postavená podle normálií kkStB. Předpokládám, že o to tady jde?\nPátek, 11. října 2019 - 09:59:38\nMcBain 26290: Jde mi o dřevěné remízy obecně na normálně rozchodné železnici (nikoli tramvajové) a na vlečkách, nejen do r. 1918.\nJeště jsem si vzpomněl na jednu spolehlivě doloženou, a ta byla v Ledči nad Sázavou. Taky přesně nevím, kdy zanikla.\nKdybych to rozšířil na vlečky a další neveřejné dráhy, případně na úzký rozchod, asi by se taky leccos našlo.\nPokud jde o tu Bechyni, kolega to upřesnil včetně výkresu. Jestli mi dá svolení, budu to tady publikovat.\nPátek, 11. října 2019 - 11:22:58\nDřevěná remíza v Ledči nad Sázavou, která zchátrala a spadla někdy v 60. letech:\n(Zdroj: Navrátil, Pleva - 100 let místní dráhy Světlá - Ledeč - Kácov, vydal Posázavský Pacifik 2003)\nK Bechyni mi Milan Ferdián na modelářském fóru napsal toto: Tak [jako ta remíza v Ledči, poznámka moje] vypadala cca do roku 1978, kdy existují fotografie. Na střeše nebyly větráky, ale vedeno průběžné nosné vedení troleje a remízou vedla samotná trolej. Střecha remízy měla větší tupý úhel, kvůli návaznosti na zděnou remízu. Žádný přístavek to nebyl, ale regulérní lokomotivní remíza.\nFotografie dřevěné remízy v Bechyni by měla být v pamětní publikaci k 80. výročí bechyňské lokálky.\nPátek, 11. října 2019 - 11:25:32\nA ještě jsem zapomněl na dřevěné remízy (no, spíš kůlničky pro mašinky na půdorysu 11,4 x 5,1 m...) v Lovečkovicích, Verneřicích a Úštěku horním nádraží. (Viz Svět železnice 29/2009.)\nPátek, 11. října 2019 - 20:01:57\n"Zbývá ještě někde v sítích SŽDC nebo ŽSR nějaká budova dřevěné lokomotivní remízy, třeba i nefunkční nebo nepoužívaná nebo používaná pro jiné účely?\nJestliže ne, máte někdo přehled o tom, kdy a kde byly dřevěné remízy naposledy v provozu?"\nKedysi bola "drevená" remíza i v Šamoríne!!\nPátek, 11. října 2019 - 22:28:33\ndřevěná remíza existující - Šumperk\na bývalá v Novém Jičíně - horním nádraží\nSobota, 12. října 2019 - 00:17:38\nPraha-Bubny, bývalé lokomotvní remízy BEB. Pokud tedy ještě stojí, fotka čela je z r. 2007.\nSobota, 12. října 2019 - 09:12:02\nA co Nymburk město ?\nTam by mě ostatně zajímala i historie či aspoň nějaký náčrt ..\nPondělí, 14. října 2019 - 21:55:02\nad Pjp - tak zrovna Nymburk město, alespoň dle normálií pro místní dráhy, které StEGu v roce 1883 schválila Generální inspekce, měla sice čela - vrata - dřevěná, ale boky byly zděné. Od začátku byla 3.kolejná s poznámkou "pro 6 strojů" (samozřejmě v němčině). Již v polovině 30.let je v plánu kolejiště uvedena poznámka "remíza pro motorové vozy". A to jistě přineslo jisté rekonstrukční zásahy.


Silvestr NEWS: AD EL BruGul Rally Team do WRC - RALLY LIFE\nRychlá navigace:Home»Journal»Lifestyle»Silvestr NEWS: AD EL BruGul Rally Team do WRC\nPřistání, modrou metalízou obarveného dvoumotorového Embrearu Phenom 300, s výrazným stříbrným nápisem, neuniklo pozornosti velkého množství náhodných projíždějících okolo Otrokovického letiště. Bohužel většinu z náhodných diváků zajímalo pouze jen to, zda nejde o nouzové přistání a pilot tak velkého letadla, zvládne přistát na tak malém letišti, či dokonce, budou-li mít štěstí, vypne motory až o stromy přilehlého lesního porostu ukončujícím hlavní přistávací dráhu. Prostě česká klasika, hasiči, záchranka, vzrušené debaty o tom co měl pilot udělat, co neměl, co tam vlastně dělal, kdo to povolil, kolik za to dostane, kolik to stálo a zda je pro televizi dostatek mrtvých.\nPouze pár zasvěcených však vědělo, že pokud náročný manévr klapne, bude možno uskutečnit dobře utajenou schůzku, která měla položit základy nového projektu účasti české posádky v kolotoči seriálu MS za volantem továrního Minivozu.\nSetkání u kávy, na jedné nejmenované čerpací stanici, bylo nakonec prozrazeno a z celého projektu, bohužel, zůstali je střípky do archívu.\nAle čas otupil i ostrý břit a dle posledních zpráv, Otrokovičtí již zase směřují tam, kde je všichni chceme mít. A protože jsou zvyklí vabank hrát, tak je to pecka, to se nemusíme bát.\nPoučeni z krizového vývoje a předešlých nezdarů, nesestrojili sice elektrickou kytaru, ale opevnili se hradbou mlčenlivosti jak svobodní zednáři, záměrně vypouštěli různé tiskové prohlášení a naoko se věnovali jiným disciplínám, jen proto, aby úspěšně sušili prosakující kapky informací, o zásadní změně sportovního programu.\nNyní, na konci sezony 2013 je již zcela jisté, že nepůjde o avizovanou pravidelnou účast posádky Jaromír Tarabus & Daniel Trunkát v seriálu mistrovství Evropy, ale o společný útok Jaromíra Tarabuse, Romana Kresty, Daniela Trunkáta a Petra Grosse, v nově vzniklém AD EL BruGul Rally Teamu, na posty nejvyšší, a to v královské disciplíně Rally, v kategorii WRC. Novým nářadím českých posádek, v duchu tradice, zůstane koncernové nářadí, v tomto případě technicky vyspělé VW Polo R WRC.\nRoman Kresta "Na projektu jsme začali intenzivně pracovat v momentě, kdy byla, na delší dobu, odsunuta naše objednávka vozidel kategorie R5 od jedné nejmenované středoevropské automobilky. Ihned poté, co VW ohlásilo nasazení 5-ti vozidel do šampionátu WRC, bylo rozhodnuto, že časovou mezeru přezbrojení našeho teamu na techniku R5, vyplníme v kategorii WRC. Když už hrozil velký únik informací o projektu, byl jsem nucen pro novináře dokonce ukončit kariéru, abych odvrátil prozrazení. Po několika jednáních bylo následně dohodnuto, že jedno naše auto, Tarabus, doplní Mikkelsena v teamu 2 a druhé, Kresta, pojede jen do hodnocení jezdců. Z plánovaných soutěží vynecháme pouze logisticky náročnou Argentinu, Mexico, New Zealand a Austrálii. Jelikož nemůžeme testovat, využijeme lednové Latvia Rally na přípravu do Švédska."\nJaromír Tarabus "Myslel jsem, že se to provalí až na Janneru, kde pojedu s Fábií, aby se to jako utajilo, ale když už je to venku, tak teda jo, no.Pro mě se asi prakticky nic nezmění,spolujezdec je stejný, team je stejný, akorát auto je rychlejší. Těším se na technické tratě, ale trochu mi bude chybět to naše, tři kilometry rovně a nakonci se bát zatočit."\nPetr Gross "Jelikož pamatuji ještě oblastní soutěže Svazarmu ,jsem velmi rád, že příští rok naskočím do WRC a odložím o další rok spolujezdecký důchod. Bude to pro mě nabitá sezona, na vybraných soutěžích českého mistrovství ještě usednu vedle třetího jezdce našeho teamu, Roberta Adolfa, který nám bude v MS dělat tzv. Recce Crew. Zvýšil jsem medikaci Riboflavinu a Geriavit Farmatonu, takže i po fyzické stránce neočekávám žadné problémy."\nDaniel Trunkát "Mistrovství světa je velká výzva, stále tam dominují Francouzi a Finové, je třeba Prokopovic Jipocaru vyrazit na pomoc a trochu to tam vyvětrat. Po pracovní stránce budu mít trochu „záhul", dovolenou v práci vyčerpám někdy kolem termínu Polska a zbytek šampionátu si musím nadpracovat v přesčasech do náhradním volna. ěším se, jak bude Mirek slušně „topit",a my můžeme mezeru na polici, mezi dvěma bronzovýma salátovkama, vyplnit třeba i stříbrnou, ale nepředbíhejme. A co se rozpisu týká, provedli jsme malou změnu, já mu teď píšu plný a on si když tak ubere.\nPokusili jsme se získat i vyjádření kompetentních osob z centrály Lidových Vozidel, ale dozvěděli jsme se pouze něco o podpisu Archy Úmluvy a doložky o naprosté mlčenlivosti.\nPřejme tedy Všem Českým reprezentantům úspěšný start do nové sezony 2014.


DomůZero WasteŽiji ZERO WASTE, aneb já žádné odpady nevytvářím!\nO hlubším smyslu myšlenky Zero Waste…\nTu a tam se můžeme setkat s někým, kdo o sobě tvrdí, že produkuje nulový odpad. Je těžké si představit, že někdo v garsonce na sídlišti odpad produkovat nebude. Už jen to, že svítí, topí, používá vodovod, kanalizaci a záchod, mu znemožní prohlašovat o sobě to, že neprodukuje žádný odpad. To, že nebude vyhazovat nic do odpadkového koše, neznamená, že nebude produkovat odpad. Pouze nebude nic vyhazovat do odpadkového koše. Ale stále se jeho existence v garsonce bude někde spolupodílet na vzniku odpadu. Minimálně v elektrárně, teplárně, čističce vody nebo v továrnách, kde se vyrábějí produkty, které používá.\nZ toho vyplývá, že termín bezodpadová domácnost nebo bezodpadová firma by měl být chápán spíše jako eufemismus. Takže i kdyby dotyčný imaginární jedinec z garsonky svou garsonku prodal, odstěhoval se na venkov, založil kompost, pěstoval si zeleninu na zahrádce a pojídal výhradně svépomocí vypěstované maso (nebo se rovnou stal veganem), pořád bude produkovat odpad. Cokoli si koupí nebo použije, se musí někde vyrobit, někam dopravit. A i za předpokladu, že si to bude vyrábět svépomocí a dobrovolně se způsobem života nevrátí do doby kamenné, bude stále produkovat odpad.


Máte zájem o výuku či zdokonalení se v angličtině, němčině, ruštině nebo některý dalších světových jazycích? Pak jste tu správně. Ušetříte čas i peníze za drahou výuku i doučování. S námi se můžete učit odkudkoliv a kdekoliv. Můžete navázat přesně tam, kde jste si vybrali oddechový čas.


Časopis Čtenář - ZE SVĚTA - 2015, roč. 67 - 5/2015\nMnoho afrických národů řeší v současné době problematiku bezpečného úložiště dat v institucionálních repozitářích místních univerzit. I afričtí vědečtí pracovníci těží ze sdílení výsledků vědecké činnosti při vysokých školách, aktuálně ale řeší problém autorských práv. Knihovníci v Ghaně mají totiž tendenci vidět informace jako veřejný statek, který lze neomezeně sdílet, na druhé straně však stojí řada vysokoškolských vědců, kteří nemají zájem na obecném využívání výsledků své badatelské činnosti. Důležité pro ně je, aby nedocházelo ke kopírování prací a byla zajištěna ochrana autorských práv. V afrických rozvojových zemích toto stále představuje velký problém. Univerzitám chybí kvalitní vybavení ICT a mají mizivé znalosti o autorských právech. V Ghaně nedávno proběhl velký průzkum mezi čtyřmi vědeckými institucemi, na kterém se podíleli právě knihovníci. Průzkum odhalil nechuť vědců publikovat výsledky své práce on-line a také nezájem sdílet informace navzájem. Při práci s informacemi se v knihovnách užívají pojmy jako digitální, virtuální a elektronická knihovna a jednu z podmnožin tvoří právě institucionální repozitář. Tyto repozitáře mají na univerzitách řadu podob – od úložiště administrativních a studijních dokumentů až po dlouhodobé ukládání výsledků vědecko-výzkumné práce. Základní znaky digitální knihovny jsou vlastní i institucionálnímu repozitáři, rozdíl je však patrný zejména v zaměření na konkrétní instituci a tím i na určitý druh dokumentů.\n(IFLA Journal – Vol. 41, No. 1/2015, s. 25–39)\nNěmecké knihovny se snaží do rozvoje čtenářské gramotnosti dětí zapojit nová elektronická média. Při podpoře čtení tištěných knih hraje nově důležitou roli nabídka digitálních médií, jakými jsou tablet či smartphone. Tento světový vývoj následuje i německý projekt Lesen macht stark: Lesen und digitale Medien. Knihovny v něm vybírají texty vhodné ke čtení prostřednictvím různých médií pro pět věkových kategorií dětí a mládeže ve věku 3–18 let. Tento mimoškolní vzdělávací projekt podporuje německá Asociace knihoven a nadace Kultura je síla. Knihovny vždy spolupracují s více partnery a tvoří tzv. „pakty vzdělávání“. Projekt je propagován v celostátní kampani a pracovníci knihoven i dobrovolníci jsou zdarma vyškoleni. První akce knihovníků na podporu čtení s využitím digitálních médií probíhají již v mateřských školách. Dětem na příkladě pohádky o negramotné lišce, která neumí číst, nastiňují, že se nemůže zapojit do života své komunity, protože nemá dost informací. Teprve až když se liška díky knihovně naučí číst, získá nové přátele. Při výuce malých dětí využívají hudební nástroje, loutkové divadlo, plyšové hračky a zpívají s dětmi písničky. Na závěr děti čeká dárek – taška přes rameno a čepice s nápisem Pojďme do knihovny!\n(Das Magazin der Bibliotheken in Sachsen – Jahrgang 7, Nr. 3/2014, s. 143–45)\nVe švédském městě Vaggeryd v kraji Småland byl v místní knihovně otevřen první makerspace. Makerspace je místo, kde se scházejí kreativní lidé s podobnými zájmy v různých oborech. Je postaven na sdílení, učení se od sebe navzájem a spolupráci. Zájemci o makerspace se hodně zajímají o informační technologie, ale může to být stejně tak stavebnice lega, jako využívání šicích strojů pro pletení módních doplňků. Často se jedná o splynutí nových digitálních technologií a tradičních řemesel, kde se vyrábějí zajímavé produkty s pomocí 3D tiskáren, laserových řezaček a podobných technologií. Ve zdejší knihovně je rozvíjen prostor pro všechny tyto druhy tvůrčích projevů, každý člověk je vítán, aby se učil jeden od druhého. K vytvoření makerspace ve veřejné knihovně přispívá i spolupráce s místními školami a podnikatelskou sférou. Tuto kooperaci podporuje i magistrát Vaggerydu. Starosta uvádí, že je důležité nastartovat celkový proces změn ve městě a využít podnikatelského ducha pro budoucí rozvoj. V tomto regionu se jedná primárně o podporu nábytkářského průmyslu, který charakterizuje město Vaggeryd – nachází se zde také střední škola řemesel a designu. Zastupitelé města si uvědomují, že je důležité zacílit především na mladé lidi – ty zajímají nové technologie, jako je právě 3D tiskárna, která je zároveň symbolem zdejšího makerspace. Knihovna také průběžně rekonstruuje své méně využívané prostory pro kreativní dětské dílny, k dispozici zde budou mít speciální počítače s jednodušším programovacím softwarem a roboty lego.\n(Scandinavian Public Library Quarterly – Vol. 47, No. 4/2014, s. 35–37)


Bankrot zaměstnavatele, já na RD. Kdy dostávám výpověď?\njá myslím, že lze dostat výpověď i na mateřské nebo rodičovské dovolené v případě krachu zaměstnavatele a myslím, že to bude k datu ukončení jeho činnosti (tedy i v průběhu rodičovské😞 , ale měla bys mít nárok normálně na 3 platy odstupného\n@lucyje.k bohužel, zrovna na rušení zaměstnavatele se zákaz výpovědi nevztahuje:\nNa odstupné máš nárok, podle §67 se to počítá podle doby trvání zaměstnaneckého poměru:\nVzhledem k tomu, že jsi na rodičovské dovolené, tak po tobě budou nejspíš chtít podepsat dohodu o ukončení pracovního poměru. Tam si můžeš podmínky diktovat ty, tedy včetně toho, že to odstupné bude třeba o jeden plat vyšší, než kolik uvádí zákon. Nepodepisuj nic, dokud si to pořádně doma nepřečteš, ideálně s nějakým právníkem nebo personalistou. Ono obecně, nepodepisuj nic, dokud si to pořádně nepřečteš.\n@maladama Zaměstnavatel nemá důvod, aby se snažil o dohodu, prostě pošle výpověď a je to... bude ho to stát akorát ty 3 platy odstupného a nemusí nic řešit.\na když na to odstupné nemá tak není nic, že. Myslím, že mě to taky čeká.\nHolky, ono už je to totiž delší dobu, co to ukončili a nikdo se neozývá😕\n@lucyje.k Zkus se obrátit na správce, který má likvidaci na starosti...


Název Strike Back\nŽánr Drama / Akční / Vojenský\nStanice Sky1 / Cinemax\nPremiéra 31. 10. 2017\nRevival slavného akčního seriálu sleduje znovu sestavení Sekce 20. Členové týmu jsou naverbováni, aby našli a zneškodnili známé a nebezpečné teroristy. Jejich operace jsou vysoce důvěrné a nebezpečné, tým je mnohdy v smrtelném nebezpečí, obklopen stovkami kulek. Jejich mise odhalí spletitou pavučinu propojených kriminálních událostí. Hrdinové cestují skrze Střední východ a celou Evropu. Jednotlivá vodítka jim pomůžou odhalit smrtelnou konspiraci, která ohrozí nejen jejich vlastní životy, ale i podobu moderního světa.\nZačínám těm akčním seriálům pomalu přicházet na chuť. Nebo že bych náhodou natrefila na nějaké povedené? Strike Back mě bavil od začátku do konce. Sice jde v podstatě už o šestou řadu, ale má úplně nové herecké obsazení a je to vlastně reboot, takže o tom s přivřenýma očima můžu mluvit jako o novince.\nSeriál nečeká na nic a hned v prvních minutách nás vtáhne do vzrušující a tragické vojenské akce. Skoro jsem se ani neodvážila mrkat, aby mi něco náhodou neuniklo. Úplně se mi na jazyk dere srovnání se Seal Team, protože tyto dva seriály jsou dokonalé příklady toho, jak jde jedno téma zpracovat dvěma různými způsoby. Jeden vás chytne a nepustí, druhý vás lehce uspává. Každému sedí něco jiného a vím, že Seal Team u mnohých z vás zabodoval, nicméně pokud jste fanoušci tohoto žánru, zkuste i Strike Back a uvidíte, který seriál vám sedne víc. Já mám jasno.\nSložení týmu je výborné. Každý má něco do sebe a dohromady jim to perfektně jde, i když se v podstatě teprve teď poznali. Při sledování ani nevnímáte, že herci hrají role, ale vnímáte je jako zcela přirozenou součást příběhu, prostě vás pomůžou vtáhnout do akce.\nSamozřejmě jak už to u akčních seriálů nebo filmů bývá, nejde ani tak o samotný příběh, jako spíš o technickou stránku věci, především střih a kameru. Strike Back je v tomto předpokládám ostřílený veterán, takže už přesně ví, co v televizi funguje a jak si udržet divákovu pozornost. Tento díl je toho plnohodnotným důkazem.\nakce vás vtáhne do děje\nvýborní herci i postavy\nTen popisek zněl tak příšerně, že jsem si myslel, že to bude parodie sama na sebe...ale ono se to myslí...\nPodle mého je tahle nejhorší. Snaží se na to jít stejně jako předešlé série, ale o víc ve všem a...\nAhoj tak sem kouk na první díl je to děsiví staroušové to měli zmáklí jinak. Tahle banda místy neví jak se...


Marketing a práce s publikem (seminář) » Divadelní ústav\nJedná se o první z pěti připravovaných diskusí pro veřejnost, které proběhnou v Praze jako součást vzdělávacího projektu NET PRO ART, který pořádá produkční platforma ProFitArt ve spolupráci se švýcarskou organizací Tanz-Theater Gessellschaft Graubünden.\nFlavia Devonas studovala taneční vědu a filozofii na Freiburské univerzitě a Univerzitě Bern ve Vídni a tanec na Royal Academy of Dance v Londýně. Od roku 2007 se stará o výjezdy několika tanečních souborů a produkuje kulturní festivaly ve Švýcarsku, Švédsku a Norsku. Je spoluzakladatelkou partnerské švýcarské organizace Tanz-Theater Gessellschaft Graubünden, která již s několikaletou tradicí pořádá festival TanZeiT-ZeiTanZ v Churu – nejstarším městě Švýcarska –, jenž se zaměřuje na nejnovější počiny v oblasti nonverbálního evropského divadla. V posledních sedmi letech se zde představily soubory z Rakouska, Bulharska, Finska, Francie, Německa, Itálie, Švédska, Švýcarska i České republiky.\nSeminář bude rozdělen do dvou tematických částí:\nV tomto tematickém bloku se budeme věnovat strategiím a specifikům inscenování nonverbálního jevištního tvaru a jeho následné tržní existenci. Jaká jsou specifika marketingu nonverbálního divadla? Podíváme se na tři oblasti zacílení: na publikum; na sponzory/komerční partnery; na tisk. Jaké kanály a komunikační strategie jsou účinné? Základním nástrojem pro mediální komunikaci je tzv. media-kit – co obsahuje a jak ho lze použít?\nV druhém tematickém bloku se budeme zabývat výhodami práce s publikem pro soubor i pro festival. Co zahrnuje práce s publikem a jak svoje publikum definovat? Jaké strategie používat pro různé cílové skupiny? Zaměříme se na rozdíly mezi kvantitativní a kvalitativní prací s publikem a na to, jaké akční strategie lze použít pro ten který účel.\nSeminář je součástí projektu NET PRO ART, který reaguje na aktuální problémy v oblasti managementu nezávislého nonverbálního divadla – pohybové, taneční, cirkusové – na české divadelní scéně, a to v kontextu vedení souboru i organizace festivalů či plánování představení. Projekt je zacílen na studenty i profesionály divadelního managementu, režiséry, choreografy, performery, tanečníky, producenty, zástupce kulturních institucí i neziskových organizací a další zájemce. Realizován bude skrze odborné semináře a přednášky, stínování a skrze workshopy pro vybrané studenty a mladé manažery vedené švýcarskými experty zakončené zahraniční pracovní stáží. Náplní třítýdenní stáže ve švýcarském Churu bude příprava a realizace mezinárodního festivalu TanZeiT-ZeiTanZ.\nvydáno: 24.9.2015 12:23


VIDEO: Dám vám 10 tisíc a půjdu pěšky. Opilý řidič se pokoušel uplatit policisty - iDNES.cz\n7. října 2010 5:16, aktualizováno 5:16\nVIDEO: Řidič se pokouší uplatit středočeské policisty\nŠoférovi v bílé mikině se plete jazyk a trochu se kýve. "Nechcete to udělat nějak, že bych vám dal peníze?" zkouší to hříšník. "Ne, nemůžeme to určitě takto udělat. Vyřešíme to přesně podle zákona," odmítá policista jeho návrh.\n"Ale o co jde? Deset talířů (tisíc - pozn. red.) za noc," navrhuje opilec částku, která může být téměř polovina policistova platu. Přistižený řidič neuspěl a díky kameře na reflexní uniformě mu kromě řízení pod vlivem alkoholu nyní hrozí i trest za pokus o uplácení.\nJako první si minikamery připnuli noví kladenští dopraváci. Postupem času k nim přibyli ještě policisté z Benešova, Kolína, Berouna a dálniční policisté z Nové Vsi.\n"O tom, že používání záznamových zařízení je nezbytné, svědčí čísla. Za rok 2008 byly zaznamenány tři případy pokusu o uplácení. V roce 2009 to bylo sedm případů a od ledna 2010 do konce září 2010 je to již čtrnáct případů," argumentuje tajemník protikorupční komise středočeské policie František Med.\nKorupce u dopravní policie nebyla v minulosti ničím neobvyklým. Před dvěma lety se středočeskou policií prohnalo tornádo, které odfouklo šéfy jednotlivých oddělení z jejich "domovských okresů" různě po kraji.\nŘeditel krajské policie Václav Kučera tím reagoval na prohnilost, která vyplula na povrch v Kladně.\nInspekce policie tam v roce 2008 rozprášila v podstatě téměř celou dopravku kvůli vymáhání úplatků a zapojení do obří kauzy pojistných podvodů (o podvodech čtěte zde). "Přeložení jednotlivých vedoucích funkcionářů do jiného okresu bylo jediné možné řešení, jak zpřetrhat možné korupční vazby," řekl MF DNES Med.\nNa přesun velitelů navazovalo několik dalších kroků, jako například pravidelné protikorupční školení policistů. Zatím poslední reakcí vedení krajské policie je nahrávání jednání s řidiči.\nTémata: anketa, Benešov, Beroun, kamera, Kladno, Křišťálová lupa, Středočeský kraj, Alkohol, Kladensko, Korupce, Plat, Pojišťovny, Tornádo, Václav Kučera\nPolicie zahájila trestní stíhání 14 policistů a 157 civilistů kvůli fingování dopravních nehod a vykrádání aut....


Lidl se opět spojuje s Ledeckou, je to už potřetí | MediaGuru\núterý, 6. října 2020, 07:30 Aktuality, Reklama MediaGuru\nPotřetí se stává tváří sportovní kolekce lyžařka a snowboardistka Ester Ledecká.\nEster Ledecká je potřetí tváří Lidlu, zdroj: Lidl.\nLyžařka a snowboardistka Ester Ledecká potřetí spojuje svou tvář s řetězcem Lidl. Po letní trekingové kolekci opět propaguje zimní oblečení pro děti i dospělé.\nOd čtvrtka 8. října zákazníci naleznou v prodejnách dětský sortiment. Následně bude k dispozici také kolekce pro dospělé. Pod značkou Crivit se v nabídce objeví lyžařské bundy, kalhoty, rukavice, ponožky, ale také fleecové mikiny, funkční trika a spodní prádlo či pletené zimní čepice. V neposlední řadě naleznou zákazníci v sortimentu také zimní obuv. Nová kolekce je již nyní k dispozici již nyní na lidl-shop.cz.


B Travel - Hotel am Dom « Salzburg « Rakousko « Ubytování\nHotel am Dom najdete v pěší zóně v samém srdci Salcburku, v bezprostřední blízkosti celé řady památek, jako je arcibiskupský palác Salzburger Residenz, budova Großes Festspielhaus, ulice Getreidegasse nebo pevnost Hohensalzburg.\nKaždé ráno se v jídelně v hotelovém baru podává snídaně formou bufetu.\nPokoje jsou moderně zařízené vkusným italským nábytkem a zahrnují kabelovou TV a klimatizaci. Jejich součástí je vlastní koupelna s fénem.\nHotel am Dom disponuje parkovací garáží, která je od něj vzdálená 350 metrů. Příjezd k hotelu autem je možný kdykoli.\nČajová konvice/Kávovar, Fén, Kabelové programy, Klimatizace, Pračka, Psací stůl, Sprcha, Telefon, Toaleta, Topení, Žehlička, Župan\nFén, Kabelové programy, Klimatizace, Psací stůl, Rádio, Sprcha, Telefon, Toaleta, Topení\nProstorný pokoj s pohovkou.\nČajová konvice/Kávovar, Fén, Kabelové programy, Klimatizace, Koupelna, Psací stůl, Rádio, Sprcha, Telefon, Toaleta, Topení, Trezor, Žehlička, Župan\nProstorný, vkusně zařízený pokoj s pohovkou a vanou.\nČajová konvice/Kávovar, Fén, Kabelové programy, Klimatizace, Koupelna, Rádio, Sprcha, Telefon, Toaleta, Toaletní potřeby zdarma, Topení, Vana, Žehlička, Župan\nHosty, kteří plánují příjezd po půlnoci žádáme, aby o tom hotel informovali předem. Tuto informaci můžete při rezervaci napsat do zvláštních požadavků, nebo hotel kontaktovat přímo. Kontaktní údaje najdete v potvrzení rezervace.\nUpozorňujeme, že hotel stojí na pěší zóně a přístup motorovými vozidly je omezený. Přístupový kód si hosté přijíždějící autem musejí vyžádat přímo od hotelu ještě před příjezdem.\nUpozorňujeme, že od parkoviště stojí Hotel am Dom přibližně 350 metrů.\nUpozorňujeme, že kreditní kartou lze hradit pouze částky převyšující 300 EUR.\nPokud rezervaci zrušíte nebo změníte do 7 dní před datem příjezdu, nebude vám účtován žádný poplatek. Pokud rezervaci zrušíte nebo změníte do 4 dní před datem příjezdu, bude vám účtováno 100 procent z ceny první noci.Pokud rezervaci zrušíte nebo změníte pozdě nebo do hotelu nepřijedete, bude vám účtována cena rezervace v plné výši.\nDěti jsou v hotelu vítány. Za použití stávajících postelí pro 1 dítě do 6 let se platí 49 EUR na osobu a noc.Za použití stávajících postelí pro 1 dítě od 7 do 12 let se platí 59 EUR na osobu a noc.Za použití stávajících postelí pro 1 starší dítě nebo dospělého se platí 69 EUR na osobu a noc.Maximální počet přistýlek/dětských postýlek na pokoji je 1.


Egyptská policie zastřelila 12 turistů. Mexičany si spletla s džihádisty - iDNES.cz\nEgyptské bezpečnostní síly v neděli v poušti západního Egypta omylem zabily 12 lidí. Deset dalších bylo zraněno při střelbě na konvoj aut se skupinou mexických turistů a jejich egyptských průvodců. Policisté a vojáci si je spletli s džihádisty, které v této oblasti pronásledují.\nZápadní poušť nedaleko hranic s Libyí patří mezi oblíbené cíle turistů mířících do Egypta. | foto: Reuters\nTuristé podle káhirských úřadů cestovali v koloně čtyř terénních aut. Z neznámých důvodů však vjeli do zakázané oblasti, kde se skrývají islámští radikálové. Ti se po poušti rovněž často pohybují v kolonách pick-upů, některé z nich bývají vybavené kulomety (více o „kavalerii chudých“ zde).\n„Společné síly policie a armády při stíhání teroristických elementů v oázách Západní pouště večer nešťastnou náhodou zaútočily na čtyři terénní automobily, které patřily skupině mexických turistů. Incident vedl k úmrtí 12 Mexičanů a Egypťanů a zranění deseti dalších, kteří byli přepraveni do nemocnice,“ uvedlo podle agentury Reuters egyptské ministerstvo vnitra.\nMexické ministerstvo zahraničí potvrdilo, že při incidentu zemřeli dva mexičtí občané. Dalších pět Mexičanů je podle televize al-Arabíja v nemocnici na předměstí Káhiry, jejich stav je stabilizovaný. Do nemocnice už dorazili zástupci mexického konzulátu, aby zjistili okolnosti případu.\nVyhněte se libyjským hranicím a Sinaji, varuje ministerstvo\nZápadní poušť je turisticky oblíbenou oblastí. Návštěvníci vyhledávají zejména malebnou krajinu kolem oázy Síwa nedaleko libyjských hranic. Turisty lákají tamní stolové hory, minerální jezera nebo palmové lesy (více se dočtete zde).\nPouštní oblast v blízkosti libyjských hranic však patří mezi útočiště islámských radikálů včetně egyptské větve organizace Islámský stát.\nDžihádisté v srpnu zavraždili chorvatského rukojmího uneseného v Egyptě. V poslední době odsud navíc podniká útoky proti egyptským bezpečnostním silám.\nČeské ministerstvo zahraničí před cestami k libyjským hranicím varuje už několik měsíců. Nedoporučuje ani návštěvy severní části Sinajského poloostrova včetně oblíbeného letoviska Taba.\nZbytek země je podle české diplomacie poměrně bezpečný. S výjimkou rudomořských letovisek a významných památek však ministerstvo doporučuje, aby lidé do Egypta cestovali jen v odůvodněných případech - například za prací nebo studiem.\nTémata: Egypt, nemocnice, policista, Islámský stát, Káhira, Ministerstvo vnitra, Ministerstvo zahraničních věcí, Reuters\nEgyptské ozbrojené síly v pátek zabily na Sinaji téměř padesát radikálních islamistů. Podle bezpečnostních zdrojů...\nV Egyptě se množí útoky teroristů. Cílem byla armádní loď i vagon metra\nEgypt se od středy stal terčem několika teroristických útoků. Na Sinajském poloostrově připravily o život pět vojáků a...\nIslámský stát odpálil bombu u italského konzulátu v Káhiře, jeden mrtvý\nNejméně jednoho mrtvého a devět zraněných si vyžádala exploze, která zdemolovala italský konzulát v egyptském hlavním...


Hrajeme si. Abychom vyhráli | E15.cz\nHrajeme si. Abychom vyhráli\nSpojuje je chuť porazit všechny ostatní a ovládnout rozsáhlá území. Hráči stolních her.\n„Takže si nic nekoupíš?“ ptá se Zdeněk Korous hráče na druhé straně stolu. „Nemám za co. Jsem chudý,“ počítá Jan Hruška své možnosti. „Jendo, vyhodnocujeme. Vezmi si peníze,“ upozorní ho další z hráčů o pár vteřin později.\nU stolu nad hracím polem, kartami a figurkami přemýšlejí čtyři mladí lidé a další dva jim hledí přes ramena. Hra Sankt Petersburg je v plném proudu. Car Petr Veliký už jmenoval novou vládu, hráči si za skromné jmění najímají řemeslníky, přijímají úředníky. Vyrůstají budovy, řemeslníci jiné přestavují. Kdo získá nejvíc bodů, vyhrává.\nŠestnáctiletý gymnazista Zdeněk Korous se členem herního klubu stal zhruba před půl rokem. Přivedl ho sem zájem o strategické stolní hry. „Chodím sem kvůli zábavě a lidem,“ zamýšlí se student nad důvodem pravidelných docházek do klubu. „Nejraději hraju Osadníky z Katanu,“ dodává.\nHerní klub v krajské knihovně je jediným v celých Karlových Varech. „Máme tady kolem padesáti her, většinou je získáváme ze sponzorských darů,“ ukazuje vedoucí klubu Kamila Nováčková do skříně plné barevných krabic. Jejich víka často zdobí obrázky hradů, draků sršících oheň nebo rytířů na koních. Klub sdružuje bezmála čtyřicet členů, kteří se schází každý čtvrtek. Jeden z nově příchozích si ihned po příchodu do knihovny vybírá. Dračí srdce, Carcassonne, Agricola, Shogun, Niagara, Pilíře Země? Nakonec sahá po Době Kamenné a míří ke stolu. „Naší nejnovější hrou je Dominion, která bude i na Festivalu her,“ upozorňuje vedoucí klubu. „Nejdéle ze všech ale trvá Diplomacie, která se hraje celý den. Hráč v ní musí mít diplomatické schopnosti. Uzavírá totiž dohody mezi státy a ve svůj prospěch je pak porušuje, aby vyhrál.\nTřináctiletý Jan Hruška hraje stolní hry asi osm hodin týdně. Za nejtěžší považuje prastarou čínskou hru GO. „Má sice lehká pravidla, ale právě kvůli tomu se z ní stává náročná strategická hra. Podle mého je lepší než šachy,“ říká.\nNejvíce ho ale baví právě Dominion. „V sobotu na Festivalu her chci v této hře vyhrát. A v Osadnících z Katanu bych rád skončil do třetího místa,“ přeje si. Nad hracím polem sedí spolu s ním také studenti ostrovské průmyslovky David Bašta a Jana Horová. Devatenáctiletá hráčka je jednou z mála žen v klubu. Členkou je už čtvrtým rokem. „Zpočátku jsem do klubu docházela nepravidelně, ale dnes už hraju každý čtvrtek. Baví mě všechny hry,“ odpovídá. Podle Kamily Nováčkové je největším úspěchem klubu, k jehož vzniku přispěla v roce 2007 Mensa ČR, že se v něm vytvořily dva páry mladých lidí. Při přemýšlení nad strategiemi. „Jinde by se ti lidé zřejmě nesetkali, takhle jsou z nich milenci. A to je lidské,“ dodává Nováčková.


„Měsíc nad hlavou nemusí být jen romantický.“ Neřvi mi do ucha na debutu o problémech zpívají poeticky | Radio Wave\n„Měsíc nad hlavou nemusí být jen romantický.“ Neřvi mi do ucha na debutu o problémech zpívají poeticky\n„V textech temnota je. Ve svém životě ji nemám.“ Pusťte si rozhovor s Neřvi mi do ucha\nFoto tiskový servis Neřvi mi do ucha\nPražské synthpopové trojici Neřvi mi do ucha vyšel po pěti letech existence debut pojmenovaný První album. Se smíchem přiznávají, že na začátku chtěli hrát electro swing, nakonec se ale naštěstí ubírají úplně jiným směrem. Na nahrávce se výborně doplňují přímočaré elektronické beaty s hravým klarinetem a texty, které nejenže jsou tečkou za vším špatným, co obě jejich autorky v životě provází, ale zároveň mají reflektovat i problémy a životy ostatních.\nPřed čtyřmi roky jste tvrdili, že jste si vybrali programově dementní název, abyste odrazovali lidi, co jdou jen po cool věcech. Vychází vám to?\nAlžběta: Já si myslím, že nám to vychází hodně, protože za mnou často chodí lidi a říkají: „Jo, Neřvi mi do ucha, o tom jsem slyšel, ale myslel jsem, že je to nějaký agropunk, tak jsem to neposlouchal, a teď jsem si vás po těch třech letech poslechnul a je to dobrý, líbí se mi to“. Tahle strategie se dost osvědčila, doporučuju.\nVáš debut se jmenuje První album. Mě osobně baví, jak si na desce hrajete se slovy a vymýšlíte slovní hříčky jako „obhospodařovávání vlastních žláz“ nebo „električky sú elektrospotrebiče“. Jak takové texty vznikají?\nNeřvi mi do ucha na Startér showcase na náplavce|foto: Jiří Šeda\nAlžběta: Vznikají tak, že je slyším a zaujmou mě, anebo že je sama vymyslím. Třeba „obhospodařovávání vlastních žláz“ je citát z přednášky religionistiky, kdy přednášející řekl, že jeden vědec zabývající se postmodernou tvrdí, že postmoderna se projevuje tím, že lidé řeší jen obhospodařovávání vlastních žláz. Hrozně mě to zaujalo, tak jsem to dala do textu. U „električky sú elektrospotrebiče“ jsem zase byla hrozně nadšená z toho, že Martina mluví slovensky a slovensky se tramvaj řekne električka. Takže jsou to víceméně náhody.\nSpojení elektronických beatů a klarinetu na desce zní překvapivě přirozeně. Jak vás napadlo tyhle dva odlišné světy propojit?\nAlžběta: Tak, že jsem hrála na klarinet a hrozně jsem toužila být v kapele. Když mi bylo asi 22, tak Tobiáš přišel s tím, že dělá v počítači nějaké elektronické věci, takže to bylo úplně přirozené vyústění toho, čím jsme se tou dobou zabývali.\nTobiáš: V té době jel hodně Parov Stelar a podobné šílenosti, takže úplně původně jsme chtěli hrát electro swing...\nNeřvi mi do ucha Song 10\nVideo of Neřvi mi do ucha Song 10\nAlžběta: To jsme řekli, že nikdy nepřiznáme! (Smích)\nTobiáš: ... no ale pak jsme zjistili, že to úplně nejde, že tu hudbu děláme trochu jinak.\nViděl jsem, jak vás přirovnávají ke kapele Midi Lidi. Podle mě jste ale mnohem smutnější a introvertnější. A to nejen v textech, které se často odehrávají v noci. Cítíte se v „temnotě“ lépe?\nMartina: Nemám až tak pocit, že se texty odehrávají v noci. Asi je to hrozně subjektivní dojem. Možná, že i když máme texty, které působí temně, tak já je temně nevnímám. Asi proto, že někdy texty pomáhají člověku ventilovat zlé pocity a zážitky, a jakmile je vyventiluje, už se k nim tak nestaví. V hudbě to asi pořád je, ale já už to tak nedokážu vnímat. Pro mě je za tím tečka a už je to fajn.\nAlžběta: Já texty často píšu kvůli negativním pocitům, které ve mně jsou, takže tam temnota je. Ve svém životě ji nemám, ale když se někdy objeví, tak ji dám do textů. Moje texty ponuré jsou a asi jiné texty ani psát neumím.\nV posledním Songu 14 zpíváte, že vše kolem hoří. Co chcete světu skrz takové texty sdělit?\nMartina: Konkrétně tímhle songem asi moc ne. Je to nejstarší text, inspirovaný vesnicí, ze které pocházím. Ale v ostatních jsou občas zakomponovaná i angažovaná témata, najde se tam i feminismus, třeba v Songu 10. Song 36 je zase sociálně angažovaný text o lidech bez domova. Podle mě to z toho asi není tolik slyšet, protože zní dost poeticky. Člověk by asi nečekal, že se dá tak poeticky povídat o bezdomovectví a že ten měsíc nad hlavou není ten romantický měsíc, ale ten, který člověk vidí, protože nemá střechu.\nNeřvi mi do ucha - Song 30 (Song for Klinika)\nVideo of Neřvi mi do ucha - Song 30 (Song for Klinika)


Projekt Zdravé město v roce 2017 úspěšně realizovalo na 30 projektů :: Klub novinářů Zlínského kraje\nÚvod > Projekt Zdravé město v roce 2017 úspěšně realizovalo na 30 projektů\nProjekt Zdravé město v roce 2017 úspěšně realizovalo na 30 projektů\nVALAŠSKÉ MEZIŘÍČÍ - Dětské slyšení, Pocitová mapa Valašského Meziříčí, Den Země, Týden zdraví, Index Participace 2015 – 2016, Restaurace přátelská k rodině nebo například plánovací akce s veřejností. „To je krátký výčet nejúspěšnějších akcí z téměř 30 projektů, které v loňském roce realizovala meziříčská radnice ve spolupráci s partnerskými organizacemi. Pro letošní rok se plánuje uskutečnit na 35 projektů,“ informovala Vendula Králová z meziříčské radnice.\n„Kromě tradičních aktivit a kampaní se v roce 2018 chystáme na provedení auditu v oblastech zdraví, sociální služby a kultura, abychom zhodnotili jejich úroveň a odhalili případná slabá místa, na kterých by se mělo ještě zapracovat,“ představila koordinátorka projektu Zdravé město Alena Střítezská. „Chtěli bychom se také věnovat zlepšování úrovně stravování ve školních jídelnách a dalším aktivitám na podporu zdraví,“ uvedla místostarostka Yvona Wojaczková (ANO). „Jedním z témat je také záměr vybudovat sportovně relaxační okruh podél Rožnovské Bečvy,“ dodala místostarostka.\nMěsto Valašské Meziříčí je členem Národní sítě Zdravých měst ČR již od roku 2001. „Zdravé město“ je prestižní označení pro municipalitu, která je aktivně zapojena do mezinárodního projektu Zdravé město (obec, region) pod patronací OSN-WHO. V rámci jednotlivých států Evropy vznikají národní sítě, které mezi sebou spolupracují.\nVíce o projektu Zdravé město Valašské Meziříčí a místní Agenda 21 na odkaze https://www.valasskemezirici.cz/zdrave-mesto-valasske-mezirici-a-mistni-agenda-21/ds-1203.\nDětské slyšení. Foto: www.valasskemezirici.cz


Ústecké novinky - Domácí - Počet úmrtí při nehodách na severu Čech byl v červnu vyšší než loni\nPodle předběžných statistik dopravní policie v Ústeckém kraji letos v červnu evidovala prudký nárůst počtu tragických úmrtí při nehodách.\n3. července 2020 - 07:00\nV červnu 2020 policisté evidovali počet úmrtí o 200 % vyšší než loni za červen, 6 smrtelných nehod oproti 2 loni. V počtu těžkým a lehkých nehod je stav zhruba stejný jako loni. Během června policisté v kraji vyšetřovali méně než 900 případů, což je zhruba stejný počet případů jako loni.\nNaproti tomu podle předběžných statistik dopravní policie v Libereckém kraji letos v červnu zaznamenala podobnou situaci jako loni v červnu. Letos v červnu zemřeli v kraji při nehodách 2 lidé, loni nikdo. Naopak v počtu nehod s těžkými zdravotními následky došlo k poklesu případů zhruba o polovinu. Počet lehkých zranění je zhruba stejný jako loni. Během června policisté v kraji vyšetřovali přes 400 případů, což je zhruba stejný počet nehod jako loni.\nPokud jde o jednotlivé okresy, např. během června vyšetřovala policie zhruba 850 dopravních nehod. Podle předběžných statistik dopravní policie v kraji letos v červnu evidovala nejvíce nehod vyšetřovaných policií v ústeckém a chomutovském okresu – více než 130 nehod. V ústeckém okresu nedošlo během nehod k žádnému tragickému úmrtí, ale v chomutovském okresu zemřeli při nehodách dva lidé. V červnu dálniční policie na ústeckém úseku dálnice D8 vyšetřovala jenom 19 nehod bez zdravotních následků.\n(lh,fr, usteckenovinky.cz,foto archiv)


Etiketa online pokeru | Poker Tip - učíme poker\nÚvodNaučte se PokerPoker zajímavostiEtiketa online pokeru\nKategorie: Poker zajímavosti, Tipy a rady\nDeset rad, jak vyhrávat v online pokeru\nMnoho hráčů si myslí, že když sedí za počítačem, mohou si dělat co chtějí a chovat se jako dobytek. To je ale špatně. Hráč by při hraní online měl dodržovat pravidla etikety – v opačném případě se mnoho věcí může obrátit proti němu. Níže naleznete základní pravidla etikety online pokeru:\n1) Nevysmívejte se špatným hráčům\nNemějte hloupé poznámky na adresu hráčů, kteří udělali chybu. Poslední, co chcete je, aby se tento špatný pokerový hráč začal vzdělávat, přišel na to, co dělá špatně a nakonec Vás porazil. A pokud měl špatný hráč štěstí a obral Vás o nějaké žetony, prostě to překousněte – nadávat mu není slušné a ani žádoucí, jelikož v dlouhodobém měřítku stejně díky špatným hráčům vyděláte. Vaším cílem je, aby se fishky u stolu hrou bavily. Nechcete aby od stolu odešly, protože právě na těchto hráčích vyděláváte.\n2) Nemluvte o pokerové handě, které se aktivně neúčastníte\nNemluvte o handě a ani žádnému hráče neraďte, pokud handu sami nehrajete. Pokud byste měli nuts, šli all-in a Váš soupeř (fishka) by se měl rozhodnout mezi dorovnáním a foldem – jak by se Vám líbilo, kdyby soupeři začal nějaký další hráč radit, aby složil, protože určitě držíte nuts? Tato věc je velice neetická.\nNicméně nepleťte si to s použitím řeči k ovlivnění soupeřova rozhodnutí. Pokud jste all-in a soupeř se musí rozhodnout mezi dorovnáním nebo foldem, pokuste se ovlivnit jeho rozhodnutí. Tomuto postupu se říká leveling a je 100% přípustné. Rozdílem mezi těmito dvěma situacemi je to, že v případě levelingu se handy aktivně účastníte.\n3) Nepoužívejte na chatu urážky a nenadávejte\nPlatí to samé u bodu číslo jedna. Nadávání a urážení neprospěje ani jedné straně. Může někoho (např. fishku) naštvat a způsobit tak, že odejde od stolu nebo přestane úplně hrát, což nechcete, protože na slabších hráčích vyděláváte. Také se sami můžete naštvat nebo v horším případě přejít do tiltu, což rovněž nechcete. Snažte se udržovat v klidu.\n4) Nenaznačujte, jakou handu jste položili\nPředstavte si, že jste před flopem raisovali s A5 z buttonu a někdo re-raisoval. Další hráč dorovnal a Vy jste se rozhodli složit. Kdyby na flop přišlo A-5-5 nebo něco podobného, díky čemu byste zkompletovali silnou kombinaci, za žádných okolností o tom na chatu nemluvte. O handě můžete mluvit až tehdy, když je uzavřená. V opačném případě byste mohli ovlivnit její průběh, což je vůči aktivním hráčům nefér.\n5) Držte krok s akcí\nPokud je to možné, neberte si na rozhodnutí příliš mnoho času. Ano, určitě byste si měli dopřát dostatek času na důležitá post-flop rozhodnutí, nicméně neměli byste si dávat až příliš na čas (většina online heren už časový bank hráčů omezuje, nicméně i tak je otravné čekat třeba 2 minuty na rozhodnutí jednoho hráče). Zpomalování hry je špatné pro všechny – může například frustrovat nějakou fishku, která vlivem této skutečnosti odejde od stolu.\n6) Nezpomalujte úmyslně hru, když to není nezbytné\nTento bod je podobný bodu číslo pět. Úmyslné zpomalování (slowrolling) je opravdu špatným zvykem. Pokud víte, že máte nejlepší kombinaci a že určitě soupeřův bet dorovnáte, nemusíte své rozhodování zbytečně natahovat. Samozřejmě, že pokud chystáte nějakou formu klamu, můžete si vzít nějaký čas, nicméně vše byste měli dělat s mírou.