Дубровицький ВІСНИК: 2019\nДіти просять у Миколая миру\nЩороку Чудотворець спускається з неба до малюків та творить дива. І допитливу дитячу уяву весь час непокоїть думка: а де ж живе Святий Миколай, той добрий дідусь, що не оминає жодного дому. Прокладає доріжку до кожного, хто його чекає. І обов’язково поспіхом, бо встигнути треба до всіх-всіх. Можливо тому ніколи не вдається його зловити біля своєї подушки. А так хочеться хоч краєчком ока глянути на його оселю, побувати в нього в гостях і особисто передати побажання.\nДобре, що дорослі вміють втілювати дитячі мрії. Резиденції Святого є по всій Україні. Ми розповідали, що хатинка Чудотворця цього року відкрилась і на Дубровиччині. Тож за порцією чудес завітала на екскурсію до Золотого.\nДомівкою для Святого Миколая став чепурний дерев’яний будиночок. На вікнах намальовані білі замети та сніжинки. Перила прикрашені гілками ялинки, а ззаду височіє ліс. Щось у цьому справді є казкове. А коли ввечері він розквітає новорічними вогнями, то взагалі ніби картинка з різдвяної листівки. Сюди б ідеально пасували снігові кучугури, та цьогоріч зима обділила нас своїм традиційним атрибутом.\nВсередині теж атмосферно. В одній кімнаті знаходиться творча майстерня. Фарби, гіпсові фігурки для розмальовування, різнокольоровий пісок для висипання картин – все це чекає бажаючих пофантазувати. Трішки далі примостився святково вбраний камін із картатим кріслом поряд. А на стінах додають затишку власноруч зроблені картини. Цей куточок гості Миколая облюбували як фотозону.\nГосподар хатинки приймає відвідувачів у окремій невеличкій кімнатці, аби бажання та потаємні мрії чув тільки він. В звичайному житті «Миколай» – тато трьох дітей. Та одягнувши довгу сиву бороду і взявши в руки посох, він стає добрим дідусем. Тож зручно вмостившись в кріслі-гойдалці, слухає віршики від діток і обдаровує їх солодкими презентами з великої торби.\n«Спочатку було незвично, бо ніколи не доводилось когось грати, тому і роль Чудотворця приміряв вперше. Та коли чотирирічна донька не впізнала мене в образі і пообіцяла бути слухняною, зрозумів, що тест пройдений. Вжитися допомагають діти. Вони такі щирі і безпосередні. Діляться, кого люблять, що було на уроці географії, як з братиком вдома не миряться. Приносять показати, що намалювали чи створили. Розказують особисто написані вірші, дають свої листи. Бо в нас стоїть скринька бажань, і кожен може залишити кілька слів Миколаю. Потім їх будемо перечитувати. Бажання у всіх різні. Хтось замовляє сучасні гаджети, а хтось – книжки. Ми ще й здивувались, що не солодощі, не іграшки, а саме літературу. Хтось хоче снігу, а хтось – миру. Хоча ми й далеко від фронту, та навіть діти розуміють, яка біда коїться в країні. Тому в статусі Чудоворця щиро бажаю всім нам саме миру. Бо коли буде він, то буде й щастя, благополуччя та спокій».\nВ гостях у Миколая уже побувало близько 200 дітей. Приїжджали навіть цілими класами.\n«Були, наприклад, з Кривицької школи. Ми з ними і на конях покаталися, і наспівалися, і награлися, - розповідає помічниця Чудотворця Ірина Турумкулова. - Зараз у вирі інформації, соцмереж діти все менше вірять у диво. Хотілось повернути їм це відчуття казки. Тому зробили хатинку біля лісу. Малюки в захопленні нам розповідають, що довго їхали-їхали – і тут натрапили на чарівний будиночок, який світиться. Ці емоції – безцінні. Якби розмістились десь у місті, то подібного ефекту не було б. Ця хатинка ніби створена для такої місії. Прикрашали все близько тижня. Кожного вечора після роботи сюди їхали. Брали участь і наші дітки. Я придумала легенду, що мені приснився сон, в якому Святий Миколай попросив допомогти зробити хороші справи на землі. І моя доня в школі розповідає, що Чудотворець таки існує, і в нього обов’язково треба вірити».\nЦікавлюсь у Ірини, чи часом не педагог за освітою, бо так вправно справляється з малечею. «Це взагалі моя дитяча мрія – стати вчителем. Але пішла в медичну галузь. Працювала медсестрою в школі. В той час трошки була пов’язана із золотинським клубом. Ми багато проводили концертів – співали, танцювали, сценки розігрувували, влаштовували конкурси. Потім стала приватним підприємцем. Але ця іскра й досі горить. Мені подобається щось організовувати. Тому нині нашою хатинкою «живу». Попри домашні клопоти та роботу, із задоволенням сюди спішу, аби знову зарядитись позитивом та натхненням».\nЩе одна помічниця Святого – Тетяна Коржик. Коли приїхала, якраз застала її за іграми зі школярами з ліцею. Відсутність снігу не завадила їм пограти в «сніжки», поганяти в хокей. Влаштували вони танці і навіть «політали» на мітлі. Тетяна також не закінчувала педагогічних вишів. Вона – багатодітна мама, що значно головніше. А це, як жартує сама, і аніматор, і вчитель в одному флаконі.\n«У помічників є свої помічники – наші батьки. Без них нічого не зробили б. Вони гляділи наших діток, забирали зі школи, садочка, люляли і годували, поки ми творили казку. Очікування всі виправдались. Навіть більше – не могли собі уявити, що діти настільки повірять в неї. Та і дорослі теж. Приходила одна вчителька з донечкою. Дуже дякувала нашому Миколайчику, попросила обійняти його і поцілувати за те, що він допомагає повірити її дитині в чудеса. Як приємно таке чути. Ми всі були розчулені. Ці захоплені оченята роблять наші новорічні свята ще щасливішими. Вражень вистачить ще на рік вперед».\n…Маленькі ліцеїсти сідають в автобус. З посмішками та повні емоцій. Ірина та Тетяна махають на прощання. А на порозі нові гості, в серця яких Миколай так само сіятиме диво.\nз імбирними сніговичками\nНастав час готуватися до новорічних свят. Вже традиційно у ці дні майстрині печуть імбирні солодощі. Щоб скуштувати цю красу, не обов’язково їхати в Європу – сьогодні імбирні пряники стали популярними і в Україні. Найчастіше це пряники чи печиво, які розмальовують глазур’ю. Сама випічка виходить дуже смачною й ароматною та припадає до смаку і дорослим, і дітям! Нема надворі снігу – це не проблема. Чудових сніговичків можна виготовити з тіста.\nНадія Годунко з Колок вже кілька років випікає не лише імбирні пряники, а й інші чудові кондитерські вироби. У асортименті майстрині – найрізноманітніші торти (медовики: листовий, бiсквiтний, бiсквiтний з заварними, згущено-масляними кремами, найрізноманітніші торти, капкейки, кейкпопси, iмбирне печиво). Смачні, гарно прикрашені кондитерські вироби майстрині користуються популярністю, їх замовляють на нарізноманітніші свята, адже солодка випічка їх незмінний атрибут.\nПро себе кондитерка розповідає скромно і небагато. Найбільше щастя у житті Надії – це красуня-донечка. Перебуваючи у декретній відпустці, моя співрозмовниця завдяки інтернету дуже удосконалила свої кондитерські навики. Як каже Надя, відеоуроки – це справжня знахідка для тих, хто має бажання творити в будь-якому напрямку.\nНадія Калюш (дівоче прізвище моєї героїні) закінчила вісім класів Колківської восьмирічки, а згодом Дубровицький ліцей (біолого-хімічний профіль). В Одеському морському університеті, наша землячка здобула диплом бакалавра за спеціальністю «інженер механізації порту». За професією, на жаль, не працювала. Коли у подружжя Годунків народилася донечка, то основний час молода мама присвячувала дитині. А випічка стала справою її душі та золотих Надіїних рук. Зараз моя співрозмовниця трудиться поваром в одному із кафе міста Сарни, вона каже, що у сусідньому районі така робота краще оплачується.\nАле і свого улюбленого заняття Надія не полишає. Її випічкою і зараз смакують на весіллях та на днях народжень, вона повністю оформляє кенді-бари на свята. Замовники самі визначаються із асортиментом цього солодкого столу. Як каже Надя, це можуть бути капкейки, кейк-попси, десерти в стаканчиках, міні-тортики на будь-який смак, мінічізкейки, пряники на шпажках та без них, основний торт.\nЗавжди у свою роботу Надія Годунко вкладає душу, бо хоче, щоб смакували її випічкою із задоволенням.\nНапередодні новорічних та різдвяних свят кондитера напекла для своєї родини та замовників ось таких чудових імбирних пряників-сніговичків.\nНадія розповідає: «Рецепт для пряників я використовую класичний і начебто стандартний, але я багато експериментую. Класика в моїх пряниках – це інгредієнти, які потрібні для тіста. Але існує безліч способів, як ці інгредієнти змішувати, по-різному їх складати і від цього отримується зовсім різне тісто. Ці пряники дуже довго зберігаються, навіть через рік після виготовлення він є придатним до вживання і залишається смачним. Для тіста використовую мед, який є і консервантом, і сам по собі не псується. Цукор, борошно, які також дуже довго зберігаються. От саме скласти ці інгредієнти так, щоб було і гарно, і смачно, які спеції туди додати, то це вже і є експериментами, які можуть надати пряникам особливість та індивідуальність. Крім того, треба, щоб вироби були гарними ще й дизайном та малюнками».\nНадія Годунко передає всім щирі вітання із святами і бажає, щоб у наших домівках завжди було затишно, в Україні – мирно, а настрій нам завжди підіймали смачні солодощі.\nПРО ЩО РАДИЛИСЯ ОСВІТЯНИ:\n«ЯКЩО НАС НЕ ПОЧУЮТЬ – ВДАМОСЯ ДО СТРАЙКУ»\n23 грудня відбулося засідання колегії управління освіти молоді та спорту. Було на ньому пізнавально, емоційно й часом навіть ультимативно. Весь спектр поривів виразили цього разу промовці: від захвату та схвалення – аж до недовіри та протесту.\nБагато цікавої інформації про форми та перспективи розвитку учнівського самоврядування оприлюднила головний спеціаліст управління Галина Захарівна Рабешко. Адже наш район дійсно є одним із найбільш ініціативних та креативних в цьому напрямку. Активно діє рада старшокласників «Лідер», вже багато років працює батьківський форум, реалізуються безліч учнівських проєктів. В усьому відчувається тісна співпраця між вчительським, учнівським та батьківським колективами, їх спільна мета та творчий пошук.\nПідкріплена гарною відеопрезентацією інформація директора центру позашкільної освіти Миколи Ілліча Семенюка щодо забезпечення навчання і виховання школярів в системі позашкілля також викликала жвавий інтерес у колег. Тим паче нині в освітніх закладах не такі вже й потужні фінансові можливості для гурткової роботи. Тож наявність в районі такого центру, де кожна дитина може знайти собі заняття для душі, великий плюс для всебічного розвитку школярів.\nЙшлося на колегії також про стан розгляду звернень громадян. «Закликаю всіх колег будувати свою роботу на принципах відкритості та прозорості, тоді можна буде уникнути частини скарг. Адже переважно люди жаліються через брак поінформованості», – зауважила при розгляді цього питання начальник управління освіти, молоді та спорту Ніна Іванівна Стасюк.\nПроте атмосфера в залі досягла точки кипіння при обговоренні розподілу освітянської субвенції між навчальними закладами. Якщо пам’ятаєте, вже на початку поточного навчального року директор Дубровицького НВК Володимир Володимирович Кушнір на своїй сторінці в мережі «Фейсбук» висловив невдоволення сумою тих коштів, що перепали при розподілі на ліцей. Оскільки цей навчальний заклад виявив бажання йти у самостійне фінансове плавання, його директор звинуватив управління освіти в непропорційному розподілі коштів. Відповідні листи пан Кушнір відправив у різні інспектуючі інстанції. Звертався з цього приводу й до районної влади як до засновників НВК. Проте начальник управління освіти стверджує, що при розподілі коштів виходили з діючих нормативів. Тож звинувачення в упередженому ставленні до ліцею відкидає як безпідставні. «Жодна з установ, куди звертався Володимир Володимирович, не вказала на те, що ми зробили розподіл неправильно», – каже Ніна Стасюк.\nЗ початком нового бюджетного року фінансові пристрасті набирають нових обертів. «Я обрахував фінансову потребу закладу на заробітну плату в розмірі 12,5 млн. грн. Контрольна цифра, яку надало нам управління, – 10,5 млн. грн. Навіть при всіх «ужимках» видатків, до яких можна вдатися – ліцею бракуватиме на наступний рік близько 1 млн. грн. тільки на виплату заробітної плати. Як виходити з цієї ситуації? – запитував Володимир Володимирович. – Чому в частині оплати праці бюджетний запит управління держава недофінансувала на 8 відсотків, а управління бюджетний запит ліцею – аж на 18?».\nНе менш бурхливе обговорення викликав і виступ голови ради профспілок освіти Віри Миколаївни Твердюк про нововведення в галузі у світлі закону про профільну освіту. Йдеться про укрупнення класів, скорочення освітньої мережі, закриття малокомплектних шкіл. «Треба ставити питання руба вже. Інакше буде пізно. Ці закиди про неповноцінність сільської освіти, кабальна «оптимізація» освіти – геть безпідставні. Я запрошую журналістів завітати в нашу школу, нехай на нашому прикладі покажуть, наскільки цікавим та змістовним є в ній учнівське життя. Ми маємо й переможців олімпіад, й немало творчих доробків, і достойних вчителів. Як можна так на найвищому рівні принижувати сільського вчителя?! – обурювався директор Заслуцького НВК, депутат районної ради Станіслав Рожко. «Якщо нам не вдасться переламити думку про сільську школу, пропоную вдатися до кардинальних мір. Аж до безстрокового страйку», – запропонував він.\nЗа мир в Україні!\nКатолицьке Різдво приходить на землю 25 грудня, а ввечері 24-го відзначають його Святвечір. Це особливий період більш як для 1,2 млрд. людей у світі, а це приблизно половина всіх християн, – саме стільки людей зараховують себе до католиків та християн західного обряду. Вранці 24 грудня в католицьких храмах служилася меса за чином Адвента, а затемна почалася меса надвечір’я Різдва.\nЛюдно було ввечері 24 грудня та опівдні 25 грудня у костелі Іоанна Хрестителя в Дубровиці. Багато жителів району і православного віросповідання прийшли розділити урочисті миті Різдва Христового з земляками, які сповідують католицизм.\nОшатно, святково вбраний величний костел був наповнений духом братолюбства, боголюбові, добра, віри та надії. Хоч тут і триває ремонт, дух свята заповнив кожен куточок храму, величного костелу Дубровиччини.\nНастоятель костелу Валерій Дубина закликав передусім відчути народження Христа у своєму серці, бо з цього починається наша духовність. Молилися за мир на українській землі, за здоров’я громади, за перемогу добра над злом.\nУ своєму Різдвяному послані Папа Франциск сказав:\n– З лона Церкви-матері цієї ночі знову народився Божий Син, Який став людиною. Його ім’я – Ісус, що означає «Бог спасає». І Він народився, немов малий вогник, запалений серед нічної пітьми та холоду… Нехай же Відкупитель світу буде світлом для дорогої України, яка прагне конкретних вирішень на користь тривалого миру». Дай Боже! За це і молимося в дні Різдвяних свят!\nМайстрині святкової атмосфери\nГосподині занотовують рецепти салатів, повітря п’янить запахом ялинок та мандарин – ми в трепетному очікуванні новорічно-різдвяних свят. Усі ці дні налаштовуємось на позитивні думки та складаємо плани. А ще стараємось додати новорічної атмосфери домівкам. До Нового року є ще час, аби пофантазувати. Тож трішки натхнення від наших талановитих землячок-майстринь.\nРазом зі строкатою мішурою та ліхтариками все частіше у домівках дубровичан оселяються різдвяні віночки. Традиція оздоблення ними дверей та оселі не так давно прийшла до нас з Європи і швидко полюбилася.\n«Бо хто ж зробить новорічний настрій, як не сам собі. Сірі будні, зіткані з роботи і домашніх турбот, треба хоч у свято розбавляти яскравими фарбами, – каже майстриня віночків Олена Лавор. – Нарядити ялинку, постелити гарну скатертину, покласти на стіл мандарин і екібану з гілочок – і вже зовсім інша атмосфера. Вперше віночки побачила в кінофільмах. Це мене зачепило, здається дрібниця, а як святково виглядає. Задумала й собі повторити. Вийшов примітивний, але тоді здавався таким гарним».\nКоли спробуєш щось створити власноруч, ця справа бере у свій полон та спонукає на нові творчі експерименти.\n«Якось презентувала чоловіку в подарунок «їстівний» букет, і захопилась цим. Пішли в хід усі можливі солодощі, іграшки, фрукти-овочі, солоні закуски та напої, – продовжує пані Олена. – Потім почала робити декоративні підсвічники. Спершу для себе, друзів, знайомих, а далі на замовлення. Я отримую неймовірне задоволення, коли мої роботи припадають до душі людям. Тоді виростають крила і хочеться творити ще більше».\nЗробити новорічну прикрасу здатен кожен, переконана жінка. Треба лиш бажання і трошки фантазії, а матеріали знайдуться вдома. Часом з непотрібних на перший погляд речей можна виготовити справжню красу. В майстрині нічого дарма не пропадає. Фужер стає підсвічником, пластикова пляшка – новорічним гномом, чайні пакетики – дахом для солодкого будиночка.\n«Дещо замовляю з Інтернету чи купую, коли трапиться на очі, інше – заготовляю сама. В мами в селі є велика ялинка, та й коли гуляю, не омину гарну шишку. Якщо її підсушити, вона розпушиться і розкриє всю свою природну красу. А головне пахнутиме Новим роком».\nЗа улюблене заняття майстриня часто сідає вночі, коли всі хатні клопоти вирішенні. Вона – дружина, мама першокурсника, десятокласниці та маленької непосиди, тож домашніх справ вистачає. Коли ж всі влягаються спати – настає її час для творчого релаксу. «Не люблю працювати поспіхом. Хочеться, щоб кожна деталь ідеально вписалась в композицію. Якщо виріб не подобається мені, то як сподобається іншим?».\nУ період новорічний свят у майстрині роботи вдосталь. Замовляють букети з шампанським, годинники з цукерок, які б’ють 12-ть, підсвічники. Одна замовниця захотіла аж на п’ять свічок для свого великого столу. І звичайно, віночки на двері, щоб гості та її мешканці вже з порогу відчули феєрію свята та різдвяного настрою.\n«Який має бути ідеальний віночок? Головне, щоб він приносив радість, коли на нього дивишся. Адже Різдво – свято глибокої світлої радості, і увесь декор створюється саме для цього. А взагалі найбільше щастя, коли вся сім’я разом. І тоді зовсім не важливо, які саме прикраси навколо і що на столі. Напередодні свят хочеться побажати побільше посмішок, доброти та щирості у серцях людей. Щоб були уважніші один до одного. І звісно здоров’я, це мабуть найголовніше», – наостанок говорить пані Олена.\nІмбирні пряники ще один атрибут Різдва, який завітав із Заходу, але вже став частинкою нашої культури. Цей духмяний смаколик через свою яскравість та привабливість найбільшу втіху приносить дітворі. Саме з наміром побалувати своїх чад смачною випічкою і почалося кондитерське захоплення Лесі Станіславчук. Перші пряники стали прикрасою на ялинку. Оформлення було простеньке, але домашнім сподобалось. Тому на новорічному дереві вони не затримались – швиденько позривали і поїли.\nНині ж кожне печиво майстрині – маленька картина з відтінками та об’ємним зображенням. Тому цілком логічним було перше запитання: а чи не творчої вона професії? Бо намалювати на маленькому тістечку історію – не так і просто. Окрім польоту думки, «пряникове» заняття вимагає неабиякого терпіння, скрупульозності і таланту.\n«За освітою я менеджер. Творчою людиною себе ніколи не вважала, але якось вдавалось оригінально підходити до різних справ. Після навчання працювала менеджером з продажу запчастин до техніки. Це точно творчістю не назвеш. Потім одружилася, стала мамою. Після народження другої дитинки почала пекти тортики. Декрет розкриває вміння-таланти, які ховаються десь далеко. Згодом відкрила для себе пряники як прикрасу для тортів. З них виходить гарний декор – янголята, сердечка, зірки, лелеки. І звичайно вони смакують як окремий десерт. Запах на кухні під час їх готування – це щось неймовірне. Святковий настрій – гарантований».\nСам процес аж до отримання готового розмальованого пряника займає трохи часу. Адже необхідно спочатку замісити тісто, сформувати печиво та спекти. Потім випічка має прохолонути та підсохнути. А вже далі наносити глазур. Втім захоплена реакція дітей – всього цього варта.\nДівчина експериментувала, пробувала різні поєднання, але найбільше їй сподобалось печиво з медом. Воно м’яке та довго зберігається. Тож залюбки ділиться рецептом.\n«Знадобиться 200-300 г борошна, по 100 г масла та цукру, 1 яйце, 2 ст. ложки меду, 0,5 ч. ложки соди, 2 ч. ложки імбиру, 1 ч. ложка кориці, суміш прянощів за бажанням (гвоздика, кардамон, запашний перець, какао, цедра). З’єднати тепле масло з цукром, перемішати міксером до однорідної маси. Додати яйце і продовжувати збивати. Потім влити теплий мед і спеції, всипати борошно і ретельно вимішати. Тісто обов’язково потримати холодильнику, щоб воно стало твердішим та пластичнішим. Після цього розкачати до товщини 0,5 сантиметрів. Вирізані фігурки викласти на деко і випікати до золотистого кольору, не більше 7 хвилин. Для цукрової глазурі (айсингу), якою розмальовують пряники, збити 1 яєчний білок, 300 г цукрової пудри і 5-7 крапель лимонного соку. Зробити це вручну чи міксером на малій швидкості упродовж приблизно 10 хвилин». Кольору айсингу додають харчові барвники.\nОхочих придбати та скуштувати імбирні смаколики від майстрині вистачає. Каже, що сама не очікувала такої реакції – замовили більше 100 штук. Адже вони не тільки смачні й уміло оздоблені, а й випечені з душею. Такими їх робить любов Лесі Станіславчук до кулінарії та творча її натура.\nМайстриня має ще одну улюблену справу – ліплення з полімерної глини. «З неї можна робити прикраси, ялинкові іграшки, декорувати чашки, рамки. Це теж дуже цікаво. Хочеться побажати кожному знайти своє хобі, яке приноситиме задоволення та позитивні емоції. І варто більше радіти дрібницям, це так важливо».\nПередноворічне відчуття свята приносить в будинок чарівну, магічну атмосферу. І ця казка починається передусім з ялинки. Можна нарядити зелену красуню у фабричні прикраси, яких, як то кажуть, до кольору, до вибору. А можна одягнути новорічне дерево у ексклюзивні декорації власного виробництва, що додаватимуть йому особливої родзинки. Як робить це Людмила Романушко (Чирук).\nЗа освітою пані Людмила – психолог. Працювала в садочку, потім продавцем. А коли народила сина Назарчика, поринула з головою в світ «хенд мейду».\n«Спочатку дуже подобалось вишивати картини бісером. Це клопітка робота, але результат завжди приносив задоволення. Новорічні прикраси почала створювати із скляних перегорілих лампочок. Подивилась в Інтернеті уроки декупажу (техніка, що полягає у вирізуванні картинок та наклеюванні їх на поверхню предметів – авт.) і захотілось спробувати. Хоч в магазині повно іграшок, вже років три не купую, навіть перероблюю колись придбані на свій смак. Традиційно перед кожним Новим роком у нашої ялинки з’являється доповнення до наряду. Створення прикрас – не дуже складний процес. Використовую для цього декупажні серветки, акрилову фарбу, блискітки, бусинки, різні стрічки, пластикові заготовки для кульок, фоаміран та багато іншого. Це буває затратно у фінансовому плані, але результат того вартий. Найцікавіше, коли приходить натхнення, підбираю матеріал і занурююсь у творчість. В процесі додаю щось, прибираю, змінюю колір. Хочеться зробити красиво і акуратно, тому часу затрачаю багато. Стараюсь з усім впоратись поки чоловік на роботі, а дитина в школі. Дуже рада, що близькі підтримують моє захоплення. Прикраси дарую друзям (це вже традиція), в кожну вкладаю часточку душі і тепла. Деякі знайомі замовляють набори, тоді керуюся їхніми побажаннями. В будь-якому випадку отримую задоволення від такої творчості. А ще виготовляю цукеркові букети. Теж захоплива справа – цукерку можна з’їсти, а букетик залишається».\nПані Людмила вітає всіх з прийдешніми Новим роком та Різдвом і зичить святкового настрою, миру, злагоди і добробуту.\nОпубліковано Людмила Родіна о 05:18 Немає коментарів:\nСпогади про свято завжди найтепліші\nПочесний громадянин Дубровиці Федір Іванович Кренько, якому 92 роки, згадує новорічні свята свого дитинства. У центрі Дубровиці перед війної ялинки не ставили, а от біля костела завжди вбирали новорічне зелене дерево. Маленьким хлопчиком наш земляк разом з друзями любив бувати біля цього храму, бо тут дітвора могла розраховувати на гостинці. Пани не скупилися на винагороду, особливо перед різдвяними святами.\nА як гарно святкували Різдво у Дубровицькій польській школі, де навчався маленький Федя Кренько. Це були тридцяті роки минулого століття. Ялинку ставили у школі якнайгарнішу і окрім іграшок на ній були яблука, цукерки та інші смаколики. Управитель польського маєтку Броневіцький завжди привозив школярам подарунки від родини Плятерів. «Для нас робили справжнє свято, щиро, з душею, поляки давали нам, простим і бідним українським дітям, можливість відчути подих Різдва. Це дуже теплі спогади мого дитинства, – каже Федір Іванович. – Новорічних костюмів у нас не було, бо й гарного одягу у нас на той час не було. От хіба маски на обличчя одягали. Трималися вони на гумці».\nОці прекрасні спогади дитинства назавжди залишилися у душі Федора Івановича. У його родині завжди вбирали ялинку перед святом Миколая, шанували як католицьке, так і православне Різдво. Господар завжди казав, що Бог один, отож шанувати Господа не зайве ні 25 грудня, ні 7 січня. А в душі Бога треба тримати завжди. Федір Іванович цитує мені вірші про новорічне свято польською мовою, багато пісень пригадує він з часів дитинства.\nПам’ятною для Федора Івановича є і ялинка 1951 року. Тоді молодий військовий повернувся додому після війни та служби у війську. Ялинку урочисто відкривали в центрі міста і щиро вітали всіх жителів.\nЯкими були повоєнні ялинки? Досі у шафах ми зберігаємо ялинкові прикраси бабусь та дідусів. Вони не настільки чепурні як тепер, однак для нас вони дуже дорогі, бо це – пам’ять. Простенький блискучий дощик, цукерки, знову ж таки яблука. Паперові прикраси. Хіба бувають прекрасніші ялинки, аніж ті, які були у часи нашого дитинства?\nФедір Іванович з особливим теплом згадує часи, як він викладав багато гуртків у палаці піонерів, потім це був будинок школяра, потім центр позашкільної освіти. Хлопці з гуртка радіотехніки такі новинки для ялинки вигадували, що й світилася вона і вертілася. Всі прикраси на ялинку гуртківці робили власноруч. Програма свят у закладі була дуже цікавою і насиченою. Скільки радості було саме від того, що прикрашене дерево саме власноруч. Дитяча творчість під керівництвом Федора Кренька не мала меж.\nУ домівках українців серед колючих гілочок можна побачити саморобні паперові фігурки, блискучі корзиночки, грецькі горішки, пофарбовані золотавою охрою, шишки, деінде скляні іграшки. Змінювалися часи, змінювалася мода на ялинкові прикраси.\nУ повоєнний час було прийнято прикрашати ялинку різнокольоровими фігурками, що відповідали сюжетній лінії казкового лісу: Дід Мороз, Снігурка, сніжинки, зайчики, ведмедики, птахи, лісові горіхи, жолуді, шишки, гриби тощо.\nФедір Іванович пригадує, як після польоту Гагаріна в космос на перше місце вийшли серед іграшок космонавти. Ідеологія 1970-х принесла на ялинки п’ятикутні зірки, серпи й молоти, паровозики, машинки та яскраві різнокольорові дзвоники, кульки, ромбики, електричні гірлянди з лампочками. У 1980-х до цього списку додалися бурульки, кульки із заглибленнями або з’єднані набори міні-кульок. Також у моду ввійшов дощик (гладкий, з ворсинками, колючий), саморобні гірлянди з вати та гірлянди з міні-лампочками.\nЩороку Федір Кренько, талановита та щира людина, залюбки виконував роль Діда Мороза. Йшов до діток у місцеві садочки, школи, а скільки дубровицьких підприємств та організацій з музиками, піснями та побажаннями відвідував мій співрозмовник. Федір Іванович згадує:\n– Було дуже весело, бо люди раділи святам. Вони відпрацювали рік, підбивали підсумки, відзначали колективами Новий рік. Це було дуже насичене життя, насичене спілкуванням та взаємною щирістю. Було радісно від того, що несеш людям позитив. Ми були впевнені у завтрашньому дні, це – головне.\nОсь таку цікаву сторінку шанованої людини Федора Івановича Кренька ми відкрили для вас, шановні читачі. Можливо ви маєте бажання поділитися своїми новорічними цікавими історіями чи досвідом у ролях Діда Мороза, Святого Миколая та Снігурки. Пишіть, будемо раді читати.\nУ переддень Нового року почесний громадянин Дубровиці Федір Іванович Кренько передає щирі вітання всім землякам, своїм учням та їх родинам. Він бажає жити нам у мирі та злагоді, виховувати в дітях найкращі людські чесноти. Особливу подяку наш шанований земляк складає нашим воїнам, які на Сході захищають Україну. Він щиро бажає щасливого повернення всім захисникам додому, щоб вони у родинному колі завжди щасливо відзначали Новий рік та Різдво.\nОпубліковано Людмила Родіна о 05:15 Немає коментарів:\nВогні головної новорічної ялинки Дубровиччини запалали у райцентрі 19 грудня, в День Святого Миколая. Людно було в цей момент на майдані Злагоди. Дуже багато діточок з міста та сіл разом з батьками прийшли подивитися на цю прекрасну мить, як дерево засвітилося чудовим синім сяйвом. Були й дорослі, які захотіли спільно відчути яскравий початок новорічно-різдвяних свят. Ялинка цьогоріч схожа на янгола, який здіймається в небо, бо біля верхівки, обабіч дерева ілюмінація нагадує сині крила.\nДуже тепло привітав головних жителів міста (малечу) та всіх гостей Дубровиці міський голова Богдан Микульський. Він зазначив, що саме для дітвори комунальники дуже старалися, щоб ялинка була якнайкращою. Нещодавно міська рада додатково закупила нову ілюмінацію, щоб прикрасити зелене дерево сучасно і стильно. Як згодом розповів мені Богдан Михайлович, щороку він разом з колективом міськради ретельно продумовує всі нюанси святкування відкриття ялинки, бо ж хочеться, щоб задоволеною була кожна дитинка. Тепер відхилилися від стереотипів, зробили так, що є горизонтальна лінія вогнів нижче верхівки. «Наша ялинка ніби вище хмар, торкається неба – чистого і безхмарного, – сказав Богдан Михайлович, – так хочеться, щоб небо над Україною було мирним!».\nТрадиційно прекрасно роль Святого Миколая на святі виконав Володимир Миколайович Малафей. Так багато років цей досвідчений працівник галузі культури району приходить до діток в новорічних образах: Діда Мороза та Святого Миколая. Володимир Малафей прекрасно спілкується з малечею і завжди люб’язно фотографується з усіма бажаючими. Дивилася на Дубровицького Святого Миколая і думала: ну як зійшов з новорічної листівки.\nА розпочали і завершили дійство своїми виступами анімаційні герої. Працівники галузі культури та аматори сцени по-сучасному розробили сценарій новорічного свята. І герої тепер зовсім інші, як були у дитинстві батьків теперішніх діток. Отож на татових плечах сини та донечки вигукували імена близьких їм образів: Сімка, Нулик, свинка Пепа.\nДля всіх діток міська рада підготувала солодкі частування.\nА наскільки ялинка цьогоріч гарна, свідчить популярність її фото у соціальних мережах. Дійсно, поряд з новорічними красунями із сусідніх районів наша ялинка виглядає дуже сучасно та стильно. Ось окремі відгуки про новорічну дубровицьку красуню із «Фейсбук»:\nСвітлана Охмак: «О, яка гарна. Нехай радує дубровичан та гостей міста».\nТамара Рабешко: «Вона і правда є така крилата! Але наяву і на фото різниця! Фото не передає тієї справжньої краси ялиночки! Дуже, дуже красиво! Варто приїхати і побачити!».\nЛюдмила Романушко (Чирук): «З кожним роком ялинка все красивіша».\nОльга Грейнер-Савич: «Ялинка неймовірно красива! Навіть подібної ніде не бачила».\nПопереду такі бажані, довгоочікувані новорічні і різдвяні свята. Знаю, що тисячі дубровичан та гостей міста обов’язково прийдуть ввечері подивитися на нашу красуню. Так приємно, що міська ялинка завжди є місцем єднання та гарного настрою. А якщо зима подарує нам ще й снігову шубу, то казка на майдані Злагоди стане напрочуд романтичною!\nОпубліковано Людмила Родіна о 05:13 Немає коментарів:\nВіктор М’ялик відвідав Дубровиччину\nНапередодні Нового року народний депутат Віктор М’ялик побував на Дубровиччині. Привіз він нам позитив, подарунки та запевнення в подальшому сприянні.\nЗокрема, Віктор Ничипорович мав зустріч з керівництвом району та міста. Основні питання, що піднімалися під час неї, стосувалися децентралізації. «Наразі нагальне питання сьогодення – створення в межах області, окрім запланованих трьох, ще одного округу з центром у Дубровиці», – зазначив народний обранець. Пан М’ялик пообіцяв, що докладе для цього максимум зусиль.\n«В першу чергу маємо думати про наших виборців та їхній добробут. А він напряму залежить від того, чи залишиться існуюча інфраструктура. Адже це – робочі місця та надходження в бюджет», – каже Віктор Ничипорович.\nЩе одна приємна місія, з якою прибув народний депут в район – напряму пов’язана з Новим роком та Різдвом Христовим, а відтак основними атрибутами цих свят – новорічними подарунками. На прохання служби у справах дітей, Віктор М’ялик передав для найбільш нужденних сімей 80 новорічних подарунків.\nА прийомну сім’ю Наталії та Олександра Креньків із Бродця народний депутат відвідав особисто. Супроводжували його начальник служби у справах дітей Олена Лобзун та помічник-консультант Віктор Кузін. Звісно у гості депутат прибув також не з порожніми руками. Окрім солодощів, були ще пакунки з новорічними сюрпризами для малечі. Адже в цій сім’ї виховується семеро дітей, в тому числі четверо прийомних.\nНещодавно глава цієї великої родини власними руками спорудив для своєї сімейки новий будинок за власним проєктом. Такий собі смарт-варіант будівлі, де для кожної дитини передбачено власний простір. «Пригадую, як я колись в дитинстві мріяла про власну кімнату, тож тепер наполягла, аби вона була у всіх наших дітей», – каже мама великої родини Наталя.\nБудинок ще в стадії будівництва. Адже фінансові можливості родини скромні. Виручає тільки одне, що тато – майстер на всі руки. Намагаються допомагати йому старші хлопчаки. А дівчатка вже пораються з мамою на кухні.\nНа час наших відвідин молодші члени родини були в школі, тільки один Ілля, якого так невчасно або може й якраз вчасно здолала застуда, мав за честь особисто потиснути руку самому народному депутатові.\n«Я виріс в багатодітній родині, сам батько шістьох дітей, розумію, яка велика відповідальність лежить на цих людях. Ціную їхнє щире серце, бо живуть по заповідям Божим. завжди допомагав таким родинам. Зараз на Київщині, де мешкаю, також споруджую будинок для прийомної сім’ї, опікуюся будинком для престарілих. В Україні не повинно бути самотніх ні діток, ні людей похилого віку», – каже Віктор Ничипорович.\nЯк будівельник він високо оцінив архітектурні здібності Олександра Кренька. І передав цій сім’ї додатково на облаштування нового дому фінансову допомогу.\nПобував цього дня народний депутат і в нашій центральній районній лікарні. Разом з головним лікарем Олександром Поліщуком та його заступником Наталією Мединською обговорили карт-бланш для подальшого функціонування закладу.\nНаразі відвідав Віктор Ничипорович травматологічне відділення лікарні, де саме проводився ремонт, передав для його потреб декілька сучасних медичних функціональних ліжок, каталку для перевезення хворих, інші допоміжні засоби для пересування.\nВ кабінет ультразвукової діагностики народний депутат завітав на наполегливе прохання лікаря Наталії Такун. Вона клопотала перед Віктором М’яликом про придбання для потреб лікарні більш сучасного УЗД-апарата. «Не хочу бути голослівним і обіцяти, що вже скоро такий апарат буде вам придбано. Передайте мені усі необхідні його технічні характеристики. Я буду думати, що можна зробити. Можливо, виручить якась християнська місія, через ці організації в Україну ввозиться багато гарної діагностичної апаратури, що була у вжитку. Якщо ціна на нову виявиться не надто захмарною, придбаю медтехніку сам», – сказав Віктор Ничипорович.\nВ коридорі пацієнти довго ще не хотіли відпускати народного депутата. Питання, які вони порушували, різнопланові. Люди просили, щоб нарешті з’явився в Дубровиці державний нотаріус, про чорнобильські виплати тощо.\nОпубліковано Людмила Родіна о 05:12 Немає коментарів:\nДарувати гарний настрій – це прекрасно\nСучасний світ інтернету дарує багато можливостей розпочати втілювати в життя різні ідеї. Дуже приємно спілкуватися з людьми, які, незважаючи на зайнятість, перебуваюь у творчому пошуку. Нещодавно поспілкувалася з креативною людиною Оксаною Сівук. Вона вміє створювати чудові фотозони. Нагадаю, що фотозона – це куточок, спеціальна локація, сектор на території свята, де будь-хто з бажаючих може зробити гарні знімки.\nПопросила молоду землячку розповісти, як виникла ідея займатися цією справою. Отож думки вголос:\n«Мене звати Оксана, і у свої 25-ть займаюся справою, яка приносить мені неймовірне задоволення! Три роки тому я отримала звання спеціаліста за фахом «Дошкілька освіта та психологія» у Національному педагогічному університеті ім. М.П. Драгоманова, але за спеціальністю ще не працювала, хоча обожнюю діток. А творити для хлопчиків та дівчаток щось незвичайне для мене тільки в радість.\nЗараз я мама в декретній відпустці, але сидіти без діла не можу. Завжди знаходжу для себе цікаві заняття. Зараз виник попит на фотозони, отож я вирішила спробувати себе у цьому напрямку. Все почалося з того, що на хрещення синочка я вирішила гарно оформити цю довгоочікувану для нас подію. В Дубровиці таким ще ніхто не займався, і я вирішила, чому б не спробувати самій створити такий гарний і цікавий простір. Так і з’явилася моя перша робота в цьому напрямку. Звичайно, вона не була ідеальною, бо багато дрібниць я ще не знала, але все ж зроблена була з особливою любов’ю. Далі була перерва, займалася я лише домашніми клопотами і дитинкою…\nАле ж ось Матвійчику виповнився рочок, і знову я повернулася до творчості. Для кожної мами цей день особливий, і всі ми хочемо бачити щасливі оченята наших крихіток. Точно знала, що на цьому святі стиль фотозони буде «Ведмедик Teddy». Моя підготовка цієї локації тривала більше двох місяців: безліч переглянутих фото з прикладами оформлень, відео-уроків; пошуків сайтів для замовлення банера за нашим зразком; вибір та замовлення кульок. Все вдалося так, як я собі уявляла, а головне, що мій синуля був дуже щасливий.\nПісля цього я просто подала оголошення про оренду банера, мами почали цікавитись, запитували, чи маю щось для дівчаток, для дорослих. Довго думала та все ж наважилась замовити різні матеріали, адже коли ти маєш бажання щось творити, то необхідно з чогось починати. Ось так моя маленька ідея перетворилась у ціле захоплення. Тепер маю декілька варіантів оформлення фотозон для різних свят, а головне бажання і натхнення постійно творити щось нове. Головна мета моєї роботи – це задоволені та щасливі клієнти! Це так чудово дарувати людям гарний настрій!\nОформляючи фотозони для різних подій, керуюся передусім бажаннями клієнтів, дослухаюся до їх думок і враховую фінансові можливості, шукаю індивідуальний підхід до кожного. Клієнтам завжди пропоную фото робіт із описом тарифів. Ідеї дуже часто шукаю в інтернеті, але намагаюся абсолютно не повторюватися, щоб не займатися плагіатом. Головні витратні у моїй роботі: металеві каркаси висотою 2 м, а шириною до 3 м, дві підсвітки, кульки різних кольорів, параметрів (залежно від оформлень); з тканин використовую: шифон, трикотаж-масло та паєткову тканину.\nРаніше я завжди пробувала багато всього, і рідко не доводила все до кінця. Так от зараз я не засну, якщо, наприклад, якщо я щось не доробила або ж не досягла ідеалу у роботі. Вільного часу зараз обмаль, адже виховую ще маленького непосиду, якому треба приділити багато часу. Ну а коли маю вільну хвилинку, шукаю нові ідеї, роблю декорації, замовлення з кульок, на даний час готую новорічні фотозони».\nЗаписала Люба КЛІМЧУК\nОфіційно представили нового голову райдержадміністрації\n26 грудня Олександра Гузича в якості нового очільника району представив особисто голова облдержадміністрації Віталій Коваль. Оскільки цього ж дня відбулася й розширена нарада з керівниками силових відомств краю, супроводжував пана Коваля щойно призначений начальник СБУ області Андрій Тимченко та керівники декількох структурних підрозділів ОДА. Були присутні на представленні і депутати обласної ради з нашого виборчого округу Микола Любчук та Геннадій Шевченко.\nВітаючи Олександра Миколайовича з вступом на посаду, губернатор області зазначив: «Для простого громадянина не важливо, які пости ми займаємо чи погони носимо, для нього головне, щоб він відчував себе в безпеці, був впевнений в завтрашньому дні для себе та своїх дітей. І завдання всіх присутніх в залі – зробити все від них залежне, щоб цей громадянин не розчарувався у владі».\nВ свою чергу Олександр Гузич подякував за високу довіру, яку виявив до нього Президент і запевнив, що двері його кабінету буду відкриті для кожного. «З свого депутатської практики знаю, як часто в районі важливі рішення приймалися в угоду чиїмсь політичним чи особистим інтересам. Можу запевнити, що така тенденція залишиться в минулому. Я хочу, щоб ми працювали на благо рідної Дубровиччини спільною командою».\nІ Олександр Гузич, і Віталій Коваль привітали всіх дубровичан з прийдешніми новорічними святами, побажали всім здоров’я та миру. «А все інше – в наших руках!».\nТакож Віталій Коваль відповів на ряд запитань із залу. Детальніше про це в наступному номері газети.\nОпубліковано Людмила Родіна о 05:11 Немає коментарів:\nСвята Варвара не лише ночі урвала.\nДля дубровичан вона ще й бюджет дарувала.\nАдже саме 17 грудня відбулася позачергова сесія районної ради, де було затверджено головний фінансовий документ району на наступний рік. 24 депутати взяло участь у роботі сесії.\nА її порядок денний був дуже компактний – він включав лише три питання. Насамперед депутати розглянули райдержадміністрації депутатський запит Василя Грицюка щодо безперервної роботи дошкільних навчальних закладів упродовж року та направили його на розгляд в райдержадміністрацію.\nДосить оперативно депутати визначилися з основними показниками районного бюджету на наступний рік – відчувалася ґрунтовно проведена в комісіях роз’яснювальна робота. Відтак фінансовий документ було проголосовано з мінімальними поправками. Лише на пропозицію депутатів Григорія Шаха та Юрія Лосіка на користь медичних закладів було зменшено на 300 тис. грн. бюджет закладів освіти. Ці кошти передбачалися на комунальні платежі. «Хочемо, щоб видатки між галузями на ці потреби розподілялися хоча б більш-менш пропорційно», – зауважив Григорій Шах. Натомість депутати Ніна Стасюк та Олена Полюхович пробували відстояти свою галузь. Їхній аргумент – освітяни також не забезпечені фінансовим ресурсом сповна, ці кошти були б доречні для поліпшення протипожежної безпеки в школах. Адже надто свіжа ще одеська трагедія. «Бюджетна комісія отримала більше 50 листів від бюджетних установ з проханням підтримати фінансово. Ми навіть не брали їх цього разу до уваги. Вирішили, що розглянемо клопотання при розподілі лишків. Тоді можемо повернутися й до потреб освітян знову», – прокоментував виступ своїх колег Григорій Шах.\nБільш докладно про бюджет читайте додатково в наступному номері.\nТакож під завісу року, що минає, було внесено зміни до районного бюджету-2019. «Дуже сподіваюся, що вони вже остаточні», – прохопилася начальник фінансового управління Галина Секо. Зокрема, депутати розподілили понад 224 тис. грн. стабілізаційної дотації на заробітну плату працівникам установ освіти та районної ради; поділилися своїми надходженнями й Миляцька та Висоцька ОТГ, що передали сукупно району ще 19 тис. грн. на утримання музичної школи та райметодкабінету.\nОпубліковано Людмила Родіна о 05:08 Немає коментарів:


«Буковель. Натхнення» наснажував журналістів позитивною енергетикою - Лента новостей Черкасс\n«Буковель. Натхнення» наснажував журналістів позитивною енергетикою\nФото з відкритих джерел Оповита ранковим туманом дорога серпантином в’ється поміж горами, щільно вкритими листяними та хвойними деревами. На видноколі — прозорі бурхливі річки з кам’яними порогами. Аж раптом з-за дерев виринають ошатні, чепурні дерев’яні будиночки, як намальовані, ніби з рекламних буклетів для туристів. На мить здається, що подорожуєш Швейцарією. Але це українські пейзажі на Івано-Франківщині — журналістів з усіх куточків держави чекає «Буковель». У вересні тут проходив Другий медіафестиваль «Буковель. Натхнення». Фестиваль зібрав понад 150 журналістів.\nВід депресивного села — до туристичної перлини Зараз у це важко повірити, але ще п’ятнадцять років тому до села Поляниця, на території якого розташований Буковель, не було гідної дороги. Цей населений пункт вважався одним із депресивних в області. Територія була бідною та занедбаною, а чи не єдиним заробітком для місцевих було вирубування лісу.\n— Коли ми сюди прийшли, місцевість була безрадісною. Тут працювала лише початкова школа, а люди соромились говорити, що вони з Поляниці, бо тут навіть сільрада не діяла. Звичайно, бюджет села був дотаційним, — розповів засновник «Буковелю» Олександр Шевченко.\nТепер «Буковель» — цікавий та драйвовий відпочинок будь-якої пори року. Тут потужно розвинута фізкультурна, спортивна та рекреаційна сфери. Курорт — це ціле містечко, у якому всі умови для занять спортом, відпочинку, оздоровлення та бізнесу. Саме тут проводиться величезна кількість змагань з різних видів спорту. Ми зустріли українського боксера Дениса Берінчика, що готувався до змагань. Щороку Буковель приймає близько двох мільйонів туристів. Курорт пишається озером Молодості — це найбільша штучна водойма в Україні. Тут облаштовано спа-комплекс «Voda-клуб», пляжні зони відпочинку, розваги на озері: водні лижі, катамарани, каяки, гідроцикли, аквагірки.\nІ фахові дискусії, й естетичний релакс Журналістська спільнота готувалася до того, щоб узяти участь у медіафесті в цьому чарівному куточку України.\n— У заздалегідь оголошеному конкурсі взяли участь майже сотня інтернет-ресурсів та друкованих видань із двадцяти областей країни, представили півтисячі матеріалів. Фейсбук-сторінку «Буковель. Натхнення» вподобало понад 500 користувачів соцмережі, — розповіла перша секретарка НСЖУ Ліна Кущ.\nВ етнопарку «Гуцул-ленд» учасники медіафестивалю приміряли національні костюми, побували в автентичних гуцульських хатах і гражах. Журлива мелодія на трембіті звучала над горами у виконанні Василя Мосейчука, жителя Верховини. Вихваляючись столітнім шкіряним капелюхом, він розповідав байки та легенди про Карпати, приказуючи: «Коли тяжко на трембіті грати — треба духом попирати».\nПрограма для учасників була насиченою: різноманітні тренінги, психологічні практики, творчі майстерні, майстер-класи, професійні конференції та дискусії.\nГолова Національної спілки журналістів Сергій Томіленко та перша секретарка НСЖУ Ліна Кущ вели мову про передплатну кампанію з акцентом на жорстку політику «Укрпошти» щодо газет. Голова консультаційної ради Агенції індустріального розвитку Ростислав Лукач дав журналістам фахові уроки розвитку ЗМІ та повідав, як отримувати гранти. «Війна очима журналістів» — такий круглий стіл зібрав колег, що активно висвітлюють події на Сході.\nУ той же час комп’ютерна Академія «ШАГ» допомагала журналістам підвищувати комп’ютерну грамотність. Разом зі своїми спікерами Оленою Лажневською та Еммою Лабор дали колегам професійні поради: як успішно розвивати соціальні мережі, створювати власні концепції в ютубі та інстаграмі, тим самим розширюючи можливості донесення інформації. Ярина Яворських провела майстер-клас із редакційного брендування.\nПро психологічне вигорання та як керувати власними емоціями, змінювати себе, бути успішним розповіла психологиня, бізнес-тренерка, завідувачка кафедри психології та педагогіки Таврійського національного університету ім.В.І.Вернадського Вікторія Виноградова. А в «Літературній вітальні» відбувалися зустрічі з письменниками й іншими цікавими людьми. Свої нові літературні доробки представили Михайло Прудник, Павло Кущ, Євген Хотимчук, Тетяна Череп-Пероганич, Євген Баль.\nТаланти за межами професії Справжнім фурором та емоційним вибухом стала демонстрація осінньої колекції жіночого одягу, де моделями були самі учасниці фестивалю. Її представила Євгенія Франковська — відома українська дизайнерка (свого часу вона створила костюм для Меган Маркл — дружини британського принца Гаррі). Вранішньої пори дехто з колег-журналістів опановував йогу; на майстер-класах Людмили Стражник (власкор «Голосу України») всі охочі шили вбрання в народному стилі для ляльок; навичок петриківського розпису навчала редакторка з Кропивницького Людмила Макей; створення власного мехенді та східні танці стали чудовим наповненням програми медіафестивалю та натхненням для всіх учасників.\n— Важливо, що всі ці заняття проводили самі журналісти, адже серед представників нашої професії є багато тих, чиї таланти виходять далеко за межі журналістики, — вважає гочільниця Українського журналістського фонду Людмила Ольховська.\nЕнергетика Карпат Яскравим також було підбиття підсумків і відзначення журналістів — учасників творчих конкурсів «Дій активно! Живи позитивно!» та «Поспішай творити добро», які розповідали про активних людей, чиї справи примножують добро і суспільне благо. Нагороди переможцям вручали директор Українського журналістського фонду Людмила Ольховська і меценат, голова Благодійного фонду Олександр Шевченко, який так охарактеризував конкурс: — Хочу, щоб журналісти розповідали про людей, які роблять добрі справи. Про благодійність. Якщо кожен без будь-якої вигоди допомагатиме ближньому, у нас не буде нужденних. І мова навіть не про гроші, а й про добре слово чи прояв уваги. Цей конкурс уже став доброю традицією. Об’єднуймося та продовжуймо цю добру справу.\nОлександр Шевченко про курорт «Буковель» і про розвиток туризму в регіоні, що гостинно прийняв учасників фестивалю, повідав таке: — Поряд зі створенням гарних умов ми повинні не забувати про природу. Треба зробити правильний план, відповідально ставитися до захисту природних багатств, розвивати туризм. І впродовж 10-15 років зможемо зробити всі Карпати однією з найбільш розвинутих і заможних територій цілої країни. Схожу історію має одна із тепер найбагатших, а колись дуже бідних провінцій в Італії — Південний Тіроль. Можливість самостійно економічно розвиватися тут виборювали 20 років. Тепер там є один із найбільших гірськолижних курортів, де 1200 кілометрів трас. Тоді як у Буковелі, для порівняння, 68 кілометрів. У нас усе ще попереду! — наголосив меценат.\nКраса і душевність цих місць заворожує, є відчуття казковості, коли споглядаєш, як сходить сонце, просочується його проміння крізь височенні смереки, вражають пейзажі, рельєф і клімат. Тут будь-якої пори почуваєшся затишно. До того ж організатори фестивалю «Буковель. Натхнення» робили все для того, щоб журналісти мали можливість професійно зростати, ставати сильнішими. Раджу всім — за силою, яку дає рідна земля, здоров’ям, враженнями та натхненням приїжджати до Буковелю!


У які ігри грає Європа з Росією? | Народний Оглядач\n28 Жовтень 2020 р., Середа, Київський час 14:14\nЩе зовсім недавно Європа була нашим головним союзником у боротьбі з російською агресією. Однак із кожним днем ця підтримка викликає все більше сумнівів.\nНайсвіжішою краплею дьогтю стала відмова Єврокомісії надати останній транш кредиту за програмою фінансової допомоги. Особлива підступність такого кроку полягає в тому, що цей "сніг на голову" трапився саме наприкінці календарного року, коли для подальшого фінансування державної економіки зовнішня фінансова підтримка конче необхідна. Більше того, ця макроекономічна програма складалася з кількох етапів, кожний з яких передбачав серйозні зміни у державному управлінні фінансами, які дуже жорстко торкнулися соціальної сфери – так звані, реформи і покращення. Отже, все це було дарма і український народ просто так загнаний у злідні. Кращого майбутнього не буде?\nТакі "сюрпризи" від Європи останнім часом викликають занепокоєння: кого ж все таки підтримує ЄС та Захід? На тлі жовтневого засідання ПАРЄ та подальшого діалогу організації з Росією, постає питання: Європа і Росія – союзники?\nОчевидно, що у питаннях грошей Захід керується принципами суто німецького прагматизму. Заради російського фінансування ПАРЄ забуває про злочини і ласкаво запрошує агресора повернутися в організацію. Заради вкладених грошей європейських, американських та російських бізнесменів гостре політичне питання будівництва Північного потоку було штучно зняте з політичного порядку денного і отримало суто бізнесову класифікацію. Та сама ситуація і з компанією Siemens, котра як продавала, так і продає турбіни Росії для електростанцій в окупованому Криму, тим самим кричуще порушуючи норми міжнародного права.\nОкремо варто згадати сумнозвісну історію про Боїнг MH17 малазійських авіаліній, що був збитий у червні 2014 року над Донбасом. Розслідування ще й досі тягнеться і кінця-краю йому не видно. Кожного місяця трапляється черговий скандал, який ЗМІ роздмухують з нічого. Цікаве те, що за договором, за яким країни зобов’язуються надавати посильну допомогу у розслідуванні, держави, зокрема, Україна, Грузія, Росія та інші передали свої дані щодо цієї трагедії. Слідство періодично повідомляє про появу нових доказів, серед яких американські, та знайдені групою JIT (спеціально створеною для розслідування цієї катастрофи). Проте жодного слова про те, що надала Росія. Вони не приймаються до уваги але й не спростовуються. Так само й російські офіційні представники не підіймають питання своєї участі та наявності власних доказів у розслідуванні. Складається враження, що за штучним галасом від ЗМІ та умисним затягуванням цієї справи криється якась закулісна домовленість.\nНу і наостанок – дуже цікаво і одночасно огидно спостерігати за переговорами Суркова та Волкера щодо введення миротворців в зону АТО. Огидно – бо у цей поміжсобойчик не покликали Україну – основну країну, яка зацікавлена у прийнятті такого рішення. Більше того, український варіант резолюції був відхилений без розгляду, і наразі обговорюється, який з варіантів американський чи російський – є найбільш придатним.\nЗдається, що скрутні часи для нас ще тільки починаються, бо втрата політичних союзників напередодні виборів означає слабкість держави та відсутність у неї імунітету від впливу різних ворожих сил.


Гурт «Серцевий напад» у Чернівцях презентує новий альбом » Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»\nГурт «Серцевий напад» у Чернівцях презентує новий альбом\nВідомий музичний поп-панк-гурт з Чернівців "Серцевий напад" анонсував вихід нового альбому "Телефонуй" з нагоди 15-річчя своєї творчої діяльності.\nПро це йдеться у дописі на Facebook-сторінці команди, пише molbuk.ua\nЗазначається, що концерт з нагоди презентації альбому відбудеться 1 квітня у пабі RePublic.\n"Серцевий напад" – це відомий український поп-панк гурт, який було створено у 2004 році в Чернівцях. До гурту входять: Дмитро Рябий "Мітрій" (вокал, бас-гітара), Василь "Бейс" Балахтар (гітара), Денис "Кузя" Кузь (гітара), Михайло "Майкл" Балахтар (ударні).


Зимние виды спорта » Вімблдон – Надаль і Федерер у глотки друг друга в епічній битві До заходу\nНадаль був славним, як будь-який римський бог-як гладіатор, в кінцевому рахунку, дроблення Федерер з інтенсивними ударами ракетки. Але Федерер не був середній смертних або в супер людини демонстрація сили і витривалості в той фатальний неділю 5 липня 2008 року. Я отримував від цих flackbacks Надаль - Федерер матчу наступним інтенсивним адреналін приливає до голови і довелося шльопати себе вийти із заціпеніння.\nЯ сподіваюся, що цей стан не постійне, а я вважаю себе блаженно дивлячись у простір заново переживає матч на роботу. Я сподіваюся, що я не був в слину. Він, ймовірно, зменшуються з часом, і я буду в змозі мати розмову, не згадуючи деталей з епічних Надаль - Федерер матчу.\nЯ був насправді там, пахнуть буря в с Надалем і Федерером, як два напівбогів нижче роблячи свої власні грім. Як Вітер бив через моє волосся, я відчував, що я знав, що це було схоже, щоб бути одним з богів на горі. Олімп. Мій найкращий друг управляти деякими божевільними пощастило дістати квитки в інтернеті. Він був записувати все Уїмблдону гри, і я гостював протягом за місцем його з наших очей прикуті до зелені, колючі повітря кулаками і кричати на телевізор, як маніяки. Мій приятель почав сходити з розуму з такою виклик я можу описати тільки як нелюдське і, безумовно, мавпоподібних.\nМій приятель був на 100% для Мюррей і коучинг йому всі шляхи з емоціями і інтенсивності, хто, ймовірно, слід секційного. Мій приятель був все більш і більш розчаровані, тому що він жив в Уїмблдоні, але були змушені дивитися матчі з екрану телевізора.\nВін почав серфінг в мережі і знайшов цей сайт під назвою Інтернет біржа квитків, що за якимось дивом були квитки до суду центрі в останній день там. Ми шукали на нього, ймовірно, півгодини, щоб побачити, якщо ми могли б зробити, якщо вона була законним чи ні.\nМій приятель отримав це дійсно диявольська нахабний вигляд і ми просто почали кричати безконтрольно, як мавпи, перш ніж мавпа бій. "F & * до неї", сказав він, що повинно було бути, мабуть, найбільш монументальним лайливе слово в його житті. Він купив квитки. Так, вони були, ймовірно, непристойно дороге. Я навіть не запитав його, скільки вони були. Він є досить великим гравцем в Голлівуді, так що він міг собі це дозволити.\nЯ пов'язаний телепатично з моїм мат за ці п'ять годин, всмоктується через Вімблдону харизми, яка вторгається все ваше істота, поки не відчуєте, як ніби ви щойно маса рикошетом пікселів у відео ігри. Люди на трибунах схожий лісі тварин, виловлених в повітрі зіткнень вогні маяка, заморожені в часі і просторі, як доісторичні Воллі popcicles mamouth.\nРафаель Надаль і Роджер Федерер боролися на центральному корті Уїмблдону в найближчі 5:00 матчу, який тривав до заходу сонця. Ні Надаль, ні Федерер могли фактично бачити в кінці. Це було схоже на дві Гомера співати свої Одіссея, поки один бив денні рідна з одного в шоу супер людські сили, витривалості, і, можливо, удача.\nНайкращий чоловік виграв. Рафаель Надаль побили Роджер Федерер 6-4, 6-4, 6-7, 6-7, 9-7 і вбив його мрії стати першою людиною, з 1880-х років, щоб виграти Вімблдон шість разів поспіль чемпіонатах.\nЯ все ще в тумані, як після страшної автомобільної аварії, не в силах виразити усно інтенсивність цього матчу. Сподіваюся, я скоро видужає, тому що я підозрюю, що люди на роботі починають думати, я пішов Looney Tunes.\n« Поради Bass Fishing – Дізнайтеся, як риба On The Edge\nНайбільш важливі напрямки Оптимальне Fly Fishing експедиції на Алясці »


Еллерт показав рутину з "Холостячкою" Мішиною, романтика пішла - ЗНАЙ ЮА\nЕллерт показав рутину з "Холостячкою" Мішиною, романтика зникла: "Буду пукати"\nЕллерт показав, де купує продукти з Мішиною\nВідомий автор-сценарист "Кварталу 95" і переможець реаліті-шоу "Холостячка" Олександр Еллерт поділився з багатотисячною аудиторією милим відео в Insta Stories, на якому також з'явилася його кохана, акторка Ксенія Мішина.\nНа опублікованому ролику зіркова парочка зображена на київському ринку. Мабуть, Еллерт і Мішина часто разом їздять за покупками. На відео можна побачити, що вони купили у торговців ягоди, фрукти та овочі.\n"Робітниця моя. Тормозок збирає, дивіться. Горох, полуниця, черешня..." - сказав на відео Саша.\nКсюша взяла пакет з горохом і жартівливо відповіла коханому, що буде ввечері "пукати".\nКсенія Мішина, скріншот з Insta Stories Олександра Еллерта\nскріншот з Insta Stories Олександра Еллерта\nНагадаємо, Ксенія Мішина захотіла спільних дітей з Олександром Еллертом: "Будуть кращими, ніж ми". "Холостячка" поділилася теплою сімейною фотографією.\nЯк повідомляв портал Знай.uа, Ксенія Мішина показала коханого, і це не Олександр Еллерт. Акторка розповіла, з чого починає кожен день.\nЕлерт показав, що робить з собою заради любові" Холостячки " Мішиної: крем-паяльник


У Підгайцях під колеса вантажівки потрапив мопедист | Тернопільські гарячі новини\nУ Підгайцях під колеса вантажівки потрапив мопедист\n20:11 | 22 липня 2017\nДopoжньo-тpaнcпopтнa пpигoдa тpaпилacя 21 липня близькo 18:15 y Пiдгaйцях. Тaм нe poзминyлиcя вoдiй aвтoмoбiля мapки “Кpaз” тa мoпeд “Вaйпep МХ 200″. Двoкoлicним тpaнcпopтним зacoбoм кepyвaв житeль Стapoгo Мicтa, 2000 poкy нapoджeння.\nВ peзyльтaтi ДТП ciмнaдцятилiтнiй юнaк пoтpaпив дo лiкapнi. У ньoгo зaкpитий пepeлoм пaльцiв пpaвoї киcтi pyки, пepeлoм кicтoк cтoпи тa caднa гpyднoї клiтки. Нapaзi пoтepпiлoгo пepeвeли в лiкapню Тepнoпoля.\nНa мicцi пpигoди пpaцювaлa cлiдчo-oпepaтивнa гpyпa. Зa пoпepeдньoю iнфopмaцiєю, вaнтaжiвкa пoчaлa звepтaти лiвopyч, з’їжджaючи з гoлoвнoї дopoги. Мoпeдиcт їхaв зycтpiчнoю i вpiзaвcя y aвтo. Кepмyвaльник “Кpaзy” cтвepджyє, щo нe бaчив жoднoгo тpaнcпopтy й пpoдoвжyвaв pyх.\nЩo cтaлocя нacпpaвдi i хтo винeн y дaнiй aвтoпpигoдi – вcтaнoвить cлiдcтвo. Пoдiя внeceнa в ЄРДР зa cтaттeю 286 чacтинa 1 ККУ.


Жанна Усенко-Чорна: ЦВК вже не було що рахувати. Все, що можна, було знищено - Выборы в Украине, Результаты парламентских выборов в Украине, Президентские выборы 2019 - Версия для печати\nФальсифікації, що відбувались на парламентських виборах 2012 року, цілком можливо з часом увійдуть до чиєїсь змістовної наукової роботи. Яскравих прикладів підробки документів і судових рішень достатньо як для українських дослідників виборчого процесу, так і для західних. Останні зараз, до речі, активно продовжують займатися цим, не забуваючи рапортувати про виявлені факти в європейські столиці.\nЗдавалося б, головному арбітру в цій битві - Центрвиборчкому (що мав би відігравати ключову роль у встановленні результатів виборів) врешті дісталась не така вже й важлива роль - констатувати те, з чим встигли за кілька днів вдосталь «погратися» окружкоми. Члени Центральної виборчої комісії знали майже про всі маніпуляції з виборчими документами, та все одно приймали протоколи – бо іншого законодавство не передбачає. До того ж, ще в 2007 році склад комісії був сформований так, що лише 6 з 15 членів можна віднести до опозиції.\nП’ять проблемних округів, на яких встановлення результатів виборів було визнано неможливим, можна вважати певним компромісом між опозицією та владою. На чию користь він буде вирішений – вже інше питання. Проте заступник голови ЦВК Жанна Усенко-Чорна запевняє: таких округів, «достойних» переголосування чи перевиборів, набагато більше. Вона особисто працювала над тим, щоб до «чорного» списку потрапили принаймні ще три округи – та більшість членів комісії її не підтримали.\nПро руйнівну мажоритарну систему, про те, як окружкоми маніпулювали з виборчими документами, мінуси перевиборів, вкрадені перемоги та невільну атмосферу проведення голосування Жанна Усенко-Чорна розповіла в інтерв’ю «Главкому».\n«Мажоритарка була приречена на роль «затьмарювача»\nЯк ви оцінюєте той факт, що всі партії, що потрапили до парламенту, набрали в підсумку не менше 10%? Хоча за декілька тижнів до виборів щодо деяких з них були сумніви, що вони й п’ятивідсотковий бар’єр подолають.\nЦе свідчить про те, що на сьогодні виборець, носій суверенітету, є політично структурованим, і свідомо та відповідально ставиться до свого вибору. Відсутність розпорошеності голосів по дрібних партіях є ознакою того, що Україна повинна зробити якісний крок вперед у проведенні виборів і перейти на іншу виборчу систему, яка максимально адекватно відповідає зрілості електорату. Це пропорційна система відкритих списків, яка дозволяє громадянам зробити свій вибір одразу за подвійним критерієм – надаючи оцінку персональним якостям певного кандидата в прив’язці до його політичної приналежності та ідеологічної програми. Проведення цих виборів, а особливо критичний набір невідповідностей демократичним стандартам повною мірою засвідчив необхідність запровадження пропорційної системи так званих відкритих списків.\nВважаєте, що змішана система на цих виборах продемонструвала свою повну недієздатність?\nЦе є очевидним фактом. Ще задовго до прийняття закону щодо повернення до змішаної системи, багато експертів відзначали, що із змішаною системою Україна апріорі зробить на крок назад, особливо в частині мажоритарної складової, яка за визначенням була приречена на роль «затьмарювача» попередніх позитивних тенденцій, які, здавалося б, уже міцно викорінилися в національній практиці. Не критикував змішану систему тільки лінивий і повернення до неї відкинуло державу і суспільство буквально на десятиліття в минуле, причому в його найгірші моменти. Примітно, що цей негатив був системно детермінований саме мажоритарною складовою. Є очевидним, що в площині пропорційної частини процес виявився на порядок чистішим і практично не дає самостійних приводів для критики.\nАбсолютно іншою є ситуація з мажоритарною складовою, яка втілила найгірші очікування найбільш песимістично налаштованих критиків змішаної системи. Саме в розрізі мажоритарних округів оголилися найбільш порочні хвороби недозрілої демократії: безсоромний і нав’язливий підкуп виборців, адмінресурс, неприхована торгівля членами виборчкомів.\nСвого часу завдяки зовнішній критиці, зокрема ОБСЄ, здавалося б, ми назавжди відмовились від такого відвертого атавізму як мажоритарна складова. При нинішньому рівні правової культури, правозастосовної практики, зважаючи на те, як функціонує судова система, мажоритарна складова для України є небезпечною. Ми – не Великобританія і не Німеччина. Поки що це не для нас.\nЩо, на вашу думку, є найбільш руйнівним у виборчій системі держави, якщо випустити з уваги мажоритарну складову?\nНа жаль, в Україні «закрили очі» на функціонування політичних партій. З боку держави відсутній достатній контроль і адекватне регулювання діяльності політичних партій, що дозволило перетворити велику кількість так званих маргінальних партій на підручний засіб для маніпуляцій у ході виборів. Очевидно їх фіктивна участь у виборчому процесі стала інструментарієм взяття під контроль більшості складу виборчих комісій. І, як наслідок, маємо неможливість встановлення достовірних результатів виборів в п’яти мажоритарних округах.\n«Псуванням бюлетенів були «освячені» вибори на 11-му та 14-му округах»\nАле на ретельну увагу, насправді, заслуговують не тільки ці п’ять – 94, 194, 197, 132 та 223 – округи.\nТак, це мінімум! Ситуація цими округами не вичерпується. Питання є набагато ширшим і глибшим. Переконана, що мало не в кожному окрузі криються певні порушення, і практично кругом були намагання вплинути та скорегувати зафіксовані результати волевиявлення. А вказані округи просто стали рефреном, який у всіх на слуху. Проблемних округів, насправді, було набагато більше.\nСкільки? Бо «регіонал Сергій Ківалов запевняв, що проблеми, пов’язані із виборчим процесом в Україні, стосуються тільки 1% округів.\nПроблемних округів точно більше десятка. Проте рівень порушень є досить різним і прирівнювати один округ до іншого не можна: десь питання закрито рішеннями судів першої та апеляційної інстанції. Ще до того, як ЦВК зіткнулась з певним фактом порушення, легітимність виборів була освячена судами.\nЯкі округи, на вашу думку, могли приєднатися до тих п’ятьох, де визнана неможливість встановлення результатів?\nНеперевершеними прикладами фальсифікату є 11-й, 14-й, 184-й округи. Ситуація на них відрізняється певними деталями, але сутнісне спрямування одне: всілякими методами не допустити перемоги певного кандидата. І це не завжди кандидат від опозиції. На тому ж 184-му окрузі – самовисуванець. В мене немає відомостей, що він пов'язаний з опозицією.\nСамовисуванець по округу Іван Вінник висловив вимогу перерахунку голосів на шести дільницях округу. Голова ЦВК Володимир Шаповал теж мав сумніви щодо достовірності протоколів, які здали представники окружкому. Тобто 184-й Новокаховський округ цілком заслужено увійшов би до переліку проблемних? Що за сценарій розігрувався?\nІван Вінник просто переміг кандидата від Партії регіонів. При чому, за даними екзит-полу, зі слів цього ж кандидата, він випереджав свого конкурента на дев’ять тисяч голосів. Але після того, як над бюлетенями попрацювала окружна виборча комісія, виявилося, що він вже програє йому 22 голоси.\nКоли кандидат заявляє, що в нього вкрали дев’ять тисяч голосів шляхом псування бюлетенів, поданих на його користь, перетворивши їх на недійсні шляхом проставляння додаткових галочок, то, без сумніву, це дуже небезпечний злочин проти суспільства і держави. По рівню суспільної небезпеки вони стоять на першому місці, оскільки підривають основи державного ладу. Чим би зараз Генпрокуратура мала б займатися, так це відслідковувати всі факти навмисного псування бюлетенів і проводити слідчі дії, не залишаючи їх без реакції.\nТак, псуванням бюлетенів були «освячені» вибори на 11-му та 14-му округах Вінницької області. Аномально велика кількість бюлетенів в якийсь дивний спосіб і чомусь тільки за одного кандидата раптово виявлялись із спотвореним волевиявленням…\nІ от ви і член ЦВК Юлія Швець пропонували визнати і неможливість встановлення результатів виборів на цих трьох – 11, 14, 184 – округах. Чому ваша пропозиція по 11-му та 14-му округу не знайшла такої підтримки в інших членів комісії?\nДля мене це є певною мірою загадкою, оскільки не все є до кінця зрозумілим. Можна тільки здогадуватись, чому так склалося. Проте озвучувати ці причини з точки зору державного службовця було б абсолютно не етичним. Такі оцінки собі можуть дозволити політологи, експерти, фахівці більш вільних професій. А члени ЦВК є державними службовцями і повинні керуватися своєю присягою державного службовця.\nЗа рівнем накалу, за рівнем накопичення критичності порушень, ці округи не відстають в гіршому розумінні цього слова, а навіть перевершують події по тому ж всім відомому 94-му округу.\nПорушуючи норми закону щодо безперервності засідання, ОВК створює умови, коли виборча документація залишається без нагляду, наприклад, вночі. А потім, чи з допомогою «Беркуту», чи сльозогінного газу, або ж за «сприяння» невстановлених осіб бюлетені стають об’єктом протиправних дій, і в ніким не помічений спосіб або відверто брутально пошкоджуються. Починається повторний перерахунок голосів, і бюлетені чомусь саме за одного кандидата виявляються зіпсованими, а з бюлетенями за інших кандидатів дивним чином не стається нічого. У жодної тверезої людини не виникає сумніву щодо навмисного і цілеспрямованого характеру таких дій.\nОднак на сьогодні вже є рішення Вищого адміністративного суду, яким легітимізовано результати по 11-му та 14-му округам.\nЩодо відповідності недійсних бюлетенів в одномандатному і багатомандатному окрузі. Якщо з певних причин по якомусь округу не можна встановити результати, то чи можна по тому ж округу встановити їх по пропорційній частині?\nЦе ще один парадокс! Ілюстрація того, що в народі називається: «спалилися люди». Коли у багатомандатному окрузі немає ніяких особливих проблем, то по одномандатному – вони просто колосальні. Знову хочеться апелювати до фольклору: все шито білими нитками. Для всякої тверезо мислячої людини очевидні моменти не потребують ніякого доведення. Коли здійснюється повторний перерахунок голосів по дільницям в одномандатному окрузі і не чіпаються по багатомандатному, це вже є самодостатнім і самостійним фактом, який підтверджує зловживання.\nЧерез нереагування правоохоронної системи на масові повідомлення в ЗМІ щодо порушень в округах, власне, і стали можливими безчинства, свідками яких сьогодні є вся країна, і міжнародна спільнота. В першу чергу, я б поставила це в вину органам прокуратури, які протягом всього виборчого процесу не реагували на порушення, на відповідні повідомлення, і так само продовжують не реагувати.\nЦі вибори, процес встановлення їх результатів для кожної мислячої людини стали яскравим свідченням вихолощення змістовної суті механізмів та інститутів державної влади. Тому для самозбереження держави зараз прокуратура має встановити усіх причетних до незаконного впливу на результати виборів.\nГоловна причина, чому все це відбулося – це неналежна реакція правоохоронних органів, і, загалом, апріорно націлена і наперед налаштована система до сприйняття можливих зловживань і на подальше їх покриття. Власне, якби не відбулося такого масового спротиву виборців в місті Первомайськ Миколаївської області, ніхто не знає, чим би це закінчилося. Просто рівень збурення ситуації досяг такого високого градусу, що його вже неможна було втримувати в тиші, і все прорвалося назовні.\n«Все, що можна було – знищили й підчистили»\nІ що, врешті, буде з тими п’ятьма округами, де неможливо встановити результати? Переголосування чи, скоріше, перевибори? Бо депутат від Партії регіонів вже вніс на розгляд до парламенту законопроект «Про внесення змін до Закону України «Про вибори народних депутатів України». Якщо законопроект буде прийнятий, повторні вибори в країні пройдуть вже в лютому.\nНа мою думку, не варто забігати наперед. ЦВК є органом, який виконує закони. Ми вправі подавати пропозиції, але, зрештою, наші зусилля мають бути спрямовані саме на виконання існуючих законів. Верховна Рада відображає і реалізує політичну волю в тому числі Українського народу. Але яке рішення буде прийняте, чим воно буде вмотивована я не знаю. У такому випадку власні домисли потрібно залишати за дужками. Звісно, ми ознайомилися з цим законопроектом. Не факт, що він таким і залишиться, тому необхідно дочекатись закону.\nАле ви особисто підтримуєте ідею переголосування? В чому мінуси перевиборів?\nПеревибори – процес, затяжний у часі і потребує більших матеріальних ресурсів, додаткової організації, натомість повторне голосування з точки зору логістики і відповідності демократичним стандартам попередніх етапів процесу, є більш ефективним. Але ситуація законодавчо неврегульована і від ЦВК не залежить, в який спосіб вона буде вирішена. Все повністю залежить від Верховної Ради. Якщо Верховна Рада надасть Центвиборчкому повноваження призначити повторні вибори, то ЦВК ними скористається.\nЯкщо всі одразу розуміли, що питання перевиборів чи переголосування полягає повністю у сфері відповідальності парламенту, то як пояснити оте «перекидання»: коли спочатку ЦВК «порадила» Раді прийняти рішення, а потім парламент у відповідь із аналогічною порадою звернувся до ЦВК?\nМоя оцінка змістовного навантаження постанов Верховної Радою є дуже скупою. Не думаю, що парламент виконав свою функцію і адекватно відреагував на постанову ЦВК, оскільки ситуація потребує врегулювання у формі закону. Як і в 2004 році, розвиток подій вийшов із-під контролю: такого критичного рівня порушень ніхто не очікував, і який би результат ЦВК б не встановила б, він не відповідав би народному волевиявленню.\nРішення ЦВК про неможливість встановлення результатів виборів викликало незадоволення і з боку опозиції, і з боку влади?\nЯ свідомо голосувала за рішення щодо неможливості встановлення результатів, бо розуміла, що вже все сфальсифіковано. Ситуація пройшла точку неповернення, і її не можна повернути. Лише діти можуть не розуміти, що на момент прийняття рішення ЦВК відкориговані результати вже були даністю. Тому слід чітко усвідомити, що на той час фальсифікатори зайшли надто далеко: вже були переписані і складені нові сфальсифіковані протоколи, а документи, на підставі яких мали бути встановлені підсумки голосування в окрузі, постраждали настільки, що відтворити їхній первісний стан було неможливо. З’явилось декілька версій протоколів з протилежними результатами, однак з мокрими печатками. Відеозаписи підтверджують одні дані, а відомості після опрацювання окружною виборчою комісією й прийняття рішення про повторний підрахунок голосів – інші.\nЕкс-міністр юстиції Микола Онищук заявляв, що ЦВК могла розібратися з результатами виборів на скандальних округах, але не використала всіх своїх законних можливостей. Чи могла ЦВК все-таки перерахувати голоси?\nТа вже не було що перераховувати. Все, що можна було – знищили й підчистили. Однак в низці округів злодіїв фактично вхопили за руку, оскільки подекуди вони виявилися напрочуд невмілими і незграбними…\nЯкби в Україні нормально функціонувала правоохоронна система, Генпрокуратура, деякі члени окружкомів зараз повинні були б давати покази слідчим: в який спосіб вони перекидали голоси від одного кандидата до іншого, в який спосіб вони фальсифікували волевиявлення при повторному підрахунку голосів, псуючи бюлетені. Така ситуація стала можливою тільки через те, що влада закрила очі на дії фальсифікаторів і дозволила робити їм все, що заманеться.\nХодять чутки, що рішення по п’яти скандальних округах ЦВК прийняла після того, як голова Володимир Шаповал зустрівся з Президентом.\nЦе питання можна задати двом людям – Володимиру Миколайовичу і президенту.\nА чи відомі вам факти, щоб з інших кабінетів давали вказівки керівникам ЦВК?\nЦентвиборчком є колегіальним органом і приймає рішення більшістю (8 голосів). Незалежно від того, на якій посаді перебуває той чи інший член ЦВК його голос, у тому числі і мій, нічим не відрізняється від голосу інших членів. Адміністративна посада не надає голосу члена ЦВК в плані впливу на прийняття рішення додаткової значущості.\nТаким чином, особливого сенсу давати якісь вказівки керівникам, на мій погляд, не має. Те, що в ЦВК функціонує стійка більшість із приводу певних питань, і вона є досить усталеною, - це загальновідомий факт. А те, що саме керівникам даються якісь вказівки, я виключаю.\nОстання резолюція Парламентської Асамблеї НАТО засвідчує думку: в цілому голосування в Україні було проведено добре, але щодо зафіксованих численних порушень під час виборчої кампанії потрібно провести розслідування, передусім, в одномандатних округах. Думаєте, це якось допоможе?\nТакій молодій демократії, як українська, принаймні, корисно було б брати до уваги висновки іноземних спостерігачів в якості терапії при виявлених «недугах». І не тільки брати до уваги, але й активно імплементовувати.\n«Не розумію колег з більшості, які підписали протокол про результати виборів»\nДавайте докладніше зупинимось саме на технологіях фальсифікацій на цих виборах.\nОсобливістю цих виборів стало те, що основні фальсифікації перемістились на рівень окружкомів. Раніше вони відбувались на рівні дільничних виборчих комісій. Саме окружні виборчі комісії стали тією ділянкою, на якій активно спотворювалось волевиявлення громадян і активно піддавались корегуванню результати виборів. При цьому, окружкоми діяли у різний спосіб. Однакові технології не були правилом, хоча й повторювалися. Зрозуміло, що після проведення повторного підрахунку не можна встановити, які бюлетені були зіпсовані штучно, а які ні.\nАле те, що дає підстави говорити про маніпулювання окружкомами своїми повноваженнями і про їх вплив на встановлення підсумків голосування, – це порівняння кількості недійсних бюлетенів в окремих мажоритарних округах і загалом по Україні. Їх кількість у багатомандатному окрузі (близько 2%) та по мажоритарним відрізняється майже вдвічі, а по окремих округах різниця просто фантастична! У випадках, коли відсоток недійсних бюлетенів на виборчій дільниці стрімко відрізняється і наближається до п’ятдесяти, не складно зрозуміти, що ми маємо справу із маніпуляціями.\nЦе ви, передусім, про 223-й округ, де змагались «свободівець» Юрій Левченко та самовисуванець Віктор Пилипишин, якому потрапити на перше місце «допомогли» суди і перерахування голосів?\nТа це, взагалі, абсолютно відвертий злочин! З жалем доводиться констатувати, що суди вмонтовані в злочинну схему фальсифікацій в окрузі і, як не прикро, слугують знаряддям для юридичного оформлення та легітимізації фальсифікацій.\nВсі стали свідками, яким чином відбувалися події на 223-му окрузі. Банально бюлетені, подані за кандидата Левченка, в межах окружної виборчої комісії перетворювалися на недійсні. Бюлетені стали об’єктом злочинного впливу, скажімо так, з боку не встановлених осіб, яких повинні встановити органи прокуратури.\nЗвичайно я, як чиновник, дотримуючись Конституції, повинна поважати рішення судів і виконувати їх. Але дуже хотілося б, щоб суди в Україні не вихолощували дух закону та права, як вже не раз траплялося в нашій країні...\nНа 94-му окрузі в Київській області, де змагались опозиціонер Віктор Романюк та регіоналка Тетяна Засуха, ситуація теж непересічна. Спочатку перемагав Романюк, але після зупинки підрахунку, судової тяганини, сутичок, врешті, на перше місце вийшла одіозна кандидатка від Партії регіонів.\nТут я, до речі, взагалі, не розумію своїх колег з більшості, які підписали протокол про результати виборів у загальнодержавному багатомандатному виборчому окрузі, не врахувавши понад 31 тисячу виборців в межах одномандатного виборчого округу № 94, коли за рішенням окружкому і судів голосування на 27 виборчих дільницях було визнано недійсним. До речі, це понад третина виборців округу.\nЯ закликала своїх колег врахувати ці голоси при встановленні результатів виборів, оскільки є абсолютно нелогічним з цих підстав визнавати неможливість встановлення підсумків голосування в одномандатному окрузі, і при цьому не враховувати їх в багатомандатному.\nА як це прописано на законодавчому рівні?\nЗаконодавець з цього приводу іншим чином оцінює ситуацію: законодавчий припис полягає в тому, що підсумки голосування в межах одномандатного виборчого округу повинні бути встановлені незалежно від кількості виборчих дільниць, на яких голосування визнано недійсним.\nАле якщо слідувати цією технологією і «обнуляти» голоси суперника шляхом визнавання голосування на дільниці недійсним, можна врахувати голоси лише з двох-трьох дільниць, зокрема, в тюрмі, в психлікарні, а на решті – визнати голосування недійсним. Такий підхід виглядає явно абсурдним, і зараз практика ЦВК пішла іншим шляхом. Головне, що Вищий адміністративний суд підтвердив правомірність постанови ЦВК щодо неможливості встановлення результатів голосування в п’яти округах.\nЩодо округу Засухи. Згадується справа «Ковач проти України», що розглядалася в Європейському суді в 2008 році. Вона присвячена махінаціями на парламентських виборах у 2002 році на 72-му мажоритарному окрузі в Закарпатській області: там також після скасування виборів перемогу нелегітимно віддали представнику від влади Іштвану Гайдашу. Через шість років після цього Європейський суд виніс штраф у розмірі 8 тисяч євро, які Україна мала виплатити Миколі Ковачу, що «програв».\nВиходячи з практики Європейського Суду, гарантовано, що саме так і буде вирішена справа щодо 94 округу. Наявні порушення є настільки відвертими, що не лишають сумнівів стосовно своїх перспектив: у світлі згаданого рішення Європейського суду визнання порушення Конвенції вбачається абсолютно однозначним.\nЩо за дива відбувались із результатами по 132-му округу Миколаївської області? Після підрахунку 100% голосів там переміг кандидат від «Батьківщини» Аркадій Корнацький, обійшовши заступника губернатора області Віталія Травянко на 4 тисячі голосів. Ці дані були опубліковані зранку 30 жовтня на сайті ЦВК. Але вже під вечір виявилося, що переміг саме кандидат від Партії регіонів – з відривом від опозиціонера у 200 голосів.\nБезглуздо, з найменшим рівнем інтелекту, підійшли до фальсифікації виборів саме на 132-му окрузі. Навіть дітки в третьому класі вигадали б більш ефективніший спосіб фальсифікацій.\nОкружком, коли залишалось ввести в систему дані по останнім 30-ти дільницям, не знайшов нічого розумнішого, як на останньому відрізку дільниць, відомості по який вже були передані на сервер ЦВК, почав маніпулювати із голосами. В ОВК вибрали двох донорів-кандидатів, від яких просто віднімали голоси і приплюсовували їх провладному кандидату. Таким чином нагнали йому близько п’яти тисяч голосів. При чому, у інформаційно-аналітичній системі «Вибори» це дуже чітко прослідковується. Всі підроблені фальсифіковані протоколи зайшли до ЦВК практично в одну хвилину – майже усі тридцять! Ситуація має просто фантастичну неохайність з точки зору замітання слідів.\n«Прокуратура не мала іншого виходу, ніж порушувати кримінальну справу по 223-му округу»\nА от де знаходиться та «точка неповернення», коли депутат вже може не турбуватися про свій мандат. Після оголошення результатів ЦВК? Після закінчення всіх судових справ?\nНа визнаних обраними депутатів вже зараз поширюється багато змістовних елементів їх статусу. Але зараз, до реєстрації, триває перехідний момент. На першому етапі ми визнали їх обраними. Наступний – реєстрація, після якої ЦВК видасть їм тимчасові посвідчення, на підставі яких можна складати присягу народного депутата. А вже після складення присяги депутати набувають повноцінного статусу і їм буде видано постійні посвідчення.\nТобто точка неповернення – це складання народним депутатом України присяги на трибуні Верховної Ради. Після складання, він набуває повноважень і статусу народного депутата. Тоді йому вже нічого не загрожує, навіть якщо буде рішення Європейського суду, що той мандат він отримав, скажімо, в протиправний спосіб.\nА той факт, що по 223-му округу Генпрокуратура все-таки порушила справу по факту фальсифікації виборчих документів, є досягненням?\nЦе досягнення. Але найбільшим досягненням було б те, щоб ця справа була розслідувана до кінця. Хочу побажати представникам правоохоронних органів за прямим призначенням використовувати надані законом повноваження. Не для того, щоб спустити справу на гальмах, тому що є певний резонанс – і суспільний, і міжнародний – на отакі факти. Державі надано збитки у вигляді витрачених коштів на проведення майбутніх повторних виборів. Безумовно, є всі підстави говорити про склад злочину, перешкоджання волевиявленню громадян – і загалом, маємо цілий набір із статей Кримінального кодексу. Мені здається, прокуратура просто не мала іншого виходу, ніж порушувати кримінальну справу.\nТак само кримінальна справа має бути порушена не тільки по 223-му округу, а й по решті округів. Стосовно 194-го округу хочу відзначити, що там кримінальна справа має бути порушена тільки по факту бездіяльності членів окружної виборчої комісії, які не забезпечили виконання закону.\nТобто загалом ЦВК не визнає ці вибори демократичними?\nБезумовно, можу висловлювати виключно свою точку зору. В Україні існували системні чинники, які впливали на перебіг виборчого процесу, і зрештою знівелювали умови для вільного формування волі громадян, без стороннього впливу на неї в непередбачений законом спосіб. Всі ми свідомі того, що протягом багатьох місяців тривав підкуп виборців, мав місце адміністративний тиск, широко застосовувався адміністративний ресурс, вибіркове бюджетне фінансування, адресоване в певні мажоритарні округи.\nВищою мірою самообману було б говорити про абсолютно вільну атмосферу цих виборів. Безперечно, всі ці чинники вплинули в кінцевому рахунку на результати, і навряд чи хтось не усвідомлює причину повернення мажоритарної складової. Її роль у коригуванні загальних результатів виборів є не лише яскравою, а й визначальною, тому що завдяки технологічним особливостям мажоритарки не лише простіше здобути певний результат, а й розмиваються доктринальні засади парламентаризму, функціонування Верховної Ради як представницького органу всього Українського народу.\nЗвичайно, для суспільства сторінка цих виборів вже перегорнута, і фактично всі подальші події будуть розгортатися через призму майбутніх президентських виборів 2015 року.\nАвтор: admin от 17.11.2012


Англосаксонська держава | Англія <!-header->\nдержавотворчий процес в україні\nНезважаючи на узвишшя і зміцнення королівської влади в англосаксонським період, зберігаються відношення до королю як до військового предводитель і принцип виборів при заміщенні престолу. Поступово, однак, монарх затвердив своє право верховної власності на землю, монопольне право на карбування монети, мита, на отримання натуральних поставок з усього вільного населення, на військову службу з боку вільних. У англосаксів існував прямий податок на користь короля - так звані "датські гроші", і стягується штраф за відмову брати участь в поході. Королівський двір поступово став центром управління країною, а королівські наближені - посадовими особами держави.\nРазом з тим правові пам'ятники IX-XI ст. вже свідчать про певну тенденцію до передачі великих земельних власникам прав і повноважень королівської влади: права судити своїх людей, стягувати штрафи і збори, збирати ополчення на своїй території. Могутні тани часто призначалися королівськими представниками - керуючими в адміністративних округах.\nВищий державний орган у англосаксонським епоху - вітанагемот - рада Витаньи, "мудрих". Це збори гідних, "многоімущіх" мужів включало самого короля, вище духовенство, світське знати, в тому числі так званих королівських танов, які отримали особисте запрошення короля. При Едуард Сповідник в вітанагемоте засідала також значна група Норманом, які отримали землі і посади при дворі. Крім того, запрошувалися королі Шотландії та Уельсу і виборні від м. Лондона.\nВсі важливі державні справи вирішувалися "за порадою і за згодою" цього зібрання. Його основні функції - обрання королів і вищий суд. Королівської влади в IX-Х ст. вдалося кілька обмежити прагнення вітанагемота втручатися в найбільш важливі питання соціальної політики - зокрема в розподіл земель.\nМісцеве управління в Англії в значній мірі грунтувалося на принципах самоврядування. Закони англосаксонським короля Етельстана (X ст.) Та його послідовників згадують низові одиниці місцевого управління - сотні й десятки. Сотня, очолювана сотником, керуються загальними зборами, що збираються приблизно раз на місяць. Сотні ділилися на десять десятків - сімей на чолі з десятників, основним завданням яких було підтримання правопорядку та сплата податків. В сотен народних зборах розглядалися всі місцеві, в тому числі судові, справи і двічі на рік проводилася перевірка десятків, щоб упевнитися, що кожен десяток пов'язаний круговою порукою, а всі правопорушення відомі і представлені владі належним чином. Приблизно в той же час країна була розділена, в основному у військових цілях, на 32 великих округу (графства). Центром графства був, як правило, укріплене місто. Збори графства з кінця Х ст. збиралося двічі на рік для обговорення найбільш важливих місцевих справ, включаючи суд по цивільних і кримінальних справах. У ньому повинні були брати участь усі вільні люди округу і насамперед світська і церковна знать. Міста і порти мали свої власні збори, перетворившись потім у міські та купецькі суди. Існували також зборів сіл. Десятки, сотні й графства не становили чіткої ієрархічної системи та управляти в значній мірі автономно один від одного.\nНа чолі графства стояв, як правило, елдормен, призначуваний королем за згодою вітанагемота з представників місцевої знаті. В основному його роль полягала в керівництві зборами графства і його збройними силами. Поступово в управлінні сотнею і графство зростає роль особистого представника короля - герефи.\nГерефа - королівський міністеріал - призначався королем із середнього шару служілой знати і подібно графу у франків міг бути керуючим певного округу або міста. До Х ст. герефа поступово набуває важливі поліцейські та судові повноваження, контролюючи своєчасне надходження в скарбницю податків і судових штрафів.\nТаким чином, уже в англосаксонським епоху став складатися на місцях механізм централізованого бюрократичного управління через посадових осіб адміністративних округів, підзвітних королю і діють на основі письмових переказів за королівської печаткою.


Відомості про зміну складу посадових осіб емітента. - Мої файли - Новини - ПрАТ"Переяславський ЕКХП"\n[ Викачати з сервера (58.0 Kb) ] 16.04.2018, 14:22\nПриватне акцiонерне товариство «Переяславський експериментальний комбiнат хлiбопродуктiв»\n08420, Київська обл., Переяслав-Хмельницький район, село Переяславське, вул. Привокзальна, буд. 2\n(04567) 2-81-67 (04567) 2-81-67\nЗгiдно рiшення рiчних Загальних зборiв акцiонерiв Приватного акцiонерного товариства «Переяславський експериментальний комбiнат хлiбопродуктiв» (надалi за текстом - Товариство), якi вiдбулись 12.04.2018р. (Протокол № 9 вiд 12.04.2018р.):\n- Припинено повноваження Голови Наглядової ради Товариства Лесь Василя Михайловича (особа не дала згоди на розкриття паспортних даних), у зв’язку iз достроковим припиненням повноважень. Лесь Василь Михайлович володiє часткою у статутному капiталi емiтента 0%, непогашеної судимостi за корисливi та посадовi злочини не має. Строк, протягом якого особа перебувала на посадi: 1 рiк.\n- Припинено повноваження Члена Наглядової ради Товариства Довгої Лариси Вiталiївни (особа не дала згоди на розкриття паспортних даних), у зв’язку iз достроковим припиненням повноважень. Довга Лариса Вiталiївна володiє часткою у статутному капiталi емiтента 0,0000086%, непогашеної судимостi за корисливi та посадовi злочини не має. Строк, протягом якого особа перебувала на посадi: 1 рiк.\n- Припинено повноваження Члена Наглядової ради Товариства Павлюка Олександра Михайловича (особа не дала згоди на розкриття паспортних даних), у зв’язку iз достроковим припиненням повноважень. Павлюк Олександр Михайлович володiє часткою у статутному капiталi емiтента 0%, непогашеної судимостi за корисливi та посадовi злочини не має. Строк, протягом якого особа перебувала на посадi: 1 рiк.\n- Припинено повноваження Члена Наглядової ради Товариства Лiпухiна Антона Вiкторовича (особа не дала згоди на розкриття паспортних даних), у зв’язку iз достроковим припиненням повноважень. Лiпухiн Антон Вiкторович володiє часткою у статутному капiталi емiтента 0%, непогашеної судимостi за корисливi та посадовi злочини не має. Строк, протягом якого особа перебувала на посадi: 1 рiк.\n- Припинено повноваження Члена Наглядової ради Товариства Шакель Вiталiя (особа не дала згоди на розкриття паспортних даних), у зв’язку iз достроковим припиненням повноважень. Шакель Вiталiй володiє часткою у статутному капiталi емiтента 0%, непогашеної судимостi за корисливi та посадовi злочини не має. Строк, протягом якого особа перебувала на посадi: 1 рiк.\nЗгiдно рiшення Наглядової ради Товариства, яке прийнято 12.04.2018р. (Протокол № 3 вiд 12.04.2018р.):\n- Припинено повноваження Голови Правлiння Товариства Ярощука Олександра Васильовича (особа не дала згоди на розкриття паспортних даних), у зв’язку iз наближенням закiнчення строку дiї повноважень. Ярощук Олександр Васильович володiє часткою у статутному капiталi емiтента 0,026%, непогашеної судимостi за корисливi та посадовi злочини не має. Строк, протягом якого особа перебувала на посадi: 3 роки.\n- Припинено повноваження члена Правлiння Товариства Перескокова Володимира Iвановича (особа не дала згоди на розкриття паспортних даних), у зв’язку iз наближенням закiнчення строку дiї повноважень. Перескоков Володимир Iванович володiє часткою у статутному капiталi емiтента 0%, непогашеної судимостi за корисливi та посадовi злочини не має. Строк, протягом якого особа перебувала на посадi: 3 роки.\n- Припинено повноваження члена Правлiння Товариства Приходько Вiталiя Васильовича (особа не дала згоди на розкриття паспортних даних), у зв’язку iз достроковим припиненням повноважень. Приходько Вiталiй Васильович володiє часткою у статутному капiталi емiтента 0%, непогашеної судимостi за корисливi та посадовi злочини не має. Строк, протягом якого особа перебувала на посадi: 1 рiк.\nЗгiдно рiшення рiчних Загальних зборiв акцiонерiв Товариства, якi вiдбулись 12.04.2018р. (Протокол № 9 вiд 12.04.2018р.):\n- Обрано на посаду члена Наглядової Ради Товариства – Лесь Василя Михайловича (особа не дала згоди на розкриття паспортних даних), як представника акцiонера СП ТОВ «Нива Переяславщини», строком на три роки. Лесь Василь Михайлович володiє часткою у статутному капiталi емiтента 0%, непогашеної судимостi за корисливi та посадовi злочини не має. Iншi посади, якi обiймала ця особа протягом останнiх п'яти рокiв: Головний бухгалтер СП ТОВ «Нива Переяславщини». Рiшенням Наглядової ради, яке прийнято 12.04.2018р. (Протокол № 3 вiд 12 квiтня 2018 року) Лесь Василя Михайловича обрано Головою Наглядової ради Товариства.\n- Обрано на ту саму посаду члена Наглядової Ради Товариства – Довгу Ларису Вiталiївну (особа не дала згоди на розкриття паспортних даних), як представника акцiонера СП ТОВ «Нива Переяславщини», строком на три роки. Довга Лариса Вiталiївна володiє часткою у статутному капiталi емiтента 0,0000086%, непогашеної судимостi за корисливi та посадовi злочини не має. Iншi посади, якi обiймала ця особа протягом останнiх п'яти рокiв: Завiдуюча лабораторiєю ПрАТ «Переяславський ЕКХП».\n- Обрано на ту саму посаду члена Наглядової Ради Товариства – Павлюка Олександра Михайловича (особа не дала згоди на розкриття паспортних даних), як представника акцiонера СП ТОВ «Нива Переяславщини», строком на три роки. Павлюк Олександр Михайлович володiє часткою у статутному капiталi емiтента 0%, непогашеної судимостi за корисливi та посадовi злочини не має. Iншi посади, якi обiймала ця особа протягом останнiх п'яти рокiв: Начальник юридичного вiддiлу СП ТОВ «Нива Переяславщини».\n- Обрано на посаду члена Наглядової Ради Товариства – Мисевру Олену Володимирiвну (особа не дала згоди на розкриття паспортних даних), як представника акцiонера СП ТОВ «Нива Переяславщини», строком на три роки. Мисевра Олена Володимирiвна володiє часткою у статутному капiталi емiтента 0%, непогашеної судимостi за корисливi та посадовi злочини не має. Iншi посади, якi обiймала ця особа протягом останнiх п'яти рокiв: Головний спецiалiст вiддiлу ДРАЦС Березанського МУЮ у Київськiй областi (01.05.2012р.-08.05.2015р.); Технiк-технолог очисних споруд ПАТ «Переяславський ЕКХП» (13.05.2015р.-23.08.2016р.); Секретар СП ТОВ «Нива Переяславщини» (25.08.2016р.- 31.05.2015р.); Юрисконсульт СП ТОВ «Нива Переяславщини» (з 01.06.2017р. i по теперiшнiй час).\n- Обрано на ту саму посаду члена Наглядової Ради Товариства – Шакель Вiталiя (особа не дала згоди на розкриття паспортних даних), як представника акцiонера СП ТОВ «Нива Переяславщини», строком на три роки. Шакель Вiталiй володiє часткою у статутному капiталi емiтента 0%, непогашеної судимостi за корисливi та посадовi злочини не має. Iншi посади, якi обiймала ця особа протягом останнiх п'яти рокiв: Директор виконавчий з тваринництва СП ТОВ «Нива Переяславщини» (16.06.2011р.-06.11.2016р.); Директор СП ТОВ «Нива Переяславщини» (з 07.11.2016 року i по теперiшнiй час).\n- Обрано на ту саму посаду Головою Правлiння Товариства - Ярощука Олександра Васильовича (особа не дала згоди на розкриття паспортних даних), строком на три роки. Ярощук Олександр Васильович володiє часткою у статутному капiталi емiтента 0,026%, непогашеної судимостi за корисливi та посадовi злочини не має. Iншi посади, якi обiймала ця особа протягом останнiх п'яти рокiв: Голова Правлiння ПрАТ «Переяславський ЕКХП».\n- Обрано на ту саму посаду Членом Правлiння Товариства – Перескокова Володимира Iвановича (особа не дала згоди на розкриття паспортних даних), строком на три роки. Перескоков Володимир Iванович володiє часткою у статутному капiталi емiтента 0%, непогашеної судимостi за корисливi та посадовi злочини не має. Iншi посади, якi обiймала ця особа протягом останнiх п'яти рокiв: Головний бухгалтер ПрАТ «Переяславський ЕКХП».\n- Обрано на посаду Членом Правлiння Товариства – Трохименко Оксану Федорiвну (особа не дала згоди на розкриття паспортних даних), строком на три роки. Трохименко Оксана Федорiвна володiє часткою у статутному капiталi емiтента 0%, непогашеної судимостi за корисливi та посадовi злочини не має. Iншi посади, якi обiймала ця особа протягом останнiх п'яти рокiв: Технiк-технолог ПАТ «Переяславський ЕКХП» (01.04.2007р.- 27.02.2015 р.); Заступник начальника виробничо-технологiчної лабораторiї ПАТ «Переяславський ЕКХП» (23.06.2016р.-12.09.2016р.); Начальник виробничо-технологiчної лабораторiї ПрАТ «Переяславський ЕКХП» (з 13.09.2016р. i по теперiшнiй час).


Україна отримала перше олімпійське золото - Форум Шепетівки — Сайт міста Шепетівка\n18 лют. 2018 20:06\t#116904 від Dj Os\nУкраїна отримала перше олімпійське золото був створений Dj Os\nЦі користувачі подякували: LuK, Anykey\n18 лют. 2018 20:43\t#116905 від Anykey\nВідповідь від Anykey у темі Україна отримала перше олімпійське золото


AdSensei B30 – WordPress плагін | WordPress.org Україна\nВід автора Jaime Sempere, Dean Romero\n“AdSensei B30” — проект з відкритим вихідним кодом. В розвиток плагіну внесли свій вклад наступні учасники:\nПерекладіть “AdSensei B30” на вашу мову.\nWordPress версія:\t3.6+ або вище