Том Гуманітарні науки Бердянськ 2010 (06) ббк 74я5 - Сторінка 24\n1. Методика викладання української мови в середній школі /за ред. І. С. Олійника. – К. : Вища школа, 1989.\n2. Щерба Л. В. О трояком аспекте язьіковьіх явлений и об зксперименте в языкознании / Л. В. Щерба // Языковая система и речевая деятельность. – Л., 1974. – С. 25-26.\nНаук. керівник: асистент Н. В. Саприкіна\nВИКОРИСТАННЯ МЕТОДУ ПРОЕКТІВ НА УРОКАХ УКРАЇНСЬКОЇ МОВИ\nМетод проектів сьогодні вважається одним із перспективних видів навчання, оскільки створює умови для творчості учнів, сприяє розвитку їх дослідницьких здібностей, підвищує мотивацію для отримання знань. Метод проектів як метод планування цілеспрямованої діяльності у зв’язку з вирішенням навчальних завдань у реальних життєвих умовах почав складатися у педагогічних працях Дж. Дьюї та його послідовника В. Кілпатрика. Проектна технологія вимагає дослідницьких, пошукових, творчих методів, прийомів, засобів.\nУ вітчизняній теоретичній і практичній педагогічній літературі наявні дослідження, що висвітлюють різні аспекти проектної технології та її впровадження. Застосування інтерактивних методів навчання та оцінювання діяльності учнів на уроці досліджувала група вчителів-практиків під керівництвом О. Пометун. О. Пєхота та інші розглянули загальну концепцію освітніх технологій, їх роль у формуванні творчої особистості. Також метод проектів досліджували В. Афанасьєв, Г. Гаджиєв, І. Жуковський, О. Мармаза, Н. Пугачова, З. Таран, Ф. Шагєєв та інші.\nМетою публікації є розкриття особливостей застосування методу проектів на уроках української мови. Під час свого дослідження ми використовуємо метод вивчення та аналізу педагогічної, навчально-методичної літератури з проблеми.\nВ “Українському педагогічному словнику” подано визначення, згідно з яким метод проектів є організацією навчання, “...за якою учні набувають знань і навичок у процесі планування й виконання практичних завдань-проектів [1, c. 205]”. Методика виконання проектів передбачає виявлення сформованості проектних умінь, визначення тематики навчальних проектів, які можуть бути здійснені у конкретному класі у поточному навчальному році, формування робочої групи, її координація вчителем протягом виконання проекту, процес дослідження, висновки, представлення результатів роботи, їх оцінювання. Результати проектів мають бути відповідно оформленими у вигляді презентації, відеофільму, газети, альбому, посібника тощо.\nО. Когут  визначає такі переваги методу проектів: розвиваються пізнавальні навички учнів; формується вміння самостійно конструювати свої знання; вміння орієнтуватися в інформаційному просторі; активно розвивається критичне мислення. Проектна технологія максимально спрямована на суб’єктне пробудження та розвиток особистості учнів. Застосування методу проектів у педагогічній діяльності вимагає великої кількості часу, якісної, ґрунтовної підготовки, інтегрованого поєднання кількох предметів. Однак проектне навчання не повинно витісняти класно-урочної системи, його слід використовувати як доповнення до інших видів навчання. О. Косогова зауважує, що “…проектне навчання варто будувати на принципах взаємодоповнення щодо класно-урочної системи [3, c. 6]”. Більшість проектів варто спрямувати на вирішення навчальних завдань – засвоєння програмового матеріалу.\nПрограма з української мови визначає мову як вагомий чинник формування особистості громадянина України, задоволення потреб і культурних запитів особистості. З розвитком соціальної і комунікативної компетентностей формується вміння учнів формулювати й відстоювати власну думку, громадянську позицію щодо тих чи інших подій і явищ. Програма старших класів передбачає інтенсивну роботу з піднесення культури мовлення учнів. Зазначеним цілям відповідає метод проектів.\nЗастосування проектних технологій на уроках української мови має певну специфіку. Найдоцільнішим вважаємо їх використання з метою розвитку мовленнєвої компетенції, підвищення мовної культури. У такому разі підготовчу роботу над створенням проекту варто організувати на усному уроці розвитку зв’язного мовлення. Форма матеріального вираження результатів учнівських проектів визначається комунікативною змістовою лінією чинної програми з української мови.\nОтже, системне впровадження проектної технології у школі озброює учнів умінням самостійно вчитися, критично мислити, уміло організовувати й планувати свою подальшу життєдіяльність, сприяє підготовці молоді на основі демократичних цінностей, схильної до навчання упродовж життя. Перспектива нашого дослідження полягає у подальшому дослідженні питання, розробці проектів, що можуть бути впроваджені у шкільній практиці.\n1. Гончаренко С. У. Український педагогічний словник / С. У. Гончаренко. – К. : Либідь, 1997.\n2. Інноваційні технології навчання української мови та літератури / укладач О. І. Когут. – Тернопіль : Астон, 2005. – 204 с.\n3. Косогова О. Метод проектів у практиці сучасної школи / О. Косогова. – Х. : Ранок, 2010. – 144 с.\nСучасна школа повинна озброїти учнів уміннями не лише відтворювати навчальний матеріал, а й творчо користуватися ним у різних життєвих ситуаціях. Національна доктрина розвитку освіти  засвідчує той факт, що метою “...державної політики щодо розвитку освіти є створення умов для розвитку особистості і творчої самореалізації кожного громадянина України, виховання покоління людей, здатних ефективно працювати і навчатися протягом життя”.\nКонцептуальні, методичні передумови й окремі аспекти компетентнісного підходу у навчанні були предметом досліджень О. Локшиної, О. Овчарук, О. Пометун; творчості, креативної особистості – Ж. Адамара, Д. Богоявленської, Л. Бурлачук, Л. Виготського, І. Волкова, Д. Гілфорда, Д. Дьюна, О. Леонтьєва, І. Лернера, Я. Пономарьова, С. Рубінштейна, Ю. Самаріна, О. Тихомирова та інших.\nМета нашої публікації – розкрити сутність креативної компетентності учнів на уроках української мови. У роботі ми використовуємо метод вивчення й аналізу педагогічної, навчально-методичної літератури з проблеми дослідження.\nКомпетентність – це насамперед замовлення суспільства на підготовку його громадян, що визначається узгодженою позицією соціуму в певній країні або регіоні. Енциклопедія освіти містить таке визначення: “Компетентність у навчанні ((від лат. соmреtеntіа) – коло питань, у яких людина добре розуміється) набуває молода людина не лише під час вивчення предмета, групи предметів, а й за допомогою засобів неформальної освіти, унаслідок впливу середовища тощо [1, с. 408]”. Тож під креативною компетентністю варто розуміти здатність особистості до виявлення і постановки проблеми, висловлення ідей щодо вирішення поставленої проблеми; відмову від стереотипності у мисленні й діяльності.\nТ. Левченко пропонує такий алгоритм формування творчої компетентності: “…тренування задатків – здобуття вмінь і навичок – набуття досвіду – вдосконалення творчих здібностей – формування обдарованості та творчої компетентності [3, с. 3]”. Формування креативної компетентності учнів відбувається у декілька етапів: 1) виникнення ідеї; 2) мобілізація творчого потенціалу, пошук відомостей, фактів; 3) творче опрацювання матеріалу, відбір варіантів, форм роботи; 4) обґрунтування власної позиції, її перевірка й коригування; 5) отримання результатів, захист свого творчого доробку.\nПід час формування креативної компетентності учнів доречно використовувати інноваційні технології, методи навчання: евристичну бесіду, диспут, демонстрацію наочності, метод дослідження, дослідницьку роботу над проблемою, дидактичну гру, що сприятимуть активізації пізнавальної діяльності учнів, розвитку їх творчого духу, потенціалу, творчих здібностей тощо. На уроках мови необхідно ставити перед учнями проблемні питання і завдання, оскільки від того, яке розв’язання проблеми знайде учень, який шлях обере для вирішення проблемної ситуації, залежатиме розвиток його критичного дивергентного мислення, творчої уяви, інтелектуальних здібностей.\nРобота над проблемою має супроводжуватися виконанням творчих, дослідницьких завдань: написання творів-мініатюр, есе, переказ смислу твору, його частини, інформації про нього стисло й логічно одним реченням, дослідження мовного явища на матеріалі творів якогось письменника, що дає змогу поєднати знання з мови та літератури. Важливе значення для формування креативності учнів відіграють різноманітні дидактичні ігри (брейн-ринги, мовознавчі турніри тощо), які дають змогу школярам застосувати свої знання у нестандартних умовах, поглибити їх, презентувати себе як творчу особистість.\nОтже, формування креативної особистості випускника є необхідною вимогою до сучасної загальноосвітньої школи, адже творча компетентність надає учневі здатність нестандартного підходу, чутливості до всього складного, незвичного, відкритості до нового досвіду, уміння побачити проблеми у тому, що іншим здається буденним і зрозумілим, самостійності поглядів та оцінок, відмови від шаблонності, відкритості до різних ідей, а також здатність дивуватись і захоплюватись. Перспективи подальших пошуків полягають у розробці методів і прийомів формування креативної компетентності учнів на уроках української мови.\n1. Бібік Н. М. Компетентність у навчанні / Н. М. Бібік // Енциклопедія освіти : [Акад. пед. наук України ; відповід. ред. В. Г. Кремень]. – К. : Юрінком Інтер, 2008. – С. 408-409.\n2. Левченко Т. П. Креативна компетентність учнів на уроках словесності / Т. П. Левченко // Вивчаємо українську мову та літературу. – 2009. – № 29. – С. 2-5.\n3. Національна доктрина розвитку освіти [Електронний ресурс] / Сайт Міністерства освіти і науки України. – Режим доступу : http://www.mon.gov.ua/laws/Ukaz_Pr_347.doc\nНаук. керівник: к.філол.н., доц. С. І. Корнієнко\nФОРМУВАННЯ Й РОЗВИТОК ОСНОВНИХ УМІНЬ ПІД ЧАС НАВЧАННЯ УКРАЇНСЬКОЇ МОВИ В УЧНІВ 5-9 КЛАСІВ\nСучасний учитель повинен орієнтуватися на використання педагогічних технологій, за допомогою яких не просто поповнювалися б знання й уміння з навчального предмета, а й розвивалися такі якості учня, як пізнавальна активність, самостійність, уміння творчо виконувати завдання.\nРозвиток суспільства на сьогодні потребує від системи освіти динамізму та варіативності. Одним із правових документів, що вказує на шлях підготовки професійно мобільного та конкурентноздатного учня в сучасних соціально-економічних умовах, є Концепція мовної освіти 12-ти річної школи. У концепції вказано мету навчання української мови: “…створення умов для формування національно свідомої, духовно багатої мовної особистості, яка володіє виражальними засобами рідної мови, усіма її видами, типами, стилями й найважливішими жанрами, акумульованими в ній духовними скарбами, вміє орієнтуватися в потоці різноманітної, нерідко суперечливої інформації й спроможна вільно, у неповторній мовленнєвій формі виражати власну позицію патріота і громадянина стосовно певних життєвих явищ, самостійно визначати цілі самонавчання, самовиховання й саморозвитку, добирати необхідні для досягнення мети засоби й способи навчання [2, с. 60]”.\nПлануючи роботу на уроці, учитель повинен розуміти важливість кожного уроку, який дає можливість поступу в реалізації основної мети – формування мовної особистості. Тому кожен учитель, продумуючи мету уроку, яка має триєдиний характер, повинен особливо звертати увагу на розвивальний аспект мети уроку. Розвивальний аспект мети уроку включає в себе: 1) розвиток мовлення (збагачення та ускладнення лексичного запасу, посилення комунікативних якостей, оволодіння художніми образами); 2) розвиток сенсорних навичок (орієнтування в просторі та часі, вміння розпізнавати якості кольору, форми, звуків, властивостей голосу); 3) розвиток рухливих явищ (моторика м’язів, уміння керувати власними рухливими діями); 4) розвиток мислення (уміння здійснювати розумові дії, операції різних рівнів складності): репродукція (відтворення) знань на пізнання, на відтворення окремих фактів, норм, правил, законів, формул, тексту; виконання простих продуктивних розумових операцій на аналіз, синтез, порівняння, узагальнення, систематизацію, класифікацію, абстрагування; виконання простих продуктивних розумових операцій на трансформацію (переклад, вираз знаків за допомогою слів і навпаки), інтерпретацію (пояснення значення будь-чого), індукцію, дедукцію, оцінювання.\nУ програмі “Українська мова. 5-12 класи” (автори Г. Шелехова, В. Тихоша та інші) у діяльнісній змістовій лінії всі вміння розподілено на 4 групи: організаційно-контрольні, загально пізнавальні, творчі, естетичні. Для кожної з груп умінь визначено вимоги до учнів, які повинні досягти певного рівня в розвитку вмінь відповідно до вікових особливостей.\nДо основоположних загальнопізнавальних прийомів належить аналіз, учні мають володіти ним досконало, оскільки мова має складну ієрархічну структуру. Формування вміння аналізувати здійснюється в напрямку вдосконалення вмінь і навичок емпіричного аналізу мовних одиниць, набутого у початкових класах, розвитку вмінь теоретичного аналізу. Уміння порівнювати виробляється у процесі зіставлення мовних понять, уже вивченого і програмового нового матеріалу. Удосконалення вмінь виділяти головне йде від виокремлення ключових слів у тексті, відображення основної інформації у таблицях, схемах, алгоритмах. Уміння узагальнювати розвивається у процесі руху від емпіричного до теоретичного узагальнення, установлення міжпредметних зв’язків, до самостійного формулювання визначень на основі спостережень. Формування і вдосконалення вміння конкретизувати здійснюється від наведення пересічного рівня прикладів до вивчення понять, правил, реконструкції конкретної інформації на основі складного плану, схем, моделей у вигляді оповідання, твору. Уміння моделювати досягається через ускладнення відповідних способів дії – від схематичного відображення з допомогою вчителя, наприклад, будови слова, до побудови моделі, що відтворює структуру мовної системи. Паралельно з опануванням учнями загальнопізнавальних умінь мають розвиватися організаційно-контрольні вміння, що забезпечують контроль особистості за власним пізнавальним процесом від визначення мотиву й мети до одержання результату, також творчі та естетико-етичні.\nДля успішного навчання мови кожному вчителю необхідно володіти стратегічними організаційно-контрольними вміннями, за допомогою яких здійснюється керівництво процесом пізнання; тактичними загальнопізнавальними вміннями (аналізувати, порівнювати, виділяти головне тощо); творчими вміннями, що є інструментом побудови нового; естетико-етичними вміннями, щоб діяльність відповідала законам добра і краси, була безпечною для суспільства. В Україні активно йде формування нової системи освіти, яка орієнтована на входження у світовий освітній простір і супроводжується змінами у практиці навчально-виховного процесу. Освітні інноваційні технології покликані підняти освітній процес на вищий рівень.\nОтже, проаналізувавши різні підходи щодо застосування диференційованого навчання у методичній науці, ми дійшли висновку,що найбільш ефективними на сьогодні вважають диференціацію за рівнем розумового розвитку та за інтересами. Крім того, щодо реалізації технології диференційованого навчання на практиці було з’ясовано основні переваги диференційованого навчання (можливість більш ефективно працювати з важкими учнями, підвищення рівня самосвідомості, рівня мотивації, посилення інтересу до вивчення предмету, активізація пізнавальної діяльності) і недоліки диференційованого навчання (поділ учнів за рівнем розвитку не є гуманним, прояв соціально-економічної нерівності, перехід у слабку групу негативно впливає на самооцінку, відбувається часткове руйнування цілісного колективу класу).\n2. Українська мова : програма для загальноосвітніх навчальних закладів. 5-12 класи. – К. : ВТФ “Перун” Ірпінь, 2005. – 178 с.\nНаук. керівник: к.пед.н. В. А. Нищета\nПроблема риторичного впливу у контексті навчання риторичного аспекту української мови\nПочаток XXI століття став часом освітніх реформ, спрямованих на приведення системи освіти у відповідність до вимог соціуму. Залежно від соціального замовлення потрібно розробляти та впроваджувати відповідні педагогічні концепції. Школа як складна соціально-педагогічна система є елементом ще складнішої системи – конкретного соціуму. Тому вона швидко реагує на зміни, що відбуваються в суспільстві на кожному етапі розвитку.\nВажливим завданням сучасної системи освіти є розвиток в учнів комунікативних здібностей. Ці індивідуально-психологічні особливості, які є суб’єктивними умовами успішного виконання певної діяльності, не зводяться до наявності в індивіда знань, умінь, навичок, вони виявляються у швидкості, глибині та міцності оволодіння засобами й прийомами діяльності. Тому нині особливо актуальною є розробка проблематики навчання риторичного аспекту української мови, зокрема проблеми риторичного впливу.\nЗазначену проблему у своїх наукових доробках розглядали Л. Мацько, С. Мінєєва, М. Бахтін, М. Пентилюк, Н. Голуб, О. Горошкіна, С. Омельчук, Г. Онуфрієнко, О. Когут та інші. Проте риторичний аспект навчання української мови донині не вивчений, тому існує необхідність розв’язання проблеми риторичного впливу.\nМета статті – висвітлити можливі шляхи розв’язання проблеми риторичного впливу й розглянути її з погляду риторичного аспекту навчання української мови. Методами дослідження були аналіз педагогічної й методичної літератури, порівняння, зіставлення та синтез аналітичної інформації.\nНайважливішим у мовному спілкуванні є слово. Відповідно до цього, С. Омельчук зазначає, що “риторичний аспект мовної та мовленнєвої підготовки школярів на уроках української мови є не менш значущим, аніж формування її світогляду, громадянської позиції, правової свідомості та їх соціальних якостей [2, с. 55]”. Тому основний результат навчання риторичного аспекту української мови, на його думку, полягає у формуванні мовленнєво-комунікативних умінь і навичок, які ефективно допоможуть учневі висловлювати свої думки саме в словесній формі.\nКожна особистість навчається риторики протягом усього свого життя, адже немає межі вдосконалення нашого мовлення, і саме риторика пропонує простоту й водночас переконливу формулу особистісного прояву людини у слові. Л. Мацько, С. Омельчук, Н. Чибісова, О. Тарасова виділяють три модуси риторичного впливу: 1) етос (слово має бути витвором особистої морально-етичної поведінки оратора, утверджувати моральні ідеали й відповідати морально-оціночним критеріям мовлення); 2) логос (слово має бути розумним, змістовним, містити раціональну ідею, творчу думку); 3) патос (слово має емоційно впливати на адресата й бути інтелектуальним, вольовим, емоційним устремлінням мовця задля досягнення комунікативної мети) [1; 2; 3].\nОтже, будь-яке слово на уроці української мови має бути логосом, етосом і пафосом – бути змістовним, іти від розуму до розуму, втілювати моральні ідеали й слугувати справі морального виховання учнів, бути емоційним, умотивованим і мати віддзеркалення у свідомості школярів. Це стосується як мовного матеріалу (текстів, дидактичного супроводу), так і педагогічного спілкування. Щодо останнього варто зазначити, що вчителеві слід перейматися не лише мовленнєвою вправністю, а й раціональністю, етичністю й впливовістю кожного свого слова, навіть на рівні організаційних і звичайних дисциплінарних моментів. Перспектива подальшого дослідження полягає у вивченні шляхів риторизації навчання української мови, конкретних кроків упровадження риторичного впливу в усіх напрямках комунікативної освіти учнівської молоді.\n1. Мацько Л. І. Риторика : [навч. посібник для студентів вищих навч. закладів] / Л. І. Мацько, О. М. Мацько. – [2-ге вид., стер.]. – К. : Вища школа, 2006. – 311 с.\n2. Омельчук С. Слово розумне, моральне, емоційне… : мовні засоби створення ораторського виступу та методика їх опрацювання на аспектних уроках української мови / Сергій Омельчук // Українська мова й література в середніх школах, гімназіях, ліцеях та колегіумах. – 2008. – № 5 (68). – С. 53-62.\n3. Чибісова Н. Г. Риторика : навч. посібник / Н. Г. Чибісова, О. І. Тарасова. – К. : Центр навчальної літератури, 2003. – 228 с.\nНаук. керівник: канд.пед.н. В. А. Нищета\nФормування риторичної особистості учнів як чинник процесу риторизації шкільного курсу української мови\nЗі здобуттям Україною незалежності, змінилися погляди на роль людини в суспільстві. Сучасна людини – це перш за все особистість, яка має власну точку зору, уміє висловлювати, наводити аргументи та переконувати інших, тобто людина, яка володіє навичками ораторського мистецтва.\nУ 2000 році Міністерство освіти і науки України внесло суттєві зміни до навчального плану вивчення української мови. Одним із нововведень став розділ “Елементи практичної риторики”, який було розподілено між 10-м та 11-м класами. На його вивчення виділено 10 годин. Окрім того, ораторське мистецтво буде вивчатися й у 12-му класі. Звичайно, відведених годин на ознайомлення з риторикою недостатньо, тому виникає проблема риторизації всього шкільного курсу української мови, яка нині є особливо актуальною.\nПроблемам риторичної освіти присвячували свій науковий доробок Л. Мацько, Г. Сагач, С. Мінєєва, М. Пентилюк, Н. Голуб, О. Горошкіна, С. Омельчук, А. Ляшкевич, Л. Нечволод, Г. Онуфрієнко, С. Коваленко, В. Федоренко. Проте проблема формування риторичної особистості не вивчена. Мета статті – висвітлити шляхи розв’язання проблеми формування риторичної особистості учнів у контексті риторизації шкільної мовної освіти. Методи дослідження – аналіз психолого-педагогічної, методичної літератури, порівняння, зіставлення та синтез аналітичної інформації, вивчення передового педагогічного досвіду вчителів у контексті проблеми.\nОсновним завданням риторики є формування вмінь і навичок будувати розгорнуті висловлювання, переконувати слухача в правильності своїх міркувань. За визначенням Н. Голуб, риторизація – це процес “переосмислення предмета і способів його викладання, переосмислення організації освітнього процесу як повноцінного ділового спілкування за канонами риторики [1, с. 42]”. Основна мета риторизації шкільного курсу української мови – формувати риторичну особистість учня, а саме: “навчити молоде покоління раціональної мовленнєвої поведінки у різноманітних ситуаціях спілкування”; формувати вміння переконливо, комунікативно виправдано будувати монолог, вести конструктивний діалог, бесіду, диспут тощо [2, с. 85]. Під раціональністю мовленнєвої поведінки слід розуміти продуктивність мовленнєвого акту, доцільність використання мовленнєвих засобів і прийомів щодо мети та ситуацій спілкування. Ця важлива мета реалізується в конкретних завданнях: 1) висвітлити основні етапи зародження та становлення риторики як науки; 2) ознайомити учнів із сучасною теорією та практикою риторики; 3) дати системні відомості про сучасну риторику як науку; 4) оформити потрібні мовленнєві риторичні вміння; 5) підвищити мовленнєву культуру учнів, їхню мовну компетентність.\nБуло створено декілька навчальних програм, основна мета яких – формування риторичної особистості з високим рівнем розумово-мовленнєвої та комунікативної культури. Вихідні положення програм базуються на основі тісного взаємозв’язку із процесом формування мовленнєвої культури учнів на уроках української мови. Риторична особистість має бути риторично компетентною, а риторична компетентність як система компетенцій, на думку В. Шуляра, має включати такі якості: мислення, мовлення, поведінку, комунікабельність, виконавська майстерність .\nОтже, риторизація шкільного курсу української мови сприяє формуванню риторичної особистості школярів, розвиткові в них риторичної компетентності. Перспективу подальшого дослідження вбачаємо у вивченні практичних моделей формування риторичної особистості учнів і шляхів розв’язання поставленої проблеми.\n1. Голуб Н. Методом щоденних вправ : практичні аспекти риторизації вивчення української мови та літератури в школі / Ніна Голуб // Українська мова й література в середніх школах, гімназіях, ліцеях та колегіумах. – 2008. – № 5 (68). – С. 42-52.\n2. Пентилюк М. Формуючи риторичну особистість : текст як основа формування риторичних умінь і навичок учнів / Марія Пентилюк // Українська мова й література в середніх школах, гімназіях, ліцеях та колегіумах. – 2008. – № 5 (68). – С. 84-91.\n3. Шуляр В. Формування риторичної компетентності старшокласників у науково-дослідницькій діяльності / Василь Шуляр // Бібліотечка “Дивослова”. – 2008. – № 8 (38). – С. 47-50.\n2 курс соціально-педагогічного факультету.\nНаук. керівник: cт. викладач А. А. Мороз\nОРГАНІЗАЦІЯ ПЕДАГОГІЧНОЇ КОМУНІКАЦІЇ В УМОВАХ ВИКЛАДАННЯ УКРАЇНСЬКОЇ МОВИ У ВИЩІЙ ШКОЛІ\nПереважна більшість українських фахівців з вищою освітою, що працює у різних галузях, намагається користуватися російською мовою, часто не усвідомлюючи, що говорить не російською, а славнозвісним суржиком. Статус української мови як державної зумовлює її використання у документації, діловій комунікації. Відповідно до системи вищої освіти сучасної України постає завдання подолання суперечностей, викликаних уживанням неоднакових мовних систем у комунікації. Вирішенню зазначеної проблеми може сприяти опрацювання двох мов, які функціонують у розмовному спілкуванні у вигляді безсистемної суміші.\nПричинами цієї проблеми є: відсутність міцної теоретичної бази у галузі порівняльного вивчення сучасних української та російської мов; невміння швидко переключатися з однієї мовної системи на іншу; незадовільний рівень сформованості активного словника; недостатнє володіння лексичним мінімумом, обов’язковим для засвоєння учнями молодшого шкільного віку; незадовільне володіння граматичними нормами української мови; помилкове оперування вживаними у повсякденному спілкуванні з дітьми висловами; низький рівень володіння обов’язковою для викладання у початкових класах термінологією; відсутність навичок продукування мовлення наукового стилю; відсутність у більшості студентів мовного й міжмовного чуття.\nТому предметом нашого дослідження є формування у студентів навичок: усвідомленого коректного використання обох мовних систем, а метою нашого дослідження є визначення елементів мовної компетенції у зв’язку із перешкодами здійснення комунікації студентів 1-2 курсів вищих навчальних закладів; запропонування системи вправ, що сприятиме формуванню навичок, система яких визначається як лінгвістична та прагматична компетенція. Для вивчення цієї проблеми можуть бути застосовані такі методи: робота з фаховими текстами; робота з нормами літературної мови (вивчення правил), опрацювання текстового матеріалу, робота з Інтернет-джерелами та першоджерелами, ознайомлення з нормативно-правовою базою.\nПитання методики викладання української мови у вищій школі висвітлено у працях сучасних українських учених-педагогів: Т. Симоненко, Н. Босак, М. Вахницької, Т. Окуневич, Ю. Тельпуховської, Г. Берегової, В. Момота, С. Вдовцової, Н. Бородіною.\nПроцес викладання української мови має на меті вирішення наступних основних завдань: опанування студентами орфографічних, пунктуаційних, орфоепічних та стилістичних норм сучасної української літературної мови [1, с. 30]; опанування студентами правил складання документів різного призначення українською мовою [2, с. 11]; опанування студентами стилістичних норм використання термінології, характерної для відповідної галузі знань [3, с. 483]; навчання студентів навичок розрізнення явищ кількох мовних систем (мови, що використовується у повсякденному спілкуванні, та української) [3, с. 483].\nУ зв’язку з перерахованими завданнями постає питання вироблення ефективної системи вправ, яка дозволила б створити умови для розвитку відповідних навичок у студентів. Слід зазначити, що серед факторів сутності нашого дослідження, які визначають особливості організації навчальної діяльності під час вивчення курсу української мови, можуть бути наступні: вихідний рівень володіння українською мовою студентами; вихідний рівень володіння літературними нормами мови, що використовуються у спілкуванні; присутність у групі тих, хто навчається, студентів-іноземців; явища інтерференції; індивідуальні особливості окремих студентів.\nТаким чином, основною вадою лінгвістичної та прагматичної компетенції студентів є неадекватний рівень потреби спілкування та володіння українською та російською мовами. Ця загальна проблема є і базою для розвитку характеристик мовленнєвої компетенції, які створюють перешкоди та непорозуміння під час комунікації.\n1. Рицар Б. Стандартизація української термінології та її гармонізація з міжнародною – головний чинник утвердження державності України // Стандартизація, сертифікація, якість. – 2001. – № 1. – С. 30-32.\n2. Тельпуховська Ю. М. Навчальний переклад як засіб формування мовної компетенції майбутніх учителів початкових класів (в умовах російсько-української двомовності) : автореф. дис. на здобуття наук. ступеня канд. пед. наук. – К., 2005. – 16 с.\n3. Тихоненко О. Проблема інтерференції в усному українському мовленні студентів-аграріїв // Вісник Львівського університету. Сер. Філологія. – 2004. – Вип. 34. – Ч. 2. – С. 482-485.\nНаук. керівник: к.пед.н., доц. Л. Я. Романова\nАКТУАЛЬНІ ПРОБЛЕМИ МЕТОДИКИ ВИКЛАДАННЯ РОСІЙСЬКОЇ МОВИ ЯК ІНОЗЕМНОЇ\nТема, яку ми обрали, є на сьогодні актуальною. Мета статті – розкрити актуальні проблеми методики викладання російської мови як іноземної. Завдання статті полягають у тому, щоб розкрити основні аспекти методики викладання російської мови як іноземної, дослідити історію цього питання, показати на прикладі розвинених країн світу ставлення та інтерес до російської мови, окреслити коло завдань, що необхідно вирішити найближчим часом.\nМетодика навчання російської мови як іноземної є самостійною педагогічною дисципліною про закони і правила навчання мови, способи оволодіння нею, а також про особливості освіти та виховання засобами мови. О. Леонтьєв зазначав: “Предмет методики навчання російської мови як іноземної – оптимальна система управління навчальним процесом, тобто система, спрямована на найбільш ефективне оволодіння учнями російською мовою [1, с. 23]”. Історія викладання російської мови як іноземної в Україні нараховує понад 200 років. Періоди й етапи розвитку методики відображають зміни, що відбувалися у суспільному, політичному та соціально-економічному житті країн, і суттєво впливали на процеси освіти, виховання і навчання.\nСьогодні перше місце серед методів навчання російської мови як іноземної належить комунікативному методу (назва запропонована Є. Пасовим). Його метою є розвиток в учнів умінь вирішувати комунікативні завдання засобами іноземної мови, вільно спілкуватися з її носіями. Таким чином, мова засвоюється під час природного спілкування, організатором і учасником якого є учитель. При цьому ученик виконує роль суб’єкта цього спілкування і постійно повинен діяти.\nДля методики нового часу характерно поглиблене дослідження мовленнєвого спілкування як форми взаємодії людей засобами мови. Цей напрямок методичних досліджень розвивається під значним впливом комунікативної лінгвістики і розглядає такі головні якості вивчаємої мови, як: комунікативність (тому що призначення мови – бути засобом спілкування), системність (оскільки мовні засоби взаємно організовані й повинні вивчатися у єдності), функціональність (мовні засоби використовуються з метою здійснення комунікацій і з цієї причини зміст висловлювання визначає порядок подачі й оволодіння мовними засобами). Дослідження мовленнєвого спілкування стимулювало публікацію функціональних граматик, зіставне вивчення мов.\nПочалися нові дослідження, що орієнтували викладача на навчання міжкультурного спілкування й відображали інтерес учнів до культури та образу життя носія мови. Викладач прагнув формувати в учнів уявлення про мову як відображення соціокультурної реальності, національної та загальнолюдської.\nЗа останні десятиріччя у зв’язку з розвитком сучасних технологій навчання у навчальний процес почали широко впроваджуватися аудіо- та відеозаписи, комп’ютерні програми, дистанційне навчання. Інформаційні технології збагачують навчальний процес у багатьох галузях знань, найрізноманітніших умовах навчання й на всіх його рівнях. Повною мірою це відноситься до викладання і російської мови як іноземної.\nНа сьогодні в Україні російській мові надано статус мови національних спільнот. І в багатьох вищих навчальних закладах її вивчають за методикою іноземної. Хотілося б показати необхідність вивчення російської мови на прикладі Японії. Російська мова в Японії пережила дві стадії популярності: після польоту Ю. Гагаріна та в 1985-1993 роках, коли російський ринок був цікавим для японського бізнесу.\nРосійською мовою п’ять разів на добу віщає Радіо Японії – найбільш авторитетна суспільна радіокорпорація. Кожний рік проводяться два загальнояпонських конкурси російської мови. Російська мова викладається майже у 116 університетах, тобто майже в кожному десятому з 1219, що є в Японії. Щорічно російську мову вчать 2000 студентів. У 2004 році в Японії вперше проходив тиждень російської мови. У XX столітті російська мова увійшла до числа так званих світових (глобальних) мов.\nОтже, завданням курсу методики викладання російської мови як іноземної є допомога зарубіжним викладачам у навчанні російської мови, створення програм для її вивчення. Також важливим завданням є створення підручників з цієї дисципліни.\n1. Акишина А. А., Каган О. Е. Учимся учить : для преподавателей русского языка как иностранного / А. А. Акишина, О. Е. Каган. – М. : Наука, 2004. – 321 с.\n2. Никипорец-Такивага Г. Ю. Русский язык в Японии : проблемы и перспективы / Г. Ю. Никипорец-Такивага // Русский язык за рубежом. – 2004. – № 1. – С. 17-19.\n6 курс факультета педагогического образования\nи сервисных технологий.\nНаучн. руковод.: к.филол.н., доц. И. Н. Новикова\n(Магнитогорский государственный университет)\nО СПЕЦИФИКЕ РАБОТЫ НАД РУССКОЙ ОРФОГРАФИЕЙ В УСЛОВИЯХ НАЦИОНАЛЬНОЙ ШКОЛЫ\nИзучение русского языка в начальной школе с родным нерусским языком обучения направлено на достижение следующих целей: развитие речевых способностей учащихся; развитие монологической, диалогической речи; освоение элементарных знаний в области фонетики, лексики, грамматики и синтаксиса русского языка. Для реализации первой цели предполагается интенсивное обучение русской устной и письменной речи младших школьников на коммуникативной основе. Реализация второй цели предполагает поэтапное, последовательное и взаимосвязанное раскрытие фонетической, лексико-семантической, грамматической и синтаксической структуры русского языка с учетом возрастных особенностей усвоения языка иной системы.\nПредпосылкой эффективности обучения видам орфографической деятельности является учет особенностей родного языка учащихся. Определяя объем и содержание работы по русскому языку, необходимо исходить из того, что учащиеся в опережающем плане овладевают на родном языке многими умениями и навыками учебной деятельности. В начальных классах башкирской школы обучение русскому языку ведется с опорой на языковые умения и навыки, накопленные в процессе овладения родным языком; навыки слого-звукового анализа и синтеза слова, владения различными способами грамматических упражнений, интонирования предложений и др. С другой стороны, учет особенностей родного языка проявляется в постановке обучения русскому языку на основе анализа, который позволяет выделять факты и явления, совпадающие в русском и башкирском языках, различающиеся полностью или частично. В связи с этим предусматривается методический подход, обеспечивающий перенос знаний о фактах и явлениях с родного на русский язык (совпадающие звуки, слова, объем лексических значений, формы числа, лица и т. д.).\nК несовпадающим или не полностью совпадающим явлениям осуществляется подход, направленный на предупреждение и преодоление влияния родного языка. Все перечисленные подходы и принципы, являясь основными, не исключают других общедидактических, психологических и методических принципов.\nОбучение русской орфографии в башкирской школе имеет свою специфику. У нерусских учащихся отсутствует достаточная языковая база. Бедность словарного запаса является причиной затруднений учащихся в подборе проверочных слов или неправильном их подборе. Например, ученик проверяет: “крюк – крюГи”, “ток – тоГа”, “пЕровать – пЕр (пир)” и т.д.\nНаиболее часто встречающиеся ошибки: гласные под ударением (пИрвый вместо первый); обозначение мягкости согласных (капелка вместо капелЬка); пропуск безударной гласной (трктир вместо трактир, Федр вместо Федор); вставка гласной в стечении согласных (кОровать); полное изменение фонетического и графического облика слова (влисапит вместо велосипед).\n5 курс факультета педагогического образования\nНаучн. руковод.: к.пед.н, проф. Л. А. Фролова\nИСПОЛЬЗОВАНИЕ ДИДАКТИЧЕСКОЙ ИГРЫ ПРИ ОБУЧЕНИИ ОРФОГРАФИИ В 3 КЛАССЕ\nИспользование дидактической игры при обучении орфографии является одной из важных задач современного начального образования. Актуальность проблемы обусловлена тем, что игровая деятельность способна воодушевить, пробудить к орфографическим явлениям и действиям. Гипотеза исследования состоит в том, что обучение орфографии происходит наилучшим образом при использовании дидактических игр, направленных на усвоение и знания правил, алгоритма его применения, способов проверки орфограмм, а также на развитие орфографической зоркости.\nВыдающиеся педагоги придавали огромное значение включению игр в учебную деятельность. Ещё К. Ушинский советовал вводить элементы занимательности в серьезный труд учащихся для того, чтобы процесс познания был продуктивным. В. Сухомлинский писал, что без игры нет и не может быть полноценного умственного развития: “Игра – это огромное светлое окно, через которое в духовный мир ребёнка вливается живительный поток представлений, понятий”. Известный педагог С. Шацкий называл игру “жизненной лабораторией детства”. Проблемой дидактической игры также занимались ученые Г. Селевко, О. Анисимов, Д. Эльконин и др.\nДидактическая игра – средство обучения, поэтому она может быть использована при условии любого программного материала. Правила игры должны разрабатываться с учётом цели урока и индивидуальных возможностей учащихся. Для обучения младших школьников необходимо использовать следующие виды дидактических игр: предметные, сюжетно-ролевые, настольно-печатные, словесные (загадки, шарады, ребусы, кроссворды, головоломки и т.д.). Основными структурными компонентами дидактической игры являются: игровой замысел, правила, игровые действия, познавательное содержание или задачи, оборудование, результат.\nВ нашей работе мы проанализировали программы и учебники: “Школа 2100” Р. Бунеева, Е. Бунеевой, “Начальная школа XXI века” С. Иванова и др., “Русский язык” Т. Рамзаевой и установили, что в них представлено недостаточное количество дидактических игр на развитие орфографических умений и навыков. Поэтому была составлена программа экспериментального обучения орфографии с использованием дидактических игр, рассчитанная на 20 уроков по темам: правописание корня, приставки, суффикса и др. Назовем эти игры: “Посади рыбку в аквариум”, “Шустрый ёжик”, “Лучший капитан”, “Кто больше”, “Поставь цветок в вазу” и др.\nЭкспериментальное обучение проводилось в школе-интернате № 4 г. Магнитогорска, в 3-А классе, учитель Бежанян Оксана Владимировна. Констатирующий срез включал в себя диктант, изложение, 5 тестовых заданий. В результате чего были получены следующие результаты: с высоким уровнем сформированности орфографических умений учащихся нет, со среднем уровнем – 4 человека, а с низким уровнем – 9 человек. После завершения формирующего эксперимента был проведён контрольный срез, который выявил положительную динамику: на высоком уровне выполнили задания 6 человек, а на низком уровне остался 1 ученик. Таким образом, мы убедились в эффективности предложенных упражнений – дидактических игр. При проведении дидактической игры возникает доброжелательность, инициативность, высокая работоспособность каждого ученика, благоприятный психологический климат положительно влияет на развитие личности в процессе обучения.\nДидактическая игра способствует формированию устойчивого интереса к орфографии, создаёт условия для формирования положительной мотивации учебной деятельности, что способствует повышению качества знаний учащихся. Она стимулирует и активизирует познавательные процессы: мышление, память, воображение; на основе востребованности полученных знаний повышает их прочность. Учителя, применяющие дидактические игры, отмечают следующее: дети более дружелюбны, коммуникабельны, умеют самостоятельно выдвигать гипотезу, при этом устанавливают сходство и связи между явлениями, смело отстаивают свою точку зрения, при необходимости решения какой-либо задачи предлагают несколько вариантов их решения, используют дополнительные источники информации.\n5 курс факультету педагогического образования\nНаучн. руковод.: к.филол.н., доц. А. В. Прокофьева\nНА ФАКУЛЬТАТИВНЫХ УРОКАХ РУССКОГО ЯЗЫКА В 4-М КЛАССЕ\nРусская фразеология недостаточно изучена и освоена методистами, учителями-практиками как в средней, так и в начальной школе. А между тем, полноценное изучение фразеологии в школе – это прямой путь, ведущий к расширению кругозора и общей культуры учащихся, способствующий развитию лингвистического мышления детей, обогащению их словарного запаса. Знакомство с русской фразеологией помогает понять историю и характер русского народа, так как многие фразеологизмы по своему происхождению связаны с событиями прошлого.\nПод фразеологической единицей (ФЕ) мы, вслед за Н. Шанским, понимаем “воспроизводимую в готовом виде языковую единицу, состоящую из двух или более ударных компонентов словного характера, фиксированную (т. е. постоянную) по своему значению, составу и структуре” [3, с. 316].\nНесмотря на то, что в начальной школе в большинстве своем фразеологизмы, пословицы, поговорки, крылатые слова и выражения рассматриваются как разные понятия, мы классифицируем все эти жанры как разновидности фразеологических единиц. Понятия фразеологическая единица, фразеологизм, фразеологический оборот целесообразно рассматривать как синонимы одного и того же термина. Итак, исходя из вышесказанного, и пословица, и поговорка, и крылатое выражение – это разновидности ФЕ, так как они обладают тремя основными признаками фразеологической единицы: устойчивостью, воспроизводимостью и цельностью.\nИзучив учебники по русскому языку в начальной школе, мы обнаружили, что фразеологическая работа в большей степени представлена в 1-3 классах, и практически отсутствует в 4-м классе. На наш взгляд, именно в 4-м классе дети начинают осознанно употреблять фразеологические единицы в речи, обращая внимание на их изобразительно-выразительные свойства. К тому же необходимо соблюдать принцип преемственности и последовательности в обучении: фразеологические единицы должны изучаться не только в 1-3, но и в 4 классах наравне с другими единицами языка: словами, словосочетаниями, предложениями. Всё это обусловливает актуальность нашей работы.\nВопросы освоения младшими школьниками ресурсов фразеологии периодически поднимаются на страницах методических изданий такими исследователями как Лобчук Е. (Усвоение фразеологизмов на уроках русского языка, 1990); Лагузова Е. (Фразеологическая работа в начальной школе, 1994); Колычева Г. (Некоторые приемы работы по изучению фразеологического запаса младших школьников, 1995); Прокофьева А. (К вопросу об изучении фразеологии на уроках русского языка в начальной школе (на материале песен В. Высоцкого к дискоспектаклю по сказке Л. Кэрролла “Алиса в Стране чудес”, 1998); Кабинетская Т. (Материалы для внеклассной работы с пословицами и поговорками, 2000); Королева Г. (Работа с пословицами на уроках русского языка, 2000); Горбунова Н. (Работа с фразеологизмами как способ развития речи, 2003) и др.\nВ настоящее время благодаря трудам Л. Введенской, В. Жукова, М. Баранова, С. Гаврина, Ю. Гвоздарева, В. Волиной, А. Чепасовой, Т. Розе и наука, и школьная практика располагают учебными пособиями и серией фразеологических словарей. Интерес представляют пособия Л. Введенской, М. Баранова, Ю. Гвоздарева “Русское слово” (факультативный курс по лексике и фразеологии для учащихся средних классов, 1978); В. Жукова “Школьный фразеологический словарь”, 1980; А. Чепасовой “Фразеология русского языка: Книга для юношества”, 1993; В. Волиной “Учимся играя”, 1994; “Откуда пришли слова”: Занимательный этимологический словарь, 1996; Т. Розе (“Большой фразеологический словарь для детей”, “Большой толковый словарь пословиц и поговорок”, 2009). Следует, однако, заметить, что два последних словаря Т. Розе, несмотря на прекрасное оформление, имеют, на наш взгляд, один недостаток: иллюстративный материал в них представлен цитатами из классических произведений русской литературы, ориентированной в основном на взрослого, а не на детского читателя.\nСовременная система развивающего обучения ставит перед учителем задачу введения образных устойчивых выражений в активный речевой запас школьника (Программа 2100, Программа по системе Д. Эльконина, В. Давыдова и др.). К сожалению, как в стабильных школьных учебниках Т. Ладыженской, так и в новых учебных программах фразеологической работе уделяется мало внимания. Больше всего интересных упражнений по фразеологии содержится, по результатам наших наблюдений, в учебниках “Русский язык” В. Репкина “Русский язык” (3 класс, 2001) и С. Иванова (и др.) под ред. Н. Виноградовой (2 класс, 2000).\nИзучение фразеологии в начальной школе имеет свою специфику, связанную со словарным запасом школьника, конкретностью его мышления, неадекватным употреблением отвлеченных слов и образных выражений. Дети лишь объясняют значения отдельно встретившихся в том или ином тексте фразеологизмов, не рассматривая их семантико-грамматических признаков, особенностей употребления в речи.\nУчёные-методисты (С. Автономова, Л. Агапова., Г. Колычева, Т. Кабинетская и др.) в разное время указывали на целый ряд методических проблем, связанных с усвоением фразеологии младшими школьниками: не разработаны принципы отбора фразеологического материала; нет выверенного списка фразеологизмов, рекомендованных для усвоения младшими школьниками; очень мало соответствующей методической литературы; практическая работа над фразеологизмами на уроках русского языка сводится к выяснению значения тех оборотов и выражений, которые встречаются при чтении текстов.\nВ связи с нехваткой времени на уроках русского языка особое значение приобретают факультативные занятия по фразеологии. Цель исследования – определение, теоретическое обоснование, экспериментальная проверка педагогических средств методики работы над фразеологическими единицами на факультативных уроках русского языка в начальной школе. Для достижения поставленной цели использовались следующие методы: анализ литературы по проблеме исследования, анализ опыта учителей начальных классов, беседа, тестирование, диагностика, эксперимент, анализ результатов эксперимента, анализ детских работ.\nПроанализировав в методической литературе материалы разных лет по фразеологической работе в школе, мы отобрали соответствующие упражнения, откорректировав их с учётом современных требований и критериев отбора материала в соответствии с возрастом детей и добавив свои задания. Таким образом, было разработано и проведено 10 факультативных занятий (включая начальный и конечный тестовые уроки), на которых детьми было изучено 126 фразеологизмов. Фразеологизмы отбирались согласно критериям, разработанным методистами (1; 2 и др.): доступность фразеологизма пониманию детьми младшего школьного возраста; способность фразеологизма прививать детям нравственные нормы, формировать мировоззрение; высокая степень употребления фразеологизмов в различных жизненных ситуациях; учет сферы их употребления; соответствие фонетических, лексических, синтаксических особенностей фразеологизмов грамматическому материалу, изучаемому в начальной школе.\nИсследование проводилось в средней школе №12 г. Магнитогорска, в 4-А классе (классный руководитель Ефремова Наталья Александровна. В классе 26 учащихся). Эксперимент проходил в три этапа: констатирующий, формирующий и контрольный. На первом этапе важно было определить уровень сформированности у учащихся умений находить и использовать фразеологизмы в речи. На формирующем этапе мы использовали на занятиях разнообразные упражнения, в том числе творческого и занимательного характера: нахождение фразеологизмов в тексте; замена ими слов; выделение из данных выражений синонимичных и антонимичных пар; составление с ФЕ предложений и диалогов; подбор заголовков (фразеологизмов) к тексту; загадки; игра “Где моя половинка?” и др.\nБлагодаря этим упражнениям дети научились узнавать фразеологизмы в устной и письменной речи, использовать их в общении как еще одно средство для наиболее меткой характеристики предмета или явления. После проведенных факультативных занятий уровень овладения фразеологическими умениями вырос с 67% (нулевой срез) до 95% (контрольный срез). В результате экспериментальной работы показатель высокого уровня повысился на 28%. Таким образом, правильно организованная фразеологическая работа на факультативных уроках русского языка в 4 классе оказалась эффективной.\nЛагузова Е. Н. Фразеологическая работа в начальной школе // Начальная школа. – 1994. – № 3. – С. 30-34.\nКолычева Г. Ю. Некоторые приемы работы по изучению фразеологического запаса младших школьников // Начальная школа. – 1995. – № 10. – С. 16-19.\nШанский Н. М. Фразеология современного русского языка. – М. : Высш. школа, 1969. – 232 с.


Затримання корабля "Норд" в Азовському морі під російським прапором - капітану оголосили про підозру | СЬОГОДНІ\nКапітану рибальського судна "Норд", яке було затримано українськими прикордонниками в Азовському морі, оголосили про підозру, повідомили в прес-службі Генеральної прокуратури України.\nЗгідно з повідомленням прокуратури, 31 березня капітану судна "Норд" – громадянину України, – було оголошено про підозру у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст.332-1 ("Порушення порядку в'їзду і виїзду на/з тимчасово окупованої території України") Кримінального кодексу України.\nТепер капітанові "Норд" загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п'яти років.\nНагадаємо, судно "Норд" зупинили в 15 милях від Обіточної коси. Під час перевірки встановлено, що воно зареєстровано на тимчасово окупованій території АР Крим.\nкорабель МЗС порушення судно Норд рибальство


На фінансування програми «Турбота» у 2018-му витратили понад 72 мільйони гривень - Трибуна\nМинулого року на фінансування програми соціального захисту населення «Турбота» витратили 72 млн 403 тис. грн. Про це на ранковому засіданні виконкому повідомила начальник управління соцзахисту Полтавської міськради Наталя Бондаренко.\nНа фінансування програми «Турбота» у 2018-му витратили понад 72 мільйони\nБондаренко зазначила, що ця сума перевищує показник 2017 року на понад 5 млн грн.\n— Загалом у програмі на 2018 рік було передбачено надання понад 50-ти видів допомоги та виплат, спрямованих на підвищення забезпечення та благополуччя мешканців міста за рахунок коштів міського бюджету, — повідомила Наталя Бондаренко.\nДопомогу отримали учасники бойових дій на території інших держав. Відповідну виплату приурочили до однойменного свята. Також з коштів бюджету видали одноразову матеріальну допомогу особам з інвалідністю, учасникам бойових дій — 265 осіб по 500 грн. та членам сімей померлих учасників бойових дій — 45 осіб по 500 грн. Загалом на виплати витратили 156 тис. грн.\n— Традиційно щокварталу виділялась матеріальна допомога 7-ми членам родин осіб, що загинули в Афганістані — по 3 тис грн.\nПротягом року 35 родин отримали матеріальну допомогу на поховання учасників бойових дій на території інших держав та ліквідаторів аварії на ЧАЕС на загальну суму 70 тис. грн. 4-м родинам померлих учасників бойових дій та осіб з інвалідністю, які брали участь в АТО, виплатили 40 тис. грн. Дружинам померлих воїнів-афганців виділили 142 тис. грн. Також допомогу отримали: учасники АТО, особи, хворі на муковісцидоз, гомоцистинулію, батьки дітей з інвалідністю тощо.\nЦього року рішенням депутатів фінансування програми «Турбота» продовжили до 2019 року. На ранковому засіданні члени виконкому ухвалили рішення про виділення матеріальної допомоги мешканцям міста на суму 1 млн 155 тис. 800 грн.\nЗазначимо, під час розгляду цього питання заступник міського голови з юридичних питань Іван Сватенко виступив проти одного з пунктів програми, а саме частини про фінансування телеканалу ІРТ (що належить дружині екс-мера Андрія Матковського) на суму 199 тис. грн. Сватенко зазначив, що «це занадто дороге задоволення для міського бюджету».\nВладислав Шевченко запропонував перенаправити ці кошти на лікування дітей тощо. Натомість заступник міського голови з питань ЖКГ Олексій Чепурко зазначив, що кошти, закладені у цьому пункті, підуть на інформування містян про наявність і можливості програми «Турбота».\nЗазначимо, секретар міськради запропонував проголосувати за це питання в цілому та за відповідну правку, аби виключити пункт фінансування «ІРТ», але для прийняття цього рішення не вистачило голосів. Сам же Олександр Шамота підтримав правку Сватенка. Це вже не перший випадок, коли між Шамотою («СДП») та Матковським («БПП») виникають певні суперечки щодо фінансування висвітлення діяльності міської влади у ЗМІ. Так під час голосування за бюджет міста на 2019 рік депутати суттєво скоротили обсяги коштів на розміщення інформації у місцевих ЗМІ. При цьому міська влада продовжила фінансувати «роздержавлену» газету «Полтавський вісник».\nНаразі рішення про фінансування програми «Турбота» на суму 1 млн 155 тис. 800 грн. прийняте без запропонованих поправок.\nвиконком Гроші міська влада Програма Турбота\nсамі понти. встали, шось мекнули, попозували, зарисувалися для ЗМІ – а діла не було. а чому? а тому що піздно було вже пить боржомі. якщо депутати (йоб їх мать) не знали, що тре було заздалегідь це продумати, аби не віддавати кошти членососам матковського. томук я вважаю, що це сраний піар й не більше того. всі сободівці, самонеміч і шамота – плазуни.\n15:01 | 20 Березня 2019\nТак, в що ж вирішили з фінансуванням ІРО, питання підняли, а результат який?\n13:54 | 20 Березня 2019\nДобре, що є така підтримка, вона дуже допомагає.\n12:53 | 20 Березня 2019


Купить четырехкомнатную квартиру, Осипенко улица (Ужгород) - Продажа недвижимости на Flatfy.ua\nПродажа четырехкомнатных квартир, Осипенко улица (Ужгород)\nПродається 2-рівнева квартира в новому будинку з високоякісним ремонтом, вул.Осипенко, Вишневий сад. 145 м кв, 4/5 поверх, 4 окремі кімнати, 2 санвузла, простора кухня-хол з каміном. Ремонт в квартирі виконано виключно з високоякісних матеріалів - дубові міжкімнатні двері, ламінат класу люкс, підігрів плитки, італійська сантехніка, вся нова побутова техніка, дубова кухня. В квартирі автономне газове опалення, вода постійно, інтернет. Є власна кладова. Двір закритого типу з парковкою та дитячим майданчиком, освітлений та облагороджений. Можливий торг.\nЗакарпатская область,Ужгород,Компотный,Осипенко улица\nУютная квартира с ремонтом и частично с мебелью, под квартирой гараж с входом в квартиру.\nЗакарпатская область,Ужгород,Осипенко улица\nУжгород, Осипенко улица, Продажа квартир, комнат: 4\nпродажа квартир Независимости набережная Ужгород четырехкомнатные\nпродажа квартир Подгорная улица Ужгород четырехкомнатные\nнедвижимость Новая мироновка


Відкриття ринку землі: як купити земельну ділянку, користуватися нею та як підготуватися до продажу паю. ІНФОГРАФІКА | Чоповицька громада\nЧоповицька громада » Новини » Відкриття ринку землі: як купити земельну ділянку, користуватися нею та як підготуватися до продажу паю. ІНФОГРАФІКА\nДата: 02.07.2021 15:04


історія – "РБЦ" РАДІО БЕЗ ЦЕНЗУРИ\nВІДГУК УКРАЇНСЬКИХ ІСТОРИКІВ на статтю російського диктатора В.Путіна\n«Про історичну єдність росіян та українців» Широка українська громадськість могла очікувати, що відповідь українських істориків на топ-новину тижня має бути миттєвою. Теоретично це б так і могло бути, оскільки ці меседжі відомі здавна, деяким багато за двісті років. Але треба зрозуміти принципову різницю української наукової історичної спільноти від російської. А точніше – умов їх існування …\nВІДГУК УКРАЇНСЬКИХ ІСТОРИКІВ на статтю російського диктатора В.Путіна Докладніше & raquo;\nісторія, Карта побиту / Від Oleksandr ivakhniuk\nДля початку ось вам стандартна причина відмови у карті сталого побиту за полььським походженням. прочитайте уважно перед інтервю і майте відповіді у першу чергу саме на ці питання. Далі – старий текст на цю тему. Теж актуальний Я знаю людей, які відмовлялися від подачі на карту stałego pobytu тільки тому, що, на їхню думку, вони …\nПідготовка до przesłuchania при подачі на pobyt stały z powodu polskiego pochodzenia інформація станом на 03 02 2020 Докладніше & raquo;\nЗалишити коментар\t/ Вибране, історія / Від Oleksandr ivakhniuk\n28 червня 1914 р. боснійський студент, член терористичної організації «Молода Боснія» Гаврило Принцип у Сараєві вчинив замах на австрійського престолонаслідника Франца-Фердинанда та його дружину. Ерцгерцог і Софія загинули. 28 червня 1940 р. відповідно до секретного додаткового протоколу пакту Молотова-Ріббентропа СРСР висунув ультиматуму Румунії. Танкові війська та мотопіхота Червоної армії перейшли Дністер і вступили до міст …\n28 06 2021 Цей день в історії: совкова окупація Чернівців Докладніше & raquo;


Обмін yearn.finance на Qtum, список найвигідніших курсів\nКурси обміну yearn.finance на Qtum\nТаблиця містить важливі відомості щодо курсу переказу yearn.finance на Qtum.\tТам ви знайдете все обмінні пункти, які зараз діють. Найбільш вигідні пропозиції знаходяться вгорі.\tРозшифровка значення даних в стовпчиках таблиці.\nALFAcashier 1.0000від 0.0033 1927.9686 554.9828 1339.4 2/0/1\nProstoCash 1.0000від 0.0122 1772.8400 482414.0000 143.1 0/0/0\nЯкщо у вас є еарн фінанс (YFI), і ви хочете поміняти його на Qtum (QTUM), таблиця допоможе вибрати найкращий курс на сьогоднішній день. Скористайтеся порадами, як знайти потрібний обмінник:\nДуже важливо для початку визначитися з курсом. Виберіть із запропонованого найбільш вигідний варіант. Курси ви можете подивитися в графах "yearn.finance" та "Qtum".\nУ колонці під назвою "Резерв" міститься інформація про те, чи вистачить коштів Qtum у обмінника здійснити операцію.


Головна Сумки Клатч Butter Cream\nІдеальна компактна сумочка геометричної форми зі зручним функціоналом: містким основним відділенням на блискавці з внутрішньою кишенькою і додатковим відділенням на спинці. Клапан з щільної матової еко-шкіри на потаємному магніті, регульований плечовий ланцюг, довжина якого дозволяє носити сумку і на плечі, і "кроссбоді".\n- Глибина 3 см.\n- Довжина ланцюга, складеного вдвічі 65 см. Максимальна 100 см.


Презентація на тему "Війська спеціального призначення"\nGDZ4YOUГДЗ1-4 класи1 клас2 клас3 клас4 клас5 класМатематикаУкраїнська моваРосійська моваАнглійська моваНімецька моваФранцузька моваІнформатикаІсторіяОснови здоров'яЕтикаПриродознавствоУкраїнська літератураСвітова література6 класМатематикаУкраїнська моваРосійська моваАнглійська моваНімецька моваФранцузька моваГеографіяБіологіяІнформатикаІсторіяОснови здоров'яЕтикаПриродознавствоУкраїнська літератураСвітова література7 класАлгебраГеометріяУкраїнська моваРосійська моваАнглійська моваНімецька моваХіміяФізикаГеографіяБіологіяІнформатикаІсторіяОснови здоров'яУкраїнська літератураСвітова література8 класАлгебраГеометріяУкраїнська моваРосійська моваАнглійська моваНімецька моваХіміяФізикаГеографіяБіологіяІнформатикаІсторіяКресленняОснови здоров'яУкраїнська літератураСвітова література9 класАлгебраГеометріяУкраїнська моваРосійська моваАнглійська моваНімецька моваХіміяФізикаГеографіяБіологіяІнформатикаІсторіяКресленняОснови здоров'яУкраїнська літератураСвітова література10 класМатематикаАлгебраГеометріяУкраїнська моваРосійська моваАнглійська моваНімецька моваХіміяФізикаГеографіяБіологіяІнформатикаІсторіяПравознавствоУкраїнська літератураСвітова література11 класМатематикаАлгебраГеометріяЕкономікаУкраїнська моваРосійська моваАнглійська моваНімецька моваХіміяФізикаБіологіяАстрономіяІнформатикаІсторіяУкраїнська літератураСвітова літератураЗНОТвори у форматі ЗНОЗбірники2008 рік2009 рік2010 рік2011 рік2012 рік2013 рік2014 рік2015 рік2016 рікВідповіді2008 рік2009 рік2010 рік2011 рік2012 рік2013 рік2014 рік2015 рік2016 рікДПАЗбірники4 клас9 клас11 класВідповіді4 клас9 клас11 класПідручники1 класАнглійська моваБукварІспанська моваМатематикаМузичне мистецтвоНімецька моваОбразотворчеОснови здоров'яПриродознавствоРосійська моваТрудове навчанняУкраїнська моваФранцузька мова2 класАнглійська моваІнформатикаІспанська моваЧитанняМатематикаМузичне мистецтвоНімецька моваОбразотворчеОснови здоров'яПриродознавствоРосійська моваТрудове навчанняУкраїнська моваФранцузька мова3 класАнглійська моваІнформатикаІспанська моваЧитанняМатематикаМузичне мистецтвоНімецька моваОбразотворчеОснови здоров'яПриродознавствоРосійська моваТрудове навчанняУкраїнська моваФранцузька моваЯ у світі4 класАнглійська моваІнформатикаІспанська моваЧитанняМатематикаМузичне мистецтвоНімецька моваОбразотворчеОснови здоров'яПриродознавствоРосійська моваТрудове навчанняУкраїнська моваФранцузька моваЯ у світі5 класАнглійська моваЕтикаІнформатикаІспанська моваІсторія УкраїниМатематикаМузичне мистецтвоНімецька моваОбразотворчеОснови здоров'яПольська моваПриродознавствоРосійська моваСвітова літератураТрудове навчанняУкраїнська літератураУкраїнська моваФранцузька моваЯ у світі6 класАнглійська моваБіологіяВсесвітня історіяГеографіяЕтикаІнформатикаІспанська моваМатематикаМузичне мистецтвоНімецька моваОбразотворчеОснови здоров'яПольська моваПриродознавствоРосійська моваСвітова літератураТрудове навчанняУкраїнська літератураУкраїнська моваФранцузька мова7 класАлгебраАнглійська моваБіологіяВсесвітня історіяГеографіяГеометріяІнформатикаІспанська моваІсторія УкраїниМузичне мистецтвоНімецька моваОбразотворчеОснови здоров'яРосійська моваСвітова літератураТрудове навчанняУкраїнська літератураУкраїнська моваФізикаФранцузька моваХімія8 класАлгебраАнглійська моваБіологіяВсесвітня історіяГеографіяГеометріяІнформатикаІсторія УкраїниКресленняМузичне мистецтвоНімецька моваОбразотворчеОснови здоров'яРосійська моваСвітова літератураТрудове навчанняУкраїнська літератураУкраїнська моваФізикаФранцузька моваХімія9 класАлгебраАнглійська моваБіологіяВсесвітня історіяГеографіяГеометріяІнформатикаІсторія УкраїниНімецька моваОбразотворчеОснови здоров'яПравознавствоРосійська моваСвітова літератураТрудове навчанняУкраїнська літератураУкраїнська моваФізикаФізична культураХіміяХудожня культура10 класАлгебраАнглійська моваБіологіяВсесвітня історіяГеографіяГеометріяЕкологіяЕкономікаЗахист ВітчизниІнформатикаІспанська моваІсторія УкраїниНімецька моваОснови дизайнуПравознавствоРосійська моваСвітова літератураТехнологіїУкраїнська літератураУкраїнська моваФізикаФілософіяФранцузька моваХіміяХудожня культура11 класАлгебраАнглійська моваАстрономіяБіологіяВсесвітня історіяГеографіяГеометріяЕкологіяЕкономікаЗахист ВітчизниІнформатикаІсторія УкраїниКресленняЛюдина і світНімецька моваПравознавствоРосійська моваСвітова літератураТехнологіїУкраїнська літератураУкраїнська моваФізикаФранцузька моваХіміяХудожня культураПрезентаціїАстрономіяБіологіяГеографіяФізикаХіміяУкраїнська літератураСвітова літератураІсторія УкраїниВсесвітня історіяІнформатикаМатематикаАнглійська моваНімецька моваІнші презентаціїЛітератураУкраїнська літератураТвориСкороченоСвітова літератураТвориСкороченоШкільні твориПошук GDZ4YOU Презентації Інші презентації Шукай! Презентація "Війська спеціального призначення"\nНаступний слайд Завантажити презентацію "Війська спеціального призначення"\nСлайд #1 Війська спеціального призначення Виконував: Городинський Ігор, Перескоков Олександр 11-БСлайд #2Війська́ спеціа́льного призна́чення — унікальний рід військ, до складу якого входять підрозділи і частини різних спеціальних служб, видів збройних сил (сухопутних військ, авіації, флоту, морської піхоти тощо) та поліції (міліції), а також антитерористичні підрозділи, призначені для боротьби і знищення терористичних формувань, проведення спеціальних операцій, організації партизанської війни, диверсійних актів в глибокому тилу противника і виконання інших складних бойових завдань. Особовий склад даних військ має високу бойову, вогневу, фізичну і психологічну підготовку, в завдання яких входить вирішення специфічних бойових завдань силовими методами в надзвичайно екстремальних умовах.Слайд #3Спецпідрозділи України\nСпецпідрозділ « Вега »Слайд #4« Альфа » - спецпідрозділ Служби безпеки України, антитерористичний центр. Офіційна назва - центр спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників карного судочинства та співробітників правоохоронних органів.\nСпецпідрозділ «Альфа»Слайд #5Історія створення та спецоперації\nУ 1995 році в АРК група "Альфа" провела успішну операцію. У одному з санаторіїв бійці нейтралізували численне злочинне угрупування, затримавши 30 бандитів, оснащених зброєю, бронежилетами, спецзасобами. А в 1997 році вХерсонській області спільно з "Беркутом" і "Соколом" штурмували бандитське гніздо. Справа була серйозною - не обійшлися без допомоги з повітря, адже садиба "авторитету" площею в гектар добре охоронялася. Було затримано 36 бандитів. Але однією з особливих подій в історії "Альфи" була охорона і супровід у 1992-93 роках контейнерів з новою валютою України. Гривні, віддруковані у Франції, Італії і Канаді, переправляли повітрям і морем.Слайд #6Спорядження\nЗахисна маскаСлайд #7Тактичні рукавички\nТактичний ліхтарикСлайд #8Гарнітура для радіостанції\nНаколінникиСлайд #9Озброєння Форт-17 — ручний самозарядний пістолет калібру 9 мм, призначений для ураження живої сили противника на відстані до 50 м.\nHeckler & Koch USP - самозарядний пістолет, розроблений німецькою компанією Heckler & Koch. Вперше представлений в 1993 році. Призначений для озброєння поліції і армії. На даний момент HK USP випускається під патрони: .40 S & W, 9 × 19 мм Слайд #10Negev - легкий ручний кулемет під патрон 5,56 × 45 мм, що випускається ізраїльським концерном Israel Military Industries. Використовується як стандартний ручний кулемет в піхотних підрозділах. Мінімальний темп стрільби - 700-850 пострілів за хвилину, максимальний - 850-1000.\nНа гвинтівку може встановлюватися американський 40 -мм подствольний гранатомет M203Слайд #11Спецпідрозділи Росії\nСОБРСлайд #12ОСН «Альфа» Управління «А» ЦСН ФСБ\nГрупа «А» (згодом Управління «А» ) більше відома в світі під даним журналістами назвою « Альфа» або група «А». Основне завдання цього спецпідрозділу - силові операції по запобіганню терористичних актів , звільнення заручників і т. д. Крім того , бійці « Альфи» залучаються і до інших операціях ФСБ особливої та підвищеної складності , а також діють в «гарячих точках» , у тому числі в Чечні , Дагестані , Інгушетії та ін. Аналогічні по суті спецпідрозділу антитерору є в багатьох країнах. Слайд #13Історія створення та спецоперації\nКуба Сполучені Штати Америки США\nАфганістан Ізраїль 1-3 вересня 2004 року - Терористичний акт в Беслані\nПроведення спеціальних операцій на території Північного Кавказу в складі оперативно- бойових груп Центру спеціального призначення ФСБ Росії .Слайд #14ГРУ Головне Розвідувальне Управління Головне розвідувальне управління ( ГРУ ) - орган зовнішньої розвідки Міністерства оборони Російської Федерації , центральний орган управління військовою розвідкою у Збройних Силах Російської Федерації - Росії. Є виконавчим органом і органом військового управління інших військових організацій (Міноборони Росії і Генеральний штаб Збройних Сил Російської Федерації) , у свою чергу має виконавчі органи у складі органів військового управління , інших органів та підвідомчих організацій ; є державною установою , мілітаризованим формальним соціальним некомерційним утворенням , надають послуги в галузі оборони і розвідки. Очолюється начальником ГРУ.Офіційне найменування - Головне управління Генерального штабу Збройних Сил Російської Федерації . Пріоритет в ГРУ віддається роботі з добування секретних відомостей, матеріалів та іноземних зразків сучасної техніки. Резидентури військової розвідки не поступаються резидентури Служби зовнішньої розвідки Російської Федерації (СЗР Росії) за чисельністю, але мають менші обсяги фінансування діючи, при цьому, більш цілеспрямовано.Слайд #15Історія створення Історія\n16 лютого 1942 наказом Наркома оборони СРСР Розвідувальне управління Генштабу Червоної Армії було реорганізовано в Головне розвідувальне управління Генерального штабу з відповідною зміною структури та штатної чисельності.Слайд #16Частини і з'єднання спеціального призначення (СпП)\n24 жовтня 1950 була підписана Директива Військового міністра СРСР № ОРГ/2/395/832 з грифом « Секретно ». Вона поклала початок створенню підрозділів і частин спеціального призначення ( СпП ) ( глибинна розвідка або розвідка спеціального призначення ) для дій в самому глибокому тилу противника. Восени того ж року в усіх військових округах було створено 46 окремих рот СпП по 120 осіб кожна . Пізніше були створені сполуки СпП ( по бригаді на кожен військовий округ або флот і бригада центрального підпорядкування) . Групи розвідників мали з'явитися в безпосередній близькості від командних пунктів та інших стратегічних об'єктів збройних сил противника. У їх завдання входило: вести розвідку , а в разі необхідності , порушення управління військами , усунення командирів армії , авіації і флоту і політичних лідерів країн- агресорів , знищувати пункти управління , ракетні установки , літаки стратегічної авіації , атомні підводні човни , порушити зв'язок , енергопостачання , руйнувати транспортні комунікації , сіяти паніку і вносити хаос у воєнний і державне управління країн- агресорів. Підрозділи та частини СпП ГРУ зіграли величезну роль в Афганській Війні , а потім у в операціях на території Чеченської республіки. Організаційно-штатна структура 177- го окремого загону спеціального призначення , на Улітку 1982 року ( неофіційна ) .\nВсього через Афганську Війну пройшло 11 окремих загонів спеціального призначення ( ооСпН ) . Згодом до лютого 1984 - го 8 загонів були зведені організаційно у дві бригади. Для конспірації було прийнято називати їх у службовому порядку окремими мотострілковими батальйонамиСлайд #17Озброєння АК-74М. Самий новий варіант, прийнятий на озброєння Російської Армії на початку 1990х.Відрізняється від пізніх АК-74 складним убік пластиковим прикладом і планкою для кріплення прицільних пристосувань на лівій стороні стовбурної коробки.\nСнайперська гвинтівка ОРСІС Т-5000 з довгим стволом, калібр 7.62мм.\nАвтомат Спеціальний (АС) «Вал» створений в ЦНДІ Точного Машинобудування в другій половині 1980х років, і призначався для озброєння різних підрозділів спеціального призначення Міноборони і МВС СРСР. Автомат був створений на основі «Винторез»Слайд #18Ф1\nПістолет безшумний ПБ (індекс 6П9) був розроблений конструктором А.А. Дерягиним на базі пістолета Макарова ПМ для озброєння армійських розвідувальних груп а також персоналу КДБ СРСР, прийнятий на озброєння в 1967 році.Слайд #19Спецпідрозділи США\nЗбройні сили США традиційно підрозділяються на п'ять пологів військ : морська піхота, армія, авіація, флот і берегова охорона - усі вони мають свої спецпідрозділи. Слайд #20Слайд #21 «Дельта» Delta Force\nДельта (спецпідрозділ) (англ. Delta Force) або 1-й загін сил спеціальних операцій «Дельта» (англ. 1st Special Forces Operational Detachment-Delta (1st SFOD-D) — один з найбільш засекречених підрозділів першого рівня таємності сил спеціальних операцій Збройних сил США (англ. Special Operations Forces Tier System), пріоритетним завданням якого є боротьба з тероризмом та виконання задач спеціальних операцій. Спецпідрозділ носить загальновживану назву «Дельта», та офіційно знаходиться під безпосереднім керівництвом Міністерства оборони США, як Бойова виконавча група. Це формування є одним з найбільш елітних підрозділів сил спеціальних операцій США, які об'єднуються під командуванням Командування Сил Спеціальних Операцій США у складі сухопутного компоненту Об'єднаного Командування спеціальних операцій.Слайд #22Історія створення\nПісля провалу операції, американський уряд негайно сформував низку спеціальних частин для виконання спеціальних завдань.Слайд #23Спецоперації\nОперація «Свобода Іраку»Слайд #24Операції «Готський змій»\n1999 письменник Марк Бауден опублікував свою книгу «Падіння „Чорного яструба“: Історія сучасної війни», у якій в хронологічному порядку описав події, що коїлися 3 жовтня 1993 в Могадишо. 2001 на основі даної книги режисер Рідлі Скотт видав кінострічку "Падіння «Чорного яструба».Слайд #25Озброєння Heckler & Koch Mk23 включає в себе напівавтоматичний пістолет калібру .45 з магазином на 12 патронів, глушник і лазерний целеуказатель.\nM4A1 SOPMOD використовується спеціальними підрозділами.Слайд #26Спецпідрозділи Німеччини\nGSG 9 (нім. Grenzschutzgruppe 9 - Група охорони кордонів 9) - підрозділ спецназу Федеральної поліції Німеччини. GSG 9 було сформовано у вересні 1973 року, рівно через рік після трагічної загибелі спортсменів на Олімпіаді в Мюнхені, з метою припинення терористичних дій на території Німеччини в майбутньому.Слайд #27GSG 9\nКожен загін ділиться на оперативні групи , що налічують п'ять осіб. Ці групи не статичні - залежно від умов можуть бути сформовані спеціалізовані групи бійців , що складаються з необхідних у конкретній ситуації бійців з різними навичками і здібностями. Крім оперативних груп , у складі GSG 9 маються штабна група , вертолітне ланка , навчальний загін , загін зв'язку та інформації , група техніків і підрозділ постачанняСлайд #28Озброєння\nHeckler & Koch MP7A1 PDW – пістолет-кулемет, розроблений на початку 2000-х років німецькою фірмою Heckler & Koch.\nPSG-1 (нім. PräzisionsScharfschützenGewehr, «точна снайперська гвинтівка») - самозарядна снайперська гвинтівка, розроблена німецькою компанією Heckler & Koch з Оберндорф-на-Неккарі.\nЯдерний реакторФізикаОбобщение и уточнение Ньютоном законов КеплераФізикаУрбанізація та її наслідкиБіологія


Із міжнародної конференції: від кого залежить закарпатська загроза нацбезпеці України » Новини України та Світу. Новини сьогодні - 7dniv.info\nПублікації 17-жов-2014, 19:170335\nКоли йдеться про небезпеку, що Україна буде поділена на окремі частини, згадують і про Закарпаття. Як зазначив учора на міжнародній конференції в Ужгороді з питань безпеки нашої держави та європейських країн Олександр Власюк – перший заступник директора Національного інституту стратегічних досліджень (Київ), Україна тривалий час вважала, що з європейського боку у нас лише друзі. Однак дружніми ніяк не можна вважати заяви про автономію окремих територій, роздачу паспортів, вимоги створення національного виборчого округу.\nЯк відомо, всі ці процеси характерні саме для нашої області.\nНа запитання 7dniv.info, як можна протидіяти загрозі національній безпеці України саме з огляду на особливості Закарпаття, відповів директор регіонального філіалу Національного інституту стратегічних досліджень в Харкові Олександр Фісун.\nНауковець вважає, що потрібна контрстратегія.\nУ чому був провал в Донецьку і Луганську? Пропустили момент, коли з деструктивними групами ще можна було вести діалог. Після Євромайдану на сході склалася ситуація, що діалог між Майданом та Антимайданом не був можливим. Зараз, коли вже маємо досвід фактично громадянської війни і вторгнення Росії, маємо винести урок, який потрібно враховувати в інших регіонах.\n— Хто має вести цей діалог — місцева влада, чи це має бути стратегія з Києва?\n— Київ — само собою, але він не встигає за процесами в регіонах. На сході в Донецьку, Луганську, Харкові захопили обласні адміністрації, але в Харкові швидко і рішуче зреагували, адміністрацію повернули під контроль, а в Донецьку та Луганську цього не відбулося. Відтак усе й почалося. Значною мірою це залежало від рішучості місцевої влади. Тому і на Закарпатті місцева влада повинна тримати руку на пульсі, швидко і рішуче реагувати, щоб усе випередити, а не ліквідовувати наслідки.\nДо слів науковця додамо, що наразі багато років саме Балоги, які в різні роки більшою чи меншою мірою тримали під собою владу в нашому регіоні, ведуть небезпечні ігри з окремішністю Закарпаття. Вони приводили до угорців, які проживають в області, у 2004-му Ющенка, у 2014 – Порошенка. Обоє кандидатів у президенти обіцяли, що в області буде сформовано національний виборчий округ, а тепер невиконання обіцянки призвело до того, що угорці краю подають скаргу до Європейського суду з прав людини.\nУ першу суботу жовтня представляти нинішнього голову ОДА Василя Губаля приїхав заступник голови Адміністрації президента Ігор Гринів. Голова облради Іван Балога завів перед посадовцем свою вічну пісню про те, що всіх керівників структур і підрозділів, правоохоронних органів на Закарпатті треба призначати місцевих і за погодженням з обласною радою. На що Гринів попросив обласного посадовця пишатися тим, що ми українці, не ділити державу на регіони і пообіцяв, що система «подобається – не подобається» у таких питаннях працювати не буде.


З фільму "Люди Ікс" зроблять серіал - Шоу-бізнес - Х'ю Джекман повернеться до ролі Росомахи | Сьогодні\nЗ фільму "Люди Ікс" зроблять серіал\n6 лютого 2015, 05:50\nХ'ю Джекман повернеться до ролі Росомахи\nТелеканал Fox оголосив радісну новину для шанувальників всесвіту коміксів Marvel. Про команду супергероїв-мутантів із серії фільмів "Люди Ікс" знімуть серіал.\n"Забудьте про сумнівнbq досвіді 1996 під назвою "Покоління Ікс". Мутанти, нарешті, отримали можливість гідного виходу на телеекрани у форматі серіалу живого дії", – пише Telegraph з посиланням на джерело в телевізійній індустрії.\nУ світовий прокат вийшло вже сім фільмів серії "Люди Ікс", готується до виходу картина "Люди Ікс: Апокаліпсис". Також у березні 2014 студія 20th Century Fox оголосила дату третього фільму про Росомаху. Тріквел вийде 3 березня 2017, а режисером знову буде Джеймс Менголд. Х'ю Джекман повернеться до ролі Росомахи. Додамо, що в 1990-ті і 2000-ні на каналі Fox йшли два анімаційних серіали про супермутантів, однак свого серіалу живого дії у "Людей Ікс" не було.\nДебора Лі-Фернесс не вважає удачею свій шлюб з Х'ю Джекманом Х'ю Джекман не розлучиться з роллю "Росомахи" Х'ю Джекман поранив себе під час виступу на Бродвеї Кінокомпанія Fox анонсувала дати прем'єр своїх нових фільмів Х'ю Джекман розчарувався в Аль Пачіно Х'ю Джекман пройшов третій курс лікування від раку\nджекман хью джекман Люди Ікс


Главная База знаний "Allbest" Медицина Сучасні методи і підходи до обробки результатів медико-біологічних досліджень\nОдним з ефективних шляхів поліпшення діагностики і лікування хворих, прискорення наукових розробок у галузі біології і медицини є застосування математичних і кібернетичних методів. Проведення клінічних досліджень прямо пов'язане із всебічним аналізом отриманих даних. Тому вивчення методів обробки біомедичної інформації є невід'ємною частиною навчання персоналу, що бере участь не тільки в статистичному аналізі результатів, але й у процесі збирання медико-біологічних даних.\nЕтичні й економічні потреби дня диктують необхідність особливого ставлення до планування і проведення медико-біологічних досліджень. Крім того, володіння методиками обробки інформації дозволяє більш ефективно організувати процедуру збирання вихідних даних.\nБудь-яке наукове дослідження в остаточному підсумку має на меті отримання достовірної інформації про об'єктивні властивості навколишнього світу. Багато досліджуваних явищ мають статистичну природу, тобто мають властивості, що можуть або виявлятися, або не виявлятися, в залежності від безлічі супутніх факторів. Виявлення досліджуваних закономірностей у цьому випадку значною мірою визначається адекватністю методичних засобів, що використовуються під час дослідження. Одним з універсальних стратегічних прийомів підвищення ефективності будь-якого дослідження є застосування математичних методів. Причому чим складніше явище вивчається, тим більш удосконаленим має бути математичний апарат, що при цьому використовується. Повною мірою це стосується і медико-біологічних досліджень, які полягають у виявленні закономірностей реагування найбільш складної - біологічної - системи на дію факторів навколишнього середовища. Рівень ієрархії розглянутих біосистем може бути різний - популяція, індивідум, система організму тощо, так само як різними можуть бути кількість факторів, що впливають, і ступінь деталізації опису механізмів реагування. Відповідно і математичні методи можуть бути найрізноманітнішими.\nОднак у будь-якому випадку має місце діалектично обумовлене правило, яке показує, що сума методичних прийомів, що використовуються, має бути адекватною складності закономірностей, що виявляються. Наслідком цього правила є необхідність застосування тим більше вдосконалених математичних методик, чим менш досконалі інші методи (фізичні, хімічні, фізіологічні, біохімічні тощо), які використовуються в медико-біологічних дослідженнях. Іншими словами, маючи можливість використовувати досить могутній математичний апарат, можливо спрощувати і скорочувати процес вивчення явища за допомогою інших методів. А оперативність використання математичних методів може призвести до загального спрощення всього процесу дослідження без втрати його повноти.\nОстанніми роками широке поширення персональних комп'ютерів і різних програмних засобів для математичного аналізу даних у різних прикладних галузях, включаючи медичні додатки, не знімає необхідності володіння хоча б основами математичної статистики.\nВід користувача вимагається вміння грамотно вибирати придатні статистичні процедури, знати їхні можливості і обмеження, коректно й обмірковано підходити до інтерпретації результатів.\nДовільне застосування статистичних тестів може призвести до помилкових висновків про ефективність методів лікування, що використовуються. Медико-біологічна інформація, одержана під час проведення досліджень, може бути представлена в різному вигляді, що і визначає методичні підходи до її обробки та інтерпретації. З іншого боку, вибір методів обробки інформації пов'язаний з поставленою метою і задачами досліджень. Медико-біологічна інформація може бути представлена в дискретному і безперервному вигляді. Практично всі дані лабораторних досліджень являють собою набори цифр, за винятком результатів спектрального аналізу, що можуть являти собою криві. Безперервні сигнали можна отримати, наприклад, під час зняття електроенцефалограм, електрокардіограм тощо. Крім того, в результаті досліджень можуть бути отримані зображення, такі як рентгенограма чи теплограма. Велику частину дискретної медико-біологічної інформації отримують шляхом проведення вимірювань. Вимірюванням називають знаходження значення величини дослідним шляхом за допомогою технічних засобів. Вимірювання дозволяють встановлювати закономірності зміни досліджуваного показника і є елементом пізнання навколишнього світу.\nРозрізняють вимірювання прямі, при яких результат можна отримати безпосередньо з вимірювання самої величини (наприклад, вимірювання температури тіла медичним термометром, вимірювання довжини предмета лінійкою), і непрямі, при яких значення величини, яке необхідно знайти, знаходять за відомою залежністю між цією величиною і безпосередньо виміряними величинами (наприклад, визначення маси тіла при зважуванні з урахуванням виштовхувальної сили, визначення в'язкості рідини за швидкістю падіння в неї кульки). Технічні засоби для виробництва вимірювань (засоби вимірювань) можуть бути різних типів. Найбільш відомим засобом вимірювання є вимірювальний прилад, у якому вимірювальна інформація подається у формі, доступній для безпосереднього сприйняття спостерігачем (наприклад, температура представлена в термометрі довжиною стовпчика ртуті, сила струму -- показанням стрілки амперметра чи цифровим значенням). До засобів вимірювань відносять також і міру, що призначена для відтворення фізичної величини заданого розміру (наприклад, гиря визначеної маси). Метрологічні вимоги до медичних приладів як до вимірювальних пристроїв досить очевидні, оскільки вимірювання в медицині (медичні чи медико-біологічні вимірювання), а також відповідні засоби вимірювань досить специфічні. Ця особливість виділяє в метрології окремий напрямок -- медичну метрологію.\nОсновні проблеми, характерні для медичної метрології і частково для медичного приладобудування\nЗараз медичні вимірювання в більшості випадків проводить медичний персонал (лікар, медсестра), технічно не підготовлений. Тому доцільно створювати медичні прилади, градуйовані в одиницях фізичних величин, значення яких є кінцевою медичною вимірювальною інформацією (прямі вимірювання). Або обслуговування медичних приладів і зняття інформації має здійснювати фахівець, технічно підготовлений.\nБажано, щоб час вимірювання, аж до одержання кінцевого результату, був якнайменшим, а інформація якомога повнішою. Цим суперечливим вимогам задовольняють вимірювальні комплекси, що включають ЕОМ.\nПри метрологічному нормуванні медичного приладу, який створюється, важливо враховувати медичні показання. Лікар повинен визначити, з якою точністю необхідно представити результати, щоб можна було зробити діагностичний висновок. При цьому мають бути враховані можливі відхилення цих показників у окремих хворих.\nБагато медичних приладів видають інформацію на пристрої, які її реєструють, (наприклад, електрокардіограф), тому слід враховувати похибки, характерні для цієї форми запису.\nОдна з проблем -- термінологічна. Відповідно до вимог метрології, у назві вимірювального приладу має бути зазначена фізична величина чи одиниця (амперметр, вольтметр, частотомір тощо). У ряді випадків назва медичних приладів не відповідає цьому принципу (електрокардіограф, фонокардіограф, реограф та ін.). Так, електрокардіограф слід було б назвати мілівольтметром з реєстрацією показань (чи мілівольтметром, що реєструє дані).\n6. У ряді медичних вимірювань може бути недостатньо інформації про зв'язок між безпосередньо вимірюваною фізичною величиною і відповідними медико-біологічними параметрами. Так, наприклад, при клінічному (безкровному) методі вимірювання тиску крові допускається, що тиск повітря усередині манжети приблизно дорівнює тиску крові у плечовій артерії.\nНасправді цей зв'язок не дуже простий і залежить від ряду факторів, у тому числі і від ступеня розслаблення мускулатури. Лабораторні вимірювання (in vitro) можуть відрізнятися від значень відповідного параметра в умовах організму (in vivo).\nУ процесі вимірювання медико-біологічні параметри можуть змінюватися. У практиці фізико-технічних вимірювань прагнуть зробити декілька вимірювань для виключення (обліку) випадкових похибок; це доцільно в тих випадках, коли є впевненість у незмінності фізичного параметра в процесі вимірювання.\nПараметри біологічної системи можуть значно змінюватися при тривалих вимірюваннях, наприклад, внаслідок психофізіологічних факторів (вплив навколишнього оточення: приміщення, вимірювального приладу, персоналу тощо) чи втоми м'язів при багаторазових вимірюваннях на динамометрі. Рухливість органів чи самого об'єкта також може призводити до різних результатів вимірювання. Природно, що при створенні медичної апаратури мають бути враховані й інші вимоги (санітарно-гігієнічні, питання безпеки, надійності тощо).\nБільшість вимірювань у медицині є вимірами фізичних або фізико-хімічних величин. У кількісній діагностиці - тиск крові, часова залежність біопотенціалів, оптична сила ока та ін. У лабораторних аналізах -- в'язкість крові, концентрація цукру в сечі та ін.\nПід час лікування важливо знати дозу іонізуючого випромінювання, силу струму при гальванізації, інтенсивність ультразвуку тощо; відсутність якої-небудь інформації подібного роду може не тільки знизити лікувальний ефект, але й завдати шкоди.\nКількісна оцінка параметрів середовища, що оточує людину (вологість повітря, температура, атмосферний тиск), є необхідною умовою профілактики захворювань, кліматичного лікування.\nРізні фізичні медико-біологічні вимірювання можуть бути класифіковані або за функціональною ознакою, або за приналежністю до відповідного розділу фізики.\nФізична класифікація більш близька структурі і наведена нижче.\nантропометричні параметри тіла, переміщення, швидкість і прискорення частин тіла, крові, повітря, акустичні вимірювання, тиск крові і рідин в організмі і повітря в навколишньому середовищі, вимірювання вібрацій та ін.\nтемпература органів, частин тіла і навколишнього середовища, калориметричні вимірювання біологічних об'єктів, продуктів харчування тощо.\nбіопотенціали, індукція магнітного поля серця, вимірювання імпедансу біологічних об'єктів з діагностичною метою, параметрів електромагнітних полів і концентрації іонів з гігієнічною метою та ін.\nколориметричні вимірювання, вимірювання оптичних характеристик середовища ока з діагностичною метою, спектральні вимірювання для діагностики і судово-медичного призначення, вимірювання характеристик ультрафіолетового, інфрачервоного і видимого світла з гігієнічною метою та ін.\nАтомні і ядерні вимірювання\nвимірювання іонізуючого випромінювання (дозиметрія) та ін.\nКрім того, можна вказати і фізико-хімічні вимірювання: кількісне визначення складу повітря, яке вдихається та видихається людиною, газовий склад крові, рН крові й інших біологічних середовищ.\nФункціональний принцип класифікації методів медико-біологічних вимірювань\nФункціональний принцип класифікації методів медико-біологічних вимірювань можна проілюструвати на прикладі вимірювання параметрів серцево-судинної системи.\nТут зустрічаються механічні (баллістокардіографія, фонокардіографія, вимірювання тиску крові), електричні і магнітні (електрокардіографія, магнітокардіографія), оптичні вимірювання (окси-гемометрія). Можливе застосування й інших фізичних методів; так, наприклад, методом ядерного магнітного резонансу визначають швидкість кровотоку.\nЯк було показано вище, можна виділити декілька великих груп методів обробки медико-біологічної інформації:\n1. Апарат теорії імовірності і математичної статистики.\n2. Математичний аналіз кривих.\n3. Диференційні рівняння.\n4. Гармонійний аналіз.\nКрім того, існує цілий ряд спеціальних математичних методів, призначених для розпізнавання зображень, виділення корисної інформації з «зашумленної» та ін.\nСучасні методи медичних досліджень можуть бути розділені на дві основні групи - лабораторні та інструментальні. Крім того, до інструментальних методів відноситься особлива група методів, названа хірургічними методами.\nОкремий розгляд цієї групи пов'язаний з особливостями цих методів, які полягають у тому, що інструментальні методи пов'язані в них з хірургічними втручаннями.\nІнша класифікація методів медичних досліджень підрозділяє їх на 3 основні групи об'єктивних методів дослідження організму людини:\n1. Структурна діагностика -- методи, що виявляють зміни у побудові органів і тканин (рентгенологічні, ультразвукові дослідження, теплобачення, ендоскопія -- гастроскопія, бронхоскопія, колоноскопія тощо).\n2. Функціональна діагностика -- методи вивчення функціонування органів і систем за їхніми електричними проявами (електрокардіографія, електроенцефалографія, електроміографія тощо), звукових (фонокардіографія), механічних (сфігмографія) та інших проявах.\n3. Лабораторна діагностика -- методи виявлення змін клітинного і хімічного складу біорідин та інших біоматеріалів.\nОсновні методи, що відносяться до цих груп, подані на схемі\nМетоди медичних досліджень\nЛабораторні Інструментальні Хірургічні\nКлінічні Рентгенівські Лапароскопія\nБіохімічні Ультразвукові Діагностич. трепанація\nІмунологічні Електричні Пункційні біопсії\nСуть лабораторних методів полягає у дослідженні хімічних і фізичних властивостей біологічних рідин і тканин, проб навколишнього середовища (змивів з поверхонь, проб води, ґрунту, повітря тощо). Крім того, до лабораторних методів відносяться дослідження та ідентифікація мікроорганізмів (бактеріологія і вірусологія), з метою виявлення патогенних і умовно-патогенних для людини і тваринних мікроорганізмів і розробки методів специфічної профілактики і лікування інфекційних хвороб.\nУ мікробіології широко застосовують мікроскопічні методи дослідження, методи культивування мікроорганізмів, генетичної інженерії, хроматографії, мас-спектрометрії, ізотопних індикаторів, електрофорезу, цитологічні, імунохімічні, біохімічні й інші. Не зменшуючи значимості методів структурної і функціональної діагностики, слід зазначити, що 70-80% об'єктивної діагностичної інформації лікар одержує на основі лабораторних аналізів, а стан деяких систем, зокрема, імунної, згортаючої систем крові можна визначити тільки за допомогою лабораторних методів. Крім того, деякі лабораторні дослідження дозволяють виявити патологічний процес на доклінічній стадії, коли ніяких суб'єктивних відчуттів і виражених змін органів і тканин немає, а також оцінювати ступінь ризику розвитку того чи іншого захворювання для здорової людини. Сьогодні лабораторна медицина являє собою комплекс багатьох субдисциплін, кожна з яких досліджує визначені компоненти біологічного матеріалу, використовуючи власні специфічні методи. Як вже було зазначено раніше, основна інформація, одержана під час лабораторних досліджень, подається в дискретному вигляді. Це кількість клітин крові, концентрація різних речовин у біорідинах, кількість домішок у воді, кількість мікроорганізмів у полі зору та ін. Для обробки таких даних використовується апарат математичної статистики, що дозволяє визначити характер розподілу показників, їхні середні значення, похибки середнього тощо. Крім дискретних даних, можливе отримання і безперервної інформації у вигляді спектрів, до якої можливо застосовувати методи диференціального і гармонійного аналізу. Крім того, зараз йде активний пошук сучасних методів, з використанням різних математичних прийомів для створення моделей і прогнозування станів. До лабораторних методів відносяться дослідження з використанням оптичних пристроїв, наприклад, різноманітних мікроскопів. Зображення, одержані за допомогою таких пристроїв, апаратно чи програмно перетворюються в електричні сигнали й обробляються спеціальними методами.\nДо інструментальних методів відноситься велика група методів, у результаті застосування яких можна отримати різні зображення. Це:\nультразвукові та інші методи.\nНині завдяки автоматизації досліджень можливо проводити обробку оптичних і ультразвукових зображень, вимірювання їхніх геометричних характеристик, виділення фрагментів, які зацікавили лікаря, із заданими структурними властивостями, підрахунки елементів, визначення площ тощо. Для досягнення такої мети використовується цілий ряд математичних методів.\nконтрольная работа "Сучасні методи і підходи до обробки результатів медико-біологічних досліджень" скачать\nОсновна мета клінічних досліджень і методи порівняння. Статистичний аналіз результатів клінічних досліджень. Розподіл показників і статистичні характеристики сукупності. Роль математичної статистики в перевірці гіпотези про рівність значень вибірок.\nреферат [27,2 K], добавлен 12.01.2011\nДругие документы, подобные "Сучасні методи і підходи до обробки результатів медико-біологічних досліджень"


Шон Маклех: Відчиняю двері - ВІРШ, Вірші, поезія. Клуб поезії\nСайт поезії, вірші, поздоровлення у віршах :: Шон Маклех: Відчиняю двері - ВІРШ\n«Społeczeństwo nie było bardzo świetne, ale bardzo honorove: Ja, panie ksiądz, próżni pan i dwie dziwki.» (Pamiętnik Krzysztof Mazursky)* Пустив у сни свої маляра З відрами фарби та пензлями. Тепер всі сни мої кольорові Як те, що над хаткою лисиць висне Коромислом теплого літа. Пустив у сни мої скрипаля** З торбою та крисанею. Тепер у снах моїх Зайчики витанцьовують Тарантелли із джиґами*** Ніби не зайці вони, а паяци**** Цирку моєї свідомості. Пустив у сни мої муляра Чи то каменяра вільного***** З цеглиною та мірилом. Мури тепер холодні Мене від марнот та веселощів У снах моїх божевільних Ховають чи то замуровують. Пустив у сни мої писаря Тепер з ним за чаркою Посумуємо… Примітки: * - «Компанія була не дуже велика, але дуже гонорова: я, пан ксьондз, пан асенізатор і дві щльондри…» (Зі спогадів Кшиштофа Мазурського) (пол.) ** - насправді він сам прийшов, я його не пускав. *** - насправді вони танцювали вальс. Мусив написати, що вони танцювали джиґу, бо я ірландець. А тарантелу, бо Італія як країна мені дуже подобається. **** - вони і направду паяци і вар’яти, я не перебільшую. ***** - це не те, що ви подумали.\nдата надходження: 27.01.2013 16:52:50\n© дата внесення змiн: 15.03.2013 20:59:40\nВ Обране додали: Ольга Ратинська, Шостацька Людмила\nЛюбов Ігнатова, Заир, Ksiufka, Лидия Науменко, філософ, Gelli, Олекса Удайко, Марамі, вчитель, Дід Петро, Nikita13, Качмар Ольга, Ольга Ратинська, Пантелій Любченко, Марія Гончаренко, areshok, kore, Крилата, Тата, Нова Планета, Олена Пасевін, Schwarzer Adler, Макієвська, NikitTa, Надія Рубінська, Ярмульська Галина, Натали Вадис, Едельвейс137, Шпаківський Петро, Тетяна Хвильова, Сабріна, Олександр Подвишенний, Василь Надвірнянський, Шостацька Людмила, Ольга Білицька\nЯрмульська Галина, 14.04.2013 - 12:54\nМакієвська, 10.02.2013 - 20:56\nДякую за відгук! Приємно знайти таких читачів....\nКрилата, 28.01.2013 - 19:41\nСподобалось! Пустіть у сни мене. І ми полетимо до місяця-молодика, погойдаємося на його ріжку, натремо його до блиску і подаруємо нічним перехожим!\nПриходьте... В моїх снах цікаво і двері завжди відчинені...\nkore, 28.01.2013 - 16:18\nцікаво дуже...красивий вірш\nМарія Гончаренко, 28.01.2013 - 09:35\n... і хіба я неправильно подумала? - " каменяра вільного // З цеглиною та мірилом" - прозористо про масонську ложу... Ваші вірші цікаво читати - рухаєшся їхньою повільною течією, намагаючись уловити їхні багатозначні смисли... вдала ілюстрація -хто автор?\nІван Франко теж писав про себе як про вільного каменяра... Якщо хтось розуміє мої твори - так це Ви...\nКачмар Ольга, 27.01.2013 - 20:13\nІрландець чудово володіє мовою солов"їною! Несподівано! Але я рада за Вас!\nДякую за відгук! І увагу до моїх творів...\nКачмар Ольга, 27.01.2013 - 19:36\nЖартівливий Ви наш! Цікава побудова вірша - нанизування подібних намистин, що грають різними відтінками змісту... Люблю Ваші верлібри!\nДякую! Я ірландець. А ірланці навіть під шибеницями сміялися...\nNikita13, 27.01.2013 - 19:09\nЦікаве у Вас життя...\nЖиття ж бо і сни - це сторінки однієї і тієї ж книги!\nВзагалі то життя - це сон... Не хочеться прокидатися...\nвчитель, 27.01.2013 - 18:37\nОй! Соромно за помилку: все нагадує мені моє російськомовне минуле (забуваю, що шиплячі в українській мові тверді)))Тому правильно "чиї"\nЯ теж коли пишу англійською пишу з помилками - прориваються ірланська говірка та ірландська (гельська) мова...\nвчитель, 27.01.2013 - 18:29\nЦікаві у Вас сни)) Головне, що ні на чії не подібні!У мене асоціація пройшла з творами Артура Конан Дойля! Очевидно, це шотландська природа навіває на Вас з ним такі містичні сновидіння!\nБільше ірландська природа... І твори Джеймса Джойса...\nМарамі, 27.01.2013 - 18:15\nкласно.. особливо примітки до віршу\nЗаир, 27.01.2013 - 17:09\nШон Маклех відповів на коментар Заир, 01.01.1970 - 03:00\nЛюбов Ігнатова, 27.01.2013 - 16:59\nя б іще пустила у свої сни ластівку, бо заздрю її лету, але то ж я...\nДякую за відгук! Сни це загадково...