5 tipů, jak relaxovat doma | Sconto\nDomů / MAGAZÍN / BYDLÍME / 5 tipů, jak relaxovat doma\nRelax Jak na to\nExistuje celá řada výzkumů, které dokazují, že relax pozitivně ovlivňuje nejen naši náladu, ale i produktivitu. Jednoduše lidé, kteří umí oddychovat, se cítí šťastnější, mají více energie a práce jim jde od ruky. Na pravidelný relax bychom neměli zapomínat ani doma. Víte, jak se můžete odreagovat ve svém vlastním království?\nHorkou koupel je možné zařadit k základním domácím wellness procedurám. Je však důležité vybrat si správnou vanu a stejně tak i koupelnové doplňky. K sanitární klasice patří velké oválné nebo obdélníkové vany, samostatně stojící vany nebo rohové kousky, které dobře poslouží i páru. V případě romantické koupele ve dvojici však dbejte na to, aby vana měla odtok ve středu. Pokud máte malou koupelnu, ale nechcete se vzdát svého pohodlí, můžete zvolit asymetrický model, který dokáže poskytnout dokonce mnohem víc prostoru než tradiční vana.\nJak si vylepšit koupel?\nPokud si rádi čtete, hledejte modely s ergonomickými opěrnými prolisy pro ruce. Široké lemování zase vytváří prostor pro uložení svíček a vonných difuzérů.\nPři výběru dbejte i na pozvolný ergonomický sklon v zádové části.\nNěkteré vany jsou navrženy tak, aby už při napouštění vody vytvářely příjemný masážní efekt v oblasti beder.\nNejvyšší „level“ představují vany se zabudovaným hydromasážním systémem.\nPraktickým doplňkem je i podhlavník z měkkého polyuretanu, který vám umožní dopřát si v teplé vodě i krátké zdřímnutí.\nDo vody můžete přidat pár lžic hrubozrnné mořské soli, několik kapek vonného oleje, lupeny růží nebo sušené bylinky, například levanduli nebo rozmarýn.\nPo koupeli si vytvořte atmosféru domácího tepidária (vyhřátá místnost v lázních, v které si člověk může dopřát terapii teplem) – stačí se zabalit do teplé deky, přidat k ní termofor nebo termo polštář.\nSpánkem proti celodenní únavě\nI drobné přestávky během dne můžete využít na krátký, ale efektivní oddych. Není nic špatného na tom, když občas potřebujete „šlofíka“ nebo obětujete půl až jednu hodinku dobré knize. Právě naopak, mozek se v těchto chvílích „přepne“ do jiného režimu a dokonale si uleví od povinností. Při regeneraci navíc roste jeho kreativita a vnímavost na podněty.\nLenošte s budíkem\nVíte o tom, že by zdřímnutí nemělo trvat více než 20 až 30 minut? Za tuto dobu se totiž tělo neponoří do hluboké spánkové fáze. Když budete spát déle, vzbudíte se rozespalí a podráždění.\nSpánek si můžete dopřát přímo v posteli. Pokud však striktně dodržujete režim denní a noční zóny, pořiďte si lenošku (nebo takzvaný chaise lounge), kterou umístíte do klidného koutku společenské části bytu, případně využijte otoman v rámci sedací soupravy v obýváku. Takto uzpůsobený sedací nábytek tělu poskytne potřebnou oporu a pohodlí i během krátkého spánku. Vhodným doplňkem je i křeslo s výraznou zádovou opěrkou, takzvaný ušák. Zde se můžete schoulit a klidně se začíst do své knihy.\nSedací souprava Nestor s otomanem, lenoška Miami, křeslo/ušák Helsinki. Zdroj: Sconto\nPokud máte zařízený home office, na krátký oddych vám poslouží i kancelářské židle s praktickým podhlavníkem i s funkcí aretace, která vám umožní nastavit ji do šikmé polohy vhodné pro krátké zdřímnutí. Takto si můžete dopřát malý oddych a nemusíte přitom opustit vlastní pracovní stůl.\nKancelářské židle (zleva) George, Esteban a Expert. Zdroj: Sconto\nRelax pro čistou mysl\nSvému mozku můžete pomoci i pravidelnou meditací. Ta podobně pomáhá odbourávat stres a soustředit se na kouzlo přítomného okamžiku. Pokud s meditací jen začínáte, nezapomeňte si předtím prostudovat různé materiály nebo se podívat na videa dostupná například na kanálu YouTube. Alfou a omegou je správné dýchání – už tento bod napovídá, že na meditaci budete potřebovat příjemnou, tichou, a hlavně dobře větranou místnost. Svůj kontemplativní prostor můžete dále doplnit:\nkvětinami a zelenými rostlinami, díky kterým budete mít pocit, že jste v přírodě;\nsvíčkami a vonnými tyčinkami, vybírejte však jen ty, které jsou vyrobené z přírodních ingrediencí, jinak vás může bolet hlava;\npohodlnou karimatkou nebo polštáři – sedět můžete na zemi, ale pokud je vám to příjemnější, klidně se uložte na postel.\nProstor vyhrazený k meditaci by neměl být zbytečně přeplněn. Věci, na které se díváte, vás totiž mohou zbytečně rozptylovat.\nEndorfiny díky pohybu\nPatříte k lidem, kteří upřednostňují aktivní oddych, protože se rádi udržují v dobré kondici? Pak můžete relaxovat i při cvičení. Zřídit si domácí posilovnu přitom nemusí být tak složité. Základem je vyhradit si vhodné – ideálně slunečné a dobře provětrávané místo, například v obýváku u okna. Pokud máte dostatek prostoru a dostatečný rozpočet, můžete si zakoupit i profesionální fitness nářadí, například stacionární kolo, boxovací pytle nebo náročnější domácí posilovací věž. Co dalšího možná budete potřebovat?\nOchraňte podlahu – pořiďte si ochranné fitness podložky nebo karimatky. Potěší sousedy i vaše chodidla, protože tlumí nárazy a vibrace.\nPořiďte si velké zrcadlo, v kterém budete vidět celou svou postavu. Takto můžete kontrolovat techniku jednotlivých cviků. Můžete využít i vestavěné zrcadlo na šatní skříni.\nCvičení vám může usnadnit i vertikální opěrná tyč namontovaná na stěně.\nK levnějším pomůckám patří posilovací činky, fitness gumy, míče nebo švihadla.\nJe dobré si v rámci fitness koutku vyčlenit i skříň nebo police na potřebné náčiní nebo oblečení.\nCvičení nestimuluje jen náš kardiovaskulární nebo imunitní systém. Má podobný účinek jako objetí nebo smích, protože vyplavuje hormony štěstí – endorfiny.\nMnohým navozuje falešné pocity štěstí vyjídání lednice. S jídlem se však spojuje i jiná relaxační aktivita, která slučuje příjemné s užitečným, ale také praktické zručnosti s kreativitou, a to je vaření. Kuchtění vám pomůže zbavit se nepříjemných myšlenek a zároveň přenese vaši mysl do nových sfér – zpočátku se možná budete spoléhat na recepty a přesné gramáže, později však začnete experimentovat a budete vytvářet vlastní gurmánské speciality. A přitom si zaručeně oddychnete.\nVýhodou vaření je to, že končí společným stolováním a gurmánským požitkem. Skvělé je, že se příprava jídel může z běžné rutiny rychle proměnit na dobrodružství v podobě objevování nových chutí a vůní. A to je důvod, proč mnozí lidé nejlépe zrelaxují právě u sporáku.\nPokud máte v plánu se stát kulinářským mistrem, zaměřte se na praktické vybavení vaší kuchyně. Sporák by měl být umístěn v trojúhelníku mezi dřezem a lednicí, případně komorou – takto budete mít vše po ruce. V dosahu byste měli mít solničku, kořenky, bylinky, ale i vařečky a nože. Varná plocha by měla být dostatečně velká na to, abyste na ni mohli rozložit připravené ingredience a zároveň mít prostor na jejich předpřípravu. V případě potřeby si pořiďte praktické příruční stolky na kolečkách.\nJak jste se mohli přesvědčit, i vlastní dům nebo byt může poskytnout množství prostoru a impulsů pro kvalitní a účinný relax. Občas stačí i málo a za pár okamžiků se můžete cítit jako znovuzrození.\n26 999 Kč ***


Blackberry vyráží do boje proti Applu a HTC s třemi novými, vymazlenými modely - FANZINE.cz\nDomů Technologie a gadgets Technologie Blackberry vyráží do boje proti Applu a HTC s třemi novými, vymazlenými modely\nBlackberry vyráží do boje proti Applu a HTC s třemi novými, vymazlenými modely\nSpolečnost Research In Motion představila trojici nových telefonů Blackberry s novým operačním systémem Blackberry 7 a dotykovým displejem. Rozšíření se dočká jak řada Bold, tak i Torch. Chybět nebude ani tradiční QWERTY klávesnice.\nVypadají pěkně, ale mají na to? zdroj: výrobce\nBlackberry je značka známá hlavně v Americe, kde si získala ohromnou oblibu díky zákaznickému servisu, kvalitnímu hardware, originálnímu ovládání a výdrži. Research in Motion vyrukuje s trojicí nových telefonů Blackberry, které mají konkurovat iPhonům a Androidu.\nBlackberry Bold 9900/9930 je prvním z novinek, která je nejblíže klasickému Blackberry. Rozlišení obrazovky bude 640 x 480, telefon bude mít fotoaparát o rozlišení 5 Mpx. Telefony Blackberry byly vždy známé svou kvalitní QWERTY klávesnicí, kterou neopomenul ani tento model. Procesor bude mít 1,2 GHz a 8 GB vnitřní paměti s MicroSD slotem.\nDruhou novinkou je Torch 9810, který bude mít dotekovou obrazovku o vysokém rozlišení. Stejně jako Bold bude mít i Torch 9810 fotoaparát o 5 Mpx s automatickým ostřením a možností nahrávat v HD. I tato varianta bude mít QWERTY klávesnici. Procesor bude o stejném taktu jako u verze Bold. Jen vnitřní paměť bude 4 GB místo 8.\nNokia chce vstát z mrtvých. Podaří se jí to s modelem E7-00?\nPoslední variací je Torch 9850. RIM zde zariskoval a přišel s Blackberry plně ovládaným dotykovou obrazovkou. Bude mít displej velikosti 3,7 palce s rozlišením 800 x 480, což je největší displej, který u telefonů Blackberry vůbec můžeme nalézt.\nSrdce Torch 9850 bude bít také frekvencí 1,2 GHz a procesor bude doplněn o 4 GB vnitřní paměti. I tento telefon bude mít fotoaparát s 5 Mpx. Sympatické je, že na obrazovku vůbec nemusíte sahat, jako ovládání poslouží i optický trackpad.


ORLICE FAMILY CUP - Kulturní akce, program v Hradci Králové\nLetní verze sportovně laděné akce pro rodiny s dětmi spojená s otevřením nového volnočasového parku. Těšit se můžete na tradiční nenáročné závody, soutěže, ekokaravan, malování na obličej, discgolf či stolní tenis. Připraveny jsou také lákavé odměny pro vítěze. Jako odměnou za výkon Vám bude společné opékání špekáčků v nově instalovaných grilech v přírodním Orlice parku. Zapůjčit si také můžete přímo v obchodním centru piknikové koše.\nVýtěžek ze symbolického startovného a z dobrovolného příspěvku na špekáčky bude věnován Lucii Beranové, která je upoutána na invalidní vozík, trpí velmi těžkým tělesným postižením, které je kombinováno s dalšími druhy postižení a vyžaduje 24 hodinovou péči a součinnost asistenta.


Co říkají o rané stimulaci odborníci | Bystré děti\n26.5. 2016Ing. Martina Macháčková2654x0 Komentářů\nSvět nahlíží na růst a vývoj mozku, jako by se jednalo o předem určený a neměnitelný fakt. Ale přitom vývoj mozku je dynamický proces, který může být urychlen právě vhodnou stimulací ve vhodný čas. Pojďme si přečíst, co na to říkají odborníci.\nKaždé dítě má při narození potenciál génia.\n„Každé dítě má v okamžiku narození větší inteligenční potenciál než kdy využil Leonardo da Vinci.“ – Glenn Doman\nA právě stimulace je klíčem k odblokování tohoto obrovského dětského potenciálu.\n„Svět nahlíží na růst a vývoj mozku, jako by se jednalo o předem určený a neměnitelný fakt. My jsme objevili, že růst a vývoj mozku je velmi dynamický proces. Je to proces, který může být zastaven (jako tomu je u těžkého poranění mozku). Je to proces, který může být zpomalen (jako je tomu u lehkého poranění mozku), ale především, je to proces, který může být urychlen.“ – Glenn Doman\nUčení by mělo začít po narození..\n„První rok života je rozhodujícím obdobím. Je to čas, kdy se mozek rozvíjí přímo explozivně. Mozek doslova roste s jeho používáním – jestliže ho používáme, zvětšujeme jej. A jestliže ho nepoužíváme, zvláště v prvních 12-ti měsících života, pak doslova přicházíme o mozkové buňky – nikdy už nebudeme mít takový potenciál, jaký bychom byli bývali měli.“ . – Janet Doman\nČím je dítě mladší, tím je proces učení jednodušší…\nPřed 5. rokem věku může dítě absorbovat ohromné množství informací. Jestliže je dítě mladší než 4 roky, pak je učení ještě snazší a efektivnější, před 3. rokem věku je to ještě snazší a ještě efektivnější a před 2. rokem věku je učení nejsnazší a nejefektivnější vůbec.“ – Glenn Doman\nTagy: rané vzdělávánístimulaceučení hrou


Domů / Zdraví / 10 tipů, jak dát kilům navždy sbohem!\nTrápení dietami a mučení sportem možná přinese nějaké to „vydřené“ kilo dolů, ale z dlouhodobého hlediska není efektivní a může vést k nežádoucímu jojo efektu. K vytoužené postavě je zapotřebí vytvoření si pravidelných rituálů, které do života přinesou zdravé návyky a ukotví je v něm tak, že se stanou přirozenou součástí každodenních aktivit. Světová zdravotnická organizace uvádí, že okolo 13 procent světové populace je obézních, odborníci odhadují, že v roce 2030 bude obézní každý druhý Evropan.\nV České republice má problémy s obezitou čtvrtina žen, pětina mužů – a dokonce i pětina dětí. Obezita se často označuje za epidemii 21. století. Vysoký příjem kalorií, nedostatek pohybu, nekvalitní spánek i potraviny, ale také stres... To vše vede k nadváze. Boj s kily přitom nemusí být tak složitý, jak se zdá. Nevíte-li nač se zaměřit, rádi vám poradíme.\nPít se musí... ale ne vše, co teče\nLidské tělo je tvořeno přibližně ze 70 % z vody a pravidelný pitný režim je důležitou součástí zdravého života – často je však opomíjen, obzvlášť v zimních měsících. Pokud i vy zapomínáte pít, mohou vám pomoci různé mobilní aplikace pro chytré telefony (např. Water Drink Reminder, Hydro Coach atd.), které pitný režim kontrolují. K pití je samozřejmě nejvhodnější čistá voda, v zimě prohřejí neslazené čaje. Sklenice vody nebo minerálky navíc rychle zažene „chuť na něco dobrého“. Vynechat bychom měli sladké nápoje, energy drinky a také alkohol.\nPohyb má být zábava\nJen těžko si lze představit, že by člověk vydržel dlouhodobě dělat něco, co ho vyloženě nebaví. Zároveň ale pohyb ke zdravému životnímu stylu a trvale udržitelné štíhlé linii neodmyslitelně patří. Volte proto takový sport, který je vám nejbližší. Jste-li spíše klidné povahy, můžete zvolit jógu či pilates, vášniví cestovatelé mohou vyrážet na kolo nebo objevovat krásy okolí pěší chůzí. Pohyb může být i ve formě tance, skákání na trampolínách, plavání... Každý si zkrátka může najít to „své“. Co je ale nejdůležitější? Pravidelnost! Vyznačte si v kalendáři konkrétní dny a časy, které budete pohybu věnovat – a opravdu je dodržujte, až se z cvičení stane rituál, který je přirozenou součástí života.\nTaké kvalitní a dostatečně dlouhý spánek má na hubnutí velký vliv. Při jeho nedostatku totiž následuje únava a s ní spojená potřeba „dobíjet“ energii nezdravými jídly, nechuť se věnovat pohybovým aktivitám, ale také se zvyšuje stres. Příliš krátký spánek může být tedy rizikovým faktorem obezity, proto odborníci doporučují spát minimálně 7 hodin denně. Aby se vám dobře usínalo, vytvořte si rituál před spaním – například čtení knihy, povídání s partnerem, šálek neslazeného bylinkového čaje (s usínáním pomáhá třeba meduňka, třezalka, mučenka či heřmánek). Nezapomeňte v ložnici vždy před spaním řádně vyvětrat. A minimálně hodinu před spaním nesledujte televizi ani monitor počítače či displej telefonu.\nTato svahilská fráze se překládá jako „žádný problém“ – a to by mělo být vaše heslo. Stres je totiž dalším výrazným faktorem, podílejícím se na riziku nadváhy. Špatnou náladu máme tendenci „zajídat“, věčně spěchající lidé s chutí „zaplácnou“ žaludek ve fast foodu. Myslete proto pozitivně a dostatečně relaxujte, hledejte způsoby, jak se stresem pracovat – ať už prostřednictvím meditace, sportu, dechovým cvičením... A tyto techniky zakomponujte do svého každodenního života. Udělejte si „antistresový deník“ a zapisujte si, co vám ten den udělalo radost – a naučte se za úspěchy odměňovat jinak než bůčkem a větrníkem. Pokud jde o dlouhodobý stres, je třeba se zamyslet nad jeho příčinou a možnou nápravou – to ale může být běh na dlouhou trať...\nPozor na etikety\nSložení správného jídelníčku začíná už v obchodě. Pravidelně proto kontrolujte etikety a čtěte složení výrobků, které si házíte do nákupního košíku! Uvádět energetickou hodnotu a další výživové údaje je, až na výjimky, podle evropské legislativy povinné pro všechny balené potraviny. Měl by se uvádět soubor povinných nutričních hodnot, tedy energetická hodnota, obsah bílkovin, obsah tuků, a z toho nasycených mastných kyselin, obsah sacharidů, a z toho obsah cukru a obsah soli. „Je důležité vědět, podle jakých parametrů vybírat s ohledem na individuální požadavky (např. aktuální zdravotní stav, dietu, režim apod.). Pokud si někdo neví rady, jak a jaké potraviny pro sebe vybírat, může požádat o radu nutričního terapeuta,” říká Ivana Kabelková, konzultantka v oblasti výživy.\nPravidelná strava je alfou a omegou. Vytvořte si proto přesné rituály – snídaně, oběd, večeře a mezi tím svačiny. Nebojte se jíst až šestkrát denně. Když přestanete jíst, metabolismus se zpomalí a povede to naopak k ukládání tuku. Zároveň buďte trpěliví. „Podstatná není rychlost hubnutí, ale stabilita. Každému adeptovi redukční diety proto říkám: Zhubnout je snadné, těžké je si novou váhu udržet. Ideální je jít s hmotností dolů postupně. Zhubnout třeba deset kilo, pak metabolický stav organismu stabilizovat, a pak se případně znovu snažit o redukci,“ uvádí prof. MUDr. Vladimír Teplan, DrSc., nefrolog, nutricionista a klinický konzultant dietního programu Cambridge Weight Plan.\nJíst častěji nemusí znamenat jíst více. Díky vyšší četnosti můžete zmenšit porce – žaludek se totiž umí rychleji „roztáhnout“ než „scvrknout“. Jezte pomalu a nehltejte, pokud je to možné, udělejte si z jídla zážitek, nikoliv něco, co vás traumatizuje – například si k němu zapalte svíčku, pusťte příjemnou hudbu, berte jej jako příležitost pro popovídání s blízkými... Dávejte přednost doma uvařené stravě, protože tak nejlépe víte, z čeho je porce složená a jak je připravená. Právě úprava hraje důležitou roli. „Ideální úpravou zeleniny je tepelná úprava, a to jak pečení, vaření, grilování tak dušení,“ radí výživová poradkyně Hana Ondrušová.\nVsaďte na sezónní stravování\nZákladem hubnutí je vyvážená strava. Stačí se vlastně řídit selským rozumem a zkušenostmi našich předků. „Jsem zastánce sezónního stravování – využívat tedy pro pestrý jídelníček aktuálně sklízenou místní zeleninu či ovoce. V chladnějších měsících je pro nás přirozené, že se chceme spíše zahřát, a proto jsou skvělou volbou polévky ať už kvalitní vývary nebo krémové, a pokud je doplníte o česnek, zázvor či pálivou papričku, přispějete k posílení organismu. V sychravém podzimním čase se nedoporučují potraviny, které náš organismus ochlazují a mezi které patří tak oblíbené citrusové ovoce. Zkuste je nahradit místní zeleninou jako dýně, červená řepa, růžičková kapusta, zelí, cibule, mrkev či celer,“ doporučuje Hana Ondrušová, poradkyně programu CWP.\nNebojte se plánování! Pokud to s hubnutím myslíte vážně, vrhněte se na to „vědecky“. První den v měsíci si večer sedněte a udělejte si tabulku s přesným jídelníčkem na měsíc, kde promyslíte počet kalorií i vhodné složení. „Denní jídelníček zdravého dospělého člověka by se měl skládat z 30 % bílkovin, 40 % sacharidů a 30 % tuků. Základem zdravého životního stylu je pestrá a dobře vyvážená strava,” říká profesor Vladimír Teplan. Díky tomu, že budete mít vše už dopředu „nalajnované“, ušetříte si i čas strávený vymýšlením jídel a nakupováním. Ulehčit práci i čas s plánováním vám pomůže odborník – výživový specialista, který sestaví přesný jídelníček šitý na míru.\nZakázané ovoce nejlépe chutná... Ale nejen ovoce, že? Malý ojedinělý hřích ale není důvod k sebetrýzni. Sladkosti nebo alkohol by rozhodně neměly být konzumovány pravidelně, výjimečně si je ale můžete povolit. Když je ze svého života vyškrtnete úplně, možná vás to bude deprimovat – a jak již víte, stres hubnutí neprospívá. Když ale cíleně zmírníte jejich četnost, nakonec možná zjistíte, že vám vlastně tolik nechybí. Malý trik: Až vás bude honit mlsná, dejte si žvýkačku bez cukru nebo jinou náhražku. „Velké oblibě se těší například sušené ovoce, i zde je však nutné být obezřetný a dávat si velký pozor na množství, které sníme,“ upozorňuje Ondrušová.


Jak se zbavit žárleni? | Poradte.cz\nJak se zbavit žárleni?\nOd: anonym* Datum: 08.02.13 22:03 odpovědí: 6 změna: 09.02.13 07:37\nZdravím vás. Potřebuji radu a aby ste si to přečetli až dokonce je mi 17 let a mám přitelkyni ktere je taky 17 ale ona je mladší o par mesícu takže na začátek sme spolu skoro dva roky a já se toho žarleni nemohu zbavuit nazačátku vztahu jsme vubec nežarlil.. a nevim co se stalo ted posledni mesíc se hádáme v kuse kuli memu žarleni ona me furt upozornuje že pokud nepřestanu žárlit tak to nebude pro me dobrý a ted k veci asi se budete smát ale žárlim na to proste že dřív nebyla moc pekná atd.. jakože nenosila tka uplí oblečení atd.. a ted nosi stylove oblečeni je fakt krásna taky delá dva roky modeling atd.. tak já se proste bojim i když mi řiká že by nikdy ne nvymenila atd že me hrozne moc miluje .. tak žárlim nato oblečeni proste když ona má dlouhe nohy a vme si třeba leginy a spousta chlapu nani čumej jak naobrazek a ja se necitim moc dobře :/ za druhe treba žárlím když nosi tanga nebo když si je vezme večinou se ohne a dou ji videt tak se bojim furt že proste ji budou jiný kluci,chlapi čumet na prdel a na tanga atd... sám dobře vím že to muže přitahuje a furt ji t zakazuju zakazuju ji leginy tanga a uplne oblečeni a taky žárlim když třeba lajkne kámoše na facebooku no lajkuje večinou moje kámoše ale proste nevim štve me to no a nebo když is dá fotku na fb nejakou tak proste když na ni všichni čumej me se to proste nelibi vim že je to hrozne detincký že ji zakazuju leginy a tanga a fotky na fb .. ale poradte mi co mam udelat nebo proste ona mi řikla že tanga ji sou pohodlne tak je chce nosit a leginy se ji libjej ale řikala že by me nevymenila máme spolu dobrej vztah ale posral jsme to celý tim žarlenim neni den co by sme se nehadali posledni mesic dejte radu bud umoc vdečný ) ale ona třeba taky žárli když se koukám na jine holky nebo neco ale nedava to žarleni proste najevo a kuli leginam a tangam prej je uplne blbost abyhc žarlil\nDatum: 08.02.13 22:08\nZarlit je lidske , ale nesmi se to prehanet , je to pak moc neprijemne. Bud rad , ze mas poklad co se libi muzum a mas ji jen a jen pro sebe. Spis delej tak , at nema duvod jit za jinym. Pecuj o ni , dopravej ji lasku , nehu , porozumeni a nezakazuj ji ... Jakmile zjisti ze druhy ji zakazovat nebude , nebude zarlit , bude v klidu a bude mit vice pece ... tak jsi v prd... a utece ti...\nDatum: 08.02.13 22:16\nTaké zdravím. Protože je Vaše přítelkyně svéprávná, Vy nemáte žádno právo jí zakazovat a přikazovat, co má nosit. Žárlivost je Váš problém. Je to nedostatek důvěry v sebe sama a nedostatek sebevědomí. Buď se naučte ovládat, nebo vyhledejte pomoc odborníka, je-li to hodně vážné. Žárlivostí jí opravdu znepříjemňujete život, chováte se majetnicky a odradíte jí od sebe. Nebude to snášet donekonečna. Je to nemoc, pak se tedy jděte léčit. Tohle dokázalo zničit již hodně vztahů...\nDatum: 08.02.13 22:19\nTed aspoň vidím,že nejsem sama tak děsně žárlivá,už jsem se vážně bála,že ano :D.Sám asi víš,že žárlení vůbec není hezká vlastnost,vid?(ale to se lehce říká).Tvoje slečna je prostě ve věku "kdy se chce líbit",ikdyž bys ted' řekl,že se Ti přeci líbí i v teplákách,jenže ona by se ráda líbila všem,tak proto ta změna oblečení(tanga,legíny atd.)To holky prostě rády nosí .A to,že jsi ji řekl,aby to nenosila,že TOBĚ se to nelíbí,tak to se moc nedivím,že se zlobí .Mě a spoustu holkám,by se to taky určitě nelíbilo.No zkus se vžít do její situace,jak by bylo Tobě,kdyby Ti Tvoje holka zakázala nosit v létě tílko,aby jiný holky nekoukaly na Tvoje svaly...už na to máš jiný pohled,vid'? .Být Tebou,tak bych si sní promluvila,jak se cítíš,ale zákazat ji dělát a nosit určité věci,to je prostě moc .Zkus se přes to nějak přenést a být pyšný na no,že máš tak krásnou slečnu\nDatum: 08.02.13 22:21\nNo jo, to je dost těžké. Trocha žárlivosti, je dle mne symbolem lásky, ale jak se to začne přehánět, tak je zle. Což bude i Váš případ. Co si asi moc neuvědomujete, že právě ta žárlivost bude nejspíš důvodem proč vás jednou opustí. Vztah je přece založen na důvěře, a pokud moc žárlíte, říkáte tím vlastně, že jí nevěříte. Pokud si uvědomujete, že je to váš problém, vyhledejte odbornou pomoc z řad psychologů. Těžko vám tu někdo poradí nějakou všespásnou radou. Pokud teď žárlíte na to, že někoho lajkne na FB (což mi mimochodem příjde praštěné) jak si myslíte, že budete reagovat až jí bude 25, kdy bude pravděpodobně ještě krásnějčí a přitažlivější? Na Vašem místě bych s tím začal něco dělat.\nDatum: 09.02.13 02:53\nŽárlivost je symbolem nedostatku sebedůvěry, nikoliv lásky (v žádném případě není důkazem lásky).\nČlověk, který nevěří sám sobě, otravuje svou žárlivostí život sobě i tomu, koho miluje.\nPokud na sobě tazatel hodně rychle nezapracuje, přijde o svou dívku.\nA výbornou radu dostal už od KapkyNaděje - pokud to nezvládne sám, může se obrátit na odborníka.\n___ Pro tazatele:\nMilujete-li svou dívku, přestaňte jí otravovat život svou nesmyslnou žárlivostí. Jinak se s Vámi rozejde.\nDatum: 09.02.13 07:37\nUž pan doktor Plzák tvrdil, že přehnaná žárlivost je hrobem každého vztahu. Ano, špetku žárlivosti každý v sobě má, ale nepřehánět to.\nZnala jsem pána, který na manželku ukrutně žárlil. Ona neměla řidičák, řekla mu, zda by ji autem nezavezl nakoupit. On že ne, je prý v TV fotbal. Tak vzala tašky a šla po svých. On chvíli čekal, pak sedl do auta, zdálky jel za ní a sledoval. Běda, když prohodila pár slov s nějakým mužem. Ke konci to šlo tak daleko, že manžel řádil, i když ji na ulici nějaký muž jen pozdravil.\nSkončilo to rozvodem. Jak jinak?\nTak se vzpamatuj, jinak se Tvá dívka brzy naštve a rozejde se s Tebou. A také se říká a je to pravda, že když žárlivec podsouvá dívce,, že o ni má strach aby si někoho nenašla, vyptává se, s kým se viděla, setkala, vyzvídá, tak to ta dívka nakonec na just udělá, že si najde opravdu někoho jiného. Když jí to bylo pořád tlučeno do hlavy.\nJakub Smolík: Blázen žárlí, až umírá, dívku krásnou neuhlídá.\nBlázen neví, co ví celej dům, co každý přeje žárlivcům. Jaga.


Kyrgyzstan bigwallin' - Hanibal blog\nPři psaní tohoto článku jsem si uvědomil, že není nutné vylíčit všechny zážitky, které při cestách prožijeme. Jsou to jen střípky z ptačí perspektivy…\nPo návratu z podzimních Yosemite Pjotr jen tak existuje, chodí běhat, trénuje a přemýšlí, na co vlastně? Někde hluboko v hlavě byla ukryta myšlenka na Kyrgyzstán, kde se nachází oblast Karavshin a její dvě údolí Ak-su a Kara-su. Všechny rozhovory s kamarády o velké misi do Asie mu připadaly spíše hypotetické, a proto ho překvapí Clinton Leung, který byl rozhodnutý toto dobrodružství podniknout a nastartoval organizaci jejich první expedice.\nKaravshin je oblast nabízející nekonečné možnosti seriozního alpinismu a bigwallového lezení. Nachází se v pohoří Pamir-Alai, které je je geograficky situováno na hranicích Kyrgyzstánu, Uzbekistánu a Tádžikistánu. Oblast je mezi alpinisty velice dobře známá především díky sovětským šampionátům konaným v 80. letech. Světově proslavena byla také únosy Tommyho, Johna, Beth, členů česko-německé expedice a japonských geologů v roce 2000 (omlouvám se pokud jsem na některé unesené zapomněl). V českých horolezeckých kruzích je známá především výstupy jedenáctičlenné expedice z roku 2002 (zj. Otíkovy mokré sny – M. Holeček, P. Jonák, V. Šatava).\nPodrobné informace o zdejším lezení je možné sbírat například na Summit post.com, Mountain project.com, Americanalpineclub.org, lezec.cz a hlavně na ruských portálech Alpinist.biz a risk.ru. Našemu týmu se sběrem informací hodně pomohl Lee Nelle.\nNejznámější a nejnavštěvovanější údolí\nNejznámější a nejvíce navštěvované jsou údolí Kara-su a Ak-su, v překladu znamenající černá a bílá voda. Hlavními dominantami Kara-su jsou Pik 4810, Kotina, Asan (4230) a jejich monumentální severozápadní stěny, Ak-su dominuje Piku Slessova (4240) a Pamir pyramid. Údolí jsou od sebe vzdálené pouze 6 hodin chůze, takže výběr tábora není limitující. Přístup ke stěnám je zřetelný, ne extrémně náročný, avšak všechny vzdálenosti jsou delší než se zdají. Každá stěna je doslova moře žuly různé kvality a obtížnosti.\nČtyřčlenný tým se rozhodl většinu věcí organizovat na vlastní pěst, je však možné plně využít služeb některé z cestovních agentur, které zajistí dopravu z letiště, jídlo i kuchaře. V tomto případě za doporučení stojí Aksu-travel.\nLetište Bishkek, Kyrgyzstán\nVáží to vůbec?\nNěkolik měsíců uteklo od první myšlenky a čtyři lezci Clinton Leung, Alix Morris, Petr Vícha a Zdenek Runštuk stojí na letišti ve městě Osh, mají asi 200 kilogramů vybavení. Čeká je nakoupit jídlo na přibližně padesát dnů, plyn, barely a spoustu maličkostí, které jim ulehčí život v mimo civilizaci… S nutnou dávkou štěstí a výpomocí mladých alajských děvoček se jim daří najít všechny nezbytnosti na zdejším trhu. Místní lidé jsou srdeční a usměvaví, féroví obchodníci, často nabízející vlastní produkty. Na taxikáře pozor jako všude na světě.\nAlajský děvočky a trhovci v Osh\nRusky ani po Kyrgyšsku čtveřice neumí mnoho, nabyli dojmu, že mohou mluvit česko-polsky a občas přidat nějaké G. Děkuji se řekne „rachmat“, poradil Magnusek. Clinton se naučil číslovky a trochu číst, pro obchodování to stačí.\nNakoupeno je (dle rad zkušenějších je dobré počítat s 1,2 kg jídla na osobu na den), charašo, zbývá volat Junisbeka, který zajišťuje dopravu do Ozgarush.* S Junisbekem je občas těžká domluva, protože jedinou jeho odpovědí může být yeyeyeye, nebo dadadadada. Zdá se, že univerzální odpověď funguje a všechno jde dle plánu, čtvrtý den ráno čtveřice odjíždí s téměř šesti sty kilogramy harampádí vstříc žulovým gigantům.\n*Do Karavshin je možné se dostat také z města Saridžas – z našeho subjektivního pohledu na chování a projev lidí ze Saridžas, nedoporučujeme. Oz Garush rulezz\nKaravana je připravena\nV Ozgarush je přivítá starší pán Nurdin, sběrač mumia, horseman, který dlouhá léta vodí alpinisty z celého světa do různých koutů hor okolo Ozgarush. Právě on a jeho synové jim poskytnou koně a oslíky na dvoudenní cestu do Kara-su, kde se rozhodli zbudovat tábor. Ráno je karavana čtyř koní a osmi oslů připravena k odchodu. Clinton, Alix, Zdenda, Pjotr, noví kamarádi Azi, Asulbek, Nyrvazin a nejmladší Lyam odchází z bezpečí civilizace.\nAsulbek the Legend\n…a jeho žena\nKaravana je připravena!\nčaj,sachar a chléb,potom naspaj(tabák) a jdem\nObloha bez mráčků a putování přes sedla (Kyrgyzstán)\nV následujících dvou dnech s oblohou bez mráčku putují přes několik sedel z nichž nejvyšší jsou 4000 m n. m. Potkali jen několik turistů, divoké koně, ovce, krávy a místní pastevce nabízející chléb a černý čaj.\nK večeru druhého dne dorazili do Kara-su, kde je k jejich překvapení vybudován tábor agentury Aksu travel, přítomnost více lidí však navozuje pocit bezpečí. Během prvních dvou týdnů většina odchází, kemp je prázdný. V průběhu pobytu se zde vystřídají dva dvoučlenné týmy z U.S.A. a Francie. Společnost jim dělají pastevci, lovci a zvěř.\nPrvní pohled na hodinu chůze vzdálený Pik 4810 a Asan je tíživý, slibující mnohá dobrodružství…\nPo několika dnech tvorby nové střevní mikrofauny a mikroflory, jednodenních misí na Žlutou stěnu a malý Asan si konečně vybrali velké směry. Pik 4810 je podle ruského týmu zbytečně nebezpečný kvůli padajícímu ledu.\nČtveřice se rozdělila na dva dvoučlenné týmy Clinton a Pjotr, Alix a ZenDog Zdenda. Tyto družstva polezou s jednodenním rozdílem cestu Aussie free route (kombinace cest Pogorelov a Moros finish 1986) v levé části západní stěny vrcholu Asan. Mokré spáry, pomalý průstup, nová mikrofauna, déšť, málo kuráže, vedou obě dvojice k rozhodnutí jít druhý den dolů z délky č. 12.\nPřes řeku karasu jedině suchou nohou( Zdenda)\nNa prsty cholodno v takovej spáře(Clinton)\nAsan jim však nedá spát. Zvažují své týmové schopnosti a rozhodují se pro cestu Timofeev (7a A3, free7b), která prověří jejich pohybovou i logistickou zdatnost ve stěně. Přestože je možné cestu vylézt během dvou velice úderných dní, rozhodli se prověřit svůj bigwallový um a balí se na těžko, na pět dní vertikálního kempování. V příštích dvou dnech nosí svoje vybavení, jídlo a vodu pod stěnu. Počasí vypadá slibně. Na tuto misi se nakonec vypravují ve třech. Na konci prvního dne Clinton, Alix a Pjotr kempují na vrcholu délky 3. Položený terén zpomaluje haulování. Není kam spěchat, jejich cílem je sehrát se ve stěně a pokukovat doleva, kde se nachází volně nevylezená cesta Russiaef a taky doprava, kde se v blízkosti Alperien route nachází strmý systém koutů. Doufají, že najdou vhodnou linii pro svůj prvovýstup.\n…Pjotr začíná nejtěžší délkou cesty, téměř kolmou plotnou s malými chyty, jištěnou malými nýty, které prvovýstupci použili při hákování.\nNýty se podobají plechu od sardinek, který někdo provrtal a nastřelil do stěny hřebíkem.\nCrux v závěru skoro padesátimetrové délky je zajištěn nýtem známým z naší galaxie, strach z nebezpečného pádu může odsunout do pozadí. Jeho taneční schopnosti nestačí, ztrácí rytmus. S jedním pádem se tým dostane blíž k ztřetelnému systému spar. V další délce Alix narazí na nebezpečně vypadající bloky a odštěpy, zachovává chladnou hlavu, hákuje. Clinton traverzuje do bezpečí prvního plně visícího bivaku.\n…je náročný, po vylezení několika mokrých ručních a širokých spar je dostihne průtrž mračen, své portaledge stavějí v polovině stěny, cca pět set metrů nad zemí, za tmy, v počasí, do kterého by ani psa nevyhnali. Spí sladce. Den odpočinku se ukázal jako dobrý nápad, v poledne přichází další vlna deště. Už nikdy nebude hezky. Zvuk kalimby, vůně cigaret a čokoláda jim dodá kuráž.\n7b platně gut jak cyp (Alix)\nRozhodně se vyplatí si tu postel zkusit postavit dole (bacha simple fly je jiná, než delux:)\nKalimba ma od Harmonie Zvuku\nMokrý spáry (Kyrgyzstán)\nBrzo ráno, s hvězdami nad hlavami, mění taktiku. Je čas zapnout forsáž, opustit pohodlí svých postelí a pokusit se dolézt druhou polovinu stěny během jednoho dne, rychle a nalehko. Ve spárách po celodenním dešti proudí voda, postup je precizní, rozhodně né rychlý, tlačítko bzuut nefunguje. V širočinách led, další déšť, přichází tma. V týmu je cítit nejistota. Po sedmi čtyřicet+ metrových délkách zahajují ústup z vrcholového hřebene zpět do bezpečí svých postelí, odkud další den slaňují na plochou zem. Misi – prověření svých schopností – splnili.\nASAN via Timofeev ridge patří bohům\nVelkou část svého vybavení nechávají pod stěnou, Clinton a Pjotr se chtějí vrátit prozkoumat pravoúhlé kouty v pravé části stěny. Nové zážitky vstřebají v pohodlí kempu, kde čekají Zdenda a pes kterému říkají Sabak.\nPik Slessova 4240, Legendární Perestroika\nPo dvou nedokončených výstupech na vrchol Asan jeho západní stěnou, z nichž jeden cestou Timoteef skončil na vrcholovém hřebeni, se Clinton a Pjotr rozhodli zkusit své schopnosti ve slavné cestě Perestroika (francouzský výstup z roku 1991; 25 délek; 7a A2; první volný přelez ohodnocen 7b Lynn Hill a Greg Child během 28 hodin).\nDvojice přemýšlí o své taktice, technicky jsou dostatečně zdatní, jako tým jsou však pomalejší na jednodenní výstup. Jsou sbalení na dva dny lezení. Jejich plánem je během prvního dne dojít z Kara-su do Ak-su, vylézt prvních deset délek, kde je dle topa velká police. Přespat, druhý den vylézt na vrchol, slanit, dojít k řece, znovu přespat a vrátit se zpět do Kara-su na oběd. Ambiciózní plán, ne však nereálný.\nPrvní den putují do Ak-su s minimem jídla a lezeckého materiálu, bez portaledží, vstříc stylu lezení ve kterém jsou zkušenější. Údolí Ak-su se zdá při příchodu teplejší, ne však na dlouho. Pochod trval déle než čekali, nástup strmou sutí je náročný a zdlouhavý. Clinton a Pjotr začínají lézt příliš pozdě na to, aby se mohli držet svého původního plánu. Na konci třetí délky se rozhodli bivakovat s vidinou rychlého výstupu na vrchol druhý den.\nRáno je vše jinak, Slessova je chladná, rozhodně není připravena na dotyk lidské ruky, mrazivý vichr štípe do tváří, čekají. Čekají na první paprsky slunce, které přichází až v pravé poledne. Souhlasí, že budou haulovat do desáté délky kde znovu přespí, nemusí spěchat. Užívají si nekonečné délky spár všech rozměrů. V bivaku v desáté délce, překvapivě nefouká a kluci si můžou dostatečně odpočinout.\nTřetí den je opět mrazivo, tentokrát už není prostor k diskuzi, oba vědí, že mají před sebou dlouhý den. Clinton věří, že na večeři budou v kempu, Pjotr počítá s bivakem pod stěnou. Začínají lézt s mrazem v zádech, první spáry jsou široké a nevyžadují mnoho umu, jen hrubou sílu, kterou se člověk zahřeje, postupují rychle. Klíčové délky jsou stále ve stínu, Clinton leze opatrně, však efektivně první převislý kout, v druhé klíčové délce Pjotr nešikovně uklouzne. Pokračují dál mořem spár k vrcholu. Na vrcholu není nic. Jen nepopsatelný pohled na rozlehlé údolí…\nCesta Perestroika, Kyrgyzstan\nClinton a Pjotr se vrátili do svého kempu v Kara-su čtvrtý den odpoledne, vyprahlí a hladoví, připraveni si odpočinout na druhý pokus ve svém prvovýstupu ve Žluté stěně…\nClinton konečně na sluníčku\nHotovo! Už se smějou!\nlezečky La Sportiva helma Black Diamond friendy karabiny s pojistkou Therm-A-Rest Z-Lite Sol vařič MSR WindBurner Goal Zero Nomad Solar Panel Petzl Reactik spacák Warmpeace Viking 900 péřovka Warmpeace Vernon filtr Katadyn Base Camp A zkrátka: 2x dvojitá sada BD cams+ extra small gear X4, Metolius ultra lights, 300m lan, micro traction, pro traxion, basic, dvě portaledge, 2 haulbagy velikosti Elcap, dva menší haulbagy, jumary, kladiva, nýty, skoby, stany, MSR a Hannah, expediční stan red fox… a mnoho dalšího…\nŽlutá stěna, Kyrgyzstan\nV dalších dnech trojice Zdenda, Pjotr, Clinton přesunuli vybavení z mrazivého stínu Asanu ke prosluněné Žluté stěně, kde se pokusili najít spojnici nejstrmějších pasáží Žluté stěny. Podobný nápad už někdo měl, od existující linie se odklonili s troufalou nadějí, že objeví stěnovou variantu k existujícím cestám (pravděpodobně jsme se napojili do spár ve vrcholové partii strmého pilíře cesty T. Zákory z roku 2002). Znovu bigwall style, hoši mají rádi ten zevl na postelích. Strávili zde pět dní, shodili kladivo, došli pro druhé, navrtali několik nýtů, vytrhali volné bloky, hákovali, houpali se, lezli volně, chybovali, objevili reálnou linii, byli zasněženi, sjeli dolů.\nZdenda ve svém živlu\nV posledních zbylých dnech Clinton a Pjotr vylezli cestu Everything is normal, kyrgyzská žula se s nimi rozloučila burácejícím větrem a sněžením…\nAsulbek a jeho zvířata dobrodruhy dopravil zpět do Oz garush, odkud se vydali zpět hlouběji a hlouběji do civilizace.\nVíce fotek můžete shlédnout na eFBečku Pjotra, nebo Clintona, na ty hodně povedený koukněte na Clintonovu stránku (nejenom z tohoto tripu)\nDíky všem mamám, membránám, kyrgyzském lidu, Allahu, Chimpanzům, Hanibalu, 6cčku, kteří velkým dílem přispěly k uskutečnění naší první expedice! Velký dík také Tomáši Jaroškovi který umí vyrobit kalimbu namíru jakékoli duši (harmoniezvuku.cz)\n– Petr „Pjotr“ Vícha\n← Jan Šimánek | Měsíc jsem čekal na okamžik Adamova zaváhání\nHANIBAL TESTED | Sněžnice TSL 438 Up and Down Grip →


SOUPRAVA LETNÍ ALOE VERA přikrývka+polštář, 140x200, 70x90cm | 1 139 Kč | Zopito.cz\nSOUPRAVA LETNÍ ALOE VERA přikrývka+polštář, 140x200, 70x90cm / levně!\nPrávě teď se díváte na zboží SOUPRAVA LETNÍ ALOE VERA přikrývka+polštář, 140x200, 70x90cm, které si můžete rovnou objednat. V případě dotazů ke zboží nám napište. Objednávku můžete zaplatit dobírkou nebo předem. Dostupnost produktu je napsána níže.\nPopis SOUPRAVA LETNÍ ALOE VERA přikrývka+polštář, 140x200, 70x90cm Kvalitex\nJe důležité vědět, že zboží SOUPRAVA LETNÍ ALOE VERA přikrývka+polštář, 140x200, 70x90cm za super cenu Vám navíc doručíme zdarma po ČR. A díky tomu patří zboží na srovnávačích Heureka, nebo Zboží mezi nejvýhodnější nabídky. A stejně výhodně i levně koupíte i ostatní podobné KVALITEX SETY.\nSouprava letní ALOE VERA obsahuje  přikrývku a  polštář naší české výroby značky Kvalitex. Mikrovlákenná tkanina obsahuje výtažek z Aloe vera (Aloe pravá), která má na pokožku zákazníka změkčující vliv. Přikrývky i polštáře jsou vhodné pro alergiky a to díky použití vysoce kvalitních dutých vláken a velmi snadné údržbě konečného zákazníka. Cena letní soupravy je pro Vás momentálně zvýhodněná o 10% oproti standardní ceně jednotlivých kusů.\nPlošná hmotnost výplně - přikrývka (gramáž): 150g/m2, 450g na celý rozměr výrobku\nSOUPRAVA LETNÍ ALOE VERA přikrývka+polštář, 140x200, 70x90cm naleznete v kategorii: Sety\nObrázek produktu "SOUPRAVA LETNÍ ALOE VERA přikrývka+polštář, 140x200, 70x90cm" může být ilustrační, chcete-li si být jisti, že obrázek nebo popisek souhlasí, napište nám na email: info@zopito.cz - odpovídáme brzy! Zboží SOUPRAVA LETNÍ ALOE VERA přikrývka+polštář, 140x200, 70x90cm pokud máme skladem, odesíláme v pracovní dny až do 14 hodin, občas expedice může proběhnout později. Následující pracovní den, by Vám ho služba PPL nebo Česká pošta dovezlo. Víte, že zboží SOUPRAVA LETNÍ ALOE VERA přikrývka+polštář, 140x200, 70x90cm máme za super internetovou cenu? Nakupujte chytře a nakupte vše v eshopu Zopito.cz\nSOUPRAVA LETNÍ ALOE VERA PŘIKRÝVKA+POLŠTÁŘ, 140X200, 70X90CM - Online internetový prodej zboží přes internet je u nás bezpečný. V nabídce, kromě tohoto produktu máme i jiné zboží od značky KVALITEX. Levné a kvalitní SETY , které u nás najdete. Levně SOUPRAVA LETNÍ ALOE VERA PŘIKRÝVKA+POLŠTÁŘ, 140X200, 70X90CM můžete pořídit hlavně u nás. SOUPRAVA LETNÍ ALOE VERA přikrývka+polštář, 140x200, 70x90cm nakupujeme především z české distribuce. Ke každé objednávce přistupujeme iindividuálně. Jsme otevřeni jakékoliv spolupráci. SOUPRAVA LETNÍ ALOE VERA přikrývka+polštář, 140x200, 70x90cm - výhodný nákup, super ceny. Recenze, srovnání i u SOUPRAVA LETNÍ ALOE VERA PŘIKRÝVKA+POLŠTÁŘ, 140X200, 70X90CM. Právě si u nás prohlížíte produkt SOUPRAVA LETNÍ ALOE VERA PŘIKRÝVKA+POLŠTÁŘ, 140X200, 70X90CM, který se nachází v kategorii SETY. Recenze o něm hledejte na internetu, nebo i u nás v článcích.


Pavel Kotrba - Osobnosti - 02. 12. 2008 - 5103 přečtení\nFrancouzský prozaik a dramatik, nositel Nobelovy ceny za literaturu v roce 1937.\n* 23. března 1881, Neuilly sur Seine\n+ 23. srpna 1958, Bellême\nRoger Martin du Gard se narodil 23. 3. roku 1881 na předměstí Paříže. Jeho rodiče byli silní katolíci, otec prosperující právník a matka knihovnice. Vzdělání zakončil na École des Chartres v Paříži v roce 1906, kde získal diplom v oboru paleografie (věda, zabývající se historickými písmy). Jeho literární počiny byly silně ovlivněny dvěma prvky v jeho životě - jednak oborem, který vystudoval a jednak ruským spisovatelem L. N. Tolstem. Jelikož studoval obor historického písemnictví, lpěl na pečlivé přípravě faktických dat před začátkem vlastního psaní románu či divadelní hry.\nMartin du Gard debutoval s románem Stát se! v roce 1908 (již předtím napsal několik prací, ale v z důvodu velké sebekritiky je zničil). Gardovi v literární kariéře pomohl André Gide, který byl jeho blízkým přítelem. S Gidem měli společný pohled na literaturu, proto Martin du Gard vstoupil do spolku La Nouvelle Revue Française, jehož byl André Gide členem a který se hlásil novému klasicismu. Po vypuknutí První světové války byl povolán na frontu, ale bojů se přímo neúčastnil. Avšak po skončení války zaujal stejný protiválečný postoj jako Romain Rolland. Po válce nastoupil do divadla, ale práce zde jej unavovala a proto se usadil na statku blízko Bellême, kde začal pracovat na svém největším díle „románu řeka" Thibaultové, na kterém pracoval od roku 1920 až do roku 1940. Práci na díla pozastavila pouze autorova autonehoda v roce 1931. Hlavním vzorem pro napsání tohoto sedmidílného románu byl L. N. Tolstoj a jeho Vojna a mír. Za jeden svazek, Léto 1914, z celkových sedmi získal Nobelovu cenu za literaturu udělenou v roce 1937 s následujícím odůvodněním Švédské akademie: „... za uměleckou sílu a pravdu, s níž v románovém cyklu Thibaultové zachytil lidské konflikty a významné aspekty současného života..." Druhou světovou válku prožil Martin du Gard v Nice. Reagoval na válečný konflikt i v díle Thibaultové, když kompletně spálil sedmý díl a napsal nový, ve kterém zmiňoval společenské změny doby. Po skončení války se du Gard stáhnul z literárního života a psal pouze memoáry.\nRoger Martin du Gard zemřel 23. 8. 1958 v Bellême, po jeho boku ve smrti stál jeho dlouholetý přítel André Gide.\nStát se! (1908, Devenir!) vlastním nákladem vydaný autorův první román o umělci neschopném realizovat své umělecké plány, ve kterém jako by se Martin du Gard také vnitřně vyrovnával s tím, že zničil své předcházející dílo La Vie de Saint (Život světce), který neprošel jeho vlatním kritickým pohledem\nJedna z nás (1910, L'Une de Nous) část autorova románu Marise, který měl být chronolgicky pojatým příběhem ženy od jejích dívčích let až po stáří. Zbytek knihy autor pro přílišnou sebekritičnost zničil.\nJean Barois (1913) román, jehož tématem je složitý duševní vývoj francouzského vzdělance bolestně prožívajícího rozpor mezi tradiční vírou a pozitivistivkou vědou. Hlavní hrdina je vychováván v přísném katolicismu, ale v dospívání se začíná od své víry odvracet, vrací se k ní až v otázkách smrti a hledá v ní lidskou útěchu před svým koncem\nZávěť tatíka Leleua (1914, Le Testament du Pére Leleu) divadelní hra, venkovská fraška uvedená česky roku 1925 pod názverm Závěť strýčka Louly\nThibaultové (1922-1940, Les Thibault) vrcholné autorovo dílo, osmidílný románový cyklus, ve kterém autor zobrazil společenský život ve Francii na přelomu 19. a 20. století, v době před první světovou válkou a především během ní\nVodnatelnost (1928, Le Gonfle) divadelní hra, satirická fraška\nAfrické tajemtví (1931, La Confidence africaine) novela jejímž tématem je incestní láska mezi bratrem a sestrou\nNemluva (1932, Un Taciturne) divadelní hra, drama zabývající se problémem homosexuality\nStarosvětská Francie (1933, Vieille France) cyklus drobných črt z francouzské vesnice, volně spojovaných osobou listonoše. Tomu se při doručování dopisů otvírají všechna stavení, takže má možnost (které napomáhá i tím, že dopisy tajně otvírá a čte) nahlédnout do soukromí obyvatel nejrozmanitějších zaměstnání a charakterů a odhalit tak jejich pravou, před veřejností skrývanou tvář\nPoznámky o André Gidovi (1951, Notes sur André Gide) eseje\nAutobiografické a literární vzpomínky (1955, Souvenirs Autobiographiques et Littéraires) eseje\nKorespondence (1968, Correspondancee) posmrtně\nPodplukovník de Maumort (1983, Le Lieutenant-Colonel de Maumort ) autorův posmrtně vydaný nedokončený román s řadou autobiografických prvků\nRodina Thibaultů I, - VI. - František Topič, Praha 1930-1933, přeložili František Jelínek a Hanuš Jelínek, znovu 1937\nRodina Thibaultů VII. - Léto 1914 - František Topič, Praha 1937-1938, přeložili František Jelínek a Hanuš Jelínek\nJan Barois - Evropský literární klub, Praha 1938, přeložili Miloslav Jirda a Svatopluk Kadlec, znovu Odeon, Praha 1961 pod názvem Jean Barois.\nThibaultové - SNKLHU, Praha 1959, přeložil Břetislav Štorm, všech osm částí ve třech svazcích, znovu Odeon, Praha 1967.\nStarosvětská Francie - Československý spisovatel, Praha 1963, přeložil Břetislav Štorm.\nObsah díla Thibaultové\nHned na začátku se seznamujeme s katolickou rodinou Thibaultů, které vládne megalomanský a bigotní otec Oskar Thibault. Dalšími členy rodiny jsou jeho dva synové, starší Antonín, lékař a pozitivista, který věří pouze v chladný rozum a sní o tom, že se stane slavným vědcem, a Jakub, který má vzpurného a nepokořitelného ducha nenávidějícího násilí. Zatímco Antonínův život plyne poklidně, dochází mezi otcem a Jakubem ke dvěma velkým střetnutím, které Jakub řeší ve svých čtrnácti letech útěkem z domova. V postavě Oskara Thibaulta vytvořil Roger Martin du Gard platický a psychologicky propracovaný portrét představitele katolického dogmatismu a tvrdého autoritářství, který neváhá dát svého syna Jakuba do polepšovny, kterou sám založil, aby jej zlomil. Tento jeho až nenávistný vztah k Jakubovi není však jen výrazem biologicko-sociologického vztahu otce a syna, ale má základ v Oskarově charakteru, odmítajícím všechno, co se vzpírá nehybnému konformismu. Po návratu z polepšovny se z Jakuba stává mlčenlivý a nejistý mladík, který se na rozdíl od svého bratra necítí nikde na pevné půdě.\nSouběžně s osudy rodiny Thibaultů se rozvíjejí osudy rodiny de Fontaninů, osvícenských protestantů. Té vládne vlídná paní de Fontanin, která, opuštěna manželelm, vášnivě miluje své dvě děti, Daniela a Jenny. Daniel je svou povahou podobný Jakubovi, ovšem je poněkud zdrženlivější a mírnější. Jenny, na první pohled odměřená a chladná, je však po matce velice citlivá a něžná. Na tomto základě pak Roger Martin du Gard rozvíjí složité vztahy svých hrdinů, jejich milostné problémy, přátelství Jakuba a Daniela a Jakubův komplikovaný vztah k Jenny.\nV závěrečném díle této „první" části cyklu, v Otově smrti jsme svědkem umírání Oskara Thibaulta. Jsme ale překvapeni, s jakou houževnaostí se tento fanatický katolík brání smrti, namísto toho, aby se vyrovnaně rozloučil s títo světem. Nikdy se sice nedovíme, jesti opravdu věřil v posmrtný život, ale přesvědčujeme se, že by za něj nevyměnil ani to největší utrpení na zemi. Zjišťujeme tak, že za pevnou jistotou Oskara Thibaulta se skrývá nejistota, strach ze stárnutí, z vlastní osamocenosti a ze smrti. Postava jevící se zprvu jen v negativním světle, vyvolává tak nyní soucit.\nLéto 1914 a Epilog\nZhruba kolem roku 1931 došlo u Rogera Martina du Garda ke změně koncepce cyklu. Nástup fašismu a nebezpečí nového válečného konfliktu jej dovedlo k přesvědčení, že se nemůže věnovat jen líčení izolovaných citových a morálních problémů svých hrdinů, protože člověk je součástí společnosti, která ovlivňuje jeho osud. Proto spálil již hotový sedmý díl s názvem Příprava (L'Appareillage) a napsal díl nový, Léto 1914, ve kterém problémy individuálních úzkostí ustoupily do pozadí před politickými a sociálními problémy. První světová válka, která měla být v původní koncepci jen stručnou epizodou, se tak stala vrcholným bodem díla, ve kterém jsou sedmý a závěrečný osmý svazek z roku 1940 delší než prvních šest částí dohromady.\nV sedmém díle cyklu, nazvaném Léto 1914, je podána v celé své složitosti dramatická historie Francie v době pěti týdnů, které oddělovaly sarajevský atentát od vypuknutí války. Autor zde vytváří bohatý a pestrý obraz politického a ideologického chaosu a vření ve francouzské společnosti. Zastánci nacionalismu jsou konfrontováni se socialistickými internacionalisty, anarchistické revoluční tendence s názory humanistických reformistů, válkychtivost zfanatizovaných šovinistů s tolstojovským pacifismem. Jediným světlým bodem v této době, kdy se připravuje tragédie evropských národů, je konečné shledání Jakuba a Jenny.\nSamotná postava Jakuba se vyvíjí - od individuální revolty proti rodině směřuje Jakub takřka logicky k revoluční činnosti a v řadách socialistů bojuje za záchranu míru. Nakonec se rozhodně k zoufalému činu, o němž je přesvědčen, že může ukončit začínající válečnou katastrofu. Chce po obou stranách fronty shodit z letadla pacifistické letáky s výzvou, aby vojáci odhodili své zbraně. Při pokusu o realizaci toho svého plánu je však setřelen a v troskách letadla zahyne. Jeho smrt je sice hrdinská, ale zbytečná, absurdní a beznadějná. Jakub zemřel, aniž dokázal vyřešit své vlastní problémy, aniž porozuměl sám sobě.\nHrdinou závěrečného dílu celého cyklu s příznačným názvem Epilog je Antonín, který se sice dožil konce války, ale postupně umírá v sanatoriu na důledky zasažení yperitem, když působil na frontě jako vojenský lékař. Jde však o Antonína úplně jiného, než na jakého jsme byli zvyklí z předcházejícíh dílů. Tváří tvář snrti opouští Antonín svůj chladný pozitivismus ve prospěch nekonečného humanismu. Vidí, že skončila jedna epocha, že skončily naděje jedné generace, která už nemůže splnit to, co si předsevzala, a obrací se tedy do budocnosti, kterou pro něj ztělesňuje syn Jakuba a Jenny Pavlík. Rodina válečnou katastrofu nepřežila, ale přežily jí Jakubovy názory o tom, že válka je ničitelkou všech hodnot a všeho životodárného, a Jenny je rozhodnuta zasvětit svůj život tomu, aby jim Pavlíka neodcizila. Roger Martin du Gard tak svým dílem předává poselství o tom, že válka není exaltací ctností, ale obecnou tragédií, jejíž příčiny netkví v nezměnitelné soudovosti, nýbrž v lidech samých, kteří z ideálů jako je Vlast, Svoboda a Spravedlnost vytvářejí idoly, za nimiž se skrývá agresivní nacionalismus a kořistnické zájmy.\n* V roce 1938 získala Nobelovu cenu za literaturu americká spisovatelka Pearl Sydenstricker Bucková. V příštím díle seriálu se o ní dozvíte více. *


SBS ochranné sklo pro Samsung Galaxy S6 / 0.3mm | Mironet.cz\nSBS ochranné sklo pro Samsung Galaxy S6\n89,- 74,- bez DPH\nOchranné sklo pro váš dotykový displej na mobilním telefonu, která chrání před poškrábáním, špínou a prachem. Skvělá přilnavost je zajištěna díky přesnému provedení skla.\nMinimální tloušťka 0.3 mm\nText vašeho příspěvku/dotazu pro produkt SBS ochranné sklo pro Samsung Galaxy S6 :\nTechnické specifikace pro produkt SBS ochranné sklo pro Samsung Galaxy S6 se mohou změnit bez výslovného upozornění. Obrázky pro produkt SBS ochranné sklo pro Samsung Galaxy S6 mají pouze informativní charakter.\nNalezli jste chybu v informaci o SBS ochranné sklo pro Samsung Galaxy S6 ?


První písemná zmínka o vsi je z roku 1373, kdy je jmenována jako Wilzkow. Byla vždy součástí lukovského panství a patřila pod farní úřad v Kašavě, kam se chodilo i do školy. Na staré obecní pečeti je nápis WLCZKOWA a znakem vlk unášející ovečku. Ne náhodou - tehdy se vlci beze strachu přibližovali až k lidským obydlím a zvlášť v zimě často napadali ovčí stáda. Počátkem 17. století bylo v obci 15 usedlostí, mezi nimi i svobodný mlýn mlynáře Jury. Po třicetileté válce zůstalo jen 13 obydlených. V roce 1834 měla však již 54 domů a 403 obyvatel. Od té doby se počet domů více než zdvojnásobil, i když průměrný počet obyvatel se příliš neměnil. V roce 1773 koupil od vrchnosti fojtství Jan Kolář. Vykupování usedlostí pokračovalo a postupem času byly usedlosti vykoupeny všechny. V archivních pramenech patří k nejčastěji se vyskytujícím jménům Bořuta, Brtík, Drozdek, Drábek, Gajdošík, Halaška, Homolík, Kolář, Minář, Macík, Pliščák, Sadila, Šarman a Topič. V obci stávaly dva mlýny, dolní s pilou (tzv. Minářský podle rodu, v jehož byl držení) a horní. Zdrojem obživy bylo zemědělství a lesní hospodářství s dřevařskou výrobou (hrábě, žebříky, žebřiny, trakaře, dřevěné lopaty a šindel). Z řemeslníků jsou doloženi kolář, kovář, krejčí a švec. V současnosti žije ve Vlčkové necelých 400 obyvatel.\nKaplička s vyřezávaným křížem stojí uprostřed obce nad silnicí a tvoří pomyslnou hranici mezi horním a dolním koncem Vlčkové. Originál kříže z dílny rodáka je uložen v depozitáři na Ploštině. Kaplička je jednou z významných památek obce a dodnes slouží k náboženským účelům. Každoročně v květnu se zde konají roráty.\nKončiny (masopust) jsou ve Vlčkové dlouholetou tradicí. Každý rok, šest týdnů před Velikonocemi, se vydává několik místních, převlečených do nejrůznějších kostýmů v čele s medvědem, na pouť obcí. Průvod u každého domu zahraje a zazpívá, medvěd zatančí s jeho obyvateli. Odměnou za písničku a tanec bývá příspěvek do kasy, jejíž obsah je v létě použit na víkendovou rekreaci malých dobrovolných hasičů.\nObec leží na území Hostýnských vrchů. Na katastru obce se nachází přírodní památka Ondřejovsko, kterou tvoří zalesněný skalnatý hřbet, a přírodní památka Bzová. Obcí protéká potok Kameňák, jedna z větví řeky Dřevnice, která nedaleko pramení.\nOblibu si získává Vlčkovská lávka, soutěž v přejezdu nad hladinou místního rybníka na jízdním kole. Lávku dlouhou 36 m a širokou pouhých 25 cm postavenou místními dobrovolníky se snaží zdolat závodníci všech věkových kategorií.


Uhlídá Manchester United postup? Povede se Atlétiku malý fotbalový zázrak? A bude první ve skupině Bayern, nebo PSG? Sledujte Ligu mistrů na O2 TV Sport!\nPARIS, FRANCE - SEPTEMBER 27: Thiago Alcantara of Bayern Muenchen (L), Neymar of PSG (C) and Joshua Kimmich of Bayern Muenchen (R) battle for the ball during the UEFA Champions League group B match between Paris Saint-Germain and Bayern Muenchen at Parc des Princes on September 27, 2017 in Paris, France. (Photo by Alexander Hassenstein/Bongarts/Getty Images)\nNěkolik napínavých bitev o postup do jarní fáze, nebo také duel gigantů Bayern Mnichov a PSG o první místo ve skupině. Úterní menu z posledního kola základních skupin Ligy mistrů slibuje opět mimořádně lákavou podívanou.\nManchester United – CSKA Moskva (20.45, O2 TV Fotbal)\nManchester United má ze všech týmů ve skupině A k postupu nejblíž. Naposledy si ale zavařil porážkou v Basileji a teoreticky se pořád může stát prvním týmem, který by vyhrál první čtyři zápasy ve skupině a nakonec nepostoupil.\nTo se ale stane pouze v případě, že svěřenci Josého Mourinha podlehnou doma CSKA o sedm a více branek a Basilej zároveň zvítězí na hřišti Benfiky Lisabon.\nTaké toto utkání můžete sledovat v O2 TV.\nBayern Mnichov – Paris St.-Germain (20.45, O2 TV Sport)\nPaříž i Bayern zvládli roli favoritů ve skupině a už mají jistý postup. Vzájemný souboj v posledním kole bude duelem o první místo ve skupině. Bayern může PSG předstihnout, pokud ho doma porazí a bude mít zároveň lepší bilanci ze vzájemných zápasů. První duel v pařížském Parku princů ale prohrál 0:3.\nDalší dva účastníci skupiny Celtic Glasgow a Anderlecht Brusel si to rozdají o třetí místo a postup do Evropské ligy. Blíže k němu mají Skotové, kteří navíc poslední zápas hrají doma a stačí jim neprohrát.\nChelsea – Atlético Madrid (20.45, O2 TV Fotbal)\nChelsea už má postup ze skupiny jistý. Zato Atlético by kromě výhry na Stamford Bridge potřebovalo malý zázrak v souběžně hraném duelu AS Řím s Karabachem.\nItalským „Giallorossi“ stačí na postup jakékoliv vítězství nad ázerbájdžánským outsiderem.\nBarcelona – Sporting Lisabon (20.45, O2 TV Fotbal)\nVe skupině D si může postup společně s Barcelonou zajistit ještě Juventus Turín nebo Sporting Lisabon.\nLoňský finalista má vše ve vlastních rukou – součástí jarního osmifinále bude Juve v případě, že na hřišti řeckého Olympiakosu Pireus získá tři body. V opačném případě bude muset doufat, že Sporting nezvítězí v Barceloně.\nSestřihy všech utkání můžete vidět v rámci studia O2 TV Sport hned po skončení přímého přenosu.\nSkvělý Jankto! Čech se dvakrát krásně trefil za Udine. Barák přidal asistenci\n05. prosinec 2017 v 10:46


Hlavní » Průvodci » Oprava: No Man's Sky Stuck on Loading Shaders\nNo Man's Sky je dobrodružná hra na přežití a její multiplatformní vydání vyvolalo v herní komunitě velké očekávání, což vedlo k velkým očekáváním fanoušků, kteří očekávali, že hra bude tak rozsáhlá, jak byla slíbena, ale ve skutečnosti to nepřineslo to úplně.\nNedávno však přišlo mnoho zpráv o hře, která se zasekla na „načítání shaderů”Fáze na obrazovce načítání. V tomto článku vás budeme informovat o některých příčinách problému a poskytneme vám životaschopná řešení, která zajistí úplné odstranění problému.\nCo způsobuje uvíznutí nebe nikoho na „načítání shaderů“?\nPříčinu problému nebylo možné určit, nicméně podle našich zpráv jsme našli několik věcí, které obecně způsobovaly problém, a to:\nShader Cache:Je možné, že mezipaměť shaderu může být poškozená. Shader Cache se používá při načítání shaderů, ale pokud chybí, lze ji automaticky regenerovat. Pokud je však hra poškozená, pokusí se načíst stejnou mezipaměť, což způsobí problém\nMody:Pro hru je k dispozici řada módů, které mohou zlepšit hratelnost nebo dokonce vizuál. Pokud mody nejsou aktualizovány, aby podporovaly nejnovější verzi hry, nebo verze hry není v souladu s mody, může být tento problém spuštěn.\nŘešení 1: Odstranění mezipaměti shaderu\nShader Cache se používá při načítání shaderů, ale pokud chybí, lze ji automaticky regenerovat. Mezipaměť shaderu se však při poškození hry pokusí načíst stejnou mezipaměť, což způsobí problém. V tomto kroku úplně odstraníme mezipaměť shaderu, pro kterou:\nNavigovat do vaší hry instalace složku\nNyní vymazat každý soubor tam\nTato hra bude nyní nucena vytvářet nové ShaderCache když je otevřen.\nZkusit Běh hra\nTo vyřeší váš problém, pokud byla poškozena ShaderCache hry\nŘešení 2: Odebrání režimů\nPro hru je k dispozici řada módů, které mohou zlepšit hratelnost nebo dokonce vizuál. Pokud mody nejsou aktualizovány, aby podporovaly nejnovější verzi hry, nebo verze hry není v souladu s mody, může být tento problém spuštěn. Proto vám doporučujeme zkusit hru načíst bez použití jakýchkoli modů. Udělat to\nVymazat všechny Mod Soubory, které jste tam zkopírovali za účelem instalace mod.\nPoznámka:Neodstraňujte žádné další soubory kromě těch, které jste přidali po instalaci hry, abyste mohli používat mody. Protože všechny ostatní soubory zde jsou důležité herní soubory, které hra potřebuje, aby správně fungovala\nNyní zkuste Běh hra.


Yves Rocher Tužka na oči khol recenze a zkušenosti - Recenze Omlazení.cz\nYves Rocher Tužka na oči khol recenze a zkušenosti\nVzhledem k ceně (65 Kč je plná cena bez slevy) jsem od této tužky moc nečekala a už vůbec jsem nevěřila celodenní výdrži, kterou slibuje výrobce, ale o to mileji mě překvapila. Mám tmavě modrou a hnědou (kromě těchto barev je k dostání ještě černá). Hnědá není špatná, ale znovu si ji kupovat nebudu, je méně výrazná a je to spíš teplejší odstín, který mi tolik nesluší. Ale z tmavě modré jsem nadšená. Je to hodně tmavá navy blue, opravdu krásný odstín. Tužka jako taková je výborná, není tvrdá, jednoduše se s ní dá vytvořit krásná sytá linka, která opravdu vydrží celý den, nerozmazává se. Samotná tužka s květinovým potiskem se mi taky líbí. Bonus je, že neobsahuje parabeny a je vhodná i pro citlivé oči.\nsytá linka (modrý odstín)snadná aplikace - tužka není tvrdánerozmazává seneobsahuje parabenycenacelodenní výdrž\njen tři odstíny na výběr\nDalší recenze od firstandariel\nTužka je velice kvalitní, měla by být i pro citlivé oči. Krásně se s ní pracuje a dobře se nanáší i na vnitřní linku. Už si jinou tužku ani nekoupím protože s touto jsem nejvíce spokojená. Dostupnost na internetu, nebo také v prodejnách Yves Rocher, kterých moc není.\nMám velmi citlivé oči, nekvalitní tužka mi je lehce rozdráždí až do slz a z toho důvodu si pravidelně kupuji tužky z Yves Rocher, které mají kvalitnější složení a oči tolik nezatěžují. Z této řady mám tužku černou a v podstatě jí nemám co vytknout. Je krásně sytá a stačí s ní jen lehce přejet. Na oku drží přes celý den taky v pohodě, zkrátka na tuhle tužku nedám dopustit, pro mě jasná jednička.\nsytá barvavýdržnedráždí oči\nTužku jsem v hnědé dostala k nákupu, nejprve jsme nechtěla ani zkoušet, ale docela mě přesvědčily recenze. Že prý drží celý den a nerozmazává se. Nevím, na co byl kdo zvyklý předtím, ale výdrž celý den rozhodně nemám zařazenou u "vydrží 3h a pak bledne", zkoušela jsem na Shadow Insurance a stejně nic moc, intenzita barvy se postupně vytrácí. Na waterline nedrží (ale tam mi drží jen opravdové "tutovky" prověřené a ozkoušené roky). Taky by klidně mohla být měkčí, na můj vkus je docela tvrdá. Za mě - průměr.\nnedrží moc dlouhointenzita barvy se vytrácí3 odstíny\nDalší recenze od Danča-ksmv\nPodle mě je tohle nejlepší tužka na oči. Je dokonale pigmentovaná a je to jedna z mála tužek, který mi barví vnitřní linku oka, protože nevim z jakého důvodu mi žádné jiné nebarví. Možná mám moc vlhké oči, nebo nevím čím to je. Na to, že je to od Yves Rocher, tak je to levné a prostě je to skvělá tužka.\nDalší recenze od geenie\nMěla jsem tmavě modrou. Byla jsem spokojená s výdrží, která vydrží opravdu celý den, jak slibuje výrobce. Tmavě modrá je krásný odstín, výrazná, téměř až do černa. S čím jsem ale nebyla spokojená, je obal a samotná náplň, která se mi často při ořezávání lámala, a proto mi tužka tak dlouho nevydržela. Za výdrž po celý den, voděodolnost, barvu a cenu určitě velké plus ale za mizernou výdrž a téměř nedobytný plastikový obal, který mi nešel po zakoupení za boha sundat :D velké mínus. Khol si do budoucna už nekoupím. Průměrná tužka na oči.\nS touto tužkou na oči bohužel nejsem spokojená.Mám černý odstín.O tom,že vydrží celý den nemůže být vůbec řeč.Mě se velmi rozmazává, takže musím linku během dne velmi často opravovat.Pokud si chci namalovat i vnitřní linku maluje velmi slabě,že to není téměř vidět.Znovu už si jí rozhodně nekoupím!Nedoporučuji.\nrozmazává setéměř nemaluje vnitřní linku


Dorms.com Student housing - Hostels - Coworking Itálie Student housing - Hostels - Coworking in Palermo (Itálie)\nPalermo – Student accommodations, hostels and coworking spaces in Palermo (Itálie). Maps of Palermo, photos and reviews for each place in Palermo.\nStudent housing - Hostels - Coworking in Palermo (Itálie)\nStudent accommodation and hostels in Mandamento Královský Palác\nStudent accommodation and hostels in Mandamento soud\nUbytovny v Palermo\nPřátelský hostel, velmi čistý s přátelským personálem. Pouze nevýhoda umístění, asi 20-25 minut chůze od hlavních atrakcí\nPřijel jsem velmi pozdě (23 hodin) a byl jsem velmi dobře přijat. Místo je prostorné, velmi dobře udržované, funkční a příjemné. Jedná se o velký apartmán s vysokým stropem a pokoje nejsou přetížené postelemi. Během 5 dnů mého pobytu jsem se setkal s lidmi od 20 do 65 let z různých prostředí a atmosféra byla v pohodě. Pokud jdete do Palerma, vřele doporučuji tento hostel 100 metrů od vlakového nádraží.\nCappuccini Hostel se nachází v Palermu, 400 metrů od paláce Palazzo dei Normanni a 800 metrů od katedrály. Každý pokoj v tomto hostelu je klimatizovaný a má TV s plochou obrazovkou. Některé mají posezení, kde můžete relaxovat.


Drogy za volantem způsobují tragické nehody - Chrudimský deník\nDrogy za volantem způsobují tragické nehody\nVýchodní Čechy /FOTOGALERIE/ – První řidič, který jel letos na Královéhradecku pod vlivem drog, uvízl tento týden v úterý v rukou policie. Smrt dvou lidí zavinil v květnu loňského roku v Chrasti na Chrudimsku šestadvacetiletý řidič peugeotu Luboš Sahula. S vozidlem vjel na chodník, kde ukončil životy osmadvacetileté ženy a jejího tříletého syna.\nChrast se zahalila do smutku. Na místo tragické nehody lidé pokládali květiny a zapalovali zde svíčky. | Video: Karel Dvořák\nŘidiče osobního motorového vozidla Škoda Felicia zastavila policejní hlídka při namátkové silniční kontrole v úterý v nočních hodinách v Rooseveltově ulici v Chlumci nad Cidlinou.\n„Devatenáctiletý motorista po předložení dokladů potřebných k řízení a provozu motorového vozidla byl policisty vyzván k dechové zkoušce na alkohol. Ta byla negativní. Až drogovým testem zjistili přítomnost návykové látky cannabis. Řidič mužům zákona přiznal, že návykovou látku užil naposledy předchozího večera. Následně byl policisty vyzván k lékařskému vyšetření spojenému s odběrem krve a moči, což odmítl,“ uvedla policejní mluvčí Anna Pešavová.\nPřípad šetří policisté pro podezření z přestupku na úseku ochrany před alkoholismem a jinými toxikomaniemi. Ve správním řízení hrozí muži pokuta v rozpětí od 25 do 50 tisíc korun a zákaz činnosti na jeden až dva roky.\nO tom, že ovlivnění řidiče nejen alkoholem, ale i jinými návykovými látkami může mít tragické následky, není pochyb. Potvrzují to i případy z východních Čech.\nVelmi známou tragédií se stala dopravní nehoda z 27. října 2008 v Hradci Králové. Šestadvacetiletý řidič osobního vozidla Opel Omega jedoucí před druhou hodinou ranní Gočárovou třídou při projíždění křižovatky u Koruny dostal smyk a narazil automobilem do stromu. V troskách vozidla zemřel nejen řidič, ale i další tři lidé. Soudní pitva prokázala, že viník havárie měl v krvi 1,97 promile alkoholu. Podle toxikologického rozboru řidič před jízdou požil také marihuanu.\nSmrt dvou lidí zavinil v květnu loňského roku v Chrasti na Chrudimsku šestadvacetiletý řidič peugeotu Luboš Sahula. S vozidlem vjel na chodník, kde ukončil životy osmadvacetileté ženy a jejího tříletého syna.\nŘidič přiznal, že si osudného dne aplikoval žilně psychotropní látku. V jeho krvi a moči lékaři zjistili zbytky metamfetaminu a amfetaminu. Chrudimský okresní soud uložil Sahulovi pětiletý trest vězení. Ukázalo se, že řidičské oprávnění nikdy nevlastnil a za volant usedl, přestože mu byl vysloven zákaz řízení motorových vozidel - PODÍVEJTE SE NA SOUD SE SAHULOU VE FOTOGALERII\nVÍCE O TRAGÉDII V CHRASTI ČTĚTE V SOUVISEJÍCÍH ČLÁNCÍCH\nZatímco dechovou zkoušku na alkohol musí od začátku letošního roku podstoupit každý zastavený řidič, přítomnost drog budou policisté nadále kontrolovat spíše výjimečně. Speciální testery jsou příliš drahé a policisté s nimi budou muset šetřit. Připustil to i šéf celostátní dopravní policie Leoš Tržil.\nPodle něho jsou policisté školeni k tomu, aby zdrogované řidiče dokázali poznat i bez testeru. Ten použijí prakticky až poté, kdy si jsou přítomností drogy jistí.\nChrast tragická nehoda matka dítě,\nŠkoda Superb první majitel, servisní knížka, koupeno v D Škoda Fabia servisní knížka, koupeno v D Škoda Octavia servisní knížka, koupeno v CZ BMW X5 servisní knížka, koupeno v D BMW Gt servisní knížka, koupeno v CZ, nehavarované BMW 330 koupeno v D BMW 530 servisní knížka, koupeno v CZ BMW 330 servisní knížka, koupeno v D, nehavarované


Seriál: Hudební křižovatky - čeští hudebníci a Německo (1. část)\nčtvrtek, 20. září 2007\nSeriál: Hudební křižovatky\nGermánské sousedství rozprostírající se na západě a jihu a slovanské sousedství na východě a severu udělalo z českých zemí jeden z uzlů evropských střetů o území, o náboženství i o kulturu. Komplikovanost vztahů k rakouskému němectví byla, jak už jsme se pokusili načrtnout, po dlouhá léta znásobena vazbou společného státu. Měla-li monarchie představovat rozvětvenou rodinu, bylo české království jedním z jejích dětí. Děti v průběhu historie dospívaly k sebeuvědomění a v 19. století dozrály do let, kdy začaly snít sen o samostatném životě. Sen se rozbíjel o osobu autoritativního otce a ustupoval před obavou o ztrátu matčiných křídel (otcem i matkou zároveň tu byl panovnický dvůr). Za otcovým hrdým čelem se z pohledu dětí skrývaly nemoderní, potřebám nových generací nepřizpůsobivé myšlenky a v matčiných křídlech byly některé brky polámány a jiné už dávno poztrácela, ale zatáhla-li se obloha a objevily se bouřkové mraky, bylo stále ještě možno se pod ně uchýlit. Sotva se rozptýlily temné mraky, které se s napoleonskými armádami roztáhly až k Moskvě, zvedla se další vlna bouří a pohnula německou i slovanskou Evropou - revoluční rok 1848 měl své vzbouřence na obou stranách. V prusko-rakouském konfliktu roku 1866 stály Čechy uprostřed pohybu armád. I tím se v Češích utvrzovalo slovanské vědomí. Stereotyp o slovanské nebojovné holubičí povaze a o bojovných a dobyvačných Germánech už byl téměř nevyvratitelný. Nakonec se český národ zbavil absolutistického otce i nedůvěryhodné matky, ale německé sousedství zůstalo. Je tragicky paradoxní, že z Horních Rakous pocházející diktátor proměnil velké Německo tak, že se "staré Rakousko" nakonec pro mnohé stalo nostalgickou vzpomínkou.\nDoba špatných cest\nCesta z Prahy do Drážďan dnes trvá něco kolem dvou hodin, Mozart k ní potřeboval roku 1789 dva dny - "tak špatné jsou cesty", psal Konstanci. Saské Drážďany podobně jako dnes ležely na přímém tahu do dalších německých zemí. Přes ně vedla cesta dál na sever i jižnějším směrem. Blízkost k Čechám určovala cesty divadelních společností i cíle hudebníků, hledajících uplatnění. Trasa vedoucí z Itálie přes Prahu do Drážďan zde nekončila, ale pokračovala dál na sever a stejným směrem se vracela zpátky. Principálové sbírali cestou nové síly svých ansámblů a neptali se, odkud jsou, ale co umí. I pro šlechtice provozující kapely byly rozhodující schopnosti, a také ochota respektovat zdvojený úděl hudebníka-služebníka. O konkrétních jménech a životopisech máme ještě několik desítek let poté jen mlhavé zprávy; stopy lze vyčíst z matrik (pokud se zachovaly), soupisů repertoárů a ansámblů (těch je ještě méně), divadelních cedulí, libret, ale pro souvislé biografie osobností je to málo. Mnohdy jsme i u těch, kteří ve své době opravdu něco znamenali, odsouzeni spíše k dedukcím a jednoznačné doklady v ruce nemáme.\nSaský dvorní kapelník Jan Dismas Zelenka (1679 - 1745) měl kontakty s významnými hudebníky své doby Georgem Philippem Telemannem, Johannem Joachimem Quantzem a dalšími a zdůrazňována je přízeň, kterou Zelenkovu dílu projevoval Johann Sebastian Bach. Starostí saského dvorního skladatele Bacha byl lipský protestantský repertoár a dvorní kapelník Zelenka obstarával repertoár drážďanské katolické zámecké kaple, rozdílné náboženské vyznání však nebylo na překážku ani osobním stykům ani případné vzájemné výměně děl. Snahy přinést hmatatelné důkazy o jejich vzájemných kontaktech se však příliš hemží slovíčky jako "asi", "zřejmě", "patrně", "není vyloučeno" a podobně. Bachova znalost Zelenkových děl je založena na pouhých předpokladech, co asi mohl slyšet při svých návštěvách Drážďan či co mu mohlo být zprostředkováno dalšími hudebníky, s nimiž se prokazatelně setkávali oba. Dva opisy Zelenkových mší, které prý Bach vlastnil, jsou dnes ztraceny a v Zelenkově repertoáru Bachovy skladby nalezeny nebyly. Nicméně - a to je v důsledku pro historii, a hlavně pro nás, důležitější - první životopisné zmínky o rodáku z Louňovic u Vlašimi Janu Dismasu Zelenkovi pocházejí z pera vydavatele a hudebního publicisty Ferdinanda Rochlitze. V Čechách přetiskl Rochlitzovu stať František Palacký, Zelenkovy skladby si v Drážďanech prohlédl Bedřich Smetana, trvalo však ještě mnoho let, než se s návratem zájmu o baroko ve 20. století Zelenkovu dílu dostalo opravdového uznání. Dnes je kdysi pozapomenutý český hudebník jedním z mála, který se dočkal monografického zpracování i vydaného soupisu tvorby.\n"Každý má svou vlohu, a v té nechť se snaží vyniknout" (František Benda)\nJedno z autentických svědectví o životě českých hudebníků mimo vlast máme z pera Františka Bendy (1709 - 1786), nejstaršího syna hudebnické rodiny z Benátek nad Jizerou. Mladý Benda prošel jako hudebník Prahou, Vídní, Sedmihradskem, Vratislaví, Varšavou, často utíkal, vzpouzel se být hudebníkem s lokajskou povinností, až konečně zakotvil na víc než půl století ve službách pruského korunního prince a posléze krále Friedricha. Píše o svém přátelství s bratry Johannem Gottliebem a Karlem Graunovými, z nichž u prvního obdivoval houslovou hru a od druhého získal několik lekcí v kompozici, "takže jsem se mohl odvážit s jeho korekcí psát koncerty". Benda píše také o svém přestupu k protestantství, o náboženských protivenstvích, kterých byl ve své době svědkem a které byly jednou z příčin, proč se řada hudebníků, jejichž náboženské cítění naráželo na netoleranci katolické církve, uchylovalo právě do Německa. František Benda přispěl k rozvoji houslového umění své doby. To, co jeho houslové skladby činí dodnes jedinečnými, skromně přičítá skutečnosti, že se nikdy nenaučil dobře hrát na klavír, který by býval při kompozici potřeboval, a proto nikdy netoužil skládat "silné, fugované práce," ale své sonáty "očistit a psát je zpěvně. [...] Já se nestydím veřejně přiznat, že nemohu být počítán mezi velké kontrapunktiky. Každý má svou vlohu, a v té nechť se snaží vyniknout," píše Benda. Pět ze sourozenců Bendových našlo v Německu uplatnění, z nich sestra Anna, provdaná za koncertního mistra gothajské kapely Hatasche, byla svého času označena za "jednu z největších zpěvaček Německa". Rodiče Bendových prožili "svá poslední léta spokojeně a klidně v Nowáwes" - jak píše František Benda (německy Neuendorf) - "blízko Postupimi mezi tamními českými kolonisty".\nMladší Františkův bratr Jiří Antonín Benda (1722 - 1795) tíhl od mládí k dramatickému umění, s jehož účinností přišel do styku na jezuitském gymnáziu v Jičíně při provádění školských her. Roku 1750 se uchytil ve službách durynského vévody Friedricha III. v Gotě. Jeho myšlenkový svět spoluutváře-\nlo Voltairovo volnomyšlenkářství, svobodné zednářství, cesty po Itálii a setkání s divadelními společnostmi a jejich repertoárem. Roku 1775 překvapil novým divadelním útvarem, scénickými melodramy Ariadna na Naxu a Medea . Když se Ariadna o sedm let později objevila v Lipsku, lze se o ní dočíst: "Uvažoval jsem o nepřirozeném a špatně znějícím spojení promlouvané řeči a hudby, o nevhodném přerušování děje mezihrami, o neurčitém, nerozhodném hudebním výraze, o nevyhnutelných ilustrujících hudebních hříčkách, o záplatovaném celku a tak dále. Když u nás tedy byla Ariadna dávána poprvé, nesměřoval jsem do divadla právě nejrychleji. Začala předehra a já zpozorněl: uchvácen nevýslovně nádhernou předehrou jsem si sotva všiml, že se zvedá opona. A pak byl konec, a já tu stál proniknut nevyslovitelnými pocity, zmítán jimi sem a tam, sotva si vědom sám sebe, jako očarovaný. Při dvou dalších představeních tomu bylo téměř stejně. Viděl jsem ten kus desetkrát nebo dvanáctkrát a jistěže jsem si uvědomoval, že na všech těch námitkách a spekulacích něco bylo: ale Bendův génius zalévá všechno takovým kouzlem, že účinek jeho hudby překonává všechny pochyby. Dokonce i místa, která bych původně haněl, mě při přehrání na klavíru často tak strhla, že se na všechny předcházející kritiky zlobím a stydím se za ně."\nDalší generace Bendových splynuly s německým prostředím, umělecké geny se však neztratily; mezi potomky bratří Františka, Jiřího Antonína a Josefa Bendy najdeme houslistu, herce, klavíristu i zpěváka. K potomkům českých Bendů patřil i berlínský dirigent a generální hudební ředitel Hans von Benda (1888 - 1952).\nDalším místem, kde zaujímali v polovině 18. století významné místo hudebníci z Čech, tak významné, že jim byl přičítán rozhodný podíl na utváření hudebního stylu klasicismu, byl Mannheim. Dvorní kapela kurfiřta Karla Theodora patřila ve své době k nejlepším. Do jaké míry bylo opuštění barokních skladebných znaků a prosazení prvků typických pro klasicismus, a dokonce naznačení směru raně romantického hudebního myšlení, dílem zákonitého vývoje či součtem dílčích přínosů individuálních talentů, soustředěných právě zde, je otázka, o níž se mnoho diskutovalo a diskutuje stále. Každopádně zde nad generálbasem zvítězila homofonie, prosadila se periodicita melodické linie, ustálilo se obsazení klasického orchestru rozšířeného o lesní roh a hoboj, vypracovala se technika ansámblové hry smyčcových nástrojů, terasovitá dynamika byla nahražena diminuendem a crescendem, v sonátové větě nabylo na významu provedení, v hudebním projevu i vnímání se začalo hovořit o citu atd. O Antonínu Filsovi víme jen to, že z Čech pravděpodobně pocházel. V Mannheimu se objevil roku 1754 jako violoncellista a zemřel třicetiletý. Pozitivně víme, že byl ve skladbě žákem Jana Václava Stamice. Houslista Jiří Čart pocházel od Havlíčkova Brodu a do Mannheimu přišel po nejrůznějších štacích až po Stamicově smrti. Mezi nejvýznamnější "mannheimské" patřili František Xaver Richter z Holešova a Jan Václav Stamic. Také Richter byl světoběžník, prošel Vídní, Itálií, Francií, Holandskem i Anglií a pak přes dvacet let působil v Mannheimu jako houslista, skladatel i zpěvák - universalismus tehdejších hudebníků byl samozřejmostí. A konečně Stamic, narozený v Německém (Havlíčkově) Brodu, jehož předkové přišli do Čech ze Slovinska a o jehož národnosti jakož i o psaní jeho jména se vedly vcelku zbytečné spory. Dožil se pouhých čtyřiceti let, ale za hlavního iniciátora stylové proměny spjaté s Mannheimem je označován právě on.\nBlízko u hranic\nZ roku 1785 se zachovalo krásné svědectví o zpěvačce z Čech, jejíž jméno je v dějinách spojeno se jménem Mozartovým, Josefině Duškové: "Nyní je zde Madam Dušková z Prahy, zpěvačka, jež podle mínění znalců překonává vše krásné, co bylo dosud možno v tomto umění slyšet. Její hlas má neobyčejný rozsah, pevnost a pohyblivost, přitom je velmi silný a světlý, a zároveň je tak velice nadána hudebním uměním a pravým citem, že jí nelze naslouchat jinak než s obdivem a nadšením." Josefina Dušková tehdy vystoupila v Drážďanech u maršálka Petera Augusta von Schönberg v koncertantním uvedení opery libretisty Leopolda Neumanna a skladatele Johanna Gottlieba Naumanna Amphion (oba autory znal i Mozart a je o nich řeč i v jeho již zmíněném dopise z roku 1789). Leopold Neumann, jinak sekretář dvorní válečné rady, napsal na umění Josefiny Duškové báseň, v níž ji opěvuje jako Orfea, nazývá ji královnou slavíků a hovoří o ozvěně díků, která bude znít Čechami i Saskem milionkrát znásobena. Jeho přirovnání jen potvrzují obdiv formulovaný v předchozím citátu, pocházejícím ze zápisků varhaníka z Ludwigsburgu Johanna Jakoba Westhala.\nS Drážďanami je spojena také činností Johanna Miksche (1765 - 1845) ze severočeského Jiřetína, který působil od roku 1777 u drážďanského dvora jako zpěvák a učitel zpěvu. K jeho žačkám patřila například Wilhelmina Schröder-Devrientová, hvězda drážďanské dvorní opery a mimo jiné první Adriano ve Wagnerově Rienzim , Senta v Bludném Holanďanu a Venuše v Tannhäuseru . Wagner ji poprvé spatřil jako Leonoru v Beethovenově Fideliu a o tomto osudovém zážitku píše: "Nenacházím téměř událost, jež by se svým účinkem mohla stavět na roveň účinku, jaký ve mně zanechala ona. [...] Teprve ode dneška dostal můj život smysl, [ona] mne tohoto večera učinila tím, čím, jak tímto přísahám, se stanu." Také o dalším Mikschově žáku, basistovi Carlu Risseovi, se Wagner zmiňuje. Před premiérou Rienziho se tento "poněkud nudný, avšak dobrý zpěvák jedné z mých malých basových partií" (Risse zpíval roli Cecca del Vecchio) pozváním na sklenici vína pokusil skladatele zbavit trémy. Miksch byl také učitelem Wagnerovy sestry Clary, která byla spolu se svou sestrou Rosalií v letech 1926 - 1929 členkou pražského Stavovského divadla. V drážďanské dvorní kapele byla zjištěna řada hudebníků ze severních Čech, kteří měli pochopitelně do saského hlavního města nejblíž. Pocházeli z národnostně smíšeného regionu a každá spekulace o jejich národnosti by zůstala spekulací. Každopádně prý patřila na počátku 19. století drážďanská dvorní kapela k nejlepším orchestrům tehdejší Evropy a hudebníci z Čech na tom měli nemalý podíl.\nMohli bychom pokračovat a hovořit o Antoniovi Rosettim, Václavu Stichu-Puntovi a mnoha dalších. Ještě počátkem 19. století byli čeští hudebníci v mnoha německých šlechtických kapelách, tak jak byly rozvětvené aristokratické rody, byly rozvětvené i jejich cesty. Neobyčejně oblíbené byly například skladby Jana Václava Kalivody, nejprve houslisty orchestru Stavovského divadla, který svou hrou při turné po Německu tak okouzlil knížete Fürstenberga, že z něj udělal kapelníka v Donaueschingenu. Po čtyřiceti letech přesídlil nyní již Johann Wenzel Kalliwoda do Karlsruhe a jako houslista i kapelník tu byl neobyčejně aktivní. Poněkud kuriózní je historie kdysi velmi oblíbené Kalivodovy Německé písně (Das deutsche Lied), napsané pro německý pěvecký spolek v Děčíně: neméně oblíbená byla mezi Čechy, ovšem v českém překladu pod názvem Zpěv český .\n"Co se božské hudby týče, Čech má k chrámu tónů klíče" (František Jaromír Rubeš)\nKlíčem k chrámu tónů a proslulé české hudebnosti měla být podle některých výkladů přirozená libozvučnost češtiny, která zavrhuje "huhňavé a štěkavé" slabikotvorné útvary "půjčené od Germánů a Gótů" a vládne "zlatoznivou hudbou", jak píše Ján Kollár. Proto se stala nesvětějším cílem národního kulturního sebevědomí opera jako zhudebněná jevištní řeč. Vzrušená historie vybudování svatostánku českého divadla se zapsala hluboko do genetické paměti Čechů a dodnes je nejcitlivějším nervem našeho kulturního dění. Jak se něco šustne kolem Národního divadla, probudí se tyto geny i v těch, kdo je obvykle ani nenavštěvují. Opera, zpívaná česky a opera na češtinu komponovaná byla ctižádostí, cílem a chloubou. Málokterý národ se může pochlubit tak bohatým (početně i kvalitativně) původním operním repertoárem jako Češi. K opeře však patří zpěváci. V Čechách se jich vždy rodilo hodně, v českých i německých rodinách. Ve starších dobách narážíme na problém, kdo z nich byl vlastně národností Čech a kdo Němec. Do doby probuzení národního vědomí, spjatého s mateřským jazykem, je považujme zkrátka za reprezentanty hudebnosti země Čechy.\nNa mapě štací, po nichž se v nové době pohybovali zpěváci pocházející z Čech, můžeme sledovat jakési rozostřené linie někdejších tras divadelních společností z 18. století. Dříve putovali se svými principály a impresárii, v 19. století ode dvora ke dvoru a po kamenných divadlech, někteří celý život. Joseph Karl Ambroš (Ambrosch) z Českého Krumlova působil v berlínské dvorní opeře. Byl prvním berlínským Taminem v Kouzelné flétně (zvláštní věc: i vůbec první Tamino - Benedikt Schack neboli Žák - pocházel z Čech), později zpíval i Papagena, a sedmnáct let byl sólistou berlínské Singakademie. Do Mozartova okruhu patřila rodina Cannabichových z mnichovské dvorní kapely. Manželka koncertního mistra a později ředitele mnichovské dvorní kapely Josephina, rozená Woralek, zpěvačka mnichovské opery, pocházela z Brna. Z hudebnické rodiny Michalesiů, působící v Praze a Mohuči, pocházela Aloysia Krebs-Michalesi, narozená v Praze. Roku 1850 byla na doporučení Giacoma Meyerbeera angažovaná do Drážďan a působila zde dvacet let. Její dcerou byla klavíristka Mary Krebs, kterou v sedmdesátých letech 19. století obdivovalo také pražské publikum.\nBasista Franz Hauser (1794 - 1870) z Krasovic u Benešova byl žákem Jana Václava Tomáška. Debutoval roku 1817 v německé opeře v Praze jako Sarastro v Kouzelné flétně . Tady jej poznal Carl Maria von Weber a také Louis Spohr, který mu nabídl angažmá a o dva roky později angažoval Hausera Weber do drážďanské dvorní opery. Hauser byl i úspěšný učitel hudby. Roku 1846 ho Ludvík I. bavorský pověřil vedením konzervatoře v Mnichově a Hauser pak byl téměř dvacet let jejím ředitelem. Sbíral Bachovy autografy a byl spoluzakladatelem Bachovy společnosti v Lipsku.\nHudební křižovatky - čeští hudebníci a Německo\nHudební křižovatky - nejbližší slovanští sousedé II.\nVíce z této kategorie: « Josef Špaček s houslemi za oceánem\tReportáž o MIDEM »


Horoskop na tento týden (23.9.- 29.9.) | E15.cz\n24. září 2013 • 10:00\nMáte pocit štěstí a spokojenosti. Radujte se a rozdávejte všude radost. Pomůžete tak ze svízelné situace osobě, která už nedoufala v kontakt s vámi.\nNacházíte se na rozcestí svého života, kdy se snažíte mnoho věcí ignorovat. Buďte však vnímaví, může vám právě teď do života vstoupit životní láska.\nNěkdo z vašich blízkých spoléhá na vaši pomoc a vy ho rozhodně nesmíte zklamat. Otevřete oči a otevřete srdce. V sázce je mnoho a nejenom dobrá pověst.\nPokorně snášíte nepřízeň osudu a netoužíte proti tomu ani v nejmenším bojovat. Je však na čase probrat se a chtít v sobě najít lepší zítřky. Jinak to nejde.\nSnažíte se objevit nový rozměr svého života. Děláte nové věci, poznáváte nové osoby. Vaše rozjímání bude ještě trvat a získáte mnoho nových zkušeností.\nSnadno se necháváte přemlouvat k nápadům a akcím, které vlastně ani realizovat nechcete. Dejte si pozor, ať vás někdo nedostane do nepříjemné situace.\nastrologie emoce horoskop