Best Western Plus Ascot Perth | Huno Hotely\nBest Western Plus Ascot Perth - Huno.cz\nHotely > Austrálie > Perth > Ascot > Best Western Plus Ascot Perth\nBest Western Plus Ascot Perth\n308-318 Great Eastern Highway 3.6/5 "Dobrý" (5 Recenze)\nPorovnejte ceny pro Váš pobyt v Best Western Plus Ascot Perth\nBest Western Plus Ascot Přehled\nPro 4.5 hvězdičky zůstat v Perth, nehledat nic jiného než Best Western Plus Ascot, krásný nemovitost poblíž Ascot v Austrálie.Příjemný personál je vám k dispozici během vašeho pobytu. Hodnocení hostů průměrné 'Dobrý' s uživatelským skóre 7.1. Nemovitost je jedním z 138 hotelů v Perth a je zařazené jako 80th na základě celkového hodnocení hostů.\nBest Western Plus Ascot maji 72 jedinečný pokoje a ceny od AUD191 do AUD366.\nS 138 hotely v Perth a Best Western Plus Ascot pořadí 80th, máte řadu zajímavostí v okolí, zahrnující Redcliffe Bridge a Garratt Road Bridge. Helena River Bridge a Guildford Road Bridge jsou také nejlepší místa k vidění a delání.\nKdy jste v Perth, k top místním oblastem, které musite navštívit, patří Ascot a Bassendean,obě jsou v blízkosti hotelu. Burswood, Guildford a Maylands jsou take ve snadne vzdálenosti od centra Perth.\nNemovitost je k dispozici na 2 partnerských webových stránkach včetně Booking.com and Agoda. Hledat Best Western Plus Ascot sazby z těchto webových stránek online zadáním vyhledávání ve formuláři výše, nebo porovnat všechny objekty v Perth vlevo.\nHotely v okolí Ascot\n0 hvězdičky Best Western Ascot ae BW PLUS ASCOT SERVICED APTS jsou v dané oblasti. Další možnosti včetně ibis Budget - Perth Airport a Comfort Inn Bel Eyre jsou jako skvělé alternativy poblíž Best Western Plus Ascot.\nZdarma Nezávislý Průvodce Nejnižších Cen na Best Western Plus Ascot Perth.


Konec koníčků kvůli miminku? - Diskuze - eMimino.cz\nAhoj holky, jak to máte se svými koníčky po narození mimča? Já jsem dřív malovala, četla, šila… Atd. Milovala jsem večery, kdy jsem se soustředila jen na malování a nemusela od toho odbihat… Po narození mimča šly moje koníčky do kopru. Prvních pár měsíců na ně ani nebyl teda čas. Teď by se přes den hodka dve našly, hlavně tedy večer, jenže malá se vzbouzi a já k ní musím samozřejmě odbihat. A to je kámen úrazu, proč už se koníčkům vůbec nevenuju. To neustálé odbihani mi ty koníčky tak nějak znechutilo, prostě radši než bych od malování třikrát během hodiny odběhla, tak nemaluju. Hrozně mi totiž vadí prerusovana práce. Jediný co teda dělám když mám chvíli času je pročítání příspěvků na emiminu. Vím že je to ubohý, ale jak se mám zase naučit mít svůj koníček ráda? Prostě mne to odbehnuti vždycky vyrusi z koncentrace a než jsem zase schopna zase najet na tu tvořící vlnu tak se na to pak už radši vybodnu… Štve mě to. Jak to máte vy?\nMám tři syny, bez věkových rozdílů. Koníčky mám takové, abych mohla zapojit i syny.\nA to manzel/pritel neni schopnej dite tech par hodin pohlidat?\nSnazim se to vymyslet tak, abych se dokazala svym konickum venovat i s detma, byt v omezene mire. Teda hlavne hlidanim a provoznim radem doma a tak\n@Cenarius Je, jenže když malou slyším treba plakát, tak už jen to mně prostě vytrhne z toho soustředění a i když tam letí chlap, a já za malou nemusím, tak jsem z toho nervózní, že jsem tam nesla já… Zatím si nějak nemůžu pomoct abych byla vůči breku imunní… A to vim že se na partnera můžu 100% spolehnout..\nJá bych se bez svých konicku zbláznila. Musím občas dělat i něco jiného, nez se jen starat o děti. Máme 3, nejmenší má 4 mesice, takže teď dělám jen koníčky, co jdou dělat doma (šiju, vymýšlím a vyrábím blbiny potřebné do domácnosti, skladam puzzle…). Jakmile dítě vyroste taky, že ho může někdo hlídat, dělám i všechno ostatní (zpívám ve sboru, chodím cvičit, do divadla..). Odbihani 3× do hodiny je pro mě luxus. Já odbiham častěji a to mimino mám pořád u toho.\nNo, chápu. Též jsem taková, že radši nezačínám když nemám jistotu že nebudu rušená. Takže knížku co jsem dostala loni na vánoce jsem ještě neotevřela. Neumím knížky číst po mnoha částech. Tak čtu články na netu, nebo časopisy. A hodně diskuze. Protože nemám moc kontakt s lidmi venku. Tak si to vynahrazuju virtuálně. Tvořivý koníček plánuju, ale to až bude malý větší a bude ho moct hlídat babička. Manžel pohlídá bez problémů, ale jsme spolu sami málo, takže jsem radši s ním i mimcem, než někde sama. Společný čas je vzácný.\nS jedním dítětem jsem koníčky jakz takž zvládala, s druhým horší a po nástupu do práce je to bída. ale to jsou ryze moje koníčky (bylinky - i když i tam je už honím pro sbírání, přírodní kosmetika…), pak miluji přírodu a sport vůbec, do toho děti teprve zapojuji\nJa siju, tak si na to vždycky najdu chvilku, až usnou. Máme 3 deti po 2 letech, tak byla období, kdy to šlo hůř, kdy líp. Teď už jsou u toho se mnou a samy chtějí zkoušet. Je to boj, ale děti jsou přednější. Za pár let budu mít klid na koníčky, až se mi to nebude líbit. Rostou hrozně rychle.\nMůj koníček je cestování po ČR, trhy, veletrhy, fesťáky, výstavy, zoo, soutěže, to vše jde i s dítětem - jezdíme cca od 8 měsíců\nTak nalož chlapovi mimčo o víkendu na dvě-tři hodiny drncat do kočáru, to nedají?\nS prvním dítkem jsem se k jednomu koníčku vracela po půl roce, prostě měli s tatínkem jeden večer jen spolu. Druhé dítko mě bohužel totéž udělat nenechá… Druhý můj koníček je s dítětem dost nezkloubitelný, takže čekám, až poporoste a bude hlídatelné, však ono to uteče jako voda… A takovým těm nenáročným koníčkům typu knížka nebo háčkování se dokážu věnovat dle nálady, kdyžtak holt odbíhám. Ale druhé dítko chodí spát brzo, tak mám jakž takž volné večery.\nJa do roka maly nebyla pomalu schopna ani odepsat na smsku, natoz mit nejakyho konicka ale neboj, zase se to hodi do normalu, az ditko trochu povyroste a bude lip.\nMám dvě děti, 20 měsíců věkový rozdíl. Dceři je 5 měsíců, synovi byly dva. Šiju večer, když spí a i přes den, kdy si starší hraje a mladší leží vedle a kouká. Odbíhat sem tam musím, ale žádná tragédie, oni se taky nezblázní, když okamžitě nevylítnu. Ale je pravda, že s prvním jsem taky byla takhle trhlá, jakmile zafňukal, tak jsem letěla. S druhým mě to přešlo, protože bych se musela zcvoknout. Když už brečí, tak zákonitě oba najednou. Mám tvořivé dny a dny, kdy prostě sedím u emimina a Facebooku a nic se mnou nehne. Záleží na stupni únavy.\n@Lumíkovec no koníčky na mobilu to jistí vždy, to jde i s miminkem, akorát vařit se při tom moc nedá\nJá mám tvořivé koníčky a tři děti. Normálně tvořím buď si děti dělají svoje nebo se kolem mě motají.\nZvládám i číst knížky.\nProblém není dítě, ale ty. Tvoje vnitřní nastavení. Jediná možnost je si to v sobě přenastavit. Hlavně proč máš v sobě výčitky, že jde k malé její otec a ne ty?


Áčko nadělovalo, dorost daroval :: AFK Pečky\nÚvodní stránka > Áčko nadělovalo, dorost daroval\nÁčko nadělovalo, dorost daroval\nVíkend plný zajímavých událostí je za námi. "A" mužstvo ovládlo derby, "B" mužstvo si vyzkoušelo nové pravidlo.\nFotbalový víkend začne již v pátek. Mladší žáci přivítají na domácím hřišti v předehrávce Plaňany. V prvním utkání sezóny si tým Pala Urminského s chutí zastřílel, Plaňany na začátek inkasovaly 13 branek v Kouřimi. Uvidíme, pro který tým bude pátek třináctého osudný. Utkání začne v 17 hodin.\nNapodobit výsledek z derby. To si jistě přeje celé "A" mužstvo, které přivítá na domácím hřišti FK Kolín "B". Hosté se po ostudě z 1. kola zvedli a v tabulce jsou na 5. místě. Naše mužstvo je aktuálně na 3. místě, má ale stejně bodů, jako jeho sobotní soupeř. Hosté nastupují do zápasů především s hráči z dorostu U19, v minulém kole ale nastoupil v útoku i bývalý ligový hráč Lukáš Hartig. Utkání začne v 17 hodin, rozhodčí Stupka.\nZískat první výhru v sezóně. S tímto úkolem nastoupí dorostenci do dopoledního utkání s Bezno-Sovinky. Mužstvo trenéra Vrby má na kontě zatím jeden bod, jejich nedělní soupeř má body 3. Zápas začne v 10:15, rozhodčí Nepovím.\nMinulý víkend bylo k vidění nové pravidlo. "B" mužstvo remízovalo po 90 minutách s Novou Vsí 2:2. Po závěrečném hvizdu se kopaly pokutové kopy, které naše mužstvo zvládlo lépe a připsalo si do tabulky první 2 body. Nedělní soupeř, Zásmuky "B", nemá na kontě ještě ani jeden bod. Snad se naše mužstvo po první výhře zvedne a připíše si do tabulky další body. Zápas začne v 17 hodin, rozhodčí Sedláček.\nPondělí 16. září: U10-U11 - Český Brod od 17 hodin, U7-U9 "A" - Český Brod od 17 hodin\nStředa 18. září: FK Kolín "B" - U7-U9 "B" od 17 hodin\nČtvrtek 19. září: U7-U9 "B" - J. Lhota od 17 hodin, U7-U9 "A" - FK Kolín "B" od 17 hodin\nRadim "B" - "A" 2:6\n"B" - Nová Ves 3:2 po pen.\nČelákovice - Dorost 8:2\nMladší žáci - Český Brod 11:3


Bristol 1350 - Zatrolené hry\nHerní kategorie: kooperativní, intriky, závodní, párty hra\nVydavatelé: Facade Games\nAutoři: Travis Hancock\nJe rok 1350 a do Bristolu se zakousl černý mor. Obyvatelé se před nákazou snaží utéct na venkov - ale běda, před nebezpečím moru nejsou uchráněni ani na samotné cestě z města...\nHráči se ve hře Bristol 1350 stávají prchajícími občany, doufajícími v bezpečí venkova. Nicméně zatímco se snaží dostat se z města co nejrychleji a závodí s ostatními vozy o prvenství, snaží se zároveň nedostat mor a ještě k tomu mít oči na stopkách - co kdyby je chtěl nakazit spolucestující! A pak už jen doufat, že je nikdo neshodí z vozu při cestě křivolakými uličkami...\nKaždý hráč si na začátku hry vybere kartu postavy, dostane karty symptomů, určující kdo má mor (na začátku ho ovšem nikdo nemá; je možné ho chytit až v průběhu hry) a karty léčby (s různými pomocnými akcemi). Figurky náležející ke kartám postav, rozlišené barevně, se v náhodném pořadí umístí do vozíků, a hra může začít.\nNa začátku každého kola se hodí kostami, na nichž jsou symboly krys (moru) a jablka (zdraví). Každá kostka má příslušné symboly ve třech barvách, reprezentující tři vozíky. Podle toho, kolik kostek bude na konci kola v barvě každého vozu, se tato vozidla posunou o příslušný počet políček.\nHráči zvolí jednu akci, kterou v daném kole provedou: můžou znovu hodit dvěma z kostek ve snaze dosáhnout příznivějšího osudu, vytáhnout si kartu léčby, prodrat se na vozíku dopředu... nebo přeskočit na vozík před nimi. Mravy jdou stranou; vždyť jde o život! Je možné i někoho z vozu shodit - ale pokud nemá mor a už se mu nepovede naskočit na další vůz, jeho kat může umřít hanbou z takového ostudného činu...\nPo odehrání své akce hráč ještě může zahrát kartu léčby - ta je, logicky a žel, na jedno použití.\nMor ovšem číhá na každém zákrutu cesty, a tak, pokud je na konci kola na kostkách příliš symbolů krys v určité barvě, se promíchávají karty symptomů cestujících v příslušném voze a hráči si tak ze „společného banku“ tahají dvě karty neznámých hodnot. A pokud dosáhne součet čísel na hráčově kartách symptomů 6? Cestující dostává mor - a stává se tak natolik zatrpklým, že se jeho novým životním cílem stává zajistit, aby z Bristolu neodjel nikdo zdravý.\nV této závodní, kooperativní a zároveň intrikánské hře jsou pravidla vítězství celkem jednoduchá: první vůz opustivší Bristol, který hostí pouze zdravé jedince, vyhrává - se všemi hráči, kteří na něm měli svého Bristolana. Pokud se tak nestane (město opustí pouze prázdné vozy nebo je na naplněných vozech cestující s morem), vyhrávají cestující nakažení morem.


Úvod > O činčilách > Zdraví a nemoci\nZdravá činčilka je aktivní, zvídavá, reaguje na podněty, oči má jasné a jejich okolí suché, uši čisté bez šupin, suché a čisté okolí nosu a tlamičky, zuby tmavě žluté, na pohmat by neměla být vysloveně hubená, ale ani obézní, nikde nemá žádné rány, kožíšek kompaktní bez mezer a nějakých lézí, bříško měkké, na pohmat nebolestivé, okolí zadečku a ústí močové trubice čisté, suché, u samiček žádný výtok z pochvy a u samečka v klidu schovaný penis, který se po vysunutí ven hned zase vrací zpátky.\nMůže trpět řadou zdravotních potíží, které by se při dobré péči neměly vyskytovat moc často, ale stane se samozřejmě každému a kterékoliv CHS. Mezi obtíže patří:\nzažívací problémy - průjem a zácpa, nadmutí\nPrůjem může být způsobem dietní chybou (příliš mnoho pamlsků, řasy ve vodě, zkažené granule, činčila ochutnala co neměla atd.), stresem, ale také přemnožením nevhodné střevní mikroflóry (třeba po léčbě antibiotiky), nebo invazí střevních parazitů (giardie, kokcidie, tasemnice...). Jako první pomoc je vhodné vynechat veškeré pamlsky a nasadit ovesné vločky, sušené borůvky, kapičky proti průjmu (značka Trixie). Případně i nechat činčily pouze na seně bez granulí. Pokud ale do dvou, tří dnů není vše ok, je dobré nechat udělat koprologické vyšetření u veterináře. Potom se nasadí odpovídající léčba.\nPOKUD JE PRŮJEM S PŘÍMĚSÍ HLENU, KRVE, HODNĚ VODOVÝ, TAK V TĚCHTO PŘÍPADECH RADĚJI HNED ODVEZEME ČINČILU NA VETERINU.\nZácpa se projevuje zmenšením bobků, činčila bývá bez nálady, sedí na místě, nechce jíst. Zde je potřeba dostat do činčily hlavně tekutiny a rozpohybovat střeva. První pomoc je čerstvé jablíčko a pustit běhat. Je dobré koupit probiotika a ty pak činčile podat.\nNadmutí poznáte snadno, bříško je na pohmat tvrdé, nafouklé. Nutno jet hned na veterinu, ale prognóza je špatná. Vzniknout může napříkald sežráním nevhodné potravy, rozhozeným trávením.\ndýchací problémy - rýma, zápal plic\nČinčilka s rýmou má mokrý čumáček, otírá si jej packami. Pokud je navíc slyšitelné dýchání, při výdechu podivně píská, vrže, vrká, pak je nákaza už na plicích. Nutno nasadit okamžitou léčbu antibiotiky, takže je ptořeba veterinář. Pro úlevu lze pak zkusit tříkat kapky do nosu pro miminka. Ale samoléčba v tomto případě není na místě. Je důležité jako prevence nemít činčily v průvanu, zamezit ofouknutí.\npřerostlé zuby - řezáky, stoličky, kořeny stoliček\nPřerostlé zuby poznáme tak, že činčila špatně žere. Drobí, často nakousne pamlsek a zahodí, tlamičku si tře packami, slintá. Ne nutně všechno najednou.\nHlodáky poznáme už pohledem - zde se může jednat o genetickou vadu (činčilka na fotce), nedostatek větví k okusu, ale také poúrazový stav třeba. Přerostlé stoličky se poznají až v narkóze, mohou vznikat ostré hrany, přemostění přes jazyk, obvykle tento stav vznikne nesprávným postavením zubů, čelistí, z jakéhokoliv důvodu.\nV těchto dvou případech je řešením broušení zubů (nikdy ne štípání). Problém se vrací ve většině případů stále dokola.\nNENÍ VHODNÉ ČINČILU S TAKOVÝM PROBLÉMEM, NEŠLO-LI O ÚRAZ KDY NÁSLEDKY VYMIZELY, POUŽÍVAT V CHOVU. SICE NENÍ DÁNO, ŽE JDE O GENETICKÝ PROBLÉM, ALE MŮŽE TO TAK BÝT.\nPřerostlé kořeny stoliček je pak nejvážnější problém se zuby - není řešitelný nijak, pouze léky na bolest, případně vytrhat zuby (osobně nejsem pro takový zákrok). Prorůstají skrz dolní čelist směrem ven, skrz horní do očnic a nosních dutin. Taková činčila slzí, špatně žere, může jí téct z nosu, na spodní čelisti lze někdy nahmatat hrbolky. Problém také může být dědičný, zvlášť když se to objeví u mladého zvířete. Stav se zjistí rentgenem u veterináře.\nproblémy s očima - záněty, vředy, zákal\nPoměrně běžný problém u činčilky je slzení oka, nebo obou očí. Často je to mírný zánět z průvanu, podráždění pískem nebo prachem, který se pak bohužel rád vrací po zbytek života činčily. Očičko se dá vykapávat kapkami do očí, borovou vodou, pokud je i hnis (jako na fotce výše), je potřeba u veterináře koupit antibiotickou mast.\nJe-li oko zalepené úplně a po rozlepení se vyvalí hnis, nebo na rohovce je flek, nebo dokonce oko krvácí, je nutno ihned navštívit veterinu. Jde o rohovkový vřed a jeho prasknutí. Pokud ještě nepraskl, lze se pokusit o léčbu vhodnými léky, jinak je nutné oko odstranit v celkové narkóze.\nZákal očiček se může objevit ve stáří, kdy je problém spojený s věkem, činčilka hůře vidí. U mladého zvířete půjde ovšem o dědičný problém, takže do chovu nevhodné.\nSLZÍ-LI OBĚ OČI, NEBO SLZENÍ NEPŘESTÁVÁ, JE DOBRÉ ZVÁŽIT, ZDA NEPŮJDE O PROBLÉM S KOŘENY STOLIČEK.\nJedna z nejčastějších nemocí u činčilek je plíseň. Projevuje se vypadáváním srsti, na kůži jsou šupinky, často začne zvíře olysávat od čumáčku, okolo očí a uší, může skončit i prakticky bez srsti v nejhorším případě. Jiný druh plísně se projevuje ložisky po těle v srsti. Některé patogeny jsou přenosné i na člověka.\nLze léčit doma za použití fungistopu (žlutý prášek do písku), canesten masti, chytré houby. Vždy je lepší volit suchou aplikaci, než krémy a nedejbože koupání.\nVyskytuje se velice často po stresové situaci, převozu do nového domova, u činčil se sníženou imunitou.\núrazy - pokousání a jiné otevřené rány, zlomeniny, třísky v tlamičce\nÚrazy se bohužel mohou stát a stávají i v bezpečných klecích. Na fotkách můžete vidět poraněné prstíky a na poslední stav nožičky naší safírky Fíny po zlomenině. Všechny tyto věci se nejspíše stanou zaháknutím o pletivo, prsty skřípnutím mezi poličkou a pletivem například, občas po šarvátce může být i prstík na přední pacce ukousnutý, případně prokouslé ucho a kousance po těle.\nPovrchové rány je dobré vydesinfikovat betadinou a případně ošetřovat roztokem hypermanganu, který vysušuje.\nZlomeninu nohy poznáme snadno, činčila se špatně pohybuje a končetina je v nepřirozeném úhlu a poloze. Zde není jiné řešení, než jet na veterinu. Buď se dá operovat a rovnat pomocí šroubů, nebo amputovat. V našem případě po operaci stejně část nohy nekrotizovala (vlevo, je vidět bledá barva a černé prstíky) a samička si ji potom ukousala.\nTříska v tlamce se projeví slintáním, činčilka špatně žere, tře si tlamičku packami. Jako první pomoc lze zkusit vypláchnout tlamku, ale pozor na vdechnutí vody. Někdy se problému dokáže zbavit i činčila sama. Pokud od druhého dne není vše v pořádku, je nutná návštěva veterináře.\nšok, uhnání, mrtvička\nSituace, kdy činčila po výběhu, nebo i jen tak, začne padat na bok, sesouvat se, vypadá divně a v ruce je hadrová, se už někdy naskytla většině chovatelů. Jde o problém nervové soustavy, jakousi nervovou slabost a v horším případě mrtvici, nebo epilepsii. První pomocí je podat činčile stříkačkou do tlamičky koncentrovanější roztok B komplexu + glukopur. Měla by se vcelku rychle vzpamatovat.\nPokud se to opakuje často, nebo se stav nezlepší rychle k normálu, je nutný veterinář.\nNáchylnější mohou být činčily barvy saphire, nebo i SC.\nOnemocnění jater, přesněji jejich ztučnění (steatóza) a následně selhání je přímým důsledkem špatného krmení činčily. Konkrétně potravou s příliš vysokým množstvím tuku, jako jsou oříšky, kokos, slunečnicová a dýňová semínka, banány a jiné. Projevy nejsou výrazné, ke konci života takového zvířátka se může objevit typická propadlina mezi krkem a zády, tzv.kozí hřbet. Častěji se na problém přijde při pitvě po úhynu činčily, které se život zkrátí třeba na 6 let.\nAPELUJEME PROTO NA VŠECHNY MAJITELE ČINČIL, ABY SKUTEČNĚ KRMILI POUZE VHODNOU STRAVOU, TO JEST PELETAMI/GRANULEMI A SENEM. V OMEZENÉM MNOŽSTVÍ DOPORUČENÉ PAMLSKY.\nNIKDY NEKRMTE SMĚSKAMI, OŘECHY, EXOTICKÝM OVOCEM, TUČNÝMI SEMENY!!!\nV případě podezření na otravu by bylo vhodné ihned spěchat na veterinu. Bohužel se na něco takového přijde většinou pozdě. Činčila se může otrávit jedovatými rostlinami usušenými v seně, objevily se případy plesnivých větviček ze zverimexu, samozřejmě je nutné dávat pozor i při výběhu (pokojové rostliny, čistící prostředky, léky...). Rádi vše ochutnávají.\nNa fotce je samice, u které tento stav nastal po porodu a později se upravil, ani při dalších mláďatech se nevrátil. Ovšem jako ilustrace, jak takový problém u činčilky vypadá je ideální.\nObvykle jde o vrozenou vadu, takže se objeví během prvních dní života mláděte. Je-li jinak v pořádku a přežije, má taková činčila počurané, mokré břiško. Riziko ale je, že se kůže pod morkou srstí zapaří, odře a mohla by vzniknout sekundární infekce. Je nutno sušit - písek k dispozici, případně pudrovat zadeček, na už podrážděnou kůži pomáhá bepanthen care mast. Vyřešit se to nedá, ale při správné péči to činčilu neohrožuje a neomezuje.\nzánět dělohy u samičky\nVelmi nebezpečný stav, který může skončit smrtí samice, je zánět dělohy. Nejčastěji se objeví po porodu, kdy je samice otevřená (jak lze ostatně vidět výše u samičky s inkontinencí, která byla těsně po porodu) a patogeny se mohou dostat, kam nemají. To je také důvod, proč se první dva týdny po narození mláďat nesmí matce dávat písek, který by se tam mohl zanést. Rizikem je nečištěná, špinavá ubikace a vyšší teploty (například v létě). Může se ovšem objevit i přesto, že všechnu prevenci důsleně dodržujeme, třeba pokud v samičce zůstane kousek placenty (nebo hůř mrtvé neporozené mládě).\nProjevuje se výtokem z pochvy, který obvykle zapáchá. Samička je bez nálady, apatická, více pije, nestará se o mláďata... Nebo také nedá najevo nic, ale výtok je vždy veliký vykřičník, že něco není v pořádku. Je nutná návštěva veteriny. Lehčí zánět by nejspíš šel řešit antibiotiky, vážnější, což je většinou, se řeší kastrací samičky.\nkroužek na penisu u samečka\nPokud samec kryje samice, nebo skáče po jiném samečkovi, může se stát, že se mu na penis nachytají chlupy a utvoří kroužek, kterého se sám nedokáže zbavit. Pozná se to tak, že samec se nadmíru pindíkem zabývá a ten mu nejde úplně zatáhnout.\nJe potřeba penis vytáhnout, kroužek manuálně odstranit, potom ošetřit případně třeba olejem, aby jej mohl samec snáze zatáhnout, až opadne otok.\nPokud se na tento problém nepřijde včas, mohl by penis ošklivě natéct až nekrotizovat, což by znamenalo přímé ohrožení života samce.


Kde nakoupíte krásné oblečky pro vaše miminko\nÚvodní stránka / Zboží / Kde nakoupíte krásné oblečky pro vaše miminko\nod eaicy.czaktualizováno na 19.8.2021 16.6.2021\nNení větší radost, než nakupovat miniaturní oblečení pro miminka\nAlespoň každá nastávající i jsoucí maminka vám to potvrdí. A dnes už je tolik oblečků na miminka, až zrak přechází. Ty tam jsou doby, kdy jste na své novorozené děťátko mohli koupit jen bílé plátěné košilky s krajkovým límečkem a dítka balili do pevných zavinovaček …\nDnes už maminky mnohdy ani nevědí, co to zavinovačka je a jejich dítka mají dostatečný a volný prostor na pohyb už od malička.\nKojenecké soupravičky https://www.kojeneckeobleceni.cz/Kojenecke-soupravy-PORODNICE-c2_0_1.htma různá oblečení pro miminka už můžete zakoupit buď v balíčku, který je určen do porodnice anebo jednotlivé kousky, které si sami libovolně navolíte podle barvy a podle toho, které se vám zrovna líbí a které vám tak zvaně padlo do oka. Věřte, že pokud nemáte s těmito oblečky zatím žádnou zkušenost, nebudete vědět, který dříve zakoupit.\nV žádné výbavičce pro miminko by nemělo chybět základní kojenecké oblečení do porodnice, které sebou prostě mít musíte, resp. byste měli mít už připravené, vyprané a vyžehlené v příruční tašce, která na vás bude čekat u dveří, až vás bude partner a nastávající tatínek doprovázet do porodnice. Určitě nezapomeňte zabalit dupačky, košilky, „bodýčko“, kabátek a kojeneckou čepičku, v případě chladnějšího období určitě rukavičky anebo také capáčky.\nJestliže jste si nechali prozradit, jakého pohlaví bude váš potomek, pak si určitě budete vybírat sety v růžové anebo modré barvě. Pokud stále nevíte, zda uvítáte v rodině chlapečka anebo holčičku, maminky volí neutrální barvy jako jsou žlutá anebo zelená.\nAle, přiložme si ruku na srdce. Co je nejdůležitější? Ani tak ne barvičky, jako zdraví vašeho dítěte. Ale přesto budete určitě chtít, aby to vašemu drobečkovi moc slušelo, tak se, milé maminky, vrhněte do nakupování a pomněte na to, že vaše dítko poroste jako z vody. Takže pro miminko volte jen pár kousků základního oblečení, protože za měsíc, za dva už budete nakupovat další velikosti.\nVybíráme dárek pro muže krok za krokem\nCo nesmí chybět na svatbě?\nPředchozí článekKde si nechat zhotovit web?\nNasledující článekSkomírá vám podnikání?\nJak správně vybrat vhodné schodiště\nÚKLID BEZ CHEMIE!\nŘešení pro dokonalou čistotu\nPes, kočka, králík: jaké domácí mazlíčky pro děti\nDomov plný vánoční pohody\nZměna životního stylu od Nového roku\nProč se vyplatí investovat nejen do komodit, ale také do spoření\n2021Copyright Eaicy. Blossom Feminine | Vyvinuto společnostíBlossom Themes.Poháněno WordPress.


Šéf spedice Bohemia Cargo: Mýto je jako regulační nástroj pitomost | E15.cz\nŠéf spedice Bohemia Cargo: Mýto je jako regulační nástroj pitomost\nŠéf Bohemia Cargo Jan Kučera\n3. listopadu 2015 • 07:36\nŘeditel a spolumajitel děčínské spedice Bohemia Cargo Jan Kučera patří ke generaci, která nyní přebírá otěže rodinných firem od svých otců – zakladatelů. Má přitom důvod k radosti. Ekonomika roste a s ní i přeprava. Přesto logistické nebe není bez mráčků, strašákem je například nedostatek řidičů.\nSpedice a logistika bývají označovány za lakmusový papírek ekonomiky. Je letošní růst ve firmě znát?\nOživení je velmi cítit a netýká se pouze tohoto roku. Řekl bych, že začalo už zhruba přede dvěma lety. Ale letos jsme skutečně zaregistrovali historicky nejvyšší poptávku po skladování.\nMůžete to meziročně srovnat?\nLoni jsme měli průměrnou zásobu na skladech kolem 28 tisíc palet, letos jsme se dostali nad 35 tisíc palet. Rostou i tržby, za tři čtvrtletí o téměř sedm procent. A výjimečný je letošní rok i z hlediska investic, které činí desítky milionů.\nV červnu jsme například otevřeli nový sklad. S tím souvisí i vysoká poptávka po dopravě. Ne všechny požadavky zákazníků se nám ale daří pokrývat, protože se na trhu dlouhodobě projevuje nedostatek dopravní kapacity. Je to spojeno s nedostatkem personálu, hlavně řidičů.\nVy tedy máte jako speditér pro dopravce více práce, než jsou schopni vykonat?\nŠéf Bohemia Cargo Jan KučeraAutor: Michael Tomeš, E15\nProto jste teď koupili své první kamiony?\nAno, to je jeden z důvodů. Máme dva nové vozy a jsme ve fázi testování. Někdy koncem roku bychom chtěli vyhodnotit finanční úspěšnost provozu obou aut. Pokud vše vyjde, rádi bychom v lednu založili novou dceřinou dopravní společnost a nakoupili další auta. Ještě nejsme stoprocentně rozhodnuti, ale pravděpodobně se tak stane. Nebudeme tedy už pouhý zprostředkovatel, který si najímá dopravce z trhu.\nAuta se dají koupit, ale zůstává problém s nedostatkem řidičů. Máte řešení?\nNaší dceřinou společností je od založení v roce 2007 Akademie logistických profesí, takže bychom si chtěli vychovávat vlastní lidi. Zakládali jsme ji v době, kdy byl rovněž nedostatek řidičů. V akademii poskytujeme například i rekvalifikační kurzy lidem ve výkonu trestu.\nVěříte, že akademie pokryje vaše potřeby?\nPřál bych si, aby to tak bylo. Ale s jistotou to říci nemohu, protože profese řidiče je náročná a lidé chtějí čím dál tím méně trávit dny na cestách. Každý chce být večer doma, takže se ta místa obsazují opravdu velmi těžko.\nJe podobný problém i u jiných profesí, třeba skladníků či šoférů vysokozdvižných vozíků?\nU nás na severu ne, ale například v Praze ano.\nKolik u vás bere takový řidič vysokozdvižného vozíku?\nŘekněme, že nástupní plat je kolem 16,5 tisíce korun v Děčíně. V Praze je to mírně více. K tomu máme řadu bonusů, například připojištění.\nU jakého druhu zboží roste poptávka po skladování nejvíce?\nJe to v podstatě vše, co se dnes spotřebovává. Od obalů přes elektronické součásti do aut až po nějaké dražší zboží. Úplně nejvíc rostou asi kancelářské potřeby a obaly. A přestože jsme v létě otevřeli nový sklad v Přestanově, tak jsme se už před měsícem dostali na hranici kapacity. Počítali jsme přitom, že se tak stane až v prosinci. Uvažujeme proto o dalším skladu.\nJdete cestou vlastních skladů, nebo si prostory pronajímáte?\nObojí. V Děčíně máme vlastní sklady, všude jinde máme dlouhodobé pronájmy. Ještě k tomu zboží. Našimi největšími klienty jsou zpracovatelé kovů, zejména hliníku, kteří vyrábějí tyče a profily. Dále jsou to společnosti z obalového průmyslu a automotive.\nKam míří nejsilnější proudy zboží?\nNapříklad v Praze máme kanceláře, které se zabývají hlavně sběrnou službou. Jsou to malé zásilky od jednoho boxu do tří palet. A určitě nejsilnější směry, které v Praze obsluhujeme, vedou do Itálie a Beneluxu.\nPosíláte zboží pouze po silnicích, nebo nějakou roli hraje i železnice, voda či letecká doprava?\nSilnice je samozřejmě nejvyužívanější druh dopravy. Poskytujeme i lodní a letecké přepravy, ale to spíše na doplnění naší nabídky. V počtech našich přeprav je to asi jen jedno procento.\n„Železniční přeprava je velice pomalá a nepružná. V dnešní uspěchané době není moc použitelná. My ji nepoužíváme“\nCo železnice? Jako o trendu se už delší dobu mluví o takzvané kombinované dopravě.\nAno, kombinovaná doprava asi dává smysl. Ale že bychom využívali železnici pro přepravu zboží od odesílatele k příjemci, to je dle mého názoru passé. Železniční přeprava je velice pomalá a nepružná. V dnešní uspěchané době, kdy musí být dodáno všechno přesně na čas, není moc použitelná. My ji nevyužíváme vůbec.\nVyužívali byste železnici, kdyby se něco změnilo? Nebo je železnice nepoužitelná z principu?\nMusela by se zásadně zlepšit infrastruktura, bylo by potřeba zbudovat nová a lepší překladiště, zrychlit časy odbavování a vylepšit řadu dalších věcí. To s tím asi úplně nesouvisí, ale rovněž vnímám jako nesmyslné, aby firmu pro nákladní železniční dopravu vlastnil stát.\nPřesvědčilo by vás zvýšení sazeb mýtného na dálnicích, které plánuje ministerstvo dopravy?\nNás není potřeba přesvědčovat o výhodách a nevýhodách jednotlivých druhů dopravy. Železnice je velmi výhodná pro ucelené vlaky hromadných substrátů, ale jednotlivé dílčí zásilky, v tomto případě celovůz, už z principu nemůže přepravit levněji a rychleji než silniční doprava.\nA to navíc pomíjíme kvalitu. To není nic proti železnici, to zkrátka jinak nejde. Obchoduje se stále s menším množstvím zboží a ani dvojnásobné mýto nezajistí převod zboží ze silnice na železnici. Mýto jako regulační nástroj je zkrátka pitomost.\n„Uzavření Schengenu by na hranicích způsobilo obrovské komplikace v podobě front a dlouhých časových prodlev“\nZasahují vaše podnikání otázky, které s migrační krizí vyvolává schengenský prostor?\nSchengen zatím funguje dál, tudíž nějaké problémy nepociťujeme. Ale pokud by mělo nastat jeho omezení či snad zrušení, tak bychom to pocítili všichni. Zejména by se prodloužily dodací lhůty, protože všechna auta by musela být zkontrolována. To by na hranicích způsobilo obrovské komplikace v podobě front a dlouhých časových prodlev.\nMezinárodním problémem je v přepravě i minimální mzda v Německu. Už se to nějak ustálilo?\nJe to stále otevřené téma. Zatím se to nevyžaduje úplně na sto procent, nicméně někteří naši němečtí partneři nám před zahájením spolupráce zasílají dokument, kde chtějí podepsat, že řidiči, kteří pro nás přepravují zboží, dostanou německou minimální mzdu. My to ale nepodepisujeme, protože to zkrátka není v našich možnostech.\nOpustí vás tito němečtí zákazníci poté, co jim ten papír nepodepíšete?\nNe, spolupráce funguje dál. Podle mne je to z jejich strany formální krok, možná aby měli nějaké krytí před německými úřady.\nStejně jako řada dalších firem řešila i ta vaše problém nástupnictví. Podnik založil váš otec v devadesátých letech. Vedl vás odmalička k nástupnictví, nebo jste měli nějaké tahanice?\nOtec se u mne snažil vzbudit zájem, žádné tahanice jsme přitom asi neměli. Ale popravdě řečeno, ještě nedávno jsem si sám sebe v této roli nedovedl představit. Měl jsem určité pochybnosti o svých schopnostech, tedy jestli na to budu mít po odborné stránce.\nKdy jste dospěl k tomu, že na sebe tu odpovědnost vezmete?\nTo se nedá říci úplně přesně. Šlo to postupně, do firmy jsem nastoupil jako IT specialista a postupně jsem si prošel všechny pozice. Jak jsem se dostával do praxe, tak se strach postupně odbourával a s přibývajícími znalostmi jsem získával sebedůvěru. A také jsem studoval školu, která souvisí s logistikou.\nJak máte s otcem zakladatelem dnes rozdělené kompetence? Podle vaší vizitky soudím, že jste otcův nadřízený.\nTo možná formálně, ale ve skutečnosti to tak samozřejmě není. Otec je dnes ředitelem pro rozvoj a strategii, zabývá se tedy vizemi do budoucna a vytyčuje směr. Přemýšlí o tom, co by se dalo zlepšit, kde bychom se měli přizpůsobit vývoji na trzích. A já se věnuji řízení firmy a naplňování té plánované strategie.\nJan Kučera (33)\nVystudoval Střední průmyslovou školu strojní, stavební a dopravní v Děčíně a Vysokou školu logistiky v Přerově. Ještě jako student začal pracovat v rodinné firmě Bohemia Cargo, kde vystřídal řadu pozic. Byl například dispečerem nebo manažerem IT. Od ledna 2013 je generálním ředitelem, ve firmě má poloviční podíl. Ve volném čase rád fotografuje a chodí do přírody.\ndopravaBohemia CargoJan Kučeraspedice\nŠtern: Česko téměř nepodporuje malé a střední firmy, korporáty nás totálně ovládají


Itálií otřásají protesty. Hnutí vidlí žádá změnu — ČT24 — Česká televize\nŘím - V italských městech znovu protestovaly tisíce lidí. K demonstracím se připojili malí dopravci, živnostníci a podnikatelé. Studenti a příznivci takzvaného Hnutí vidlí požadují radikální reformy a konec současné politické reprezentace. Při střetech byly zraněny desítky demonstrantů i policistů. Vláda násilnosti odsoudila.\nZdroj: ČTK/ZUMA Autor: Paolo Gargini\nHnutí vidlí protestuje hlavně proti úsporným opatřením, členství Itálie v eurozóně a zhoršení životní úrovně. Země se stále utápí v nejhorší recesi od skončení druhé světové války. Situace se pravděpodobně projeví na výsledcích voleb do Evropského parlamentu.\nHnutí vidlí založili v roce 2011 farmáři a řidiči kvůli vysokým cenám pohonných hmot. Od té doby se do něj zapojily různorodé skupiny – od živnostníků, důchodců až po studenty, kteří v současné Itálii nevidí budoucnost – nezaměstnanost mladých se nyní pohybuje kolem 40 procent.\nHnutí vidlí protestuje v ulicích italských měst\nAutor: Paolo Gargini\nSpolupracovnice ČT v Itálii Vědunka Lunardi:\n„Jsou to v podstatě protesty zoufalých lidí. Jsou to malí dopravci a živnostníci, které neustálé zvyšování daňové zátěže doslova dovádí na mizinu. Každý týden zavírá 93 živností. Desítky a desítky podnikatelů za minulý rok právě z tohoto důvodu spáchaly sebevraždu. Jsou to také důchodci – důchody jsou tak nízké, že jim ani nestačí na celý měsíc. Natož na placení daně za byt, na který si šetřili celý život.“\nPolicisté na důkaz solidarity sundávají helmy\nHnutí vidlí si získalo sympatie i mezi bezpečnostními složkami – na internetu se objevují videa, kde si policejní těžkooděnci sundávají před demonstranty helmy na projev solidarity. Policisté i příslušníci karabinieri si stěžují na to, že si musí kupovat uniformy ze svého. Časté jsou i případy, kdy si sami platí benzin do hlídkových vozů.\nBeppe Grillo, lídr protestního Hnutí pěti hvězdiček, které v únorových parlamentních volbách skončilo na třetím místě, apeloval na policii, aby přestala chránit politiky a připojila se k demonstrantům. „Italové jsou na vaší straně. Připojte se k nim. Sundejte na příští demonstraci helmy a přidejte se k lidem. Bude to jasný signál a Itálie se změní,“ nabádá Grillo na svém populárním blogu.\nPodle něj je náhlý vzestup Hnutí vidlí výsledkem „podrážděnosti lidí z jejich životních podmínek, arogance, hluchoty a nezájmu politiků, kteří se nehodlají vzdát svých privilegií.“


Spitzenkandidáti a jejich význam pro demokracii v EU | Blog Mikuláše Peksy\n15. 07. 2019 — Na systém spitzenkandidátů si při příležitosti vyjednávání nejvyšších politických představitelů členských států EU o obsazení klíčových funkcí v unijních institucích stěžovala řada politiků. Tento způsob předvýběru kandidátů na předsedu Evropské komise kritizovali francouzský prezident Emmanuel Macron, německá kancléřka Angela Merkel i český premiér Andrej Babiš. Mají k tomu ale vůbec důvod?\nJe lídr či první („špičkový“) kandidát celoevropské politické frakce. Politické strany v členských státech bývají zpravidla členy některé z evropských politických organizací nebo se jejich náklonnost k některé z existujících frakcí dá odvozovat na základě podobných ideologických postojů nebo programových cílů. Spitzenkandidáti jsou tedy společnými kandidáty jednotlivých evropských politických proudů na předsedu Evropské komise. Systém spitzenkandidátů byl použit poprvé ve volbách do Evropského parlamentu v roce 2014, na základě kterých se stal předsedou Evropské komise spitzenkandidát Evropské lidové strany (EPP) Jean-Claud Juncker. Spitzenkandidát nejsilnější evropské strany se však nemusí stát kandidátem na předsedu Komise automaticky, existuje dostatečný prostor pro politické vyjednávání. Evropská rada by ale dle systému měla kandidáta na předsedu Komise vybírat pouze z dopředu známých spitzenkandidátů.\nPřestože má Evropská rada dle Lisabonské smlouvy oprávnění navrhovat kandidáta na předsedu Evropské komise, její návrh schvaluje Evropský parlament. Tento proces je tedy podobný žádosti o důvěru, se kterou předstupuje v ČR premiér před Poslaneckou sněmovnu při sestavování vlády. Evropská rada by však měla při svém návrhu přihlížet k výsledkům voleb do Evropského parlamentu.\nA právě o tom spitzenkandidáti jsou. Díky tomu, že voliči dopředu znají jména a názory uchazečů o post předsedy Komise, mají o nich lepší představu. Systém spitzenkandidátů měl v Unii posílit prvky přímé demokracie, protože evropští občané by se tak mohli rozhodovat nejen na základě programu politických stran, ale i podle osobních kvalit hlavních kandidátů politických frakcí.\nEvropské unii se často vyčítá, že se jedná o přebujelou byrokratickou mašinerii s neprůhlednými procesy. Systém spitzenkandidátů měl přispět k tomu, aby byl výběr šéfa Komise transparentnější. Evropská rada tak svým odklonem od spitzenkandidátů vyslala všem evropským občanům signál, že na jejich preferované volbě nezáleží. Že stačí, když se Rada dohodne, a Parlament to pak odhlasuje. Jsem přesvědčen o tom, že tento arogantní přístup je špatný a principy demokratického fungování Unie spíše nabourává, než aby jim prospíval.


Ostatní lidé si zneužívají mé dobroty a zametají se mnou - jak odmítnout jejich žádosti a prosby? - Vztahy s ostatními lidmi - VZTAHY, MANŽELSTVÍ, RODINA\nMoje starosti.cz VZTAHY, MANŽELSTVÍ, RODINA Vztahy s ostatními lidmi Ostatní lidé si zneužívají mé dobroty a zametají se mnou - jak odmítnout jejich žádosti a prosby?\nTéma: Ostatní lidé si zneužívají mé dobroty a zametají se mnou - jak odmítnout jejich žádosti a prosby?\nUživatel: Zuzka Hl\nchtěla bych se poradit, jak jednat s lidmi, kteří zneužívají mé dobroty. Dělo se mi to dříve s otcem, nyní s bývalým partnerem, někdy i s kamarády. A nevím, co s tím. Jde o tentýž scénář : buď po mě něco chtějí, já jim vyjdu vstříc, snažím se pomoci a když něco potřebuji já, tak pomoci mi je to poslední, co by je zajímalo. Nebo mi nějak ublíží, já jim to odpustím, čekám, že můj srdečný přístup bude "odměněn" tím, že se ke mě budou už chovat slušně a je to přesně naopak. Ćím jsem vřelejší, srdečnější, čím víc odpouštím, pomáhám, nechám si líbit, tím jsou méně ochotní mi pomoci, jednají se mnou hůř. Přijde mi to naprosto šílené. Já to asi tak trochu chápu, když vidí, že si nechám všechno líbit, tak proč by se obtěžovali se chovat slušně, proč by mi pomáhali, když ví, že já jim pomůžu. Už jsem se setkala s názorem jim to vrátit, když mi nepomůžou, tak schválně nepomoci, když jsou na mě hnusní, být taky taková. Ale tohle se mi příčí. Když vím, že můžu pomoci, tak to schválně neudělat, to přece taky není cestaNebo být hnusná, když hnusná být nechci a naopak chci, abychom vycházeli po dobrém. A taky mi přijde, že když jsem zkusila být schválně tedy hnusná nebo nepomoci, tak jsem byla ta špatná já. Oni nepochopili, že je to tak trochu nastavené zrcadlo, naopak ten můj čin a to, že se zaměřili na to, jak já jsem ta špatná jim pak bránilo v tom vidět, že prvotní příčina byla u nich. Takže tohle mi taky nepřijde řešení, spíš jako zhoršující se začarovaný kruh.\nStránka otevřena 3862x Předchozí téma\t| Další téma\nPůvodní název příspěvku před úpravou administrátorem: Jak reagovat na to, když se mnou ostatní "zametají"?\n22.04.2016 09:58\tUživatel: Dany\nCo s tím? Hledat jiné, spřízněnější lidi. Není Tvůj problém, že ostatní nechápou, že nebudeš donekonečna pro všechny připravena jim jen pomáhat, stejně tak není Tvůj problém to, co si oni myslí, pokud jimi automaticky očekávanou a sobecky vyžadovanou pomoc prostě od Tebe vždy nedostanou. Čili = všeho s mírou, i pomoc druhým by měla mít své hranice i za cenu toho, že o některé lidi kolem sebe přijdeš = kdyby to byli opravdoví kamarádi atd. , tak to pochopí a dojte jim to. Podle mě to není začarovaný kruh, ale jen jsi obklopena nesprávnými a jen využívajícími lidmi, proto je třeba hledat jiné. Je v pořádku myslet i na sebe, a nenechat se jen využívat. Odmítnutí očekávané či žádané, ale zneužívající pomoci není schválnost. To je přirozená obrana proti nenechání se pouze využívat.\n22.04.2016 10:52\tUživatel: Zuzka Hl\nAsi jsem se nevyjádřila přesně… Člověku, o kterém vím, že mi nepomůže, když to potřebuji a je v jeho silách mi pomoc poskytnout nebudu pomáhat tak, že se budu sebeobětovat. To chápu i já, že bych se tím ponižovala. Já myslím běžnou pomoc nebo spíš vstřícnost z mé strany. To je pro mě prostě přirozené, tak bych se zachovala vůči komukoliv. Jde o to, jestli teda konat co mi říká přirozenost, když vím, že podobného chování se od druhého nedočkám a vstřícný ke mě není ani pokud jde o malé věci nebo cíleně mu jakkoukoliv pomoc odmítat a vstřícná nebýt. Tedy jakoby to "oplatit". To mi prostě přijde nicneřešící a dětinský přístup, na druhou stranu chovat se slušně a vstřícně k někomu, kdo pro vás jen vyjímečně udělá něco oč ho prosíte, to si člověk připadá jako osel. Ale kromě těchto dvou variant mě žádná nenapadá… Jak byste se zachovali vy? Stejně tak v případě, kdy vám někdo třeba sprostě nadává, uráží vás a pak dělá, že je vše v pořádku a očekává to i od vás. Vy na to přistoupíte, odpustíte mu a on si to vezme jako vaši slabost a o to víc vás příště atakuje… Jenže vy nechcete dělat uměle dusno, když chcete klid. Tak zase odpustíte… Na chvíli je to horší než nějaké projevy nenávisti nebo odplaty, snaha se třeba chovat k dotyčnému podobně, když vám to není vlastní…\n22.04.2016 11:04\tUživatel: Zuzka Hl\noprava : mělo být "na chvíli je to lepší".\nJeště bych to shrnula : kdy je mojí přirozeností pomáhat, odpouštět a být vstřícná a lidé to neocení v tom smyslu, že když naopak potřebuji já, tak mi také pomohou a vyjdou vstříc, mám se s tím prostě smířit a přesto dál "páchat dobro", i když se mi nevrátí (nedělám to priori proto, ale je smutné, když dáváte a víte, že vám dáno nebude… ) nebo oplácet stejnou mincí?\nJe těžké být konkrétní, ale zkusím příměr : dejme tomu, že chcete od kamarádky půjčit stovku. A ona přesto, že peníze má, vám ji nepůjčí. Ale za pár dní chce půjčit stovku. A vy už jste v dobré finanční situaci, máte o dost víc než stovku, která by vám nikterak nechyběla, takže to pro ni udělat není problém a přijde vám to přirozené. (kdyby třeba chtěla víc, už byste to třeba promýšleli a kdyby vám to mělo způsobit nějaké komplikace, peníze byste nepůjčili). A najednou stojíte v situaci, kdy vám o tu stovku nejde, půjčili byste ji v té chvíli komukoliv známému, kde byste věděli, že vám ji vrátí. Jenže taky si pamatujete, jak s vámi zametla, když jste byli ve stejné situaci vy a I KDYŹ PROKAZATELNĚ MOHLA, ty peníze vám nepůjčila. Třeba jen z pohodlnosti, aby si nemusela myslet na to, že ji někdo dluží. Prostě snaha myslet na váš prospěch nula. Jen na svoje drobné s tím spojené případné obtíže.\nLíp to vysvětlit nedokážu.\nOtázka zní : půjčili byste?\n22.04.2016 11:23\tUživatel: Plamínek\nNečteš odpovědi, Katko, a motáš se v kruhu a nepůjčila, samozřejmě že ne.\n22.04.2016 11:29\tUživatel: Zuzka Hl\nTakže jednat ve smyslu oko za oko… Tys nepomohla, když jsi mohla, já nepomůžu, i když můžu. Tohle ale přece není cesta, do háje, to je kruh vzájemné odplaty…\n22.04.2016 11:46\tUživatel: Rypoušice\nAhoj, oplácení stejnou mincí - tedy se skutečně špatným úmyslem - též neuznávám. Ale tohle by nebyl podlý naschvál ani primitivní odplata - prostě bys tím dala najevo "ne, vždycky ti nevyhovím". To víš, že by se dotyčný čílil, ale kdybys toto opakovala, vykrystalizovalo by se to (pravděpodobně) - tedy ti, co jen zkouší, co vydržíš, ale nejsou vysloveně parchanti, by to přijali a věděli by, že nemůžou jít za hranu (kterou jsi nově vytyčila). Ti, co by byli totální idioti, by se od tebe odtrhli, ale to by tě nemuselo přeci trápit ani zajímat.\nSpousta lidí si tohoto neváží, tedy té prosté dobroty, rozumím tomu, že se ti to nelíbí, ráda bys taková byla pořád a máš dojem, že tě ostatní zneužívají. Jednak je jistě úzká skupina lidí, která to skutečně oceňuje - možná o tom ani nevíš . A za druhé, abys přežila a netrápila se tímto, musíš lehce přivtrdit. Takže pokud ti nejde rázně jednat, jednej prozatím ignorací, tím, že řekneš jen "ne" a dál se nebudeš o tom bavit.\nJediné, co mně osobně trochu vadí je to, když si člověk, který je přesvědčen o tom, že je dobrý, rozdal by se a hlasí to všude možně, zda náhodou nebalancuje mezi úctyhodnou laskavostí a jistou pohodlností. Ve smyslu, že si z takovéto pózi vytvořil svoji nedobytnou pevnost, kdy automatickky na vše kývně a nemusí se s ničím crcat. Nemusí poslouchat zlobu jiných a ještě má falešný pocit, že vykonal cosi dobrého. Nemyslím to nijak zle, ale trochu mi to tak připadá.\nHlavní je, až začneš lehce odporovat - neměj výčitky! Ze začátku to možná pocítíš, ale pak pochopíš, jaký má náš postoj vliv na ostatní a na to, jak se k nám chovají. Můžeme doslova čarovat se slovy i činy, jen si zcela neuvědomujeme jejich sílu. Těch, co zkouší trpělivost druhých je moc, provází nás to celoživotně a pokud si za včas neuděláš ve svém chování pořádek, bude z tebe nešťastná troska, která to přece myslí jen a jen dobře.\n22.04.2016 12:07\tUživatel: Dany\n"Takže jednat ve smyslu oko za oko… Tys nepomohla, když jsi mohla, já nepomůžu, i když můžu. Tohle ale přece není cesta, do háje, to je kruh vzájemné odplaty…"\nProsím Tě a na to jsi přišla jak, že je to jednání ve smyslu oko za oko, nebo kruh vzájemné odplaty??? Já to považuji za to, že nenechám ze sebe dělat blbce tak, aby mě někdo jenom využíval a manipuloval se mnou dle jeho potřeb. Takže za mě také ne, samozřejmě bych nepůjčila = z charity tohoto druhu už jsem naštěstí vyléčená. A vůbec se necítím nijak provinile, naopak. Též jsem si párkrát v tomto smyslu naběhla, a víckrát už to prostě neudělám. Proč bych měla?\n22.04.2016 12:14\tUživatel: Plamínek\nDany, tohle asi nebude mít cenu, to je vlek teorií, jak by měl život, fungovat, ale on tak nefunguje, jak to? Asi je to chyba života! Teorie je zaručeně správná.\nJako kdybych používala v Chicagu mapu Putimi a rozčilovala se, že tady na tomto místě měl být nadjezd. A on není, hanba mu.\n22.04.2016 12:09\tUživatel: Plamínek\nAle houbeles, oko za oko. Jaképak odplaty?\nLáska není nárokovatelná, přízeń není nárokovatelná, dokonce ani pomoc není nárokovatelná, ať už se nás sluníčka křesťanská i jiná snaží přesvědčit o čemkoli. Lidské zdroje jsou omezené a člověk dává těm, kteří si to, z jeho pohledu zaslouží, a na co ještě má. Ne každému, to je pitomost. To je mrhání dobrem.\nA dávat někomu, kdoo si toho necení, to si pak člověk necení sám sebe.\nTy jsi skutečně Katka. Šermuješ hodnotami a teoriemi, co je správné a co není, včetně té o pečujícím Bohu, ale život takto nefunguje. Budeš to mít velmi těžké, protože se řídíš věcmi, jak by měly podle tebe být a ne jak jsou.\n22.04.2016 12:45\tUživatel: Zuzka Hl\nMrhání dobrem? To zní přece hrozně… A proč je to oko za oko? Já už nevím, jak líp to vysvětlit. Tak jiný pokus… Bavíme se o pomoci, která nás nic moc nestojí, nemluvím o sebeobětování. sebeobětovat se pro někoho, kdo si toho neváží je už opravdu mrhání a hlavně ponižování sebe sama.\nAle tady se bavíme o tom, jestli prostě nepomoci z principu, z podstaty věci. Když mě o totéž požádá cizí člověk, vyhovím, ale tomu, kdo mi taky nepomohl ne. I když by to pro mě tak složité nebylo, ale prostě to neudělám "za to". Z dětství to známe všichni. Tohle přece je odplata, oko za oko… Tys mi nedal bonbo, já ti nedám bonbon a je fuk, že jich mám plnou krabici… Tohle mi prostě přijde šílené a opravdu dětinské. Ale situace, kdy mi ten druhý nedá nikdy bonbon, protože ví, že já mu ho i přes to dám pokaždé, to je taky špatně.\n22.04.2016 13:02\tUživatel: Rypoušice\nDěvče zlatý, když ono je spíše dětinské to tvé "za každou cenu všem vyhovím! "\nUž ti to tu bylo popsáno, moc to hrotíš. Nejde o to, říct mstivě někomu, kdo tobě nepomohl "tak já ti teda taky nepomůžu"\nNeřekneš tím, že jsi taky taková potvora. Ale řekneš tím "sorry, ale se mnou už nebudeš zametat".\nA jak už jsem psala, normální člověk to pochopí, jako tvou hranici. Blbec s tebou skončí, ale bude to jedině pro tvé dobro.\n22.04.2016 13:18\tUživatel: Zuzka Hl\nale néééé, já nevyhovím "za každou cenu každému". To jsem nepsala. Pouze že vyhovím, když můžu. A když můžu, myslím tím, že to pro mě neznamená nějakou velkou oběť. To je hodně rozdíl. Já to nedělám na svůj úkor. Jsou lidi, co do posledního dechu dělají vše pro ostatní a na sebe nehledí, to nemyslím!!! Prostě je v mých silách pomoci, ráda bych to udělala, ale otázka je jestli to dělat pro člověka, který mi ani v těch nejmenších věcech, kdy by ho to nic moc nestálo (myslím žádné velké úsilí nebo oběť) prostě nepomohl. Třeba jen z pouhé lenosti nebo sobeckosti, kdy prostě ani to minimum nechtěl ze sebe vydat.\n22.04.2016 13:24\tUživatel: Plamínek\nVzdyť už jsme ti odpověděli.\n22.04.2016 13:39\tUživatel: Zuzka Hl\nJasně, takže z principu to pro něj neudělat.\n22.04.2016 13:44\tUživatel: Rypoušice\nPak nevím, co chceš a proč se tážeš, když nejsi ochotná vidět, slyšet a přemýšlet.\n22.04.2016 13:45\tUživatel: Kateřinaa\nChceš mu pomoct nebo ne?\n22.04.2016 14:00\tUživatel: Zuzka Hl\nJo, protože prostě pomáhat mi dělá radost, já už nevím, jak to nazvat. Ale vím, že on mi nepomůže… Nechal mě bez pomoci bez léků s horečkou, migrénou, atd. Jen proto, že se mu nechtělo mi je přinést. A přijde mi, že mě má za trotla… Kdekdo jiný by se s ním po tomhle jediném zážitku třeba nebavil a já se chovám jako by se nic nestalo. Ale já jsem mu odpustila a jsem vstřícná, protože chci, abychom spolu vycházeli. Ale když mi odmítne pomoci, je to vždycky jako facka… Prostě jakoby vám někdo praštil do dlaně ve které máte srdce na dlani. Když nebudu pomáhat, pak mě nebude mrzet, že to nebude dělat on. Fajn. Ale já chci pomáhat, dělá mi to radost, taková prostě jsem … Asi to nemá řešení, já vím…\n22.04.2016 14:07\tUživatel: Rypoušice\nTo je právě to, že sis neurčila mantinely. Takhle ví, že může dělat kraviny, protože ty jsi přece "hodná, chceš s ním vycházet", a tak vše odpustíš.\nS takovouhle seš dobrej kandidát nejen na využívání pomoci, ale i na jiný levely v zametání s lidmi.\n22.04.2016 14:33\tUživatel: Plamínek\nTo je právě ten důvod, proč mi křestanské teorie lezou tak na nervy, odrážějí závislostní představu odměn za dobro od života samého. nebo alespon to nebe.\nJenže odměnu dostane člověk jen od toho protějšku, který si toho dobra váží. Pokud si toho protějšek neváží, tak to je to přísloví o perlách a čuníkách. A život není žádný rodič, neocení, jak jsme hodní.\nNení na škodu si připomenout že Angela Merkelová z křesťanských demokratů má pocit, že se nakonec nějak s muslimy srovnáme, jen se k nim chovat co nejlíp, vždyť oni na to přijdou…\n22.04.2016 14:53\tUživatel: Rypoušice\nTo by chtělo rozbor nebe od Karmelaren\nAle ano, jedinci typu, jako je Zuzka, Katka, nebo kdo už teda, to takhle zřejmě berou. V jádru to budou ale asi hodní lidé, ale zranitelní a oslabení. Případně vysloveně vyčůránci a pokrytci, kteří konají naoko něco dobrého, chvástají se tím, mají pocit, že si můžou odškrtnout ze svého seznamu dobra další věc a pak tradá do nebe.\nPlus do toho mně tedy zaráží i to podsouvání, nucení uctívání Krista jen proto, že údajně padl za naše hříchy.\n22.04.2016 16:17\tUživatel: Plamínek\nNedávno jsem mluvila s takovou slečnou, no spíš mladou ženou. Vinila svou matku z toho, že jí tato nevybrala správně vysokou školu, tedy špatně poradila při výběru, málo toho pro ni v životě udělala, například při získáváni koleje v Praze, (dívka byla z Prahy takže na něco takového neměla nárok), matka údajně jen někomu zavolala, to přece není žádná práce… atd.\nVyšlo najevo, že ona dívka navštívila po neúspěchu kouče, kterému řekla několik věcí ze svého života, ten odhalil syndrom týrání (! ) v dětství, i když my nic takového nezjistili, a měla kamarády jejichž rodiče dali svým dětem víc, například jim v nájemním domě, jehož byly vlastníky, vybudovali byt a zaměstnali je ve vlastních firmách…\nOno děvče bylo do krve přesvědčeno o tom, že bylo v životě ukráceno, odmítalo se stýkat s tak špatnou matkou, odmítalo pracovat ve firmě, kde byl vedoucí, která měl milenku (jak neobvyklé), a stěžovala si, že svět je v strašném nepořádku… A že ona to tolerovat nebude.\nNeměla absolutně v úmyslu získat náhled ani na svět, ani na sebe, ona měla jasno, takže s tímto jsme nic dělat nemohli. Ale pak jsem se dozvěděla, že se zhroutila s akutní psychóuou, protože něco nebylo tak, jak být mělo.\nKdyž člověk nedokáže záskat na sebe sama, je za tím něco, co ho drží jak poražené dobytče na háku. V případě oné dívky to byla silná potřeba vyrovnat se se svým pocitem méněcennosti a s neúspěchy a obvinit okolí + její otec ji huckal proti bývalé manželce a rozmazloval, v případě tomto je to asi model vztahu s tatínkem.\nPokud do toho tazatelka nepůjde, nezíská rozumnější náhled, bude velmi trpět.\n22.04.2016 16:49\tUživatel: Rypoušice\nUff, tak to je síla. Kéž by si to tazatelka poctivě přečetla a udělala to, co zatím asi nedělá, tedy zamyslela se.\nPokud to chce případně řešit s odborníkem, což by asi měla, ať to není žádný kouč. A to nejen kvůli tomu, co jsi teď napsala, ale obecně jsou dle mého spíš pro lidi, co lační po úspěchu, hlavně pracovním a finančním. Případně nějaký ty motivační kecičky, pocit unikátnosti, ale pro těžší případy asi nic vhodnýho. Ten, co té slečně dal do hlavy nesmysl a ona ho s radostí přijala, by měl dostat po rypáčku.\nI když teda holka samotná, bez vděku k matce, naopak v ní hledala viníka, to je pěknej hnus. Ale snad už se poučila.\nZpět k ZuzkoKatce: "Neměla absolutně v úmyslu získat náhled ani na svět, ani na sebe, ona měla jasno, takže s tímto jsme nic dělat nemohli." Nepřipomíná ti to někoho? .\nJeště jednou se zamysli nad tím, co je nezištná pomoc. To opravdu není to, že se přehnaně nabízíš a pak očekáváš vděk. Najíždíš si na takovéto využívání sama. A divíš se.\nKéž by ti to zde, pro začátek, aspoň trochu otevřelo oči.\n22.04.2016 18:23\tUživatel: Plamínek\nNo jo, ta mnou zmiňovaná dívka měla panickou hrůzu z nezdaru a někdo by přece zato, co jí se nepodařilo, mít odpovědnost měl. Kdyby jí maminka vybrala lepší školu, děvče by to přece rozhodně udělalo.\nNo, s dětmi je to těžké, ale s těmito, co jim třicet a víc a stále čekají někde nějakou rodičovskou, boží, či světskou pomoc, s těmi je to naprosto šílené.\nZískat sebenáhled, to je jediná možnost, jenže, do toho se nehrnou.\nA Zuzkokatka má pocit, že by jí měl její dobrotu někdo oplácet. Ale vybírá si lidi, co to neumí nebo chce nereálné věci.\n22.04.2016 18:36\tUživatel: Kateřinaa\n… to ale ani není jisté, že to neumí. Jen to třeba dělají po svém, nebo dobro vidí v něčem jiném než ona. Např. nakoupit hormadu věcí aby ženská co je čerstvě po porodu hodinu řešila moje problémy, to není ani pomoc ani dárek, to je prostě špatně odhadnutá "vstupenka".\nZní to možná příkře, ale mě tady ty pčedstavy co je "pomoc" a "dobro" přijdou hodně specifické…\n22.04.2016 14:27\tUživatel: Dany\nAle má to řešení. Chceš pomáhat, dělá Ti to radost atd. , tak dobrá. Ale co se teda konečně zamyslet nad tím, komu vlastně budeš pomáhat tak, aby jsi tedy pomáhala, když chceš, ale současně nedělala někomu blbce? Řešením je pomáhat např. potřebným lidem a zvířatům = to dává smysl. Pomáhat někomu, kdo na Tebe kašle v době nemoci, protože je línej, je blbost = nedává to smysl.\n22.04.2016 14:34\tUživatel: Kateřinaa\nZuzko, neodpustila jsi mu. Kdybys mu odpustila, tak bys toto neřešila, protože by tě to už netrápilo.\nTouha pomoct se v tobě mísí s pocitem velké křivdy.\nO jakou pomoc mu jde? Oč tě požádal?\n22.04.2016 13:36\tUživatel: Kateřinaa\nZuzka: ale na tohle ti nikdo neodpoví, to je jen tvoje rozhodnutí. Buď máš toho člověka ráda a pomoct mu chceš, aby se zbavil potíží, nebo ho ráda nemáš a pomoct mu nechceš a pak nemáš důvod mu pomáhat.\nAle nejhorší, co můžeš udělat je to, že mu pomůžeš a bak se budeš cítit ukřivděná nebo mu budeš mít za zlé, že se kvůli té tvé pomoci pak nechová, jak si představuješ.\nTo se na to raději vykašli.\nPoslyš, tak mě teď napadá - u tebe jde opravdu o obecný problém, který se ti s různými lidmi opakuje - nebo jde jen o jednoho konkrétního človběka, co tě zklamal tak, že teď máš pocit, že tě zklamal celý svět?\n22.04.2016 14:16\tUživatel: Zuzka Hl\nNejde jen o jednoho člověka. Já jsem opravdu extrémně empatická a pomáhat je prostě něco jako droga, mám radost z radosti druhých. Asi je to ujeté, ale tak to mám. Už od dětství. Od čtyř let jsem dávala dárky, měla jsem je koupené už od října a tři měsíce denně před němi seděla a představovala si, jakou udělají dotyčným radost. Tři měsíce jsem měla radost z představy, jak druzí budou mít radost .\nA bylo toho víc, to je jedno. jenže o to víc vnímám ten kontrast toho, že lidé takoví prostě nejsou. A zatímco já pomáhám už když jen tuším, že by to někomu mohlo pomoci a pomoc nebízím dřív než si o ni řekne, hodně lidí pomůže až když si o pomoc řeknu a bohužel hodně lidí ani to ne. A to je pak hrozně smutné, depresivní a mám pocit, že lidi jsou většinou sebestředná sobecká individua. Ale mám samozřejmě i dobré zkušenosti, někdy potkám podobného altruistu a to je velká radost . Ale je to spíš vzácnost.\nTřeba teď jsem řešila opravdu dost problémů, cítila se hodně sama, zoufale, řekla bych. A jedna kamarádka to věděla, doslova mi řekla, že být na mém místě, zbláznila by se… No a před šesti týdny porodila, já jsem pro malou nakoupila věci, těšila jsem se na ně obě a taky jsem se těšila, že na chvilku zaženu i já tu samotu. No a ona mi napsala, že můžu přijít až po 26.4., což je poslední den šestinedělí. Tečka. Možná je nějak pověrčivá, já nevím, mě zarazil ten přesný den, přesně do puntíku 6 týdnů od porodu. Kdyby napsala není mi dobře, necítím se na návštěvu, tak to pochopím, ale nic… A ani dotaz jak se mám… I když to tuší, že ne moc dobře… Já bych ji nějak neobtěžovala, byla bych tam hodinku a šla bych. Ale ona i když ví, jak moc by mi to pomohlo a jak ráda bych je viděla, tak mi to nenabídla… I když se věřím za těch 6 týdnů vyskytl den, kdy jí třeba nebylo zle nebo by to prostě šlo, já nevím… No mrzí mě to… navíc jsem koupila novorozenecké věci (ne všechny naštěstí) a ty už jí budou skoro ve 2 měsících možná malé… Já to opravdu nechápu. Já vědět, že je kamarádka sama a má přítomnost by jí pomohla, tak při nejblizší příležitosti zvu, zvu a zvu. A mám radost, že jsem pomohla. No možná jsem fakt vadná…\n22.04.2016 14:29\tUživatel: Rypoušice\nMožná se v tom poznáš.\nPořád zmiňuješ, jak ráda pomáháš, ale čím víc to člověk o sobě trvdí, tím míň je v tom upřímnosti.\nNavíc očekáváš, že ostatní ti za to budou vděční.\n"Kdo chce pomáhat druhým, měl by nejdříve rozumět sám sobě, znát svá slabá místa a nedostatky, vědět, jak reaguje."\n22.04.2016 14:58\tUživatel: Kateřinaa\nzuzko, evidentně nejsi schopná lidi přijímat takové, jací jsou. Když se nechovají tak, jak si představuješ, bereš to jako osobní příkoří.\nViz. ta tvoje kamarádka.\nPromiň, ale na tom, co udělala nění nic špatného. Nemá po porodu chuť na návštěvy, je to její právo. A není její povinnost ti to ani vysvětlovat, ani ti to zdůvodňovat, ani se za to omlouvat. Ale nezachovala se podle tvých představ - a to je pro tebe osobní křivda, kterou špatně snášíš. Nejsi schopná brát jako normální věc, že tvůj protějšek situaci vnímá jinak, má jiné potřeby a priority - ba dokonce si ani neumíš představit, že to vnímá jinak.\nMáš druhé za sobce a přitom sama jsi natolik sebestředná, že je pro tebe příkoří, když si žena čerstvě po porodu dovolí ti nevěnovat takovou pozornost, jakou bys chtěla. Ona má starosti s novým mimikem a ty jí máš za zlé, že se nestará o tvoje starosti - a to se považuješ za empatickou, ale přitom vůbec neumíš překročit hranice vlastní optiky. Spíš než empatie je to tedy přecitlivělost.\nMyslím, že by ses měla naučit tolerovat lidi takoví jací jsou, zapomenout na pohádky o vlastní empatičnosti a spíš mít na paměti, že i druzí mají starosti i když ti o nich nevypráví a že nejsou povinni ti vše vysvětlovat - a že to neznamená, že jsou sobečtí, je to jejich právo. A také myslím, že by ses měla naučit, že člověk si dost svých starostí musí vyřešit sám - a nebrat jako křivdu, když se všichni okolí nechtějí na tvých starostech podílet - že o tom ten život je.\nA je úplně jedno, kolik pozornosti věnuješ ty jejich starostem, to je dobrovolné. Jestli tě to těší, tak jim to pak nevyčítej, jestli tě to netěší, tak to prostě nedělej. Budeš mít o nějakou tu starost méně.\n22.04.2016 16:18\tUživatel: Dany\nZuzko, tímhle svým povídáním (to, co jsi teď popsala a jak jsi to popsala) mi hrozně připomínáš jednoho člověka v mé rodině. Proto si myslím, že tuším, kde u Tebe k tomtuto došlo = v dětství. Docela by nebylo od věci si o tom popovídat s nějakým psychologem, který by Ti pomohl pochopit příčiny (kořeny) a následky vzniku situace, ve které jsi. Ty to nazýváš extrémní empatií od dětství a cítíš se jakoby nedoceněná za svoji dle Tebe empatii. No, já si ale myslím, že ono tak nepůjde o extrémní empatii, ale minimálně o úzkost, možná závislost, jestli extrémní, to si netroufám odhadnout. Ty mluvíš totiž úplně stejně jako ta jedna osoba v mé rodině, která se neustále snaží každému "pomáhat" a "dělat radost", často až bez ohledu na to, zda-li o to druhé strany stojí, včetně nakupování dárečků s očekáváním, že určitě bude moci přijít na návštěvu k ostatním, u kterých si to naplánovala, aniž by se předem domluvila, a to se stejným odůvodněním: "Vždyť já bych tam byla jen chvilku a zase odjela, nijak bych nezdržovala atd… " Ta osoba v mé rodině je ve skutečnosti celý život úzkostlivá, závislá na určitém okruhu mála lidí, cítí se celý život stejně nedoceněná, jako Ty, neumí žít i sama, celý život má nějaké starosti nebo ve všem vidí nějaké starosti, i tam kde nejsou (tím nijak neznevažuji ty Tvé), a v podstatě ale problém je i ten, že pak při telefonování či osobním setkání většinou neumí mluvit o ničem jiném, než o starostech. A to je ten kámen úrazu, proč se pak již třeba někteří nechtějí s ní tak často stýkat, nebo stýkat se dle těch jejích představ. Ta osoba nemá mnoho kamarádek a známých, chodí do práce, pak domů, občas nákup, občas lékař, ale nic mezi tím. Žádný partner, přítel nebo alespoň kamarád, žádné zájmy, koníčky, nic, jen televize, zprávy, politika, nebo co všechno bylo zase špatně v práci. A nedávno taky, měla jednu kamarádku, se kterou se pravidelně stýkaly, a kamarádka už nemá tak často čas, jako před tím. Jestli už nechce, nebo má své starosti netuším. Snažila jsem se té osobě vysvětlit, že třeba má ta její kamarádka také nějaké své starosti, chce třeba zatím klid atd. , možností je x, ale marně. Takže opět, ta osoba má pro to stejné zdůvodnění jako Ty: "Kdyby napsala není mi dobře, necítím se na návštěvu, tak to pochopím, ale nic… A ani dotaz jak se mám…atd."\nJá nevím, zda-li je k pochopení, co jsem tím chtěla říci. Ale prostě že jde u Tebe pouze o "extrémní empatii" si prostě už nemyslím. Jestli pak máš Ty nějaké své zájmy, koníčky, jiné známé a neutápíš se pouze ve svých starostech, nefixuješ se jen na pár lidí atd. ?\n22.04.2016 13:34\tUživatel: Dany\n1) "Bavíme se o pomoci, která nás nic moc nestojí… "\nKaždá pomoc něco stojí a něco nám ubírá = peníze, fyzičku, psychiku, čas atd. Proto je třeba pomáhat ne automaticky vždy a všem, neboť jak Ti Plamínek píše: "Lidské zdroje jsou omezené a člověk dává těm, kteří si to, z jeho pohledu zaslouží, a na co ještě má." Jestli to stále nechápeš, je mi líto…\n2) "Mrhání dobrem? To zní přece hrozně…"\nVytrhuješ dvě slova z celého kontextu od Plamínka: "Láska není nárokovatelná, přízeń není nárokovatelná, dokonce ani pomoc není nárokovatelná, ať už se nás sluníčka křesťanská i jiná snaží přesvědčit o čemkoli. Lidské zdroje jsou omezené a člověk dává těm, kteří si to, z jeho pohledu zaslouží, a na co ještě má. Ne každému, to je pitomost. To je mrhání dobrem." To je pak těžká diskuse…\n22.04.2016 10:09\tUživatel: Plamínek\nNemáš nastavené hranice, nemáš sebeúctu.\nProstě tě zneužívají a manipulují tebou, navíc, pokud už byl takovýhle vykořisťující typ tvůj otec, budeš si dál hledat takové lidi a pokoušet se je změnit a obměkčit "dobrotou".\nTo nefunguje, přitahuješ svojí slabostí a nenastavením hranic hlavně sobecké a kořistnické ldi, kteří nemají co nabídnout. Ty dobrota neobměkčí, protože se většinou o okolí nestarají, jen berou.\nJako si rozmazlené děti neváží cukrátka, které za poslední peníze koupla jejich chudá babička v touze, aby ji konečně měli víc rádi, tak si takovýhle lidi neváží tebe.\nJe to takové dětské jednání a myšlení, budu hodná a snaživá a maminka/ tatínek mě bude mít rád/a. Jenže někteří rodiče se nepovedou. A v pozdějších skupinách tohle dětské nastavení neplatí už tuplem, tam jde o konkurenci, slabost a sílu a uspořádání uvnitř stáda.\nNejsi ty Katka, hledající boha? To by cejkem odpovídalo.\n22.04.2016 12:56\tUživatel: Kateřinaa\na) nauč se říkat NE.\nb) pomáhej jen tomu, komu budeš chtít pomoct a jen do té míry, která ti nebude nepříjemná. Jakmile začneš nad tím, co pro druhého chceš udělat, nebo co je po tobě požadováno, cítit něco jako že se obětuješ už mocnebo že jsi citově vydírána - tak viz. "pravidlo" a)\nc) když pomůžeš, nic za to nečekej. Pokud ti jako odměna nestačí "dobrý pocit", pak to od tebe nebyla pomoc, ale kalkul, a pokud nevyšel, je chyba nejen na straně toho druhé, ale i na tvé. Pomoc není obchod a podmínky obchodu se musí umět vyjednat - předem.\npamatuj na přísloví "v nouzi poznáš přítele". Pokud ti někdo nepomůže když jsi v nouzi (a pomoct by mohl! ), tak asi není přítel. Jenže je nepodstatné, co jsi pro něj před tím udělala ty nebo co jsi mu odpustila - opravdový přítel by ti měl pomoct i když jsi pro něj před tím neudělala nic. To totiž právě NENÍ výměnný obchod, ale přátelství (nebo láska)!\nDodatek: popisuješ to dost extrémně - buď být srdečná pomáhající, odpouštějící - nebo být hnusná. To ale není tak černobílé. Většinou je to někde mezi. Pomoc je věc dobrovolná - odmítnout ji ještě neznamená, že je člověk hnusný - ale samozřejmě záleží na tom, oč jde, jak náročná je to pomoc a jaké důsledky má ji neposkytnout. Asi je třeba rozdíl odmítnout přijdet odvézt kamaráda v noci z vinárny a dojet třeba pro kamarádku, které v noci na opuštěném nádraží ujel poslední spoj. A našla bych i extrémnější příklady.\nTak, jak to popisuješ, to dělá dojem, že si lidi a vztahy a nimi chceš svým chováním kupovat. Takové vztahy ale pak dopadají přesně tak jak popisuješ. Člověk není oblíbený jen pro sebe sama, ale pouze pro to, co je schopen poskytnout. Pokud od něj druzí aktuálně nic nepotřebují, tak pro ně neexistuje.\n22.04.2016 13:52\tUživatel: Zuzka Hl\nHezky popsáno, děkuji. jen tomu poslednímu nerozumím. Já si apriori nechci nikoho kupovat, pomáhat je moje přirozenost a jen mě mrzí či štve, že dávám víc než dostávám… A rozhodně neplatí, že člověk, ketrý mi nemá co nabídnout pro mě neexistuje, já si vážím přízně všech, i když od nich nic nedostanu. Když proto, že mi ani nemůžou co nabídnout, tak to nevadí, když je to ale tak, že můžou a já jsem pro ně mnohé udělala, je to samozřejmě smutné… A mám sama mnohdy pocit, že když ode mě nic nepotřebují, neexistuju pro ně… Nevím, kde je problém… opravdu se snažím… Být dobrý přítel… A je to málo. Nepodvedla bych, nezradila, pomáhám, naslouchám, vše je málo…\n22.04.2016 15:30\tUživatel: Kateřinaa\nzuzko, netvrdím, že si lidi a-priori kupuješ, ale evidentně vše, co pro koho uděláš - a to dokonce i když si o to neřekne!!! - vnímáš jako že tím mu vůči tobě vzniká závazek. A cítíš se podvedená a ukřivděná, když ten závazek nesplatí tehdy, kdy to očekáváš. Celou dobu tu v podstatě jen různými slovy popisuješ, jak ti všichni DLUŽÍ a kolik jsi při tom toho do nich NAINVESTOVALA. To není obchod? Mě je jasné, že to neděláš vědomě záměrně, ale na nevědomé úrovni tak nesporně uvažuješ.\nNetuším sice, kde to vzniklo a proč, ale pokud se toho nezbavíš, a nebudeš schopná tu pomoc dávat nezištně a nenaučíš se od lidí tak nějak nic nečekat automatiky - a ctít to, že mají právo se ohledně pomoci tobě rozhodnout jak chtějí, tak to lepší nebude. Budeš pořád zklamávána, protože svět není společenství lidí stejných jako ty. Buď se je naučít přijímat v jejich různosti nebo se můžeš posadit před zrcadlo a kamarádit se akorát s tou paní, kterou v něm uvidíš. Ta tě (snad) nezklame.\n22.04.2016 13:22\tUživatel: Plamínek\nPřesně tak. S tím kupování, nevím, takto to tazatelka možná neprožívá, spíš hledá nějakou " správnou šablonu a způsob jak žít", ale ze zbytkem souhlas. Ale je fakt, že reciprocitu čeká a má pocit velké křivdy.\n22.04.2016 13:31\tUživatel: Rypoušice\n"ale otázka je jestli to dělat pro člověka, který mi ani v těch nejmenších věcech, kdy by ho to nic moc nestálo (… ). prostě nepomohl".\nMyslím, že přesně na to ti zde odpovídáme, jen to nechceš vidět\nPořád mícháš jabka s hruškama. Pořád je tam ta skrytá sebevýčitka, pocit viny jen při pomyšlení na to, že bys nedělala to, na co jsi zvyklá a myslíš si o tom, že je to krásný.\nBtw. , pocit viny případně odmítnutý člověk vyvolat chce, ale časem se staneš vůči tomuto skorovydírání imuní. Akorát, že ty tu vinu cítíš už teď.\n22.04.2016 14:21\tUživatel: parek\na co resis? sama sis odpovedela, proc by se k tobe chovali slusne kdyz vi ze at udelaji cokoliv tak jim stejne odpustis? proc by ti pomahali kdyz nemaji chut kdyz vi ze az budou potrebovat tak stejne priletis?\nneumis rict ne? tak se to nauc jinak budes trpet\ndneska musi byt clovek aspon trochu svine aby se s nim jednalo normalne\n22.04.2016 14:55\tUživatel: Jindy\nZuzko, všechny dobré rady už tady byly řečeny.\nPočátek vašich problémů je asi v dominantním otci, kdy jste musela doma beze slova poslouchat a snažit se ze všech sil. Druhá chyba, celkem častá, že si žena nevědomky vybírá podobného partnera jako byl otec. Jestli to dobře chápu, rozešli jste se. A tím to pro vás mělo skončit a vzít si poučení. Vy jste se ale navíc obklopila "kamarády" kteří vás pouze zneužívají. Pokud v dobré víře pomohu druhému, očekávám, že až budu v nouzi já, pomůže i on mě. To není vypočítavost. Takhle by to mělo fungovat.\nPokud ne, je něco špatně, ve vašem případě asi sestava vašich kamarádů. V každé skupině lidí to funguje tak, že se navzájem tipují, kam až můžou vůči druhým zajít. A vás všichni asi dokázali zatlačit až do kouta. Teď jste v pozici, kdy všichni přivykli, že písknou a vy skáčete, váš případný odpor budou brát jako něco naprosto nemístného, až je urážejícího. S tím počítejtě, jejich reakce vás nesmí rozhodit. Vy jste nyní jen ten s odpuštěním "blbeček", na kterého si všichni vzpomenou, když jim teče do bot. Možná, což by bylo ještě horší, se sama s pomocí nabízíte, v mylné představě, že si je získáte. Nikoliv, to už jste pro ně nakonec navíc "blbeček co dolejzá", pomoc ale využijí. A odkopnou.\nSkončete se svým falešným altruismem, naučte se říkat to NE, i když byste mohla říct ano. Žádné výčitky svědomí. Nemám, nemůžu, fakt nevím, ráda bych ale nejde to, … (nekonečně oblíbené odmítnutí je věta typu "jej, že jsi neřekl včera, minulý týden" atd,, . A nezdůvodňovat, neomlouvat se. S citem pronést, hm, to máš blbý, to nevím co bych na tvém místě dělala. Ne se hned překotně hrnout a nabízet se s pomocí. Vaši kamarádi to pak berou tak, že vlastně pro vás to nic není, je tahat z kaše a nemají vám tedy být zač vděční…\nTo můžete udělat u lidí, kteří vaši pomoc dokáží ocenit, to ale není případ vašich "kamarádů".\nTo se musíte naučit, nejlépe tak, že pokud u žádosti o vaši pomoc budou další, zkuste to rozvést - hele já fakt nemám, ale co tady Jana, ta ti mohla pomoc. ? A uvidíte, jak ona Jana zareaguje, její výmluvy si zapamatujte . Budou se vám hodit do rejstříku, který si časem vypilujete.\nOvšem nejlepší by pro vás bylo, změnit okruh přátel, pokud to jde. Pokud ne, změňte se rychle vy. Prostě se naučte být také do jisté míry sobecká.\n23.04.2016 19:10\tUživatel: Listicka\nZuzko, precetla jsem si celou diskuzi. Rad jsi tady dostala dost. Docela by me zajimalo, jake sis vybrala povolani? S tvymi vlastnostmi bys asi mela pracovat nekde v Armade Spasy nebo nejake podobne organizaci.\nUz jsi zjistila, ze ostatni lide to maji nastavene jinak, nez ty. Mela bys zacit na sobe pracovat. Ono je to umeni, naucit se rikat NE!!\nHlavne bys mela zacit vnimat sve okoli a uvedomit si, ze lide jsou lide a ne kazdy ti tvoji dobrotu oplati dobrotou. Ba prave naopak!\nTvuj priklad s kamaradkou a jejim miminkem by ti mel otevrit oci. Proc si myslis, ze by se kamaradka mela zabyvat tebou? Jeji miminko je ted to nejdulezitejsi na svete a ona se chova naprosto prirozene. Venuje se svemu diteti a vsechno okolo ji muze byt ukradene.\nNepises, jestli mas nejakeho partnera. Bud hodne opatrna pri vyberu. Tvoje vlastnosti totiz lakaji k tomu, aby ses nechala vyuzivat.\nKup si nejakou literaturu a nauc se rikat NE!! Hodne ti to v zivote pomuze. A hlavne si precti vsechny radyy v diskuzi, treba i nekolikrat a zacni se podle nich ridit. Jinak budes v zivote zazivat jenom sama zklamani.\n24.04.2016 10:51\tUživatel: Zuzka Hl\nMoc děkuji všem za podnětné názory, budu se snažit si je vzít k srdci.\nRypoušice : děkuji za ten odkaz na "syndrom pomocníka", já myslím, že to hodně na mě sedí i včetně těch pro mě důsledků, bohužel… Dost věcí jsem si díky tomu uvědomila. Asi je to opravdu tak, jak se tam píše, že ta moje touha pomoci, je tak trochu touha po moci, resp. nenazvala bych to mocí, ale uznáním. A je mi naprosto jasné proč. Vlivem dětství mám tak nízké sebevědomí a připadám si v životě tak nepotřebně a neužitečně, že tím, že někomu pomůžu mám najednou ze sebe lepší pocit, pocit, že nežiju nadarmo, že můžu být užitečná, důležitá… Asi to má většina lidí i bez tohoto potvrzení, já to k alespoń trochu spokojenému životu potřebuji. Ale je pravda, že to jak hodně dává, tak dost vyčerpává. Budu to nějak řešit… Jen mě ještě napadlo: co vás všechny vede k tomu, že sem každý den píšete, čtete příspěvky, snažíte se radit. Bere vám to hrozně moc času a kromě přesně takového pocitu užitečnosti z toho nic nemáte… Nejste an tom nakonec stejně jako já?\n24.04.2016 13:20\tUživatel: Máša\nMe to bavi, cas mi to nebere… venuji tady tomu casu jen tolik, kolik uznam za vhodne. A urcite za sve rady nerady neocekavam zadny vdek ci cokoli jineho… takze na tom urcite nejsem tak jako ty\n24.04.2016 15:43\tUživatel: Rypoušice\nJsem ráda, že jsi uznala a vyřkla, že máš touhu po moci, či tedy uznání. To je od odpinkávání ostatních názorů pokrok!\nDoufám, že ti to vydrží a budeš se snažit s tím něco dělat. Asi to bude otřepaná rada, ale pokud máš problémy z dětství - což je, bohužel obvyklé - pomysli případně na psychologa. Pokud máš pocit a (chuť hlavně) se s tím popasovat sama prozatím, tak to zkus. Ale myslím, že dohled někoho jinýho, cizího a ještě znalýho by ti byl ku prospěchu. Patrně by sis potřebovala o tom všen popovídat a dostat na to zpětnou vazbu, která by ti ukázala i další možnosti, než ty, které sis sama vyvodila. Asi jsi zažila jako dítě hodně neuctivé chování, nedostávala jsi pochvaly a svoji hodnotu si řešíš takto přehnaně. Asi trochu obrannej mechanismus, abys i ty sama měla pocit, že nejsi přece k ničemu. Vlastně je to docela dost smutné. A tvůj poznatek - obecně je jistě záhodno dávat, ale musíme též brát. Bez toho to nejde a vyčerpáme se. A musíme mít kolem sebe lidi, kteří jen neberou, ale též dávají. Jen ještě dodám, že toto nemusí být formou vyslovené pomoci atp. "Dávat" může člověk i jen svojí osobností, optimismem, příjemností, nadhledem a něčím víc, co v něm je. I lásku k lidem lze projevit bez toho, aby k tomu byl využit nějakej prezent nebo přehanné nabízení svých služeb. Prostě to, co z člověka jde a má pochopení pro ostatní. Chtít s nimi jen tak být atp. Prostě banality, který ale říkají mnohdy víc, než by si člověk myslel (taky mi trvalo, než jsem si k takovému názoru došla)\nA ne, taky na tom nejsem jako ty . Jen delší dobu trochu marním čas a jsem ráda, že jsem objevila tohle, protože tady to marné rozhodně není. Případné rady - to co s nimi kdo udělá, je jeho věc, vděk, jako Máša, též neočekávám. Ale vždy se tu vyrojí víc různých názorů a to je zajímavý, a to nejen pro tazatele, ale i pro mě, jako diskutujícího . I mě samotnou někdy názory překvapí, z jiných si sama něco vezmu. Oceňuji jmenovitě Plamínka, protože srozumitelnou formou sděluje své odborné znalosti a pak tak nějak všechno líp zapadá . Jen škoda, že už tu není aktivní sociální_pracovnice. No a sama za sebe se učím lepší, byť psané, komunikaci, kterou snad jednou přenesu i do reálu\n24.04.2016 19:06\tUživatel: Plamínek\nDíky, a sociální pracovnici tu rovněž postrádám.\nJá sama považuju tyto debaty za nesmírně užitečné, např, při této jsem si uvědomila, tedy znovu prožila, co mě tak smolilo na křesťanství a co se mně osobně týkalo, takže to bylo méně uchopitelné.\nProžít to zas a znovu znamená do určité míry vymanění z určitých neuvědomělých vzorců, v tomto případě mi to připomnělo nekonečné debaty s mojí babičkou, která si přála být významná a hodnotná pro ostatní a měla pocit, že se to dá odpracovat a získat za " dobrotu".\nJenže nedá. Takže jsem si to znovu připomněla.\nKáťa nebo Zuzka potřebuje terapii, aby pochopila, že ji možná málo milovali, určitě málo oceňovali a svoji bolest a potřeby nezhojí tak, že bude s neomylností náměsíčníka nacházet podobně "štědré" osoby a pokoušet se to zopakovat ve snaze dosáhnout nemožné. To je jak prosit kameny.\nJe potřeba se ke kořenům problému vrátit, oplakat to, spravedlivě se rozhořčit, rozzlobit a pak odžít. Pak to téma opustit a konečně začít rozeznávaz lidi, kteří mají co nabídnout a kde je o co stát.\n24.04.2016 18:07\tUživatel: Kateřinaa\nZuzka, nejsem na tom stejně. Chodím sem jen prokrastinovat a naprosto z toho nemám pocit užitečnosti, je to jen něco jako druh zábavy, přičemž zpravidla při tom stihnu na netu dělat i jiné věci, hledat si podklady, vyřizovat emaily nebo nějakou práci a pod. což je pro mě o dost důležitější…\nČas mi to bere, ale já kdybych ho nemrhala tímhle, budu jím mrhat jinak, to už je takový nešvar…\nReagujete na téma: Ostatní lidé si zneužívají mé dobroty a zametají se mnou - jak odmítnout jejich žádosti a prosby?


Neničme to, co ještě jakž takž funguje | VoxPopuliBlog.cz\n5. 12. 2020 EKONOMIKA\nŘadoví pracovníci pošt mají už tak velice těžkou práci a často nestíhají. Někdy je jejich práce i nebezpečná, to když nosí seniorům důchody. Mnozí ze mladších čtenářů mého článku nyní namítnou, proč si všichni senioři nenechávají posílat peníze na bankovní účet. A ti z agresivnějších diskutérů si dokonce pomyslí, že by měla být povinnost, aby byly důchody posílány na bankovní účty.\nV tom se zase zračí nepochopení pro potřeby těch, kterým už ubíhají síly. Mít finanční hotovost i pro drobné výdaje, je pro dříve narozené nezbytností. Navíc, jedním z bodů programu Rozumných je zachování fyzických peněz, neboť tento fakt je jedním z atributů svobody. Tam kde fyzické peníze neexistují, tam neexistuje ani svoboda jako taková.\nVraťme se však se k hlavnímu tématu. Pokud chce ředitel pošty ušetřit, nebo-li jak se nyní říká racionalizovat, tak ať si sníží svůj mnohatisícový plat s milionovými ročními odměnami a propustí top manažery s vysokými platy na ředitelstvích pošt.\nInternetem proběhl minulý týden případ jedné soukromé firmy, kdy majitel propustil všechny vysoké manažery, všechny vedoucí pracovníky a zdvihla se výkonnost firmy o 400%.\nTo je cesta pro Českou poštu. A pane ministře Hamáčku, pod kterého pošty patří. Když Vás generální ředitel České pošty nechce poslechnout s tím, aby upustil od propouštění řadových zaměstnanců, prostě propusťte ředitele. A ten nový by měl brát maximálně 80 tisíc a ne miliony. Tam je zakopaný pes racionalizace. Skrouhnout platy a odměny top manažerů. Nebojte se ono to bez nich bude fungovat lépe. Stejně se většina těchto lidí na dobře placených místech ve státní sféře nějakým způsobem na své místo dostala nějakým druhem protekce. A co se týká platu pro generálního ředitele České pošty osmdesát tisíc? Nebojte se, on to někdo nový rád vezme. Všechny firmy v soukromé sféře zasáhne lavina propuštění a krachů a nakonec bude i těch 80 tisíc na teplém státním místečku pro kohokoliv dobré. Nedávno proběhl v televizi snímek v cyklu Nevinné lži, kdy jeden takový “nepostradatelný“ top manažer byl po tom, co propustil přebytečné pracovníky v rámci úspěšní racionalizace sám propuštěn. Myslel si, že po něm sáhne kde kdo. Omyl, najednou se ukázalo, že je naprosto nepotřebným elementem a „kamarád“, který s ním hrával golf mu řekl: „Vždyť nic neumíš“.\nTeď mi budou chytrolíni namítat. Ministr nemůže odvolávat ředitele pošt. Samozřejmě, že to vín. To mohou členové dozorčích rad, či všelijakých jiných trafik pro odložené politiky (mimochodem, byl jsem přítomen rozhovoru, kdy jeden významný člen jedné významné strany utěšoval po volbách v tu dobu již bývalé poslance, kteří se nedostali znovu do Poslanecké sněmovny: „Nebojte se, my se o vás postaráme.“). Zrušte všechny tyto rady, přiživující se na státním rozpočtu a řiďte i státní firmy jako normální firmu (nemyslím tím mezinárodní kolosy, kde není ani v podstatě znám faktický vlastník a jejichž management je též sestavován na principu chlapců či děvčat, co spolu mluví). A normální firma si cení těch, co jí vydělávají peníze a ne těch, co se na vydělaných penězích přiživují.\nStát bude v souvislosti s nekončící pandemií nucen vyplácet spoustu peněz novým nezaměstnaným. Tak proč ve státní firmě nakládat stávajícím řadovým pracovníkům ještě více práce, kterou i tak nestíhají nyní. Nepropouštějte ve státní firmě, která navíc pro spoustu občanů je potřebná. Nerušte venkovské pobočky a vůbec pobočky. Ano, je to tak, raději umělá zaměstnanost a usnadnění života občanů tím, že nebudou rušeny pobočky pošt, než nezaměstnanost a s tím ruku v ruce nárůst psychických problémů.\nNechte se vymalovat – namalovat!\nZ volebního programu ČSSD\nVláda svým hlasováním prokázala, že hodlá omezit práva a svobody nenaočkovaných\nFilantropický kapitalismus nám vyrobil očkování – radujme se!


About: Zlatý glóbus za nejlepší scénář\nZlatý glóbus za nejlepší scénář je jedno z ocenění Zlatých glóbů každoročně udílených Asociací zahraničních novinářů v Hollywoodu (angl. Hollywood Foreign Press Association, zkratka HFPA). Prvním nositelem teto ceny byl George Seaton, který ji získal v roce 1948 za scénář k filmu Zázrak v New Yorku.Rekordmanem je anglický spisovatel a držitel dvou Oscarů Robert Bolt, který byl na Glóbus nominován třikrát a podařilo se mu je všechny proměnit ve výhru.\nZlatý glóbus za nejlepší scénář je jedno z ocenění Zlatých glóbů každoročně udílených Asociací zahraničních novinářů v Hollywoodu (angl. Hollywood Foreign Press Association, zkratka HFPA). Prvním nositelem teto ceny byl George Seaton, který ji získal v roce 1948 za scénář k filmu Zázrak v New Yorku.Rekordmanem je anglický spisovatel a držitel dvou Oscarů Robert Bolt, který byl na Glóbus nominován třikrát a podařilo se mu je všechny proměnit ve výhru. Woody Allen drží rekord v počtu nominací (šest), vyhrál dvakrát. Na cenu za nejlepší scénář byli navrženi například herec Sylvester Stallone, Alan Alda a také nositel Nobelovy cenu za literaturu Harold Pinter. Glóbus si v teto kategorii odnesl i autor bessellerů Erich Segal anebo herečka Emma Thompson.V letech 1955 až 1964 nebyla cena udělena. Následující seznam obsahuje jména vítězných scenáristů a filmů, za které byli oceněni. Rok u jména znamená rok vzniku filmu; nikoliv rok, kdy se konal slavnostní ceremoniál. Má-li film český distribuční název, je uveden pod ním.\nza nejlepší scénář


GO+ 61669 Bezdrátový ovladač rychlosti - DUO\nBezdrátové ovladače pro autodráhy GO!!!Plus (61169) - 2ks Funkční pouze ve spojení s napájecím dílem (61662) GO!!!+ rozšíření úvodní řady do světa autodráh Carrera - ...\nObrázkové rozkládací leporelo doplňují texty o stavebních strojích a o tom, co všechno můžeme vidět na stavbě. ...\nObrázkové rozkládací leporelo doplňují stručné texty o domácích zvířátkách a o tom, co se všechno děje na statku. ...\n- Vítáme tě na stavbě! - Připravili jsme pro tebe úžasně zajímavý výlet. - Dítě se zábavnou interaktivní formou seznámí s rozmanitými činnostmi na stavbě. Stránku po stránce si ...\nStolní hra Šťavnaté citrony (HRA)\nZábavná hra, která trénuje váš postřeh. Uhodněte, zda váš citron vystříkne nebo ne a užijte si přitom hromadu zábavy!\nMilá Zoo (Leporelo)\nObrázkové leporelo s otevíracími okénky ukazuje dětem rozličná zvířata ze zoologické zahrady. ...\nDalší interaktivní leporelo z edice Minipedie. Tentokrát dětem ukazuje, co všechno předchází tomu, než se uloží do postýlky. Pro nejmenší děti. ...\nLeporelo s posuvnými prvky hravou formou učí děti poznávat, co všechno patří k oslavě narozenin. Pro nejmenší děti. ...\nAutor: Yujin Shin\nLeporelo s veršovanou pohádkou o dráčkovi rozvíjí dětskou fantazii i jemnou motoriku nejmenších dětí. ...\nKratičká veršovaná pohádka o jednorožci, který kouzlí rád všem pro radost, pomáhá dětem rozvíjet fantazii a díky posuvným obrázkům i jemnou motoriku. ...\nStránkování: 1 2 3 ... 238 239 240 ... 476 477 478 479 480 ... 773 774 ... 1067 1068 1069\n<<První <Předchozí | Strana 478. z 1069 | Další> Poslední>>


zaklínač - Aktuálně.cz\nPolské studio se rozhodlo s hackery nevyjednávat, celý incident prošetřuje a momentálně podniká kroky k minimalizaci škod.\nCyberpunk 2077 od polského studia, které stojí za slavnou trilogií Zaklínač, vychází již ve čtvrtek 10. prosince.\nNetflix ukázal seriálového Zaklínače. Fanouškům na něm vadí skoro všechno\nNetflix na Twitteru ukázal, jak bude vypadat seriálový Zaklínač. Toho v připravované sérii ztvární pětatřicetiletý Henry Cavill.\nVývojáři představili v létě vybraným novinářům hratelné demo a v plné parádě ho teď nabídli na YouTube i zbytku světa.\nFenomén cosplay roste globálně i v srdci Evropy. Jen v Česku jsou stovky cosplayerů, kteří se účastní desítek akcí. Nejpopulárnější setkání…\nHorizon je nová exkluzivní hra pro PlayStation 4 s jasným úkolem: nahradit vysloužilého hledače pokladů Nathana Drakea.


Designové drobnosti na doma\nHome / dekor / designove drobnosti na doma\nDesignové drobnosti aneb jak ze svého domova udělat obydlí fajnšmekra\nNicole Kudělková /25. 01. 2022\nUdělejte si ze svého doma obydlí designové. Domácí dekor, díky kterému své doma proměníte v ubikaci nadšence do designu, není těžké zařadit do svého interiéru. Račte objevit malé drobnosti do bytu, které jsou zároveň velkými ikonami. U nás i za humny.\nJsme tím, čím se obklopujeme. To je známý fakt. A mnohem víc to platí v době, kdy doma trávíme tolik času, jako nikdy dřív. Obklopujeme-li se krásnem, bezprostředně na nás působí. Pojďte si tedy domů pozvat pár kousků, které váš pobyt doma zpříjemní. A nevadí, že neznáte celý repertoár ikonických značek či obsáhlé knihy o designu. Začněte třeba teď. Přijměte pozvání na malou lekci velkých ikon. A třeba si některá z nich najde cestu i do vašeho doma!\nSympatický Snoopy od Flos\nStolní svítidlo pohrávající si s gravitací a asymetrií mají na svědomí pánové Achille a Pier Giacomo Castiglioni, kteří jej navrhli již v roce 1967 pro značku Flos. Ti se při jeho vytváření inspirovali onou stejnojmennou komiksovou postavičkou psa Snoopyho, která se pod jejich rukama proměnila ve velice elegantní svítidlo oblých tvarů, bez náznaku karikatury nebo dětinskosti, a přesto v dokonalé harmonii vtipu, špetky ironie a designové strohosti. Tento nadčasový skvost z kovu a mramoru jste jistě mohli vidět v některém z interiérů apartmánů severských div či na stránkách magazínů nejen o interiérovém designu. Není divu – i po více než padesáti letech vám může připadat současné. Lehkost a funkčnost tohoto kousku vás jednoduše okouzlí.\nPříspěvek sdílený 2nd floor (@2ndfloor.gr)\nJednoduše krásná Artek 60 Stool\nStolička 60 byla navržena Alvarem Aaltem v roce 1933 a vyráběná jeve Finsku z masivní břízy značkou Artek.Této poměrně nenápadné stoličky se po celém světě prodalo několik milionů kusů, díky čemuž se tento skvost řadí k jednomu z nejoblíbenějších produktů v historii designu. Stolička Stool 60 může vypadat zdánlivě jednoduše, ale věřte, že se jedná o dokonale zpracovaný kus nábytku. Lze ji použít jako stoličku k sezení, odkládací stolek nebo dokonce výstavní plochu třeba pro vaše knihy. Právě multifunkční jednoduchost ve spojení s odolností a nadčasovým designem učinila z tohoto kousku jeden z nejoblíbenějších a nejefektivnějších typů nábytku v historii.\nPříspěvek sdílený Artek (@artekglobal)\nSvětelné skulptury Akari\nHřejivé světlo procházející stínidlem z ručně vyrobeného papíru na bambusovém rámu osvětluje interiéry po celém světě již od roku 1951. Autorem svítidel roztodivných tvarů a velikostí je Isamu Noguchi, který v onom roce navštívil město Gifu v Japonsku – metropoli známou výrobou luceren z papíru z kůry moruše a bambusu. Inspiroval se tradičními konstrukčními metodami, aby vytvořil díla, která příznačně pojmenoval Akari. Podařilo se mu oživit tradiční japonské materiály a vdechnout domovu moderní design, dnes tak populární. Rád prý říkal, že "vše, co potřebujete k založení domova, je pokoj, tatami a Akari." A vlastně na tom něco pravdy je.\nPříspěvek sdílený vitra (@vitra)\nMEZI UMĚNÍM A DESIGNEM. IKONICKÉ LAMPY AKARI SLAVÍ 70 LET\nTerapie barvou podle Ronana Boroulleca\nPozvěte si domů umění. Nemusíte hned investovat do výtvarných děl, zkuste to pro začátek třeba s printy. Dobře zvolený kvalitní print promění vaše bydlení k nepoznání. Můžeme-li doporučit konkrétní, prozkoumejte tvorbu Ronana Boroulleca, jednoho ze známých bratrů designérů Boroullecových, s jejichž tvorbou jste se mohli potkat třeba v produktovém portfoliu značek HAY nebo Vitra.\nPříspěvek sdílený Ronan Bouroullec (@ronanbouroullec)\nJe libo kávu? Zakládající člen Memphis Group Michele De Lucchi navrhl pro italskou značku Alessi, jejíž portfolio obsahuje některé z nejznámějších postmoderních designů kuchyňského nádobí, žebrovanou hliníkovou kávovou moka konvičku. Dostala jméno Pulcina, což v překladu z italštiny znamená „kuře“. Proč byla pojmenována po chundelatém mláděti? Jméno Pulcina odkazuje na tvar vnitřní části konvičky – je baculatý, baňatý, má stupňovitou siluetu a její ústí připomíná ptačí zobáček, tak proto. Pulcina vás bude doprovázet každým dnem a vězte, že její design nezestárne.\nPříspěvek sdílený studiox (@studioxstore)\nOld but gold: kam pro nábytek, který umí stárnout?


23. duben 2013 13:59\nFotbalová pozvánka - zítra v Králově Dvoře dohrávka ČFL !!!\nSkvělé jaro, dá se říci, zatím prožívají fotbalisté FK Králův Dvůr v České fotbalové lize. Kromě výprasku v Kolíně (6:1) se Cábelíci bodově činí. Z cizích hřišť dokázali domů přivézt šest bodů (výhry 3:0 v Domažlicích a 2:1 v Převýšově), na domácím trávníku se jim zatím také daří. Kromě bezbrankových remíz se Zápy a naposledy v neděli se Strakonicemi dokázali svěřenci trenéra Miloslava Kučery již dříve porazit Hlavici (4:0) a pražský Vltavín (3:0).\nV tabulce se tak Králodvorští posunuli již na dvanáctou příčku (bilance - 9-5-10, skóre 42:44, 32 bodů). Již zítra mohou minimálně o další stupínek v tabulce vystoupat výše. V dohrávce 20. kola ČFL doma od 17 hodin přivítají ve středočeském derby tradičního rivala SK Kladno (14. místo, 8-4-12, skóre 29:36, 28 bodů). Soupeřova bilance na cizích hřištích není nijak oslnivá (1-2-9, skóre 8:22, 5 bodů), přičemž jediné vítězství zaznamenali Kladenští až minulou sobotu na půdě beznadějně poslední Hlavice (3:0). Cábelíci se v sezóně 2012/2013 s Kladnem střetli ve třetím podzimním kole na konci srpna a před návštěvou 350 diváků podlehli 1:3, přestože po poločasu vedli gólem Milana Petra. Jak to bude v odvetě?\n„Ve středu bude mít zápas svůj náboj. Hráči obou týmů se navzájem dobře znají a pro oba aktéry to bude, myslím, hodně těžké utkání," míní Miloslav Kučera, který poukázal i na to, že v derby se smazávají rozdíly v kvalitě. „Každé derby je sledováno, určitě tomu tak bude i zítra," přeje si a ohlíží se zpátky na samotný start soutěže. „Na Kladně většinou prohráváme, ale kdo na posledním zápase byl, určitě si vzpomene na to, kolik šancí jsme dokázali promarnit," lituje ještě dnes špatné koncovky svých svěřenců, kterým se však poslední dobou výsledkově daří. „Body uhráváme a to je důležité. Ještě jich ale pár potřebujeme získat, abychom mohli být v klidu," uzavřel kouč Cábelíků.\nPřijďte do ochozů fotbalového stadionu povzbudit Cábelíky!


TPMS – systém měření tlaku v pneumatikách vozidel | MilujiŘízení.cz - Novinky ze světa motorismu\nStarší generace motoristů si jistě vzpomíná na nepříjemné a namáhavé huštění pneumatik pomocí ruční pumpičky a nepříliš spolehlivé měření tlaku ručním manometrem. Dnes je to jednodušší díky kompresorům a měřičům tlaku u čerpacích stanic. Ovšem daleko sofistikovanější metodou je servisní zařízení Tyre Pressure Monitoring Systém, zkráceně TPMS.\nJedná se o systém měření tlaku v pneumatikách vozidel, který je založen na měření tlaku pomocí senzoru lepeného dovnitř pneumatiky. Je to rozdíl od běžných senzorů, které se montují místo ventilku. Měření tímto způsobem je tedy efektivnější, přesnější a naprosto spolehlivé.\nSystémy TPMS se dělí na přímé a nepřímé měření tlaku v pneumatikách.\nPřímé měření je založeno na principu bezdrátových snímačů zabudovaných přímo v kolech vozidla. Je to rozhodně příjemnější způsob hlavně z pohledu přezouvání letních a zimních pneumatik. Montáž napouštěcích ventilků, jejichž součástí jsou bezdrátové snímače, totiž vyžaduje vysoké nároky na dílenské vybavení a údržbu\nNepřímé měření je jednodušší v tom, že informace se získávají například z rychlosti otáčení jednotlivých kol ze systému ABS\nDíky zcela novému typu senzoru VDO REDI vyvinutého firmou Continental, je výměna senzorů a pneumatik daleko jednodušší. Nemusí se hlídat utahovací momenty ventilků pneumatik při jejich montáži, kvalita senzorů je na špičkové úrovni a rozšiřování jejich sortimentu umožňuje používat tyto senzory na stále větší okruh typů vozidel.\nZ hlediska spotřebitele je zajímavá i nízká zaváděcí cena senzorů tlaku VDO REDI a v neposlední řadě splnění zákonných požadavků na přímé měření tlaku v pneumatikách, což je povinná výbava vozidel od listopadu 2014.\nSpolečností Mechanika Děčín, která je již více než 20 let partnerem firmy Continental Automotive GmbH pro ČR, nabízí kompletní sortiment senzorů VDO REDI, které se vlepují přímo do pneumatik, ale také klasické senzory ve formě ventilků. Pro autodílny a servisy nabízí diagnostické přístroje pro kontrolu a nářadí pro montáž senzorů, dále tachografy včetně digitálních tachografů.\nRenault Laguna za neuvěřitelných 469 900 Kč. Zlevnil o 60 000 Kč!


Úvod » DVD filmy » Sága rodu Forsytů 5 - DVD\nČíslo produktu: DVD003195\nHra o budoucnost.\n9. díl (53:22 min.) - Soames se i s rodinou chystá na narozeninovou oslavu u tety. Jeho sedmiletá dcerka Fleur se tam stane středem pozornosti a potká Jona, syna Irene a Jolyona. Když se Fleur a Jon znovu sejdou po jedenácti letech, zamilují se do sebe. Soames by však rád provdal Fleur za Michaela Monta, kterého poznal na aukci obrazů.\n10. díl (53:00 min.) - Jon a Fleur jsou zamilovaní, navzdory tomu, že jejich rodiny se nesnášejí. Jolyon se rozhodne poslat Jona na dva měsíce do Paříže. Před odjezdem si Jon a Fleur slíbí, že si zůstanou věrní. Soames se snaží dát dohromady Fleur a Monta, jeho úsilí však vychází naprázdno... Navíc zjistí, že jeho žena Annette má milostnou aférku s jiným mužem.


Divadlo pod Palmovkou startuje rekonstrukci. Otevře se na podzim | Týden.cz\nDivadlo pod Palmovkou startuje rekonstrukci. Otevře se na podzim\nPražské Divadlo pod Palmovkou začalo předávat svou scénu stavební firmě, která ji bude rekonstruovat. Práce na opravách divadla mají skončit v létě. "Divadlo je už kompletně vyklizeno včetně skladu dekorací, kostýmů a veškerého technického vybavení. Dnes se ještě přestěhuje naše pokladna, kterou už odpoledne naleznou zájemci o vstupenky v nedaleké ulici Na Žertvách 29," řekla mluvčí libeňské scény Vlaďka Němcová. Rekonstrukce přijde na 36 milionů korun bez DPH a bude hrazena hlavním městem Praha jako zřizovatelem.\nStavební úpravy se budou podle ní týkat oprav plynových kotlů a vzduchotechniky zasažených v červnu 2013 povodňovou vodou, přemístění některých elektrických zařízení a také světelných a zvukových technologií ze suterénu do přízemí. "Dále se bude instalovat dorozumívací zařízení v prostorách divadla. Rekonstruována bude i zkušebna, která se stane sídlem Studia Palmoffka. Novou podobu dostane interiér divadla i kavárna, kde budou vybudovány nové toalety pro veřejnost," vysvětlila Němcová. Předpokládá, že opravené divadlo soubor převezme začátkem srpna. V srpnu a září budou "oprašovací" zkoušky všech inscenací.\n"Představení, která vznikla v uplynulých dvou letech v neregulérních podmínkách a po dobu uzavření divadla se hrála jen v zájezdových verzích, budou konečně představena s plným využitím možností této scény," dodala.\nOd května budou v Praze v Rock Café uváděna pouze představení Studia Palmoffka (Dva ubohý Rumuni, co mluvěj polsky a 1000 věcí, co mě serou aneb Tvoje bába je komedie) a uskuteční se zájezdy mimo Prahu. Plánované jarní premiéry se kvůli rekonstrukci přesunuly do nové divadelní sezony.\nSlavnostní otevření Divadla pod Palmovkou se chystá na přelom září a října. Předcházet mu má kampaň, která mimo jiné představí nový grafický vizuál této scény. První novinkou v zrekonstruovaném divadle bude česká premiéra hry britského dramatika Johna Hodge Spolupracovníci, kterou připravuje jeho ředitel a režisér Michal Lang.\nJihočeské divadlo uvede 16 novinek, mimo jiné horor Dracula\nJihočeské divadlo v Českých Budějovicích připraví v nové sezoně 16 premiér. Počtvrté se vrátí Petr Zelenka, zrežíruje grotesku Živý obraz. Některé vstupenky... více