Autopůjčovna Hermosillo letiště (HMO) - Porovnat 1 200 Agenti\nDomovská stránka / destinace / Mexiko / Hermosillo letiště\nAutopůjčovna Hermosillo letiště\nZatímco Hermosillo letiště není umístěn vedle města, letiště slouží země poměrně dobře toobtainher s dalšími letišti. Toto letiště je hlavní terminál v regionu. Oproti ostatním, Toto letiště stává menší vzhledem k tomu, že to má několik ranveje. Tím, že v plus, putuje do auta, na letišti Hermosillo vyzvat zařízení letištní dopravu. Formálně slouží toto letiště podle také náročný časový rozvrh během jízdy cestujících. Desítky autobusy linek nabízejí také pro oblast přímého letiště.\nJeden z řádků provozované vozidlo pronájem firma. Takové firmy nabízejí zlevněné expresní autobusy za jedno právo v regionu okolí. Soukromé transfery jsou také k dispozici. Je však nezbytné, aby jedna kniha auto brzy. Oni nejsou schopni domu žádost s bez předchozí úpravy. V případě, že však chce rychlejší jízdu, na místě je vlak, který slouží metropoli. Ze všech alternativ než jedna uvažovat o pronájem automobilu zůstává, je nejlepší volbou. Pokud získám plnou kontrolu nad místní cesty? Navštivte, kde jedno přání v rámci části země, aniž by osud rukou poměrně nespolehlivé veřejné metody dopravy. Informujte se u Budobtain, Avis, Sixt, jakož i Hertz. Toto jsou příslušné adekvátní zpracovávat požadavky na pronájem auta.\nTyto auto pronájem společnosti spravovat také kanceláře v terminálu letiště Hermosillo. To je rezervace vozidla od nich poměrně jednoduché. Jeden může snadno pronajmout vozidlo hned jak člověk dorazí v zemi. Nejlepší způsob, jak je vytvořit všechny uspořádání ještě před jedním dorazí. Za to, že, stačí se přihlaste on-line. Jeden může rezervovat auto že jeden chtějí podle těchto aut pronájem firma web spolupracovníky. Oni by také potvrzují, že tenhle bude mít vozidlo připraveno, stačí, když člověk přijde. A jediná věc, která dá se provést, když letadlo přistane se tak stává, vyzvednutí klíče pak řídit vozidlo, jeden pronajatý na hotelu, stejně jako kolem města.\nNákupní tvoří základy. Tie Rack, poutník, stejně jako galerii jsou počet názvů, které lze prodat jeden, jen o něco, jeden by mohl představit. Jakmile Hermosillo letiště vypadá menší, než pár svých protějšků letiště, nákupní možnosti je obecně poměrně méně taky.


Pedagogicke.info: Radiofórum: Mají být domácí úkoly povinné, nebo dobrovolné?\nRadiofórum: Mají být domácí úkoly povinné, nebo dobrovolné?\nV pořadu Českého rozhlasu Plus se diskutovalo nad otázkami: Škola má právo žákům zadávat povinné domácí úkoly, upozorňuje inspekce. Mají být domácí úkoly povinné, nebo dobrovolné? Mají podle vás děti ve škole dostávat domácí úkoly? A mají je dostávat i na víkendy a prázdniny, nebo si mají odpočinout? Hlavním hostem diskusního pořadu Radiofórum byla Michaela Rybářová, místopředsedkyně Asociace pedagogů základního školství a ředitelka Základní školy a Mateřské školy v Praze 6.\nZ názorů Michaely Rybářové vybíráme:\nTak já se domnívám, že část domácích úkolů by měla být povinná, to je přesně tam, kde učitelé potřebují zjistit úroveň, pochopení látky, nebo potřebují, aby si žáci něco procvičili, ale k tomu si myslím, že je velmi vhodné, když nabídnou žákům i úkoly dobrovolné, i třeba ty, které rozvíjejí vlastní žákovu osobnost nebo jeho vlastní zájem a mohou přispět potom i v celé třídě dalšímu vzdělávání.(...)\nJsou rodiče, kteří dítěti pomáhají velmi a to tak, že i dokonce opravují chyby v těch domácích úkolech, cítí to jako svoji povinnost, což jejich povinnost rozhodně není, leckteří jim dovysvětlovávají učivo. Měl pravdu jeden z vašich přispěvatelů, když říkal, že by procvičováno mělo být učivo, které už ve škole bylo probráno, vysvětleno a jde vlastně jako jakési procvičení, jenom samostatné, na rozdíl od skupinového procvičování ve škole. Myslím, že domácí úkoly mohou přispět samozřejmě k celkové vzdělanosti národa a nemyslím, že by měly být ze školského systému, pokud tedy, jak zmínil jeden z vašich přispěvatelů, nebude školství absolutně zrušeno, takže by měli přispívat k tomu, že vzdělanost národa prostě bude zachována.\nŠtítky: audio, Český rozhlas, domácí úkoly


Nestárnoucí idol všech žen Robbie Williams je v Praze: Bouřlivák přiletěl v utajení soukromým tryskáčem – eXtra.cz\n17. 8. 2017 12.20\nRobbie Williams je jedinečný! Zdroj instagram\nTémata článku: fanoušci, Robbie Williams, sexy, sexy muž, Celebrity, koncert v Praze, koncert, Praha\nRobbie Williams dorazil s předstihem do Prahy a všichni fanoušci popového boha se sjíždějí ze všech koutů republiky, aby se mohli podívat na jeho fenomenální vystoupení. Zpěvák býval hodně velký bouřlivák. Alkohol, drogy a lehké děvy mu nebyly cizí.\nV posledních letech se ale velmi uklidnil. Patrně to bude nejspíše věkem a také tím, že se oženil a zplodil potomka. Takže zatímco v soukromí to je hodný otec a manžel, tak na pódiu to umí pořádně rozjet a je úplně jedno, že mu je už třiačtyřicet let.\nZpěvák přiletěl soukromým tryskáčem o půl jedné ráno. Spolu s ním dorazil také otec Peter, který s ním na turné zpívá. „Bydlet budou v hotelu v centru Prahy. Ve čtvrtek chce Robbie odpočívat, v pátek ho čeká zkouška na sobotní koncert,“ informoval server Blesk.cz.\nRobbie se s českými fanoušky uvidí téměř po třech letech. Do pražské O2 Areny se na zpěvákovu show přišlo podívat bezmála 16 000 lidí. Nyní pořadatelé očekávají mnohem více fanoušků. Areál letiště v Letňanech bude přístupný lidem od 15:00. V 19:15 se můžou fanoušci těšit na předkapelu Erasure a ve 20:30 nastoupí samotný Robbie Williams. Vstupenky zakoupíte na ticketpro.cz.\nRobbie Williams je pořád kus.\nUž je v Praze a vystoupí 19. 8.\nBude to velkolepá show.\nJeho koncerty jsou vždy zážitkem.\nI ve 43 letech to umí pořádně rozjet.\nV posledních letech se hodně uklidnil.\nAle na pódiu to umí rozjet pořád.


Tyrkys svatební výzdoba - Svatební inspirace\nProhlédněte si realizaci svatby v tyrkysové barvě. Tyrkysově modrá výzdoba je stále žádaná. Vybírejte z našich svatebních dekorací a kombinujte je např. se stříbrnými doplňky.\nKód: B1545-0083 Skladem: 12 ks\nKód: B1540-0083 Skladem jen: 1 ks\nNabízíme Vám také ukázku oblíbené kombinace tyrkysové a čokoládové. Pokud inklinujete k přírodě a venkovskému stylu, tato barevná varianta zemitých tónů a tyrkysu Vás určitě zaujme. Navozuje atmosféru léta, smetanová a krémová kombinace a dekorace v bílé dávají celé tabuli čistý jemný nádech. Barevně odlišené dekorativní potahy na židle i zajímavé svatební jmenovky pomohou usadit Vaše hosty podle plánu, v organzovém sáčku si hosté mohou odnést malou památku např. v podobě svatebních mandlí nebo svatebních čokoládek . Dekoracemi lze odlišit usazení hostů. Slavnostní tabuli můžete dozdobit svazečky větviček, mašlemi uvázanými z vlizelínu nebo organzy. Vše doplňují zajímavé svíčky ve tvaru koule.\nVáš identifikátor: n4m429fc2c1f75i9mm6ecnoks1


Kolikrát týdně mít posilovací trénink\nTulipan 1. 2. 2010 17:39\nAhojte, poslední měsíc jsem se našla hodně ve sportu, cvičím si doma 5 krát do týdne dvd s erobikem od Hanky Kanychové. Hodně na sobě pracuju. Ráda bych zhubla, zformovala. Ted ale zvažuju, aby to vše bylo efektivní. Kolikrát za týden by měla být posilovací část a kolikrát erobní pro hubnutí a formování. Sice u erobiku je taky posilovacví část, ale chtěla bych vědět kolikrát je dobré se věnovat třeba posilce a kolikrát jiné aktivitě za ten týden. Díky moc zkušené cvičenky\nAjlin 1. 2. 2010 17:43\n3x týdně fitko plus jídelníček - nejlépe s trenérem ze začátku\nTulipan 1. 2. 2010 17:49\na zbytek erobní část\nTulipan 1. 2. 2010 17:50\nNo já nejsem úplně začátečník ve cvičení, ale po čase jsem se k tomu zase vrátila něco dělat trenéra jsem měla, tak se v posilce neztratím. Jen jsem chtěla znát názor ten správný poměr.)\nPardGalen 1. 2. 2010 18:22\nPro redukci tuků je lepší převaha aerobního cvičení. Takže můžeš mít třeba třikrát týdně běhání a dvakrát týdně posilování. Samozřejmě záleží na objemu. Pokud budeš běhat třeba devadesát minut, tak klidně dvakrát týdně. Prostě si to rozvrhni tak, jak ti to lépe vyhovuje.\nTulipan 1. 2. 2010 18:36\nněkdo říká tamto a někdo zase tamto\nBruce78 1. 2. 2010 20:20\nTo je naprosto normální - protože každému vyhovuje něco jiného..\nMoje kamarádka chtěla hubnout a tak jsem jí vytáhla 4-5x za týden do fitka - začínáme 30 min. na páse plus trenink, necvičíme celé tělo, ale různé partie např.jeden den nohy plus břicho, další den záda plus břicho atd. A na závěr každého treninku steper - cca 20 min. Svalové partie mají dost času se zregenerovat...\nZa 3 měsíce byl vidět rapidní výsledek - zhubla a zpevnila..A pochopitelná je úprava jídelníčku.\nMá pravdu v tom, že cca 3x týdně fitko je takový průměr a standardní min. doporučený interval - fitko ti hodně formuje postavu, plus aerobní cvičení je ideální kombinace...\nDál se názory liší - jeden ti bude doporučovat víc aerobky, jiný víc posilky...Osobně si myslím, že by to mělo být tak nějak vyvážené...\nS tím co píšu nahoře mám skutečně dobrou zkušenost...\nHolky, u kterých převažuje aerobní cvičení mají výbornou fyzičku, ale co se týká formování postavy - dle mě jednoznačně lepší výsledky pokud dobře cvičíš - posilovna a aerobka k tomu...\nMusíš si sama přijít na to co tě baví a vyhovuje ti ... Protože to je z dlouhodobého hlediska důležité, aby jsi u toho vydržela ...\nPardGalen 1. 2. 2010 20:59\nProtože to je dost individuální. Důležité je dělat to co je ti příjemné, ne se do ničeho nutit. Raději cvičíš s činkami? Tak do toho, dej si nižší váhu a dělej to na výdrž. Raději běháš? Tak víc běhej. Samozřejmě každý druh cvičení rozvíjí něco jiného. Posilování s velkou váhou absolutní sílu a rostou svaly. Aerobní cvičení zase zvyšuje výdrž, snižuje tep, a zmenšuje průřez svalů. A to samozřejmě není všechno. Cvičit se dá opravdu všelijak.\nPetulaa 1. 2. 2010 21:08\nKdyz uz to tady rozebíráte, tak bych se taky chtěla zeptat Když nechci hubnout (mám 48kg), ale chci zpevnit a vytvarovat tělo tak bych se měla zaměřit na jaké cvičení?\nVe fitku spíše těžší váhu a méně opakování nebo méně a více opakování? Nechci být "rambo", ale chci aby bylo vidět, že tam nějaké ty svaly mám (až si je udělám)\nPardGalen 1. 2. 2010 21:20\nPro nárůst svalové hmoty je obecně lepší větší váha a méně opakování.\nTulipan 2. 2. 2010 9:06\nTak mě napadlo cvičit aerobik p-Class nebo bodystiling, tam je i ta posilovací část a 2 krát do týdne si hodit třeba posilku. Já jsem se do sportu naprosto zbláznila. Nikdy bych neřekla, že mě to začne bavit hýbat se.\n19593 2. 2. 2010 12:12\nčetla jsem na jednom fóru, že posilovat se má obden, že každodenní posilování je naopak kontraproduktivní a většina lidí si myslí, že tím zhubne rychleji, ale tak to právě není. Takže posilovat tak 3x týdně a mezitím dát něco na kondičku, třeba běh....\nAle co člověk to názor...já razím heslo, že je v dnešní době prospěšný jakýkoliv pohyb a hlavně aby to člověka bavilo\nBruce78 2. 2. 2010 13:51\nAno to platí v případě, že posiluješ celé tělo . Já posiluju pokaždé jinou svalovou partii, takže tělo se dostatečně regeneruje a nemám s tím jediný problém Vyhovuje mi to tak, ale to neznamená, že nemám, týden kdy jdu jen 3x a odbouchám toho víc najednou ... Jak mi to vyjde ...\nHana 2. 2. 2010 14:42\nJá si nechala vypracovat od trenérky tréninkovej plán, chodím obden, chtěla jsem vyrýsovat a zpevnit figuru (hubnout ani ne), a zarazilo mě, že mi "naordinovala" pokaždé celý tělo. Je to v pořádku ? Jsem právě čekala, že budu cvičit jednou vršek + břicho, pak zas spodek + břicho a ono né.\nBruce78 2. 2. 2010 15:53\nTak není na tom nic špatného, ale já preferuju rozdělení treninku. Jedu každý trenink . po příchodu 30 min. pás + břicho a pak dle toho co cvičím např. nohy, nebo ramena + triceps, nebo záda, nebo biceps + triceps atd... Cvičím 3 - 5x týdně, dle toho jak mi to vyjde.\nTakže někdy mi to vyjde, že jedu třeba nohy v týdnu 2x na začátku a na konci ...\nOsobně, když jsem chodívala cvičit s trenérem, tak jsem chodila také 3x a trenink jsme jezdili na partie + břicho každý trenink. A tak mi to i vyhovuje...\nKdyž jezdíš celé tělo, tak ale cvičíš na každou partii jeden cvik ?\nMůj trenink se skládá z 3-4 druhů cviku na danou partii po 10-12 opakováních. Takže já bych tam musela bejt půl dne\nS Bodystylingem nemám zkušenost, to je aerobik plus nějaký cvičení s vlastní váhou, viď ? Zkus třeba 2x týdně fitko k tomu a uvidíš výsledky... Třeba pak zjistíš co ti vyhovuje víc...


Oblečení Black Oak - dámské, pánské, eshop | Oblecen.cz\nCo za pánské či dámské oblečení Black Oak se může objevit v kolekci léto / zima, jaký Black Oak eshop podobné kolekce zahrnuje do svého katalogu a které jarní či podzimní oděvy Black Oak doplní váš šatník? Móda patří mezi sezónní zboží, čehož můžete využít ve svůj prospěch. Obchody lákají na slevové akce a oblíbené jsou rovněž výprodeje kolekcí. Je tak možné nakoupit i značkové oblečení levně, bez kompromisů v kvalitě.\nVybírání a kupování módy online je dnes již naprosto běžné. Značky oblečení jako je Black Oak jsou v eshopech výrazně více zastoupeny, přičemž nejsou výjimkou ani nové nebo specifické značky, které se do běžného obchodu nedostanou. Většina e-shopů nabízí příznivé podmínky při vracení zboží a některé nabídnou i dodatečné výhody jako je doprava zdarma.\nCo nabídne eshop s oděvy Black Oak?\nJarní oblečení Black Oak\nKolekce na jaro zahrnuje jarní oblečení Black Oak pro ženy či muže, které se může objevit v nabídce eshopu. Internetové obchody nabízí různé druhy jarních oděvů, které jsou typické pro nastupující teplejší počasí oproti končící zimě. Podobnost oblečení je přitom v dámských i pánských kolekcích velká. Jsou to hlavně jarní bundy a mikiny kvůli stále ještě chladnějšímu počasí. Běžné jsou rovněž kalhoty a džíny, které jsou univerzální a použitelné celoročně. Nelze ovšem zaručit, že eshopy s jarním oblečením Black Oak takové produkty nabízí.\n2 Jarní oblečení Black Oak\n3 Letní oblečení Black Oak\n4 Podzimní oblečení Black Oak\n5 Zimní oblečení Black Oak\nTypické jarní počasí zahrnuje studený vítr a déšť, proto patří jarní bundy mezi hlavní ochranu. Bundy Black Oak se mohou objevit v různém stylu. Jarní kolekce většinou zahrnují lehké bomber bundy, přičemž jsou oblíbené i kožené a džínové bundy, které najdete také v podzimních kolekcích. Pro ty, kdo rádi sportují, jsou možnou volbou sportovní bundy, kombinující ochranu i flexibilitu. Samotnou kapitolou je pak lyžařská bunda, bez které se neobejdete třeba na horách.\nBěhem jara sice již toužebně vyhlížíme teplo, ovšem stále musíme čelit chladnému a studenému vzduchu. V tomto směru jsou mikiny Black Oak optimální volbou. Jejich zpracování se v rámci jednotlivých sezón příliš neliší a jsou univerzálním oděvem pro celý rok. Mezi nejčastější typy patří mikiny přes hlavu, se zapínáním (na zip) či s kapucí. Jelikož nejde o kus oblečení, který bychom jen skrývaly pod bundou, je mikina s potiskem rovněž příležitostí pro kreativní outfit.\nLetní oblečení Black Oak\nKolekce na léto zahrnuje letní oblečení Black Oak pro ženy či muže, které se může objevit v nabídce eshopu. Internetové obchody nabízí různé druhy letních oděvů, které jsou typické pro teplé sluneční dny, například k vodě. Dámské kolekce obsahují hlavně letní šaty nebo sukně, zatím co pánské kolekce obsahují trička a kraťasy. V letní kolekci samozřejmě nemohou chybět plavky, ať už dvoudílné u žen nebo bermudy u mužů. Nelze ovšem zaručit, že eshopy s letním oblečením Black Oak takové produkty nabízí.\nUniverzálním typem oblečení, které najdete v každé kolekci bez ohledu na sezónu jsou trička Black Oak. Především v letních dnech s vysokými teplotami je tričko jako lehký, vzdušný oděv praktickou volbou. Jejich rozdělení je v základu na trička s krátkým a s dlouhým rukávem (ta jsou praktická například v zimě). Dámské kolekce zaměřené na sportovní aktivity zahrnují také topy, případně tílka. Podobně jako v případě mikin, je možné najít trička s potiskem nebo bez potisku.\nLetním kolekcím běžně dominuje jeden typ oblečení, a to šaty Black Oak. Ženy si je berou k vodě (plážové šaty) nebo jen v letních šatech odolávají vysokým teplotám velkoměsta. Obecně však mají mnohem větší uplatnění, a to hlavně v zimní, tzv. plesové sezóně. Společenské šaty na ples, jinak také krátké či dlouhé večerní šaty, jsou nezbytnou součástí dámského šatníku. Mezi oblíbené patří koktejlové, krajkové, úpletové nebo košilové šaty s pruhy, vzory a puntíky.\nPokud jsou šaty typické v letních kolekcích, pak jsou sukně Black Oak přímím synonymem. Mezi oblíbené střihy patří hlavně tylové, maxi a pouzdrové. Krátké a dlouhé sukně nejsou součástí pouze casual outfitů, ale hrají velkou roli i ve formálním oblečení. Zdůrazňují ženskost, a přitom zachovávají úroveň profesionality.\nOblíbenou letní aktivitou je koupání v bazénu, moři nebo jezeře a k tomu jsou zapotřebí plavky Black Oak. Dámské plavky jsou obvykle dvoudílné (například bikiny), ale i jednodílné a tankiny se vrací zpět do módy. Na výběr je rovněž možnost plavek s či bez ramínek, push-up nebo pro plnoštíhlé postavy. Pánské plavky jsou převážně šortky (bermudy), ale najdou se také slipové plavky.\nPodzimní oblečení Black Oak\nKolekce na podzim zahrnuje podzimní oblečení Black Oak pro ženy či muže, které se může objevit v nabídce eshopu. Internetové obchody nabízí různé druhy podzimních oděvů, které jsou typické pro konec teplých letních dnů a nástup studenějšího a chladného podzimu. Podobnost oblečení je přitom v dámských i pánských kolekcích velká. Jsou to hlavně univerzální kalhoty jako třeba chino nebo džíny, používané celoročně. Trička s krátkým rukávem střídají košile a prostor dostávají rovněž parky a bundy obecně. Nelze ovšem zaručit, že eshopy s podzimním oblečením Black Oak takové produkty nabízí.\nKošile Black Oak je snadné představit si jen jako formální oděv do práce a při významnějších událostech. Opak je pravdou a košile si získává místo rovněž ve volnočasovém šatníku. Populárním střihem je slim fit a z materiálů bavlna, džínovina či flanel. Jednobarevná košile je klasika, ve větší míře se objevují také pruhované, džínové, vzorované a kostkované košile. Také u žen jde o oblíbený kousek, a kromě samotných košilí jde hlavně o halenky a blůzky.\nV tomto případě bychom parky Black Oak zařadili spíše do zimní kolekce, ovšem jde o tak univerzální oděv, že ho lze nosit i v přechodných měsících na jaře a na podzim. Parka kombinuje eleganci kabátu s praktičností bundy a své využití najde jak ve městě, tak na venkově. Běžně se objevuje s kapucí a kožíškem, což se hodí během studeného vichru. Podobně jako bunda, tak i parka má své zastoupení jak v dámských, tak pánských kolekcích.\nUniverzální, a přesto tak různorodé, to jsou kalhoty Black Oak. Společné kolekce žen a mužů obsahují hlavně džíny, tepláky, ale také chino kalhoty. Speciálně dámské a nutno dodat obzvláště oblíbené, jsou legíny. Legíny jsou praktické jak na doma, tak na sportovní aktivity, a proto si získaly takovou pozornost. Poloviční kalhoty, pokud je lze takto nazvat, jsou kraťasy, které jsou součástí hlavně letních kolekcí.\nZimní oblečení Black Oak\nKolekce na zimu zahrnuje zimní oblečení Black Oak pro ženy či muže, které se může objevit v nabídce eshopu. Internetové obchody nabízí různé druhy zimních oděvů, které jsou typické pro mrazivé dny, například na horách. Podobnost oblečení je přitom v dámských i pánských kolekcích velká. Jsou to hlavně kabáty a zimní bundy nebo teplé svetry, rovněž oblíbené s tematickými vánočními vzory. Nelze ovšem zaručit, že eshopy se zimním oblečením Black Oak takové produkty nabízí.\nOproti bundám představují elegantnější verzi a více než na venkov nebo do hor se hodí do města. Kabáty Black Oak jako typ oděvu jednoznačně symbolizují zimní sezónu. Na druhou stranu i jarní kabáty jsou velmi oblíbené a trenčkoty lze zase najít v podzimních kolekcích. Mezi oblíbené typy patří kabáty s páskem, na zip a dvouřadé. Hlavní rozdělení kabátů je rovněž na krátké a dlouhé.\nTeplý svetr pro zimní období nebo jako elegantní oděv přes košili u mužů. Svetry Black Oak mohu mít různou roli i zpracování. Během Vánoc se objevují s norským vzorem, se sobem nebo vánočními motivy. K oblíbeným materiálům patří bavlna, vlna a v menší míře také kašmír. Střih pánských svetrů si získal oblibu s výstřihem do V a oblíbené jsou také cardigany se zapínáním na knoflíky.


ASPV Veltrusy, z.s.\nDomů > Obce > Veltrusy > ASPV Veltrusy, z.s. > Kocourkáč 2022\nÚčastnický poplatek za letní dětský tábor - Kocourkáč 2022\nPlaťte pouze v případě, že již máte vyplněný registrační formulář: https://forms.gle/Ya4XSdP4oy8F91ji7 a nejste na seznamu náhradníků!\nÚčastnický poplatek: 2600 Kč\nČlenský příspěvek ASPV: 400 Kč\nCena za tábor se skládá z účastnického poplatku a členského příspěvku ASPV Veltrusy na rok 2022, který je nutnou podmínkou pro účast na táboře. Platbu proveďte nejpozději do 30. 4. 2022.\nVe formuláři vpravo vyberte, zda platíte za tábor včetně členského příspěvku či bez něj a vyplňte počet dětí, za které platíte. Variantu bez příspěvků vyberte pouze v případě, že máte za děti již zaplacené členské příspěvky na letošní rok (například ze cvičení).\n(Pokud jste doposud zaplatili členský příspěvek pouze za některé z přihlášených dětí, vyberte zde platbu bez členských příspěvků a chybějící příspěvek doplaťte např. zde na portálu. Případně můžete provést dvě samostatné platby.)\nTel. číslo: +420607165497\nPříjmení a jméno účastníka(ů)*\nVyplňte prosím příjmení a jména dětí, za které platíte. Např. při platbě za 2 děti: "Novákovi Aleš a Jana".\nLibovolná poznámka - nepovinné\nCena tábora na účastníka se skládá z částky 2600 Kč + 400 Kč členský příspěvek do ASPV Veltrusy. Níže vyberte, zda provádíte platbu za dítě včetně členského příspěvku či bez něj (pokud máte příspěvky na letošní rok již uhrazené) a počet dětí, za které platíte.\nPlatba včetně členského příspěvku Platba BEZ členského příspěvku


Pavel Novotný - Lucie Bílá se sešla s Michalem Novotným, který ji kritizoval za Jiráskovou. Na kolenou ji prosil o odpuštění - Super.cz\nTohle moc lidí nečekalo! Po skonu Jiřiny Jiráskové (✝81) se herec Divadla na Vinohradech Michal Novotný nechal slyšet, že se Lucie Bílá (54) má zviditelňovat na smrti jeho velké kamarádky. A i když prosákly informace, že ho snad zpěvačka za jeho slova požene k soudu, došlo k usmíření. Sympaťák ze seriálu Kriminálka Anděl nebo Redakce si kvůli odpuštění před Luckou dokonce klekl!\nTeď si ještě dát kávičku s Pavlem Novotným (39), protekčním frackem, který také nešetřil slovy kritiky, a jenž dokonce založil na Facebooku ironickou skupinu Lucie Bílá mi nezměnila život, a veřejnému lynči je konec. Na základě dřívějších vyjádření Pavla Novotného to ale můžeme vyloučit. Nechal se totiž slyšet, že ten, s kým se Lucie občas sejde, má brzy potíže se zubatou… ■


Klempířské systémy a potřeby - Krásný Život\nŽlaby, okapy, svody, parapety, to vše a mnohem víc jsou pojmy, které si spojíme s klempířskými pracemi. Odvodňovací systémy jsou důležitou částí domu. Co bychom o nich měli vědět?\n[Michal Mikeš klempířské a pokrývačské práce,okr.České Budějovice](http:// www.klempirstvi-mikes.cz " www.klempirstvi-mikes.cz")- Provádí klempířské a pokrývačské práce , opravy i rekonstrukce starých střech včetně realizace nových střech.\nSoučástí nového nebo rekonstruovaného domu jsou i kvalitně provedené klempířské systémy. Klempířské práce jsou velmi krásné, staré a tradiční řemeslo, na které by měl být kladen stejný význam jako na ostatní stavební práce. Klempířské práce zahrnují např. oplechování komínů, úžlabí střech, žlaby, parapety atd. Na klempířské práce je dobré objednat si zkušenou firmu, která vám ve všem poradí. Firma by měla zařídit výrobu klempířských systémů a jejich následnou instalaci. Podle finančních prostředků si vybíráte, zda chcete nechat provést klempířské práce z mědi, titanu nebo zinku.\nVe vámi zvolené firmě si můžete objednat atypické klempířské systémy, které budou vhodně doplňovat váš dům.** Klempířské systémy** mohou být vyráběny z nerezu, mědi, zinku, ocelových plechů, hliníku, lakovaného pozinku, děrovaných plechů atd. U většiny firem můžete vybírat z těchto služeb na zakázku:\nVýroba plechů na míru.\nKrbové střechy, komínové stříšky.\nPlechové květináče, vany, krabice, dvířka, police.\nOplechování stolů, sloupů, rohů, dveří.\nOdkouření a odvětrání spotřebičů, kryty digestoří, výroba nerez.\nKlasické klempířské systémy dále zahrnují:\nParapety, hranaté žlaby a svody, lemování, lišty, římsy, okapnice, okapy.\nOkapnice balkonů, podkladní plechy.\nZávětrné lišty, omítkové lišty.\nŽlaby a úžlabí.\nSvody, hranaté žlaby, kotlíky.\nChrliče, redukce, ventilace.\nKlempířské práce ze zinku\nTento materiál se užívá především pro nízkou pořizovací cenu. Nevýhodou materiálu je omezená trvanlivost.\nKlempířské práce z mědi\nMěď je poměrně drahý, ale stále velmi užívaný materiál. Mezi výhody patří tvarovatelnost, dlouhá životnost, skoro žádné náklady na údržbu. Mezi nevýhody patří již zmiňovaná vysoká cena a vyšší tepelná roztažnost.\nKlempířské práce z hliníku\nVýhodou hliníku je nízká hmotnost, tvarovatelnost, odolnost vůči korozi, vysoká životnost. Naopak nevýhodou tohoto materiálu je měkkost, větší možnost poškození a vyšší cena.\nStřechy šikmé i střechy ploché vyžadují kvalitní odvodnění pomocí vnějších žlabů a svodů. Vnitřní svody mají využití u plochých střech a teras. Jak kvalitně odvodnit střechu, to je už úkol pro projektanta. Odvodňovací systémy musí co nejrychleji a nejspolehlivěji odvést vodu ze střechy do kanalizace. Základní odvodňovací systém se nazývá gravitační. Dalším typem odvodňovacích systému je systém podtlakový. Odvodňovací systém střech je založen na stékání vody do žlabů a úžlabí. Žlaby vedou dešťovou vodu do kanalizace. Instalace odvodňovacích systémů musí být prováděna se zkušeností a rozvahou. Nesní nastat situace, kdy mají odvodňovací systémy nulový nebo záporný spád. Vertikální svody musí být umístěny vždy na nejnižším místě střešního pláště. Každá střecha musí mít minimálně 2 odtoková místa. Údržba odvodňovacích systémů zahrnuje kontrolu, čištění a krycí mřížky. Odvodňovací systémy především v blízkosti vzrostlých stromů mohou být často ucpané. V zimním období je také nutné věnovat okapům náležitou pozornost, protože mohou být zničeny váhou sněhu.\nPrávní prohlášení: Obsah internetového magazínu i jednotlivé jejich prvky jsou právně chráněny. Jakékoli užití spočívající v kopírování a/nebo napodobování obsahu a/nebo prvku tohoto internetového magazínu bez výslovného souhlasu provozovatele internetového magazínu je protiprávní, porušující práva společnosti k autorskému dílu a databázi a zakládající nekalosoutěžní jednání. Neoprávněným užitím obsahu a/nebo prvku interntového magazínu může dojít též k naplnění skutkové podstaty trestného činu porušení předpisů o pravidlech hospodářské soutěže dle § 248 trestního zákoníku a/nebo trestného činu porušení autorského práva, práv souvisejících s právem autorským a práv k databázi dle § 270 trestního zákoníku, za jejichž spáchání může být uložen trest zákazu činnosti, propadnutí věci nebo jiné majetkové hodnoty nebo trest odnětí svobody. Pokud máte o užití obsahu a/nebo prvku internetového magazínu zájem, kontaktujte redakci internetového magazínu. id9015 (krasny-zivot.cz#22866)


Postoloprty cup: výhru slaví domácí, blažimští a žiželičtí fotbalisté - Žatecký a lounský deník\nPostoloprty cup: výhru slaví domácí, blažimští a žiželičtí fotbalisté\nPostoloprty - Vítěze A skupiny jsou fotbalisté Blažimi, v B skupině se čekalo na dohrání zápasů.\nBlažim, která zatím jen jednou remizovala, se stala vítězem A skupiny na fotbalovém FK Postoloprty cup. Ve druhé skupině se konečné pořadí ještě tvoří.\nVrbno - Blažim 2:5 (1:2)\nV přímém souboji o prvenství v A skupině byli lepší hráči Blažimi, kteří dosud pouze jedinkrát remizovali. V prvním poločase se hrálo vyrovnané utkání na dobré úrovni. Oba týmy se prezentovaly technickou a vyzrálou hrou. Iniciativy se ujali hráči Blažimi, a také se dostali do dvoubrankového vedení. Do poločasového hvizdu pak už dokázali Vrbenští pouze snížit z pokutového kopu. Hned v úvodu druhého dějství navíc mohli hráči Vrbna i vyrovnat, ale to se jim z velké šance nepodařilo, a tak přišel trest. Na 3:1 zvýšili Blažimští a od té doby byl na hřišti prakticky jediný tým. Pátá branka vítězů pak byla ozdobena krásnými nůžkami do šibenice. Vrbno pak dokázalo korigovat z pokutového kopu, ale i přes další příležitosti už zůstal stav nezměněn. Blažim tak obsadila první místo ve skupině A a jejím semifinálovým soupeřem budou hráči Žiželic. Naopak na Vrbno čekají zatím s přehledem hrající Zlonice.\nBranky: Fousek, Říha - Lechman 2, Stříbrný, Farták, Suvák\nVýškov - Žiželice 0:2 (0:1)\nŽiželičtí fotbalisté měli po celých devadesát minut mírnou převahu, kterou dokázali přetavit i ve dvě rozhodující branky po jedné v každém poločase. Výrazné šance si však nevytvářel ani jeden z týmů. Jak Výškov, tak Žiželice hrály především ve středu hřiště. Branky padaly až zpoza hranice velkého vápna. V prvním poločase se z přímého kopu střelou prosadil střelou po zemi Švejda a ve druhém pak podobně, ale tentokrát ze hry, uzavřel z 25 metrů na konečných 2:0 Kynzel. Žiželice si tak zajistily druhé místo v tabulce skupiny A turnaje FK Postoloprty cup a v semifinále se utkají s Blažimí. Výškov na své umístění i soupeře ještě musí čekat.\nBranky: 0 - Švejda, Kynzel\nPostoloprty B - Chožov 5:1 (3:0)\nO osudu utkání se rozhodlo již v prvním poločase, kdy se do tříbrankového vedení dostali hráči pořádajících Postoloprt zásluhou dvakrát skórujícího Pöschla a jednou se prosadivšího Poura. Rychlé vedení se odrazilo na důrazu hráčů Chožova, jejichž některé zákroky byly za hranicí pravidel, a tak se ve druhém poločase utkání spíše dohrávalo. Z rychlého protiútoku upravil na rozdíl čtyř branek Bohatý, na 4:1 pak snižoval Koubek a závěrečný účet stanovil hlavou domácí Kolár. Oba týmy na své soupeře a konečné umístění ještě musely čekat. Výsledky přineseme v úterý.\nBranky: Pöschl 2, Pour, Bohatý, Kolár - Koubek


PODKLADY K SOUTĚŽNÍM DISCIPLÍNÁM: PRAXE (DÍLNA) - Wiki\nWiki > Sborovna > Školní zájmová a klubová činnost > ZÁJMOVÝ VČELAŘSKÝ KROUŽEK PŘI ŠKOLE > ZLATÁ VČELA > JAK ORGANIZOVAT OBLASTNÍ KOLO > PODKLADY K SOUTĚŽNÍM DISCIPLÍNÁM: PRAXE (DÍLNA)\nPODKLADY K SOUTĚŽNÍM DISCIPLÍNÁM: PRAXE (DÍLNA)\nStránka naposledy upravena 05:33, 23 Črvn 2011 uživatelem Oldřich SUCHORADSKÝ\nPraktická část soutěže je další problémovou disciplínou, nejen pro účastníky, ale zvláště pro pořadatele.\nPřipravit praktickou činnost přímo na včelnici pro tak vysoký počet dětí je předem nemožné a koliduje s bezpečností účastníků. Je tu též otázka, jak takovou činnost objektivně honotit. Proto se v mnoha místech používají fotorámky, které suplují skutečné rámky a dovolují imitovat praktickou činnost s živými včelami. Problém je v tom, že tyto fotorámky jsou drahé a kroužky je většinou k dispozici nemají a získat je dnes téměř nemožné. Neměli jsme je k dispozici ani v jednom z ročníků oblastních kol, které jsme u nás pořádali. Museli jsme proto ověřovat jiné praktické činnosti.\nBěhem roku jsme je zkoušeli na schůzkách a došli k závěru, že ideální činností, kterou zvládnou v krátkém čase i velmi malé děti, je stloukání rámků. Na drátkování jsme si v oblastním kole z časových důvodů netroufli. Ale stlouci rámek ze 4 připravených latěk (přířezů), nebyl pro většinu dětí poroblém. Možná i proto, že jsme dali vedoucím zúčastněných dětí o této disciplíně v oblastním kole předem vědět, takže si mohli stoukání s dětmi nacvičit. Při vlastní soutěži jsme byli překvapeni, jak se jim to zdařilo a jak dobře tuto činnost děti zvládly.\nVlastní organizace předpokládala dobré materiální zajištění (přířezy, kladívka, hřebíčky, prostorný a pevný pracovní stůl).\nSoutěžilo se na školní chodbě ve skupinách po 7-8 dětech najednou, za dohledu dvou zkušených řemeslníků-včelařů, kteří děti nejen hodnotili, ale v případě nutnosti jim uměli poradit a pomoci. Časově jsme předpokládali limit 5 minut na stlučení jednoho rámku (byly spuštěny minutkové hodiny), ale všichni stihli stlučení rámku před tímto limitem.\nHodnoceno bylo, jak si děti při práci počínaly, zda výsledný rámek má daný rozměr, je pevný a spojení latěk jde do pravého úhlu. Čas při posuzování nebyl významným kritériem.\nZlatá včela Běchary 057.JPG\n362.91 kB 08:26, 22 Črvn 2011 Oldřich SUCHORADSKÝ Akce\nZlatá včela Běchary 063.JPG\n372.49 kB 08:26, 22 Črvn 2011 Oldřich SUCHORADSKÝ Akce\nZlatá včela Běchary 070.JPG\n728.07 kB 08:26, 22 Črvn 2011 Oldřich SUCHORADSKÝ Akce


Lenka Kašpárková - lisnickyzpravodaj.eu\nAsi jste již slyšeli řadu spekulací o ekologičnosti vánočních stromků. Názor má kdekdo a ledajaký. Podíváme se na vánoční stromky zblízka. Je lepší ten živý nebo umělý, který poslouží řadu let?\nPokud zvažujete koupit umělý stromeček jako údajně ekologickou variantu, dovolila bych si podotknout, že tento stromek se vyrábí z ropy, určitě ne v ČR a tudíž, než doputuje k Vám domů, jeho uhlíková stopa je velká. Aby se tento stromek ekologickým stal, alespoň na oko, měli byste ho mít doma nejméně 10 let. I déle. Náklady na jeho ekologickou likvidaci však také nejsou malé.\nVoňavý přírodní stromeček je opravdu ekologičtější. Proč? Vždyť se kácí strom, který by tu mohl být ještě velmi dlouhou dobu, pomáhal by průsaku vody do podzemí, fixoval by CO2 a podobné argumenty. Jenže jako vánoční stromky se většinou dají koupit stromky z prořezávek lesů, které se v hospodářských lesích dělají pravidelně. Tyto prořezávky se dělají proto, aby se eliminovalo nahuštění náletů, pokud je u sebe více stromů, soutěží pak tyto stromy o světlo a rychle rostou. Jsou tenké a náchylné k poškození větrem, sněhem a na škůdce. Prořezávky se tedy dělají pro zesílení stromů okolních, a právě takto získaný vánoční strom je ideální.\nDalší variantou přírodního stromu je jeho získání z rekultivovaných ploch, které díky malému množství živin rostou pomalu. Tyto stromy jsou těženy, vytěžené plochy opět osazeny a tento proces se opakuje tak dlouho, než dané místo nezíská z opadu listí a jehličí dostatečné množství živin, pak je na těchto plochách ponechán stabilní porost.\nZískat je možné stromek z plantáží, jde o stromky, které jsou od začátku pěstovány pro tyto účely. Stromky v těchto plantážích se chovají jako počínající les, poskytují volně žijící zvěři úkryt apod. Jediným problémem je, pokud se při jejich kultivaci využívají postřiky pro zpomalování růstu, zahuštění koruny a dále k odstranění vysoké trávy v okolí. To však není podmínkou a dají se koupit i stromky z nechemizované produkce.\nV poslední době je novinkou zakoupení stromku v květináči. Tato forma je ideální, pokud koupíte dobře. Po otužování stromku jej můžete po Vánocích postupně vrátit ven a uchovat jej s patřičnou péčí do dalších let, nebo je v přírodě vhodně vysadit. Stává se však, že stromek, který si takto zakoupíte, většinou větší velikosti, nevyrostl v květináči, ale rostl nedávno na plantáži. Byl vyryt a usekly se mu kořeny a následně byl vsazen do květináče. Takto ošetřený stromek vám již většinou do dalších Vánoc nepřežije, jelikož má poškozený kořenový systém. Toto se ale při koupi dá zjistit.\nStromek v květináči si můžete na budoucí Vánoce vypěstovat sami, sehnat si pěknou sazenici stromu, který máte oblíbený. Zasadit ho do květináče a pilně se o něj starat. Musíte ho samozřejmě přesazovat a zalévat, časem se dočkáte vhodného vzrůstu. V zimě před přenesením takového stromku ze zimy do vytopeného domu, je třeba stromek zvykat na změnu teploty. Je vhodné postupné přenášení do více vytopených částí domu. A po Vánocích zase naopak - z tepla postupně pěkně zvykat zase na zimu.\nÚvodní foto: Karolina Grabowska - Pexels.com\ntak jsou tu po roce zase Vánoce. Zda-li pak budou letos zase jednou bílé? Připravila jsem si pro vás trochu zábavy na chvíle, kdy je venku brzy tma a prsty i tváře rychle mrznou. Na další straně si můžete vy starší přečíst článek o tom, jaký stromeček vám my žáby doporučujeme. Který je nejlepší pro naši planetu? Tak rychle na to a já se na vás budu těšit v novém roce 2021. Tak krásné svátky, mé líšnické žabičky!\nK A P R V P S N Í H\nA Á E U A N P K R O\nŠ U N K A Í K E O T\nP A T A Š M O R T S\nA Č L V N N M Á T A\nR I E I A N E D Í L\nP C CH C N T T K Y Á\nŮ S A E V A A Á L T\nS K T V L K K M Á K\nT O L P Y P A R T A\nVýroba voňavých vánočních ozdob\nmateriál: dřevěný kolíček na prádlo, slupky z vlašských ořechů, celá skořice, hřebíček, lískový oříšek, badyán, slupky pistáciových oříšků, celý arašíd, sušený šípek, jeřabiny, jalovec,… a tavná pistole\nNa dřevěný kolíček naneseme tavnou pistolí hrášek hmoty a dle vlastní fantazie ho dozdobte kořením, ořechy a vším možným, co vás napadne.\nTakto ozdobený kolíček můžete připnout na záclonu či stromeček a radost vám bude dělat i několik let.\nKupte jeden kokosový ořech, do něj provrtejte dvě dírky a slijte kokosové mléko. Pomocí sukovníku udělejte uprostřed jedné strany ořechu díru cca 3 cm a vydlabejte dužinu. Do vyškvařeného loje lze přimíchat řadu semínek – slunečnicová se slupkou, mák či proso. Vše smíchat a naplňte do otvoru ořechu. Dejte ztuhnout. Za dírky, kterými jste slili mléko, ořech pověste na větev a už jen pozorujte mumraj sýkorek.\nKristinu potkáte v Líšnici nejčastěji s vodítkem v ruce. Její chundelatý parťák Genshin plemene Akita Inu budí respekt i obdiv. V civilním zaměstnání je zubařkou a svou práci bere vážně. Dokáže vyčistit zuby i koni. My jsme si s ní povídali o dětech – kdo je doma má, ví, že vyčistit jim zuby může být podobně náročné jako u plemenného hřebce. „Nejvíc toho pro zuby svých dětí můžete udělat sami doma. Já budu jen ráda, když té práce budu mít co nejmíň,“ říká sympatická stomatoložka.\nDostal se mi do rukou výzkum společnosti Herbadent, který ukázal, že přes 50 % rodičů nedočišťuje svým dětem zuby, ačkoliv vědí, že to děti nedělají správně.\nMyslím, že je to tak 70 %. Každopádně pociťuji, že když někam přijdu a řeknu, kdo jsem, začnu od rodičů malých dětí dostávat spoustu otázek. V tom si myslím, že je jasně vidět ten hlavní nedostatek: že rodiče nedostávají správné informace. Tohle je u nás zanedbáváno. V dnešní době si můžou sice najít leccos na YouTube, ale samozřejmě to asi nikoho nenapadne, když neví, co hledat. I proto bych ráda třeba tady ve škole nebo školce udělala přednášku, protože mi přijde, že rodiče některé věci nedělají ne proto, že nechtějí, ale že ani nevědí, že by to měli dělat.\nKolem dětských zubů panuje spousta mýtů…\nAno, často slýchám, že mléčné zuby stejně vypadnou. To není ale tak jednoduché, i mléčné zuby jsou velmi důležité. Potřebujeme je nejen k rozmělňování stravy, ale i pro správné vyslovování nebo i proto, že drží místo stálým zubům. Pokud dítě přijde třeba ve čtyřech letech o mléčné stoličky pětky, může se stát, že mu stálé šestky, které rostou první, vyrostou na místě těch pětek, kde nemají co dělat. A přijdou problémy, které se velmi špatně řeší. Mléčné zuby mají také mnohem tenčí sklovinu, jsou tedy ke kazům náchylnější, proto je potřeba jim skutečně věnovat péči. Rodiče často nevědí, že by hned s prvním zubem měli jít na kontrolu k zubaři. Stejně tak nevědí, že už ten první zoubek se musí čistit.\nProč jít s jedním zubem na kontrolu?\nHlavně proto, aby si dítě zvykalo. A pak i proto, aby se rodiče právě dozvěděli, co a jak. Jaké pasty používat, na co si dát pozor, jestli vůbec používat pastu, jaký zvolit kartáček, jak to dělat. A většina rodičů je vystresovaná z toho, že dítě nespolupracuje. Já už jsem dospěla do té fáze, že čistím zuby psovi i koni, takže říkám: ‚Když to zvládnu já s koněm, tak to zvládnete i vy s dítětem.‘ Vůbec nepociťuju ani to, že by pak děti měly z péče o zuby v dospělosti nějaké trauma. Je to normální praxe, že když dítě nespolupracuje, doporučujeme rodičům ho zalehnout a zuby mu vyčistit. Já dávám svým pacientům vyřazená zrcátka, aby si mohli odtáhnout tvář a správně zuby vyčistit, radím i koupit si čelovku (ale často dětem vadí to světlo). U zubaře byste měli dostat všechny tyto informace. A pokud ne, tak je začněte hledat jinde.\nDalším zjištěním toho výzkumu bylo, že se o své zuby starají lépe klienti mladších zubařů…\nAno, tomu věřím. Dbáme víc na motivaci, instruktáž, důležitá je i dietetika, to znamená, co děti mají jíst. Když byla éra granulovaných čajů, přišel obrovský nárůst zubních kazů u nejmenších dětí. Říkalo se tomu baby bottle caries – na předních řezácích měly velké hnědé skvrny a byl to důsledek pití právě těchto čajů, protože obsahovaly velké množství cukru. Je důležité sledovat složení potravin. Rodiče by měli hlídat nejen přidaný cukr, ale i tepelně upravený škrob – hranolky, fastfoody, to všechno je kariogenní. Také v pečivu je přidaný cukr. Nejlevnější a nejjednodušší je prevence, kterou rodič dělá s dětmi doma. A čím dřív s tím začne, tím dřív si dítě zvykne, že to patří k běžné hygieně, že je to normální stejně jako utírání zadečku nebo mytí rukou.\nJak často se mají zuby správně čistit – dvakrát denně, po každém jídle?\nNení to o frekvenci, ale o kvalitě čištění. Dokonce se dneska už říká, že se dětem mohou zuby čistit i jen večer před spaním. Já doporučuji rodičům, ať si děti ráno zuby čistí samy, ať si s kartáčkem dělají, co chtějí, ale zvykají si na to, že v dospělosti, už by si měly zuby čistit dvakrát denně, ale večer ať děti klidně začnou, ale rodiče je musí dočistit. Děti velmi dlouho nemají představu, kde který zub je a jaký má tvar, přitom už ve dvou a půl letech mají plný mléčný chrup. Jenže ve třech letech má dítě pořád manuální zručnost jako hendikepovaný pacient. Hodně rodičů říká: ‚Ale on si to čistí sám!‘ Ale nevyčistí to. Kouše do toho, maximálně si dobře vyčistí přední zuby, ale na zadní už často vůbec nedojde.\nDo kolika let mám dočišťovat? Jak poznám, že už nemusím?\nTo je záludná otázka, protože bohužel jsou i děti, kterým musí rodiče zuby dočistit i ve 12 letech. Proto je strašně důležité to období, kdy dítě roste a potkáváme se u mě v ordinaci, aby chápalo, že je to všechno normální. Ta péče, kterou tomu věnuje doma, že i návštěva u zubaře je normální, a že je to velmi důležité. Aby v těch 12 letech nebylo překvapené, že je potřeba zuby čistit více způsoby, že je důležitá mezizubní hygiena a podobně.\nManuální zručnost rodiče někdy kompenzují elektrickým kartáčkem – je to správně?\nMůže být, ale stejně ho musí večer použít rodič. A měl by to být skutečně dobrý elektrický kartáček od osvědčené firmy, žádný s pohádkovými postavičkami od neznámé značky. U nich mohou chybět klinické testy, štětinky mohou být příliš tvrdé, hlava může být příliš velká nebo rotovat. Ale zároveň rodičům, kteří dokážou dobře vyčistit dětem zuby manuálním kartáčkem, říkám, že je nesmysl investovat do elektrického a radši ať si ty peníze dají bokem a šetří na to, aby dítě jednou za rok už od šesti let šlo na dentální hygienu. To mi přijde smysluplnější. Já nejsem zastáncem ani odpůrcem elektrických kartáčků, nemám na to žádný vyhraněný názor, hlavně ať jsou ty zuby vyčištěné, je mi jedno čím.\nZuby a kojení – to je dnes velké téma.\nDůležité je hlídat usínání u prsu a kojení v noci. Když dítě usíná, má pootevřenou pusu a laktóza mu zasychá na zubech. Navíc v noci se netvoří sliny, zuby jimi nejsou omývané a zároveň nejsou vyčištěné, takže bakterie mají prostor dělat neplechu. Zpracovávají právě tu zbytkovou laktózu, vytvářejí z ní kyselinu a ta naleptává sklovinu zubů. To je princip vzniku zubního kazu. Je jedno, do kolika let je dítě kojené, ale je potřeba naposledy nakojit před spaním, vyčistit zuby a jde se spát. Je to úplně stejná problematika, jako když se dítěti v noci dává pít z lahve. Vždycky radím buď neslazený čaj nebo jenom vodu. Člověk, malý i starý, by měl každopádně jít spát s vyčištěnými zuby.\nDalším fenoménem jsou i pasty bez fluoru. Jsou užitečné?\nJá osobně říkám, že do dvou let pastu nepotřebujete vůbec, můžete čistit nasucho. Nebo aby to dětem chutnalo, můžete lehce potřít štětiny. Říkala se kulička hrášku, ale je to moc. Přes pěnu potom nevidíte, kde co čistíte. Pasta je jen pro oživení. Fluor nepovažuju za nějaký strašák, samozřejmě v nadměrné míře škodí, ale jinak je to biogenní prvek, sami ho máme v těle. Dříve to byl problém, protože se fluoridovala voda, mléko, sůl, fluoru byl nadbytek. V dnešní době to tak není. S fluorem můžu pro ty nejmenší doporučit Elmex od 0 do 6 let, kde se počítá s tím, že děti pastu polykají. Pokud fluor z jakéhokoliv důvodu nechcete, není to problém. Důležitá je ta mechanická očista. U dětí, kde se už nějaké kazy objevily, tam bych po pastě s fluorem sáhla, protože povrchové léze se mohou spravit právě tím fluorem. On se zabudovává do poškozené skloviny a je schopen ji zapečetit. Ale samozřejmě jen v těch počátečních fázích. Jakmile se objeví dírka v zubu, pak už je to poměrně velký kaz.\nNěkteré kazy opraví dítěti zubař přímo v ordinaci během několika minut a některé musí dostat anestezii. Kde je ta hranice?\nHranici určuje vždycky dítě. U dospělých se snažím dávat umrtvení u každého výkonu, protože ošetření musí být velmi pečlivé, ty zuby potřebujeme udržet nejlépe nadosmrti. U dětí vždycky zvažuji, jak jsou schopné spolupracovat, a jestli je víc rozhodím výkonem nebo anestezií. Nechci dítě stresovat jehlou, pokud vidím, že to zvládne v klidu bez umrtvení. Pokud vidím, že je to velký kaz a bolelo by to, snažím se s dětmi mluvit, namotivovat je společně s rodiči nějakou pohádkou, říkám jím, co se bude dít. Teď tam dám mrazivý gelík, teď přijde včelička… Pro děti nemáme striktní postup, jestli anestezii ano nebo ne.\nDalší spornou otázkou je i rentgenování zubů…\nAno, někdy maminky přijdou s tím, že si nepřejí žádné rentgenové záření, ale v téhle míře je všude. V letadle, na slunci, v banánech. Není potřeba se bát. Já se snažím rentgenovat klidně od čtyř nebo pěti let, normálními malými rentgeny. Ne u všech dětí to jde, ale je dobré, aby v šesti letech už snímky měly. Ideálně pokud má lékař k dispozici i velký panoramatický rentgen, kde už je vidět, zda má dítě založené všechny druhé zuby. Kdyby ne, tak aby se správně přistupovalo k péči o ty mléčné, které tam budou muset vydržet co nejdéle. Plus mínus do 40 let. Pak většinou samy vypadnou. Ale drží nám místo a pak se tam může dát implantát. Pokud vidím takový problém, odesílám většinou na ortodoncii, aby se zvážilo, jak pokračovat. Někdy je možné zub vytrhnout a ostatní zuby rovnátky posunout tak, aby vše správně fungovalo a nemusel se tam žádný implantát vsouvat. Ale to jsme zase u toho, že je potřeba, aby rodiče přišli k zubaři co nejdříve.\nNa prevenci bychom měli chodit jednou za půl roku. Hlídají si to rodiče?\nMusím říct, že ano. Jsou samozřejmě i lajdáci, ale tam už lajdáci jsou ti rodiče sami o sobě a kromě prohlídek už flákají i péči, s tím já už nic neudělám. Ale zlepšilo se to. Když si vezmu, že já sama jsem zjistila, že existují mezizubní kartáčky, až na vysoké škole, tak ano, zlepšilo se to rapidně. Pouhým kartáčkem vyčistíte jen 75 % zubů, zbytek zůstane nevyčištěný. U dětí zhruba do 18 měsíců jsou přední čtyři zuby s velkými mezerami a pohodlně je vyčistíte. Jakmile dorostou stoličky nebo když mají děti zuby stěsnané a dotýkají se, pak už je potřeba sáhnout po jiném typu kartáčku a dočistit.\nJak by ideálně měl vypadat proces čištění?\nPastu už jsme probrali. Pak je důležitý malý kartáček s rovně střiženými měkkými štětinami, velmi hustý – pro mě toto naprosto splňuje jakýkoliv dětský kartáček od Curaproxu. Nevybírala bych kartáčky s nějakým speciálním zastřižením, gumami a podobně. Zubům to škodí, děti pak čištění bolí, velká hlava zhoršuje možnost manipulace v ústech. A jakmile se vytvoří mezizubní kontakty, používat mezizubní kartáčky. Buď růžový od TePe nebo tyrkysový od Curaproxu. Je dobré si kartáček předehnout do hokejky. Když je dobře spolupracující dítě, můžete použít mezizubní nit nataženou na takový ten plastový prak – v DM je můžete koupit za pár korun s obrázky. Pilovitě překonáte místo kontaktu, pak stíravým pohybem kolem obou zoubků.\nA jak dítě držet?\nHodně malé dítě stačí chytit stejně jako když ho chováte nebo kojíte, přidržet ručku, případně nohy a vyčistit. U větších dětí jsme si tu polohu my zubaři pojmenovali pozice Ježíše. Dítě leží na podložce, hlava je fixovaná v klíně rodiče, ruce do kříže, přes každou dáte svou nohu a čistíte. Nebojte se, velmi rychle si na to zvyknou. A pokud řvou, berte to tak, že má alespoň otevřenou pusu. Není nutné, abyste čistili v koupelně, můžete klidně i na gauči nebo v posteli. Důležité je fixovat hlavu, aby nikam neuhýbala – dítě zabavte pohádkou, tabletem, knížečkou za pomoci sourozence nebo druhého rodiče, a čistěte. Nelámejte si hlavu technikou, hlavně čistěte. Zepředu, zevnitř, žvýkací plošky. Odtahujte si tvář, abyste měli kontrolu, co v té puse děláte a neubližovali jste, stejně tak se dívejte, že čistíte skutečně všechny zuby – mezi šestým sedmým rokem narostou za mléčnými zuby stálé šestky, tam doporučuji sáhnout po jednosvazkovém kartáčku, protože tenhle zub už je hodně členitý a ve fázi růstu nemá vyzrálou sklovinu, proto jsou tyhle zuby náchylné ke kazům. Nebojte se toho. Opravdu neznám nikoho, kdo by z čištění zubů měl trauma nebo se jinak bál. Neprokázaly to ani žádné studie. Trauma vzniká až z vrtání, injekce, trhání, plomby. Kaz je nejrozšířenějším onemocněním mezi dětmi i dospělými. Já budu samozřejmě ráda, když my zubaři budeme mít práce co nejméně.\nKdyž ti někdo řekne, že má špatné zuby v rodině?\nNe, to je hloupost. U paradontózy ano, ale kaz je lokální záležitost. Je to otázka čištění i té stravy. Vadí vysoký obsah cukru i to, jak často dítě cukr pojídá. Ve Švédsku udělali to, že jeden den v týdnu mohly děti jíst cokoliv sladkého. Jinak ne. A Švédsko patří k zemím s nejnižším výskytem zubního kazu. Nejhorší je kontinuální pojídání a popíjení slazených věcí. Ústa jsou potom neustále v kyselém prostředí. Lepší je dát dítěti sladkost nárazově, pak mu třeba nabídnout žvýkačku bez cukru, která, pozor, zuby nečistí, ale podporuje slinění. Nesmí se to přehánět, aby zuby nebyly příliš abradované. Nejhorší jsou ale skutečně ty sladké a hlavně doslazované šťávy. Fruktóza je sice méně kariogenní, ale pořád je to cukr. U starších dětí jsou strašným problémem energydrinky a kola. Obsahují enormní množství cukru a kyselin, navíc povzbuzují a přispívají k rozvoji nervozity a vznikají erozivní a abrazivní defekty. Ale chce to začít u čištění. A nepodceňovat to ani u těch mléčných.\nAlena Wehle miluje hory a stále spolupracuje s CK Mundo.\nRok 2020 zůstane nejspíš navždy zapsán do našich duší. Pandemie koronaviru nás odstřihla od běžného programu a uzavřela každého tak nějak víc do samoty a nejistoty, co bude a kdy. Od začátku první karantény se objevují osvědčené rady, jak přežít. Do popředí zájmu se dostala péče o duševní zdraví. Vedle on-line terapií se rozrostla i nabídka péče přímo v lůně přírody. Láká vás terapie v lese? Zkušenou terapeutku máte hned za kopcem. Alena Wehle provází klienty brdskými lesy i Českým krasem už tři roky. Vyzkoušeli jsme jednu z jejích tras na vlastní nohy.\nSetkáváme se v Řevnicích před nádražím a společně se vydáváme směrem na Hřebeny. Za Lesním divadlem mě Alena upozorňuje, že bychom měly zpomalit. „Jsem zvyklá, že s některými klienty si trasu skoro proběhnu, a rovnou už si na ně beru běžecké vybavení. To jsou většinou muži. Bývá ale užitečné naopak zpomalit,“ vysvětluje mi. Terapie v lese v sobě snoubí přínosy klasické terapie, pohyb na čerstvém vzduchu i prvky Shinrin-yoku – směru, který se zrodil v Japonsku a rychle nabývá na popularitě i v západním světě. Podstatou je velmi pomalý pohyb přírodou a vnímání všemi smysly. Praktikování Shinrin-yoku zahrnuje dechová cvičení, velmi pomalou procházku, chození naboso i objímání stromů. Opírá se o uklidňující a ozdravující moc přírody. „Některé vědecké studie ukazují, že dokonce i pohled na obrázek lesa nebo poslech zvuků pomáhá nabrat ztracenou rovnováhu,“ říká Alena Wehle.\nAlena se k terapii v lese ale nedostala přes japonské trendy ani koronavirus. Pochází z Beskyd, zdolala Alpy i Himaláje – pracuje stále i jako průvodkyně v CK Mundo. Vystudovala zážitkovou pedagogiku na Palackého univerzitě v Olomouci, kde, jak říká, se jí změnil život. Během vysokoškolských studií nakoukla do lidské psychiky, psychosomatiky i fungování lidského těla, a když se jí v hodnoceních túr, které v Mundo průvodcovala, začaly opakovat pochvaly za provedení vlastním trápením, měla jasno, kam profesně směřovat. „Byla jsem i taková vrba pro svoje kamarády, leckdy jsem s nimi hodiny řešila, co potřebovali. Napadlo mě to spojit. Nejdřív jsem to nabídla právě svým známým, kteří mi za to postupně i začali platit. A tak se provázení věnuji naplno už tři roky,“ vypráví duchovní průvodkyně.\nLesními cestami stoupáme na Pišťák a bavíme se o Alenině práci. Komu pomáhá? „Nedá se říct, jak vypadá můj typický klient. Jsou to lidé všech typů. Nedokážu dokonce ani říct, jestli jsou to častěji muži nebo ženy. Lidé si mě vybírají na základě toho, co nabízím a jak jsem jim sympatická,“ přemýšlí. Jen v polovině případů přijdou klienti s konkrétním problémem, který chtějí vyřešit, popovídat si o něm. Zbytek jsou lidé, kteří si potřebují udělat pořádek v sobě samých. Ptám se Aleny, jak se pozná, že jsem zralá na duchovní pouť, jak své terapii říká. „Takovým spolehlivým rysem je roztěkanost, nervozita, úzkost, neschopnost spát a zároveň obrovská únava, pocit nespokojenosti,“ vyjmenovává a dodává, že lesní terapie vyhovuje také lidem, kteří jsou stydlivější – v lese se nemusí terapeutovi dívat do očí, mohou se snáz otevřít, protože klient i terapeut jdou vedle sebe stejnou cestou, nikdo nesedí na židli „člověka s problémem“ jako v běžných pracovnách psychoterapeutů.\nJedna skupina klientů, ale Alenu Wehle vyhledává cíleně – vysoce citliví lidé (HSP, highly sensitive people). „Jsou to lidé, kteří jsou vnímavější než jejich okolí. K barvám, tvarům, emocím, ke všemu. Snadno se vžívají do problémů druhých. Když jdou po lese, vnímají strukturu hlíny, po které šlapou. Jenže jejich nervový systém se pak snadno přetíží, jsou velmi unavení, mohou se pak zdát i sami sobě emocionálně nevyrovnaní, protože snadno přebírají i emoce druhých, bohužel také snáze podléhají nemocem ze stresu, i když není jejich vlastní,“ popisuje průvodkyně. Ona sama je HSP a než pochopila, že to může být cenný dar, žila téměř třicet let s nálepkou „té divné holky“. Od té doby se věnuje tématu HSP, na Instagramu ji najdete na profilu jsem_citlivka, na Facebooku stojí za skupinou S citem ven. „Chodí za mnou lidé, kteří předtím hledali marně pochopení někde jinde,“ shrnuje. HSP je přitom podle výzkumu Elaine Aron, která s termínem HSP přišla, každý pátý člověk. Alena Wehle to odhaduje i na víc. „Tihle lidé si často vyčítají, že toho nezvládnou tolik, jako jejich okolí. Čelí kritice, že jsou pomalí, labilní, líní. Ani oni sami nevědí, co si se sebou počít,“ vysvětluje.\nVšichni víme, jak žít, ale jak se změnit?\nTo už sedíme u jednoho z tábořišť na Pišťáku. Sem tam vykukují z listí zbytky prehistorického hradiště, mezi stromy se rýsuje dřevěný kříž symbolického trampského hřbitova, díváme se směrem k vrchu, na kterém je malé jezírko s originálním jménem Jezírko. Mluvíme o výzkumu, ve kterém vědci vypočítali, že pozitivní vliv na vaši psychiku bude mít už 120 minut strávených venku týdně. Alena kroutí hlavou a říká, že je to jen obecné číslo, chce to akci. „Všichni víme, že máme jíst zdravě a být hodně na čerstvém vzduchu, to není žádná novinka a jen vědět to, nám nijak nepomůže. Ale dát si za cíl jít se každý večer projít na hodinu třeba podél řeky, to změní už během dvou týdnů hodně,“ doporučuje.\nKdyž se loučíme zase u nádražní budovy, máme v nohách téměř 10 km. Napadá mě otázka, jak často na tuhle terapii člověk musí, než bude mít efekt. „Není nutné přijít několikrát, aby terapie pomohla. Dost lidí přijde jen jednou a pak třeba až za rok. Někdy si jen potřebují promluvit, aby něco zaklaplo na správné místo, někdy se potřebují rozhodnout v jedné záležitosti, rozhodnout se, kam dál, rozhoupat se k činu. Někdo mi během pouti odkryje tolik trablů, že se dohodneme na dalších setkáních a řešíme je postupně. Je to různé.“\nMgr. Alena Wehle – lektorka, průvodkyně, bloggerka šířící osvětu o vysoce citlivých lidech. Na jejím webu www.alenawehle.cz najdete e-Booky, termíny seminářů i test, zda patříte mezi vysoce citlivé jedince.\nStálice mezi dobrými úmysly pro nový rok – domluvit se i za hranicemi české kotliny. Kolikrát už jste si to slíbili? Pokud je smutnou pravdou, že jste se od předsevzetí daleko nedostali, možná na to jdete špatně. Pro radu jsme zašli za Markétou Růžičkovou z Vandrlice, která je ředitelkou jazykové školy Telegraph Hill.\nProč dobré úmysly naučit se v novém roce cizí jazyk tak často skončí zapomenuté nebo na seznamu našich hříchů?\nVšichni jsme opravdu hodně vytíženi a nereálné cíle typu ‚do roka se naučím anglicky tak, že budu schopen se domluvit v zahraničí‘, na nás kladou úplně zbytečné nároky navíc. U jazyků je hlavně důležité začít. Zbytek nechte na lektorovi – ten dobrý sám studenta odhadne a připraví mu plán výuky a možných pokroků. Úplně nejlépe fungují kurzy typu ‚one to one‘, případně malé skupinky studentů, kteří se sami domluvili předem na tom, že by spolu chtěli studovat.\nVětšina Čechů upírá svou pozornost k angličtině, které další jazyky jsou pro nás ale užitečné? Které se nám dobře učí?\nNaprosto souhlasím. Kromě angličtiny je tu také například španělština, italština a němčina. Ty první dva jsou krásné románské jazyky, které nám připomínají naše dovolené. To je také častý důvod, proč se lidé rozhodnou právě třeba španělštinu začít studovat. Pokud také lidé už znají angličtinu, španělština a italština jim po náročném začátku půjde velmi rychle díky podobné slovní zásobě. A němčina? Pro nás Čechy je hodně užitečná vzhledem k našim sousedům. Mnoho lidí němčinu studovalo kdysi na škole a skoro každý zná pár slovíček z poslední lyžovačky. Němčina se lidem většinou nelíbí, ale je to logický jazyk, který je nám blízký.\nA co učebnice pro samouky – jak reálné je naučit se sám cizí jazyk?\nMyslím si, že jenom lidé s opravdu velkou disciplínou jsou schopni se sami naučit cizí jazyk. Je určitě možné se naučit základy, nová slovíčka. Může pomoct sledování seriálů nebo ještě lépe například poslech audioknížek. Nicméně, u jazyků je naprosto zásadní mluvení, tedy aktivní část jazyka, kvůli které se většinou cizí jazyk učíme. A to bez lektora, který vás rozmluví a zároveň vás opravuje prostě nejde.\nJak se za rok naučit maximum?\nUrčitě jsou nutné pravidelné lekce se zkušeným lektorem v délce alespoň 1x 60 minut týdně. Potom stačí například 30 minut každý druhý den. Zdá se to možná málo, ale to je nějakých 100 hodin ročně. Nemá smysl si plánovat hodinové studium každý den, které člověk stejně není schopen dodržet. Možností je mnoho. Na pravidelných hodinách lektor zadává úkoly, které by neměly zabrat víc než zmíněných 30 min. Moderní technologie nám dávají další úžasné možnosti, jak se dál v jazycích vzdělávat. Na YouTube jsou zajímavá videa, dokumenty a audioknížky všech úrovní. Z aplikací je asi nejpopulárnější Duolingo. U nás ve škole se snažíme, aby se student naučil například 10 nových slovíček za týden. Ve větách, v kontextu, aby je uměl použít. A pak je stále opakujeme. Co se týče hodin samotných, ty je třeba využít hlavně k tomu, aby se klient rozmluvil. Je to většinou jeho jediná možnost jazyk aktivně použít.\nJak si vybrat dobrý kurz?\nTo záleží hlavně na finančních možnostech. Soukromé hodiny one to one jsou samozřejmě dražší. Zde lektor věnuje veškerou pozornost pouze jednomu studentovi. Čas a místo se přizpůsobují klientovi, což je také obrovská výhoda. U skupinových hodin, které jsou samozřejmě cenově výhodnější, musí mít člověk štěstí na dobře vyváženou skupinu. Studenti si musí sednout nejen lidsky, ale i svou úrovní jazyka. Pak to je skvělá zkušenost a také dobrý způsob se potkat s novými lidmi. Během karantény, respektive karantén, byly školy nucené přejít na výuku online. Po počátečních rozpacích si většina klientů zvykla a nyní je to nový běžný způsob výuky.\nKdyž už nějaký jazyk umím, jak si ho udržovat?\nZe zkušeností vím, že jsou vlastně pouze dva reálné způsoby, jak si jazyk udržet. Ideální samozřejmě je, pokud má člověk možnost cizí jazyk pravidelně aktivně používat. Druhá možnost jsou pravidelné soukromé nebo skupinové lekce s lektorem.\nČeši definitivně propadli běhu a v Líšnici se běhá dobře. Stačí nazout boty, otevřít dveře a trénink začíná. Jenže co běžec, to ojedinělý běžecký styl. Jak se letos rozběhnout a neublížit si? Poradí expert na běžeckou přípravu Mgr. Michal Elčkner, parťák naší Mirky z Elementu pohybu. „Jak je možné, že někdo uběhne maraton a někdo po doběhnutí autobusu funí jako lokomotiva? Stačí si pohlídat několik běžných nešvarů,“ láká do běžeckých bot Michal.\nPříroda nás díky napřímení páteře obdařila schopností dýchat nezávisle na pohybové činnosti. Bránice, hlavní dechový sval, se překlopila z horizontální pozice do vertikální, a my tak máme možnost udělat libovolný počet kroků na jeden dechový cyklus (nádech a výdech). Gepard štíhlý patří k nejrychlejším běžcům planety. Vyvine rychlost až 120 km/hod. Využívá dynamiku celého těla a zpomalený záběr jeho běhu je něco úchvatného – stojí rozhodně za shlédnutí. Jeden skok se ovšem rovná jednomu nádechu a výdechu. Proto vydrží běžet jen krátkou chvíli. Člověk může díky stavbě svého těla běhat hodiny, a přesto tuto možnost nevyužívá. Čím to tedy je, že mnohdy nevydržíme běžet ani pár minut?\nVelice málo využíváme přirozený tělesný potenciál. Vyměnili jsme běh za sezení. Aktivní pohyb za pasivní odpočinek. Občasný výstup z komfortní zóny nahradilo pohodlí. Pak se tedy nemůžeme divit, že naše tělo uvádíme do rozpaků, jakmile opustíme židli. Určitá dávka stresu nám nicméně prospívá. Začněme se hýbat. Kardiovaskulární systém reaguje na intenzitu pohybu, a pokud bude dostávat pravidelnou dávku přiměřeného stresu v podobě chůze nebo běhu, pak ho naučíme, že vyběhnout schody není nic, čemu by se měl bránit.\n· Napřimme se. Shrbené tělo daleko nedoběhne. Pomůže vyvěšení za dveře, opření o zeď, zvednutí rukou nad hlavu. Alespoň na pár sekund vyměňte během dne schoulení ramen za otevření.\n· Díky statickým pozicím, ve kterých trávíme dlouhé hodiny v práci i doma na gauči, tělo tuhne a my po něm v mžiku chceme maximální výkony, na které už zapomnělo. Dejme našemu tělu prostor, postupně a pozvolna si zvyknout. Začněme chůzí a volným tempem.\n· Denní režim nefunguje na hodiny. Kde je psáno, že hodinu běhat je pro tělo dobré? Začněme dvaceti minutami a každý týden přidejme dalších pět. Jsme výjimeční v době, kterou dokážeme běžet, ale vše má svůj čas a je zapotřebí svému tělu naslouchat. Pokud nám dává najevo, byť jen pícháním v boku po rychlém startu, že něco není správně, pak jsme bohužel něco zanedbali, nebo šli jen příliš rychle za výkonem.\n· Nezapomeňte na rozcvičení! Je to jedna z nejdůležitějších částí a mnohdy nezabere ani 5 minut. Pánev, páteř, kyčle, lopatku, dolní končetinu, chodidlo a běžím.\nPohybová paměť je naprogramována tak, aby tělo formovala do pozice, ve které trávíme nejvíce času. Proto se i v těch dalších dostáváme do podobné té naší nejčastější. Svaly potřebné k sezení ale využíváme jinak než ty k běhu. Sedáváte s nohou přes nohu? Dejte při chůzi pozornost vytočení nohou. Pohybují se obě nohy symetricky? Nebo je jedna vytočena víc oproti druhé? Pak to bude nejspíš ta noha, kterou dáváme v sezení navrch. Už v kyčli se začne stáčet ven. Kolik myslíte, že se s tím dá uběhnout kilometrů? Prvním varovným signálem bývá naše koleno. Novou chrupavku bohužel tělo vytvořit neumí a vazy udrží pohyb v možných mezích také jen na určitou dobu.\nPokud se takhle jednoduše dokážete ohodnotit a najít, byť jen nepatrné, odchylky v symetričnosti, má význam věnovat čas i jinému pohybu, než jen sedu a běhu. Pokud chcete běhání vzít letos vážně, můžete zkusit i náš kurz přípravy na běh – podívejte se na náš web www.elementpohybu.cz\nHýbejte se kvalitně a využívejte naplno to, čím vás příroda obdařila. Odměnou vám bude pohyb bez výrazného zadýchání a bez bolesti.\nNěkdo si cíle na další rok stanovuje pečlivě se začátkem každého nového roku. Někdo předsevzetí nemá rád. Někdo si je dává klidně v dubnu ve středu odpoledne. Ať už patříte ke kterékoliv skupině, určitě už znáte ten stav, kdy hlava ví, že by měla, ale vám se prostě nechce. Momentálními hity v překonávání sebe sama jsou běh, otužování a cizí jazyky. Na všechny máme v Líšnici a blízkém okolí odborníky. Zeptali jsme se jich, jak tedy začít, aby to s námi v roce 2021 dopadlo lépe než kdy dřív.\nOtužování zažívá aktuálně svůj boom a leckterá celebrita sdílí se svými fanoušky fotky z vod našich rybníků. Než hupnete do vln na Spáleném Mlýně, přečtěte si, jak na to, aby vaše „koupačka“ neskončila infarktem. Vyplatí se to. „Otužováním efektivně posilujeme imunitní systém, zocelujeme tělo i psychiku. Získáváme vytrvalost, schopnost snášet nepohodu, léčíme nechutenství, prokrvujeme tělo, posilujeme kardiovaskulární systém. Je to ten nejefektivnější a nejjednodušší trénink pro osobní sílu,“ shrnuje Mirka Engelová z Elementu pohybu, která pro vás sepsala i návod pro otužilce.\nJak správně začít s otužováním? Pozvolna, postupně. Začněte doma omýváním studenou vodou – obličej, ruce, nohy... Postupně zařaďte na závěr každodenní koupele studenou sprchu. Stačí se jen rychle, než si tělo na studenou vodu zvykne.\nDoma hodně větrejte. Spěte při teplotě 16 až 20 °C. Teplotu v ložnici snižujte postupně. Až půjdete na procházku, snižte počet vrstev oblečení. V teple vás udrží pohyb.\nKdy do vody? Ideální čas pro otužování je začátek podzimu. Voda by měla mít nad 10 °C. V zimě se začít nedoporučuje.\nPřed vstupem do otevřené vody se rozdýchejte, otevřete plíce a uvolněte se. Pokud půjdete do vody stažení, tělo se neprokrví a o to větší zima vám bude. Ze začátku stačí vkročit, ponořit se a jít ven. Postupem času můžete setrvat i déle. Po koupeli se osušte a rozhýbejte se.\nČepici a boty do vody. Hlavou odchází až 60 % tepla, a zima od nohou také může koupání znepříjemnit. Dál si vezměte termosku s horkým čajem a zázvorem, ručník na osušení, a ještě lépe jeden ručník na dosušení a promasírování pokožky. Dámy i župan. Oblečení volte nejlépe sportovní a aby se snadno oblékalo. S promrzlými prsty se z oblékání stává se doslova pětiboj. No a pokud jdete v partě, tak plavky.\nOtužování nám umožňuje lépe se přizpůsobit teplotním výkyvům okolí. Zvyšuje totiž pružnost cév i výkon srdce. Navíc snižuje hladinu cholesterolu. U běžných infekcí platí, že otužilý člověk má větší naději, že je nechytí. Pokud už přece onemocní, pak má nemoc lehčí průběh a dříve odezní. Při otužování se vyplavují endorfiny – hormony štěstí, takže mimo jiné zlepšuje náladu a posilujte nervový systém.\nráda bych vám představila nové přírůstky v líšnické knihovně, která se po vládních opatřeních mohla opět otevřít. Splňujeme předepsané podmínky (jeden čtenář na 15 m2), protože naše knihovna má naštěstí 16 m2. Věřím, že od Nového roku bude možné otevřít knihovnu i pro děti v úterý odpoledne.\nPrvní novinkou je kniha MARKA EBENA, MYŠLENKY ZA VOLANTEM. Představuje soubor humorných sloupků a fejetonů, které vycházely časopisecky v letech 2014-2020. Kniha je vydaná formou kroužkového bloku, podle autora proto, aby případný čtenář mohl vytrhnout to, co se mu nelíbí a nemusel se trápit, že knihu zničil.\nVolné pokračování Jirotkova Saturnina je od MIROSLAVA MACKA a má název SATURNIN ZASAHUJE. Sluha Saturnin je opět zpátky a pojede lyžovat. Do malebného prostředí zasněžených Orlických hor se vydá v doprovodu tety Kateřiny, neotesaného synka Milouše, sarkastického doktora Vlacha i laskavého dědečka s jeho nevyčerpatelnou zásobou povedených historek.\nDo úplně jiného žánru nás zavede JOSEF KLÍMA a MAREK EPSTEIN v knižní podobě scénáře k filmu ŠARLATÁN. Vzniklo tak strhující drama Jana Mikoláška, muže s léčitelskými schopnostmi. Příběh vznikl podle skutečných událostí, kdy se na léčitele obracely tisíce lidí s žádostí o pomoc, včetně osob politického a kulturního života všech tehdejších režimů.\nPro naše stálé čtenáře je vítanou novinkou MLHA NAD SHADOWS SANDS od ROBERTA BRYNDZY, který je momentálně jedním z nejčtenějších autorů detektivek. Noví vyšetřovatelé Kate Marshallová a její asistent Tristan Harper řeší otázku, jak spolu souvisí zmizení mladých lidí v oblasti Shadows Sands a jakou roli hraje hustá anglická mlha.\nPro děti vychází už 15. díl DENÍKU MALÉHO POSEROUTKY s názvem SAMÁ VODA od JEFFA KINNEYHO. Hlavní hrdina a jeho rodiče se vydávají na prázdninový výlet, zastihne je pořádná bouřka a liják. Dají se tyhle prázdniny ještě zachránit, nebo budou mít vody za chvíli po krk?\nNa závěr bych vám ráda popřála příjemné prožití vánočních svátků v rodinném kruhu a třeba i s dobrou knihou od Ježíška. Do nového roku hlavně zdraví a klid!\nHelena Žbánková, knihovnice\n„Já se ti divím,” křičela paní Dinah. „Kdyby to byli pořádní lidé, šli by k starostovi, a ne takhle žebrotou! Proč si je nevzali do domu Šimonovic? Proč se jich máme ujímat ausgerechnet my? Copak jsme něco horšího než Šimonovic? Já vím, Šimonova žena by si takovou holotu do domu nepustila! Já se ti divím, člověče, že se tak zahazuješ s já nevím kým!”\n„Nekřič,” bručel starý Isachar, „vždyť to budou slyšet!”\n„Ať to slyší,” pravila paní Dinah pozvedajíc hlas ještě víc. „Nevídáno! To by tak hrálo, abych nesměla doma ani pípnout kvůli nějakým tulákům! Znáš je? Zná je někdo? On říká, to je má žena. Povídali, jeho žena! Já vím, jak to u takových poběhlíků chodí! Že se nestydíš pustit něco takového do domu!”\n„A ona,” pokračovala paní Dinah pohoršeně, „ona je v jiném stavu, abys to věděl. Prokristapána, ještě to nám tak chybělo! Jezus Maria, abychom tak přišli do lidských řečí! Prosím tě, kdes nechal hlavu?” Paní Dinah nabrala dechu. „To se rozumí, nějaké mladici ty neumíš říct ne. Když na tebe udělala ten svůj kukuč, tak ses mohl přetrhnout samou ochotou. Mně bys to neudělal, Isachare! Jen si ustelte, lidičky, je tam ve chlévě slámy habaděj – Jako bychom byli v celém Betlémě jenom my, kdo mají chlívek! Proč jim Šimonovic nedali otep slámy? Protože Šimonka by si to nedala od svého muže líbit, rozumíš? Jen já jsem takový ošlapek, že na všechno mlčím –”\n„Brát cizí lidi do domu,” rozjímala paní Dinah ve spravedlivém hněvu. „Kdoví co je to zač? Teď abych celou noc strachem nezamhouřila oka! Ale to ti je jedno, viď? Pro lidi ty všecko, ale pro mne nic! Abys ty vzal jednou jedinkrát ohled na svou udřenou a churavou ženu! A ráno abych po nich ještě uklízela! Když ten člověk je tesař, proč není někde na práci? A proč zrovna já mám mít tolik trápení? Slyšíš, Isachare?”\n„Panenko Maria,” vzdychla paní Dinah, „mám já to život! Celou noc abych nespala starostí… A on si spí jako dřevo! Mohli by nám odnést celé stavení, a on si chrní… Bože, mám já to svízel!”\nProsím tě, co tak běháš, chtěl vyhrknout, ale ani se k tomu nedostal. „Co ty tu máš co okounět,” utrhla se na něho paní Dinah a zas běžela na dvůr s nějakými klůcky a plátýnky v náručí. Na prahu se obrátila. „Jdi do postele,” rozkřikla se přísně, „a… a nepleť se nám tady, slyšíš?”\nStarý Isachar se vyštrachal na dvorek. Před chlívkem viděl bezradně trčet ramenatou mužskou postavu, i zamířil k ní. „Jojo,” bručel chlácholivě. „Vyndala tě, že? To víš, Josef, ty ženské…” A aby zamluvil jejich mužskou bezmoc, ukazoval honem: „Koukej, hvězda! Viděls už někdy takovou hvězdu?”\nKarel Čapek, Lidové noviny 25. 12. 1930\n(pro Líšnický zpravodaj vybral Tomáš Fiala)\nZnáte příběh komety nad Betlémem, která ukázala Třem králům cestu k narozenému Ježíškovi? Letos ji můžete vidět! Betlémská hvězda není ve skutečnosti kometou, ale vzácným astronomickým jevem, kdy se k sobě přiblíží Jupiter a Saturn a na obloze se objeví hvězda zářivější než všechny ostatní. Vyjde za soumraku 21. prosince a znovu se jí dočkáme až v roce 2080. Podívejte se na stránky Astronomického ústavu AV ČR, dozvíte se mnoho dalšího!\nÚvodní foto: Jeswin Thomas - Pexels.com\nNedalo mi to a přihlásila jsem se na jednodenní pečovatelský kurz Červeného kříže. Po absolvování jsem nelenila a obvolala blízké domovy důchodců s otázkou „Chcete mě?“. A v domově seniorů na Dobříši po mně přímo skočili.\nNastupuji s kamarádkou hned 10.11.2020 v plné polní, to znamená respirátor, štít a rukavice. Čekáme na instrukce a hlavní sestra říká: “Jděte si povídat se staroušky!” Jen povídat??? Cítíme se trošku nevyužité, ale vyrážíme. Rozdělíme si patro a už se vrháme do pokojů. Někdo spí, někdo se s námi moc bavit nechce, ale většina babiček a dědečků má radost.\nPaní Maděrová je celá dojatá, prý tak krásný den už dlouho neměla. Ráno jsme ji vyvezly ven a odpoledne si s ní povídáme.\nPan Antonín se se mnou směje a najednou pláče. Je mu devadesát a moc se mu stýská po dceři. Tak dochází na první objetí a trošku té slivovice. Nevadí, že řídím? To víte, že ne!\nZato paní Hájková, učitelka z Moravy je přísná. Dává mi recept na plumlovák a příští týden jí musím říct, jaký byl. Ale prý je jí jasné, že se mi nepovede. To má asi pravdu, ale úkol zněl jasně: o víkendu bude plumlovák.\nPaní Štychová je tu jen krátce a máme dovoleno jít na procházku do zahrady. Oni jsou totiž všichni již několik týdnů zavření na svých pokojích. Nikdo nesmí k nim a oni nesmí ven. Udělají pár kroků po pokoji, celé dny mlčí. Sestřiček je tu málo, jsou tu úžasně hodné, ale jsou rády, když je obslouží. Na nějaké povídání není čas.\nS paní Motlovou je legrace. Asi má těžkou sklerózu, a tak mi v minutových přestávkách chválí starou mikinu, co mám na sobě. Při obědě pomáháme krmit, občas někomu namasírujeme nohy nebo jdeme ven. Najednou mám pocit, že vlastně to povídání je to nejdůležitější, co pro všechny můžeme udělat.\nDnes už jsme protřelé ošetřovatelky, a tak hned zrána dostáváme těžký úkol: umýt paní Kulíkovou. Potíž je v tom, že ona se mýt nechce. Sice se trošku vzpouzí, ale ve čtyřech ji přeneseme na gumovou postel, kterou převezeme do koupelny. Na té ji i sprchujeme, převlékáme a fénujeme. Když tak koukám na tu malou babičku, vidím, že se jako děti rodíme a jako děti umíráme. Rychle si zvykám na to, že ji musím umýt jako velké miminko. Jsou tu s námi sestřičky z koviďárny, celé v kombinézách, tak se ptám, kolik lidí už to dostalo. Odpověď zní: už to nepočítáme.\nOdpoledne ještě myjeme Lidunku, která má zkroucené celé tělo po mozkové obrně. S tou si i zanotuju Ježíšku panáčku, jenže když se vrhám tam „dolů“, je tam bobek velký jako sněhová koule. Holt vždycky je něco poprvé, jakýpak s tím štráchy. Lidunka je čisťounká, přebalená a já vyrážím s panem Antonínem na procházku. Včera jsem ho zastihla v trenýrkách a dnes na mě už čeká v kalhotech a saku. Vykračujeme si po zahradě, ale když se vracíme, tak prý jestli ho neoholím? No, jaksi, nikdy jsem to nedělala, ale na něco umřít musí. Má štětku a mýdlo jako za starých časů a bohužel také žiletku z té doby. Ještě si pamatuji, jak se s ní holil můj dědeček. Jsou to nervy, ale jdu na to. Končí krásně oholený, jen z brady mu teče proud krve.\nA víte co bylo dnes k obědu? Husa se zelím a knedlíkem. Když nakrmíme babičky, vrháme se samy do jídelny. Paní kuchařky nám ještě šoupnou jako bonus nealko pivo. Pak ještě obejít babičky, které jsme včera nestihly, a také ty, kterým jsme to slíbily. Den utekl jako voda a my už se těšíme, až se s těmi svými příští týden zase uvidíme.\nÚvodní foto: Matthias Zomer - Pexels.com\nMáloco patří k líšnickým Vánocům tak jako tradiční koncert školních dětí v líšnickém kostele Všech svatých. Již od začátku listopadu se školou nesou melodie vánočních koled, děti zpívají nejen o hudební výchově, ale i o přestávkách, cestou ze školy i doma rodičům a všichni se těší na velký večer, kdy se děti, ve svých ladovských kostýmech, předvedou natěšenému publiku. Letos tomu tak bohužel není, ve škole je ticho, zpívat nemůžeme. Z pochopitelných důvodů tedy není možné tuto krásnou tradici letos dodržet, proto si ji pojďme připomenout alespoň na stránkách zpravodaje.\nKoncert roku 2010, v pozadí paní učitelka Tereza Lišková Mašková.\nPrvní školní vánoční koncert v kostele se uskutečnil 19. 12. 1991, tehdy ještě jako součást vánočního koncertu hudebního uskupení Colegium Paedagogicum. Cituji ze školní kroniky: „Byl to veliký svátek, nejen pro obec, ale i pro široký region, i když účast byla ohrožena velmi špatným počasím – sníh a déšť. Hodinu před zahájením se nám v zámku kostelních dveří zlomil klíč. Nakonec díky obětavým tatínkům se dveře podařilo otevřít. Koncert měl veliký úspěch a lidé odcházeli plni radostné pohody do svých domovů. Jen několik málo lidí do rána špatně spalo, protože vědělo, že kostel se nepodařilo uzamknout, jen provizorně zabezpečit dveře. Druhý den byl zámek opraven.“ Takto vzpomíná na historicky první polistopadový koncert tehdejší paní ředitelka Mgr. Jana Čiháková. Jako by první trable kolem koncertu přinesly této tradici do vínku štěstí. Od té doby se koncert konal pravidelně každý rok, až letošní pandemie nám pořádání koncertu znemožnila.\nPaní učitelka Slávka Jírovcová Pitnerová diriguje koncert v roce 2002.\nKoncerty s dětmi nacvičovali vždy učitelé místní školy. Vzpomeňme pana učitele Jiřího Markla, paní učitelku Simonu Marklovou či paní učitelku Hanku Milerovou. V letech 2002 až 2005 připravovala koncerty s dětmi paní učitelka Slávka Jírovcová (dnes Pitnerová), která dokázala nacvičit i dvojhlasy či úryvky z Rybovy České mše vánoční. Tehdy poprvé se děti objevily v kostele v kožíškách, i když nutno podotknout, že k současné podobě kostýmů vedla ještě hodně dlouhá cesta…\nGenerální zkouška ve škole v roce 2014, aneb bez práce nejsou koláče.\nPrvní vystoupení naší mateřské školky v kostele v roce 2012.\nŠkolkáčci jako hvězdičky v roce 2016.\nVánoční koncerty by nebyly tak krásné bez hudebního doprovodu. A odkud se hudebníci rekrutovali a rekrutují? Samozřejmě z řad rodičů našich dětí. A tak se složení doprovodného ansámblu měnilo dle hudební zdatnosti rodičů. Doprovázela nás třeba basa, klarinet, housle či dudy, ale jeden nástroj jsme měli vždycky – kytaru pana Václava Maška z Řitky. Ten byl snad úplně prvním doprovázejícím rodičem, a i když má již děti hodně odrostlé a stal se dokonce i prarodičem, naše líšnické děti v kostele doprovází stále a bez přerušení už více než dvacet let. V roce 2009 se k nám poprvé připojili manželé Veronika a Ondřej Kopečtí a pan Tomáš Fiala, i ti s námi od té doby hrají každoročně. Doprovázejících rodičů bylo určitě daleko více, ale kronika školy je jmenovitě bohužel neuvádí. Proto mi dovolte takto anonymně všem rodičům a kamarádům, kteří kdy děti v kostele doprovázeli, z celého srdce poděkovat.\nPaní učitelka a maminka Verunka Kopecká doprovází školkáčky, školáky i pěvecký sbor naší školy již po mnoho let.\nZpívající učitelský sbor je pěknou tradicí na závěr každého koncertu.\nNaši věrní hudebníci - pan Vašek Mašek a Ondra Kopecký.\nNáš pan farář Jan Dlouhý koncert dětí nikdy nezmešká.\nVánoční koncert líšnických dětí je největší a nejdůležitější mimoškolní akcí, kterou naše škola pořádá. Pro učitele, zaměstnance, děti i jejich rodiny jde o velmi výjimečnou událost. Aby bylo možné na ty krásné chvíle prožité v kostele vzpomínat, natáčí již mnoho let celé vystoupení pan Jaroslav Volf z Klínce. Natočený materiál sestříhá a následně umístí na YouTube kanál školy, kam se dostanete přes fotogalerii na webových stránkách základní školy. Bude-li vám tedy letos koncert v kostele chybět, pusťte si alespoň nějaký z předešlých let. A my vám s dětmi slibujeme, že vám to příští rok před Vánoci vynahradíme naživo! Už nyní se těšíme.\nDěti si koncert vždy uvádějí samy.\nVážení čtenáři, přejeme všem klidné, radostné a ve zdraví prožité Vánoce a do nového roku nám všem dostatek pokory, porozumění a tolerance k druhým.\nMgr. Alena Fialová, ředitelka školy, organizátorka vánočních koncertů od roku 2006\nSpolečenské hry určitě spousta z vás zná hlavně z dětství. Od Člověče nezlob se, přes Dostihy a sázky až po Monopoli nebo karetní hry jako Žolíky a Prší. Velkou roli zde hraje náhoda, tedy záleží na štěstí. A teď si představte, že existuji hry, kdy si tvoříte strategii, kdy hrajete proti hře, kdy vytváříte abstrakci, snažíte se vyřešit záhady, hry únikové a mnohé další. Které zkusit a proč?\nDnešní deskové hry nabízejí spoustu vyžití. Prospěšnost je velká. Podpora logického, abstraktního uvažování, trénují trpělivost, učí prohrávat, komunikovat a co je hlavní, počítač i mobil můžou zůstat v zásuvce, nabíječku nebudete potřebovat.\nDnes se budeme věnovat hrám rodinným. Čas strávený s rodinou je nejvíc. Tak s chutí do toho. Za mě doporučuji tyto hry.\nDo vaší školy se dobývají zombie a vy musíte vymyslet strategii, jak se s nimi vypořádat. Jde o kooperativní hru, která se postupně mění. Budete plnit speciální mise a pomocí samolepek hru upravovat. Postupně se budete dostávat k zapečetěným obálkám, ve kterých zjistíte jak postupovat dál. Věk od 7 let.\nDixit je hrou příběhovou. Hráči dostanou do ruky kartičky s obrázky a jeden z nich se stane vypravěčem. Dixit je zábavná společenská hra, kterou si můžete zahrát opravdu s každým.\nJe to roztomilá dětská verze oblíbené budovatelské hry. Děti se ocitnou v pravěku, budou se svým kmenem sbírat suroviny a stavět budovy. Budou jim pomáhat chlapec Jono, jeho sestřička Jada a jejich pes Haf. Kdo bude nejlépe hospodařit se surovinami a postaví první tři chýše?\nZábavná postřehová hra pro široké spektrum hráčů má celkem pět různých modulů, jak ji můžete hrát. Ve všech však budete potřebovat rychlost!\nPovedená draw&write fantasy hra. Každý hráč se stává kartografem a podle tažených karet si zakresluje a vytváří mapu svého fantasy království. Podle proměnlivých karet cílů se pak snaží za svoji mapu nasbírat co nejvíce bodů. Občas ale do hry přijdou nepřátelé, jejichž pozici vám do hry zakreslují protihráči. A to se vsaďte, že vám nepřátele zakreslí někam, kde se vám to ani trošku nebude líbit!\nTahle originální hra v sobě snoubí skládání hlavolamů a soutěžení. V každém kole musíte napasovat dílky do vymezeného prostoru na hrací kartě (těch je celkem 36 a úkoly jsou na obou stranách, takže hra vám vydrží dlouho). Kdo to stihne včas, může si vzít dva drahokamy – sbírat je však musíte tak, abyste na konci měli od jednoho druhu co nejvíce. Jen tak můžete zvítězit.\nKostková hra, ve které se stáváte jednou z příšer, které bojují o nadvládu nad Tokiem.\nPěkná karetní hra, ve které vedete jeden z národů k věčné slávě. Hráči produkují suroviny, staví za ně budovy a rozšiřují možnosti svého národa, přičemž hra je založena na co nejlepším propojení karet, které máte vyloženy, a umožní vám získat co nejvíc vítězných bodů.\nÚvodní foto: Anete Lusina - Pexels.com\nZamyšlení pana faráře\nPrvní adventní nedělí vstupujeme do období, které je chápáno jako příprava na Vánoce. V domácnostech se tradičně uklízí, aby na Vánoce bylo čisto, kupujeme dárky, pečeme cukroví… Ale je advent opravdu jen přípravou na Vánoce? Pokud ano, tak bychom ho velmi ochudili.\nAdvent – od latinského slova adventus – znamená „příchod“. Je to svébytné období zaměřené na přicházejícího Boha – Ježíše Krista. Ale ne jenom na toho za vlády Tiberia, nebo toho, který přijde na konci věků, nýbrž na toho, který právě přichází. Advent nás nechce vrátit do nostalgických vzpomínek na minulost, ani odvést do vysněné budoucnosti. Uvádí nás do přítomnosti. Ježíš Kristus přichází, tluče, chce vejít. Teď a tady a stále chce přicházet do našich životů, mezi nás. Rozhodl se stát jedním z nás, aby s námi byl a pomáhal nám žít šťastný život. A ten život nemáme kde jinde prožít než v přítomnosti. Nic jiného ostatně nemáme. Zkrátka v adventu jde především o chuť a touhu Boha vstoupit do mé přítomnosti, být mi už teď a zde vším. Mám už konečně přestat od světa očekávat něco, co mi může dát jedině Bůh. To je adventu vlastní, tímto naléháním je jedinečný.\nAdvent je nádherný čas s obrovským talentem proběhnout člověku mezi prsty. Je totiž docela krátký. Stačí trochu nepozornosti, a uteče nám. Člověk se často dívá jinam, než má. Advent je lekcí pozornosti pro celý rok. Je obdobím, kdy se máme učit čekat a vyhlížet toho, který přichází právě teď.\nChceme-li toto období prožít plodně a pokojně, zamysleme se se svými blízkými, čemu dáme přednost a co pro to uděláme. Například můžeme u společně vyrobeného adventního věnce každý večer prožít pár hezkých chvil. Popovídat si o radostech a starostech uplynulého dne, přečíst nějaký povzbudivý příběh z adventních textů nebo přímo z bible např. o starozákonních ženách, které byly předobrazem a proroctvím Mariina poslání Ježíšovy matky, pomodlit se a popřát jeden druhému něco krásného.\nDětský a rodinný adventní kalendář může dostat jinou podobu. Pro dospělé může být sestaven např. z nějakého kratičkého biblického citátu na den. Pro děti a rodiny to může být kalendář, do kterého vpíšeme každý večer drobné laskavosti, které se nám ten den povedly. Také si povšimněme významu tohoto ročního období, které v některých oblastech lidské činnosti přináší čas klidu a odpočinku. V zemi odpočívá setba a čeká na světlo a teplo slunce, které se právě v době zimního slunovratu vydá na svou cestu a dá setbě vzejít. Krásným zvykem je postupné sestavování rodinného betlému každodenním přidáváním jednotlivých figurek a vypravování.\nVyužijme letos té mimořádné příležitosti, kdy můžeme být více spolu a budovat krásné rodinné vztahy. Říká se, že něco zlého je vždy pro něco dobrého. Ten zlý virus jistě k něčemu dobrému přispívá a přispěje. Všichni máme příležitost učit se větší trpělivosti, ohleduplnosti, pozornosti k bližním, pomoci jeden druhému. Stále více objevovat, že člověk není jen bytost materiální pořád něco shánějící, ale že se potřebuje občas zastavit, rozhlédnout se a ocenit dar života.\nPřátelé, velmi si vážím vaší ukázněnosti v této zvláštní době a obdivuji, jak zodpovědně dodržujete různá nařízení a předpisy. A výsledky jsou vidět. Vládní omezení se dotkla také provozu kostela a některé už tradiční adventní a možná i vánoční akce nebude možné realizovat v rozsahu, jak jsme si zvykli. Ale je zde po ruce různá technika a šikovní lidé, kteří nám pomohou toto období překonat. A pokud bude i nadále rouška skrývat náš obličej a jeho úsměv, ať se usmívají oči. Ať jsou vždy čisté, jejich pohled čistý – pak bude i celý život čistý a krásný. Přeji vám požehnaný advent!\nJan Dlouhý, farář\nVánoce ve Švédsku se až tak od těch našich neliší – snad jen že dárky se tu rozbalují až 25. ráno a nenosí je Ježíšek ale Jultomte – v překladu vánoční skřítek. A samozřejmě štědrovečerní tabule se liší – kapra se salátem tu už po staletí suplují vánoční šunka, párečky, naložení sledi, masové kuličky, paštiky, rosol, vajíčka s kaviárem, brambory a chléb. Mě velmi zaujal Julmust (mohlo by se zdát, že vánoční mošt), což je něco jako naše kofola, a zajímavé je, že se na stole objeví ještě o Velikonocích, ovšem s jinou etiketou evokující mošt velikonoční. Také šílenství kolem cukroví se ve Švédsku nekoná – ať přemýšlím, jak přemýšlím, vzpomenu si jen na obdobu perníčků pepparkakor a kynuté šafránové lussekatter, našla jsem je internetu jako Luciiny kočičky. A propos svatá Lucie – oslavami 13. prosince se Švédsko od nás liší nejvíce. V ten den slaví všechny instituce, firmy, školy, školky, prostě kdokoliv.\nJako studentka švédštiny jsem měla možnost zažít oslavy na švédské ambasádě v Praze – k mé nevelké radosti začíná tahle legrace velmi brzy ráno, děti (nebo v našem případě my švédštináři v prvním ročníku, protože sehnat dvacet švédských dětí v Praze není tak úplně snadné) jsou převlečené do bílých hábitů, nejkrásnější dívce ho přepásají rudou stuhou a posadí jí na hlavu věnec s hořícími svíčkami (to je Lucie) a chlapcům špičaté čepice (ta symbolizuje Staffana, dalšího světce). Za zpěvu švédských koled dojde průvod před obecenstvo a zazpívá Sankta Lucia a Staffan var en stalledräng (o podkoním Štěpánovi), pak si všichni dají glögg (svařené víno s mandlemi a rozinkami) a drobné občerstvení, a nakonec se vesele rozejdou za svými povinnostmi.\nProtože už je to bezmála 15 let a fotky bůhví kde jsou, připojuji recept na všemi milované pepparkakor (pokud si je nechcete koupit v plechovce v IKEA). Na svém blogu ho má Děvče u plotny, také skandinavistka, která mimochodem napsala diplomovou práci o švédštině v receptech na pečení, která určila její další dráhu:)\nÚvodní foto: Nicole Michalou - Pexels.com\nZ mých zážitků jsou vánoční tradice ve spojeném království rozdílné ve spoustě věcí. Vánoční stromeček zdobí již začátkem prosincem a v průběhu tohoto času tam přibývají dárečky od přátel, sousedů a rodiny. V den štědrovečerní děti připraví k oknu nebo krbu mléko se sušenkami pro Father Christmas, mrkev pro soby, pověsí punčochu k posteli a jdou spát. Ráno po probuzení mají v punčoše sladkost a poté běží zjistit, zda je mléko upité a sušenky snědené – pokud ano, znamená to že Father Christmas jim nadělil dárky a začíná v doprovodu velké radosti rozbalování. Ten den je dnem rodinných oslav s velkým slavnostním obědem, kde samozřejmě nemůže chybět krocan a jejich vyhlášený anglický puding, zakončený projevem královny. Závěr dne je již v poklidu u sledování vánočních filmů a načerpáváním energie na druhý den, kdy začínají největší slevy roku, tak zvaný Boxing Day.\nNejlépe jsou na tom však děti z anglicko-české rodiny, která dodržuje zvyky obou zemí a děti dostávají dárky jak večer na Štědrý den, tak i posléze následující den ráno.\nDíky manželství jsem mohla nahlédnout i do zvyků v Lotyšsku, které má stejné tradice jako my (i olovo tam lijí) s rozdílem, že dárky si všichni rozbalují taktéž druhý den ráno. Na štědrovečerní večeři mají několik chodů, kde převažuje maso, zelí, klobásy a další uzeniny. Jednu věc však mají výjimečnou. A to že to byla to první země na světě, kde byl vánoční stromeček!\nVšak jedno máme všichni společné, a to je duch Vánoc:-)\nÚvodní foto: Irina Iriser - Pexels.com


Bahno na Třech křížích vyhrál 'Fába' - Karlovarský deník\nBahno na Třech křížích vyhrál 'Fába'\nKarlovy Vary – Ze skoro zimy do skoro jara se ve svém druhém dějství posunul jarní seriál závodů horských kol Bahno 2010.\nLadislav Fabišovský | Foto: DENÍK/Jiří Linhart\nPopulární okruh kolem vrchu Tří křížů byl sice bez sněhu, zato vydatně skrápěn deštěm. Navzdory nepřízni počasí se na něm prezentovalo přes šedesát bikerů všeho věku a obojího pohlaví.\nVrcholem celodenního mítinku, který zpestřila přímo v prostoru startu a cíle probíhající svatba (naštěstí ne někoho ze startujících!), byl odpolední závod mužů. Čekala je čtyři kola, každé o délce 6,3 km a převýšení 215 metrů.\nZávod prestižní kategorie Elita vyhrál ostrovský cyklista Ladislav Fabišovský (na snímku), který právě tuhle trať považuje za ´svou´. Na rozdíl od let minulých, kdy tady vyhrával suverénně stylem start – cíl, ale musel tentokrát o triumf tvrdě bojovat. Celá tři kola ze čtyř totiž odtahal jeho klubový kolega z pražské Sparty Václav Hlaváč, kterého ´Fába´ předjel až v posledním okruhu. Rozdíl v cíli pak dělal sedm vteřinek!\nV závodě ´open´ mužů do 29 let na stejné trati zvítězil Petr Götz z Rotor bike teamu a bylo to jeho druhé vítězství na letošních Bahnech – před týdnem vyhrál i na Linhartu. Druhý za ním projel cílem juniorský mistr světa v xterra terénním triatlonu z roku 2007 Martin Jiskra.


Tvoje hodnocení Pilion\nStřediska > Greece (19) > Pilion\nJak byste ohodnotili Pilion? Klikněte na hvězdičky a přeskočte jakoukoli otázku, na jakou nemůžete odpovědět:\n1 of 35 Jistota sněhové pokrývky (1) Pouze někdy napadne dostatek sněhu k lyžování, (2) je často zavřeno, kvůli nedostatku sněhu, (3) pouze někdy je nedostatek sněhu, (4) nedostatek sněhu je velice ojedinělý, (5) v lokaci Pilion je jistota sněhu dokonce i v nejslabší sezóně.\n2 of 35 Pestré a kvalitní lyžařské stopy (1) Sjezdovky jsou nevýrazné a jednotvárné, (3) sjezdovky jsou různorodé, ale za týden se všechny projedou, (5) lokace Pilion má rozmanité a zajímavé sjezdovky zahrnující lesy a vysoký alpský terén.\n5 of 35 Spojení z nejbližšího letiště (1) Alespoň jedna možnost přespání, (2) vyžaduje celý den, (3) vyžaduje více než půl dne – můžete mít čas na více kol (4) přijeďte okolo oběda a lyžujte celé odpoledne, (5) v blízkosti lokace Pilion se nachází letiště.\n6 of 35 Přístupné veřejnou dopravou (1) V lokaci Pilion nejezdí žádné autobusy, nebo taxi, (3) nachází se tam nepravidelné autobusové / vlakové spojení.\n7 of 35 Možnosti ubytování (1) V blízkosti lokace Pilion se nenachází žádná možnost k přespání, (3) široká možnost ubytování všech cenových skupin\n9 of 35 Luxusní hotely (1) Žádné luxusní ubytování není k dispozici, (3) pouze jeden nebo dva luxusní hotely, proto je nutná rezervace předem, (5) několik přepychových hotelů v lokaci Pilion.\n11 of 35 Dětský koutek, péče o děti (1) V lokaci Pilion není žádný dětský koutek, ani jiná péče o děti, (5) středisko disponuje skvělou péčí o děti, zahrnující alespoň jednu cenově příznivou školičku.\n12 of 35 Zasněžování (1) Lokace Pilion je závislá pouze na přírodním sněhu, (3) je tam pouze několik sněžných děl, (5) umělé zasněžování je umístěno na všech sjezdovkách.\n13 of 35 Rolbování a údržba sjezdovek (1) V lokaci Pilion nejsou žádné rolby, (3) tu a tam jsou některé sjezdovky ponechány neurolbavané a ve špatném stavu, (5) všechny sjezdovky v lokaci Pilion jsou rolbovány denně.\n14 of 35 Lyžování v oblačných a větrných podmínkách (1) není možnost lyžovat, pokud fouká vítr, nebo je špatná viditelnost a vleky jsou často zavřeny, (3) je možnost lyžovat mezi stromy, když je špatná viditelnost, ale hlavní vleky mohou být zavřeny, (5) v lokaci Pilion je převážně les, kde můžeš lyžovat i při špatné viditelnosti a při větrných dnech, vleky většinou zůstávají otevřené.\n15 of 35 Alternativy v blízkosti (1) Pokud jsou špatné sněhové podmínky v lokaci Pilion, budou špatné také všude poblíž, (3) do hodiny jízdy od střediska, jsou k nalezení dobré alternativy, (5) jiné lokace poblíž, na které platí ten stejný skipas, poskytují jistotu kvalitních sněhových podmínek.\n16 of 35 Porovnání místních sněhových podmínek (1) V lokaci Pilion jsou obvykle velice špatné sněhové podmínky, v porovnání s jinými středisky v regionu, (3) jsou tam průměrné podmínky v regionu, (5) obvykle tam panují nejlepší sněhové podmínky v regionu.\n17 of 35 Vlekaři (1) Zaměstnanci v lokaci Pilion jsou neslušní a neochotni pomoci, (5) vlekaři v lokaci Pilion jsou milí, veselí a ochotni pomoci.\n22 of 35 Lyžování pro středně pokročilé (1) V lokaci Pilion není žádný vhodný terén pro pokročilé lyžaře, (3) pokročilí lyžaři se začnou nudit během několika dní, (5) rozsáhlé sjezdovky pro pohodové lyžování.\n24 of 35 Snow park (1) V lokaci Pilion není ani jeden skok, (3) středně velký snow park, o který je dobře postaráno, (5) obrovský snow park se skvělou U-rampou, skoky a se skicrossovou dráhou.\n25 of 35 Běžecké lyžování (1) V lokaci Pilion není žádná možnost běžeckého lyžování, (3) k dispozici je několik tras pro běžecké lyžování, (5) v oblasti se nachází mnoho pozoruhodných a dobře udržovaných běžeckých tras.\n26 of 35 Saňkařská dráha a tobogán (1) Žádná speciální dráha pro saně, či tobogán, (3) je tam několik tobogánů, které jsou otevřeny celkem často, (5) Pilion disponuje dlouhými a dobře udržovanou dráhou pro saně, či tobogánem, které jsou vhodné pro všechny věkové kategorie.\n34 of 35 Celková hodnota peněz (národní srovnání) (1) Celkově je lokace Pilion jedním z nejdražších lyžařských středisek v zemi a nestojí za ty peníze, (3) celkově reprezentuje průměrnou hodnotu, (5) celkově nabízí nejlepší hodnotu v zemi a určitě se vyplatí navštívit.\n35 of 35 Celková hodnota peněz (mezinárodní srovnání) (1) Celkově, lokace Pilion je jedna z nejdražších lyžařských oblastí na světě, (3) celkově nabízí průměrnou hodnotu, v porovnání se středisky v ostatních zemích, (5) celkově nabízí vynikající hodnotu, v porovnání se zbytkem světa.


RivaCase RIVAPOWER VA2008, 8000mAh, bílá/zlatá RP-VA2008 | CZC.cz\nÚvodní stránka Příslušenství Ostatní příslušenství Baterie a nabíječky Powerbanky RivaCase RivaCase RIVAPOWER VA2008, 8000mAh, bílá/zlatá\nRivaCase RIVAPOWER VA2008, 8000mAh, bílá/zlatá https://iczc.cz/9ehtsa0a6mj2aa3vtrgnucg48g_1/obrazek 204646 RP-VA2008 RivaCase\nRivaCase RIVAPOWER VA2008, 8000mAh, bílá/zlatá RP-VA2008\nNáš kód: 204646 *204646*\nLehká a tenká power banka, záložní zdroj energie, kapacita 8000 mAh, vestavěný kabel, kompaktní design. Kompatibilní se všemi běžnými modely smartphonů a tabletů. Bezpečnostní ochrana proti přebití, podbití, přetížení a zkratu. Automatické zapnutí/vypnutí (stačí připojit mobilní zařízení k power banku a nabíjení bude automaticky zahájeno). Pro kontrolu stavu baterie, klepněte na tělo power banky a 4 LED diody ukáží zbývající energii. Baterii lze nabít a vybít více než 500x. Výstup DC 5V 2A (USB) pro rychlé nabíjení mobilních zařízení, vstup DC 5V 1.0A (micro USB). Další informace\nPowerbanky baterie a nabíječky Powerbanky baterie a nabíječky RivaCase\nPower banka RIVAPOWER VA2008\nSpolečnost Riva Case představuje záložní zdroj energie, který nabije vaše zařízení tam, kde není možnost nabití. Záložní nabíječka RIVAPOWER VA2008 je výborná na cesty, na dovolené, na chatu nebo do přírody. Vždy si budete jisti, že baterie vašeho zařízení vydrží.\nLehká a tenká power banka, záložní zdroj energie, kapacita 8000 mAh, vestavěný kabel, kompaktní design. Kompatibilní se všemi běžnými modely smartphonů atabletů. Bezpečnostní ochrana proti přebití, podbití, přetížení a zkratu. Automatické zapnutí/vypnutí (stačí připojit mobilní zařízení k power banku a nabíjení bude automaticky zahájeno). Pro kontrolu stavu baterie, klepněte na tělo power banky a 4 LED diody ukáží zbývající energii. Baterii lze nabít a vybít více než 500x. Výstup DC 5V 2A (USB) pro rychlé nabíjení mobilních zařízení, vstup DC 5V 1.0A (micro USB). Baterii lze nabít a vybít více než 500x.\nRozměry [š x v x h mm]: 70 x 135 x 20\nKód výrobce: RP-VA2008