16 | Грудень | 2015 | CREDO\nАрхів запис: 16.12.2015\nГоловна / 2015 / Грудень / 16\nРимо-католицький календар Літургійні читання / Літургія Годин / Біблійні роздуми Греко-католицький календар Влкмчц. Варвари прп. Йоана Дамаскина Літургійні читання...\n16 Грудень, 18:55 1050 Літургія\nГлава УГКЦ Блаженніший Святослав Шевчук закликав святкувати Різдво разом із переселенцями та потребуючими. «Я хочу звернутися до всіх наших мирянських організацій з такою ініціативою: відсвяткуйте це Різдво з переселенцями, із вбогими та потребуючими. Бо Ісус Христос став безхатченком, коли воплотився. Відразу після свого народження Він став біженцем, коли тікав з батьками до Єгипту. Якби сьогодні ми хотіли зустріти воплоченого Христа, в особі кого ми можемо Його побачити? Ми Його можемо побачити в особі безхатченка, переселенця, вбогого та потребуючого», — сказав...\n16 Грудень, 18:33 1233 Коментарі\nВизнано чудо за заступництвом о. Владислава Буковинського\nКонгрегація у справах святих визнала чудо, приписуване заступництву о. Владислава Буковинського. А це означає, що уродженець Київщини, римо-католицький священик о. Владислав Буковинський, незабаром буде проголошений блаженним. У понеділок, 14 грудня 2015 р., Папа Франциск прийняв на аудієнції Префекта Конгрегації у справах святих кардинала Анджело Амато. Під час цієї аудієнції були затверджені декрети цього відомства про визнання чуд та про героїчність чеснот. Перший з декретів стосувався визнання чуда за заступництвом шведської черниці блаженної Марії Єлизавети Гессельблад,...\n16 Грудень, 18:18 1708 Ватикан\nКанадського пастора довічно ув’язнили у Північній Кореї\nВерховний суд Північної Кореї присудив канадського пастора до довічної примусової праці за «злочини проти держави». Довічне ув'язнення у виправно-трудової колонії — такий вирок Верховного суду отримав в Пхеньяні 60-річний канадський служитель корейського походження Лім Хен Су. Звинувачення вимагало винести йому смертний вирок. Лім Хьон Су — мешканець Торонто південнокорейського походження — був арештований у Пхеньяні. Як повідомляють, він приїхав туди у січні для гуманітарної роботи. Пастора, який очолював корейську пресвітеріанську...\n16 Грудень, 17:59 1683 Світ\n16 Грудень, 17:39 1403 Відео\n16 Грудень, 17:30 1336 Світ\nМилосердя та прощення — не просто гарні слова\nМилосердя і прощення не повинні залишатися гарними словами, а повинні здійснюватися у щоденному житті. На цьому наголосив Папа Франциск під час загальної аудієнції у середу, 16 грудня. Святіший Отець присвятив своє повчання «знакам Ювілею». Пригадавши, що минулої неділі в усіх катедрах та визначних храмах світу були відкриті Двері Милосердя, Глава Католицької Церкви підкреслив, що його прагненням було, «щоби знак Святих Дверей був присутній у кожній місцевій Церкві, аби Ювілей Милосердя міг стати спільним досвідом кожної людини». Святіший Отець...\n16 Грудень, 17:12 2022 Ватикан\nНе варто людськими долями наповнювати бюджет\nЖодні наповнення бюджетів не варті того, аби повертатися до тих негативних наслідків, які були в Україні за часів легалізації азартних ігор. Про це в ексклюзивному коментарі УНН сказав керівник департаменту зовнішніх зв’язків Української Греко-Католицької Церкви Олекса Петрів. «Наша Церква проти. Навіщо повертатися до того, що було, до тих негативів, які були, коли ігровий бізнес був легальним. Ми бачимо наслідки, які до сих пір лишилися. Яка причина? Наповнення бюджету? Чи варто людськими життями чи долями наповнювати бюджет? Такі люди дуже часто звертаються до...\n16 Грудень, 16:37 1190 Україна\nНігерія: самовбивці мимоволі\nЧимало з молодих дівчат, використовуваних ісламськими терористами з організації Боко Харам для проведення самогубних замахів, найімовірніше не знають, що вони носять вибухівку, яка може бути підірвана будь-якої миті, — сказала у вівторок експерт з ООН. Уже кілька місяців як Боко Харам щоразу частіше проводить вибухові напади з самогубствами на північному сході Нігерії або в сусідніх країнах: Камеруні, Чаді чи Нігері. Переважно ці замахи здійснюють молоді жінки або дівчата, часто навіть 11-12‑річні. На думку Лейли Зерругі, спеціального посланця ООН з питань...\n16 Грудень, 16:33 1412 Світ\nПапа не боїться погроз ісламістів\nНезважаючи на пропозиції італійської поліції, Святіший Отець не планує вдягати бронежилет під час різдвяних свят. Про це повідомляє заступник прес-речника Ватикану о. Чіро Бенедеттіні Папа не змінюватиме свого звичайного стилю проїзду через площу Святого Петра під час загальної аудієнції. Святіший Отець і надалі планує користуватися відкритим папамобілем. Одночасно у Римі посилено заходи безпеки. Навколо Ватикану збільшилася кількість поліції, з’явилися також солдати з автоматами. Перед входом на площу Святого петра встановили більше рамок...\n16 Грудень, 16:28 1038 Ватикан\nПрезидент Польщі просить повернути католикам храми в Україні\nПрезидент Польщі Анджей Дуда з дружиною Агатою зустрілися вчора в Києві з поляками в Україні. На зустрічі були присутні представники польських товариств України, дипломати, серед яких посол Польщі в Україні Генрик Літвін, духовенство, зокрема представники Нунціатури, а також архиєпископ Петро Мальчук та єпископ Леон Дубравський. Кілька сотень осіб взяло участь у зустрічі. Владика Леон розповів CREDO про зустріч, атмосферу та те, як Президент Польщі співає колядки: «Президент Польщі говорив про те, що Польща повинна більше підтримувати своїх співвітчизників...\n16 Грудень, 15:49 3298 Україна\n16 Грудень, 15:03 15562 Культура\nФранцисканський день зосередження\nУ понеділок, 14 грудня, у Баранівському монастирі «Стигматів св. Франциска з Ассизі» зустрілись під час чергового дня зосередження Менші Брати Францисканці. На щомісячну регулярну зустріч приїхали Брати з різних монастирів центрального регіону Провінції Св. Архангела Михаїла, щоб зарядити свої «духовні акумулятори». Зустріч розпочалась в новіціатській каплиці, в присутності Ісуса Христа в Євхаристії, Котрий із вівтаря споглядав на кожного Брата. Конференцію на тему «різних загроз і небезпек сьогоднішнього світу» провів о. Олівер Шопа OFM,...\n16 Грудень, 15:02 1388 Україна\nБувають дні, ба й триваліший час, коли досвід молитви стає жалюгідним, страшним і небажаним. Коли молитва охоплює все життя, вона включає і ті періоди, яких би краще — здається — не існувало. Ніхто з нас не хоче зазнавати болю, та ми не завжди можемо уникнути його. Якщо кожен життєвий досвід пов’язує нас із Богом, то не треба перейматися, коли в ньому з’являється смуток. На наші молитви впливають тіло, розум і внутрішній стан. Якщо ми боремося з недолею чи якимось нещастям, то можемо бути певні: це матиме негативний вплив на наші молитви. Ніхто не...\n16 Грудень, 14:59 2392 Роздуми\nОприлюднено Послання Папи з нагоди Всесвітнього дня миру\nПерший ворог миру — це людська байдужість до ближніх, яка, своєю чергою, є наслідком байдужості до Бога. Про це пише Папа Франциск у Посланні з нагоди Всесвітнього дня миру, який відзначатиметься 1 січня 2016 р. на тему «Долай байдужість і здобувай мир». Документ, оприлюднений у вівторок, 15 грудня, розпочинається заохоченням із довірою включатися в будування миру, адже навіть якщо мир і є Божим даром, то його здійснення віддане в руки людей доброї волі. Хоч підсумки 2015 року болісні, а тероризм та різні конфлікти, здається, підтверджують теорію...\n16 Грудень, 14:52 1218 Ватикан\nВ обідні години 15 грудня 2015 року прибув в Україну Його Високопреосвященство Клаудіо Ґуджеротті, новопризначений Апостольський Нунцій в Україні. На летовищі папського представника вітали представники Католицької Церкви України: Його Блаженство Святослав Шевчук — голова УГКЦ, Його Високопреосвященство Петро Мальчук — архиєпископ Києво-Житомирської дієцезії Римо-Католицької Церкви, та Його Преосвященство Мілан Шашік, єпископ Мукачівської єпархії Греко-Католицької Церкви. Владики привітали монсеньйора Клаудіо на українській землі та склали побажання плідного...\n16 Грудень, 12:04 3595 Україна\nПісля зустрічі з Папою подолала рак\nУ 12‑річної Ґрейсі Вест «раку не виявлено» — 13 грудня звітувала американська «CBS». Рік тому дівчинка за сприяння однієї з благодійних організацій вирушила до Ватикану на зустріч зі Святішим Отцем та отримала його благословення. «Саме воно й допомогло!» — переконані батьки й сама дівчинка, позаяк 9 курсів хіміотерапії очікуваних результатів не принесли. У Ґрейсі діагностували нейробластому, злоякісну пухлину симпатичної нервової системи. «У мене не було вибору: я мусила бути сильною, я повинна...\n16 Грудень, 11:39 1776 Світ\nАдвентові роздуми — день вісімнадцятий\nВідеороздум о. Павла Куницького OP над Словом Божим до 18 дня Адвенту 2015 року....\n16 Грудень, 11:04 949 Відео\n16 Грудень, 10:55 1718 Україна\nОфіційне відео днів молоді у Кракові-2016\n16 Грудень, 07:14 1521 Відео


Назва Українського медичного ліцею національного медичного університету імені о. О. Богомольця (10-11 класи) Київ 2011 Рецензенти\nУкраїнські пісні та романси літературного походження\nХіх – початку хх століття\nІВАН НЕЧУЙ-ЛЕВИЦЬКИЙ (1838 – 1918) “Кайдашева сім’я”\nПанас мирний (панас якович рудченко) (1849 – 1920)\n70 – 90-х років ХІХ століття\nПочатки українського модернізму\nУКРАЇНСЬКА ЛІТЕРАТУРА 1920-1930рр.\nЗ «УКРАЇНСЬКОЇ ЛІТЕРАТУРИ»\nД-р філол.. наук, проф.. Ткачук С.П.\nКанд..філол.наук, проф. Стрюк Л.Б.\nВчитель-методист Коломієць В.Є.\nЗатверджено Радою Українського медичного ліцею\nПрограма з «Української літератури» Українського медичного ліцею Національного медичного університету імені О.О.Богомольця (10-11 класи) // Упорядник Гаєвська Н.М. 4-є вип. доп. та перероб. – К.: Видавничо-поліграфічний центр «Київський університет», 2011. – 48 с.\n^ Авторський колектив: проф. Гаєвська Н.М., канд. пед. наук Іваненко Р.В., канд. пед. наук Переймибіда Л.В., канд. філол. наук Швець Г.Д.\nУ програмі визначені твори для текстуального й оглядового вивчення та твори для уроків позакласного читання з української літератури для 10-11 класів медичних ліцеїв, та ІІ-ІІІ курсів медичних училищ.\nЦілковите або часткове тиражування окремих розділів і всього\nвидання допускається лише з письмового дозволу авторів.\nПрограма з «Української літератури»\nімені О.О.Богомольця (10-11 класи)\nУпорядник : Гаєвська Н.М.\nВідповідальний за випуск: Цехмістер Я.В.\nСвідоцтво внесено до державного реєстру ДК №1103 від 31.10.2002.\n© Український медичний ліцей Національного медичного університету імені О.О.Богомольця,\nЦехмістер Я.В., Гаєвська Н.М., 2011, з доповненнями\nМетою вивчення української літератури є:\nЦя мета реалізується через такі конкретні завдання вивчення української літератури:\nВивчення української літератури забезпечує реалізацію ключових компетентностей, які сприяють розвитку особистості та її повноцінній самореалізації в сучасному житті, у таких напрямках:\nУкраїнська література для 10−11 кл. розглядається у хронологічній послідовності. Крім того, програма поділяється на окремі хронологічні розділи і «жанрові» підрозділи. Наприклад, у 11 класі: «Українська література 1920−1930 рр.» має підрозділи: «Поезія», «Проза», «Драматургія»; «Українська література за межами України»: «Література в Західній Україні (до 1939 р.)», «Еміграційна література»; «Українська література 1940 –1950 рр.»; «Українська література др. пол. ХХ− поч.. ХХІ ст.»: «Поети-шістдесятники», «Проза др. пол. ХХ ст.», «Українська історична проза»; «Сучасна українська література», «Українська російськомовна поезія». Кожен клас старшої школи починається з уроку «Усна народна творчість» і закінчується уроками: «Література рідного краю», «Урок-підсумок», які дають широкий простір для вибору як учителя, так і учнів.\nРобоча навчальна програма з дисципліни “Українська література” для середніх навчальних закладів медичної професійної орієнтації (10 – 11 класи медичних ліцеїв, 2 – 3 курси медичних училищ) була розроблена спільно з кафедрою новітньої української літератури Інституту філології Київського національного університету імені Тараса Шевченка і кафедрою української мови та літератури ліцею під загальним керівництвом професора Н. М. Гаєвської.\nЛітература вводить молодь у реальне життя з усіма його складностями та суперечностями, знайомить її з минулим рідного народу і сучасністю, допомагає свідомо обрати громадянську позицію.\nНасамперед це стосується середніх навчальних закладів, де учні здобувають певну спеціальність (профтехучилищ, середніх спеціальних навчальних закладів, медичних училищ), а також середніх шкіл певного спрямування – ліцеїв, гімназій, коледжів гуманітарного, медичного, фізико-технічного та інших профілів, де учні вже визначилися з вибором своєї майбутньої професії.\nЗрозуміло, що такі заклади мають працювати за спеціальними навчальними планами, до яких включаються предмети, що визначаються їхньою професійною спеціалізацією.\nКрім спільних для всіх середніх навчальних закладів завдань та мети викладання української літератури, у відповідних закладах медичного профілю існують і певні особливості, визначені специфікою майбутньої професії медичного працівника.\nНасамперед це стосується такої грані діяльності будь-якого медика, як деонтологія, тобто професійної етики медичних працівників, принципів поведінки, спрямованих на максимальне підвищення ефективності лікування хворих засобами мови, спілкування з ними.\nЛікарі постійно мають справу з хворими людьми, які перебувають у стані страху, тривоги, психологічного напруження, тому кожне слово медичного працівника може допомогти їм вийти з цього стану, або, навпаки, поглибити його. Недаремно ж у народі говорять, що слово може вбити людину, а може й вилікувати її.\nЛітература, яка відтворює життя найчастіше у виявах найбільшого психологічного напруження людини, коли та перебуває у стані гострого емоційного піднесення, тривоги, горя або радощів, допомагає вдумливому читачеві, у даному разі – учневі, глибоко осягнути душевні переживання персонажів, проникнути в найпотаємніші закутки людської психіки.\nПроте і це ще не все. Адже можна із співчуттям ставитися до хворого, який перебуває в тяжкому психологічному і фізичному стані, щиро хотіти розрадити, втішити й заспокоїти його, але так і не знайти потрібних у такий момент слів.\nОтже, лікар має не лише бути добрим фахівцем і всебічно розвиненою людиною, а й обов’язково бездоганно володіти мовою, мати багатий словниковий запас та вміти вибрати з нього саме ті слова , які в конкретній ситуації зможуть принести найбільшу користь у лікуванні хворого. А цього можна досягти лише за умови досконалого володіння рідною мовою, яке формується в процесі вивчення в школі мови та літератури.\nІнтегрована навчальна програма з української літератури для середніх навчальних закладів медичного профілю розрахована на медичні ліцеї та коледжі, медичні училища та відділення, що працюють на основі дев’ятирічної школи.\nВона побудована в такий спосіб, щоб учні володіли знаннями в обсязі базових вимог, визначених відповідними документами Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України та Міністерства охорони здоров’я України.\nМедична профорієнтація досягається в процесі вивчення літератури включенням до програми творів на тему життя та праці медичних працівників (Ю. Мушкетик “Крапля крові”, у якому порушуються складні та актуальні фахові й морально-етичні проблеми праці медиків, оповідання О. Довженка “Воля до життя”, Ю. Щербака “Що таке любов?”, Б. Антоненка-Давидовича роман «За ширмою», О. Коломійця «Голубі олені», І. Драча «Чорнобильська Мадонна», М.Старицького «Не судилось», А.Малишка поема «Любов»).\nВнесено до програми також і деякі інші зміни.\nУсього – 70 години\nУкраїнського медичного ліцею Національного медичного університету імені О. О. Богомольця вчителями-методистами О. Д. Пілявською та...\nРєнькас Л. М., вчителем-методистом Дорошкевич Н. В


Травневі кадри з США - PlayMan\nдодому Різне Це цікаво Травневі кадри з США\nУявляю вашій увазі чергову підбірку цікавих фотографій життя людей і подій у різних країнах, на цей раз вирушимо в Сполучені Штати Америки. Площа США становить 9,5 млн км2 (4-е місце в світі), населення — 325 млн осіб (2015, оцінка; 3-е місце в світі). США мають федеративну форму устрою, адміністративно поділяються на 50 штатів і федеральний округ Колумбія, в їх підпорядкуванні також знаходиться ряд острівних територій. Столиця — місто Вашингтон. Жителів США називають американцями, а до самих США застосовується загальна назва Америка. Сполучені Штати межують на півночі з Канадою, на півдні — з Мексикою, також мають морський кордон з Росією. Омиваються Тихим океаном, із заходу, Атлантичним океаном — з сходу і Північним Льодовитим океаном — з півночі.\nПовідомлення Травневі кадри з США з’явилися спочатку на Всяко.немає.\nпопередня статтяЯк приготувати варення з троянд\nнаступна статтяВелике Західне Зло


13 років наруги: у Донецьку заарештували дитячого мучителя - ЗНАЙ ЮА\n13 років наруги: у Донецьку заарештували дитячого мучителя\nБільш, ніж 20 фактів зґвалтування дітей\n29 травня, 20:28\nСтало відомо, що у Слов'янську Донецької області 54-річного чоловіка оголосили про підозру у більш ніж 20 факти зґвалтування дітей.\nСлідству вдалося встановити 14 потерпілих, серед яких малолітні діти, повідомляє прес-служба поліції області.\n"В ході слідства правоохоронці з'ясували, що житель Слов'янська здійснював статеві злочини щодо дітей протягом 13 років", – сказано в повідомленні.\nПравоохоронці зібрали докази причетності чоловіка до 23 фактів сексуального насильства щодо неповнолітніх, за період 2001-2014 років. З них три факту – вчинені щодо малолітніх дітей (до 14 років).\n"У своєму приватному будинку раніше судимий зловмисник створив місце розпусти, де розбещував та ґвалтував дітей під загрозою розправи, користуючись їх безпорадним станом", – повідомили в поліції.\nЗа інформацією слідства, жертвами підозрюваного ставали підлітки в основному з сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах. Залякані діти нічого не розповідали рідним. Також ґвалтівник змушував дітей брати участь у зйомках порнографії.\n"Зазначену продукцію поширював в інтернеті через створену ним "закодовану" мережа обміну файлів", – повідомили в поліції.\nУ загальній складності чоловік підозрюється у вчиненні 37 злочинів за 6 кримінальними провадженнями.\nЗатриманому повідомлено про підозру у ч. 1, 2 ст. 156 "розбещення неповнолітніх", ч. 3 ст. 302 "створення або утримання місць розпусти із залученням неповнолітніх", ч. 2,3 ст. 153 "насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом", ч. 1 ст. 304 "втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність" кримінального кодексу.\nЗараз підозрюваний перебуває під арештом у СІЗО. Триває досудове розслідування.\n"Знай.uа" також нагадує, умовний термін отримала мешканка Ярославля. Жінка вирішила зайнятися сексом зі своїм співмешканцем, включивши трансляцію, і вирішила не морочитися над тим, щоб за процесом спостерігала трирічна дочка.


Обшуки у справі Мартиненка проводитимуть у Казахстані, де він міг закуповувати уран через австрійську фірму-"прокладку" - 26 Січня 2016 - Новини Європи, новости Европы, NEWS EUROPE\nГоловна » 2016 » Січень » 26 » Обшуки у справі Мартиненка проводитимуть у Казахстані, де він міг закуповувати уран через австрійську фірму-"прокладку"\nЙдеться про документи та речі, які містять відомості про:\nДозвіл було видано за зверненням детектива НАБУ, який проводить розслідування цієї справи. Зокрема у даних агентства зазначається, що посадові особи українського "Східного гірничо-збагачувального комбінату" свідомо уклали договір з австрійською Steuermann Investitions- und Handelsgesellschaft mbH, знаючи, що ця компанія є лише посередником і не надає жодних послуг.\nКолишній бізнес-партнер екс-депутата від "Народного фронту" Миколи Мартиненка, відомий український підприємець Давид Жванія заявив, що компанія Steuermann належить Мартиненку.\nСвоєю чергою Мартиненко усі звинувачення відкидає.\nПри цьому як в Україні, так і закордоном, Мартиненко має статус свідка, а не обвинуваченого, як повідомляють деякі ЗМІ.\n22 грудня Верховна Рада достроково припинила повноваження народного депутата Мартиненка у зв'язку з його особистою заявою про складення депутатських повноважень.\nБлизький до прем'єра Арсенія Яценюка ("Народний фронт") бізнесмен Мартиненко добровільно відмовився від мандату, аби довести свою непричетність до звинувачень у корупційній діяльності. "І я зацікавлений у тому, щоб це було якнайшвидше розслідувано, щоб були розставлені всі крапки над "і"... Зі свого боку зроблю будь-яке сприяння", - стверджує він.\nПро нібито причетність Мартиненка до зловживань з держзакупівлями неодноразово заявляли чільні представники команди президента Петра Порошенка - нардеп від БПП, відомий журналіст-розслідувач Сергій Лещенко й голова Одеської ОДА Михеїл Саакашвілі. При цьому останні звинувачення на адресу Мартиненка, котрі керівник Одещини озвучив на Національній раді реформ, закінчилися сумнозвісним скандалом за участю перших осіб держави.\nЗацікавленою особою, на думку нардепа Антона Геращенко ("Народний фронт"), у даному випадку може бути безпосередній конкурент Мартиненка в галузі електроенергетики - російський олігарх українського походження Костянтин Григоришин. На останньому засіданні уряду, яке відбулося 20 січня, Яценюк офіційно звернувся до СБ України з вимогою перевірити причетність Григоришина до фінансування антиукраїнських політичних сил та його співпрацю з ФСБ. "Це чистий агент", - зокрема, стверджував Яценюк.\nСБУ обіцяє перевірити інформацію від прем'єра.\nНавесні 2015 року під час першої хвилі критики Мартиненко, він наголошував, що за звинуваченнями від Лещенка стоять Дмитро Фірташ та Сергій Льовочкін, котрі, з його погляду, безпосередньо пов'язані з ФСБ та Кремлем. Себе ж він називає тим, хто завжди боровся за електроенергетичну незалежність України від РФ.\nКатегорія: Кримінальні новини України | Переглядів: 346 | | Теги: обшуки, Казахстан, австрійська фірма-прокладка, УРАН, справа Мартиненка | Рейтинг: 0.0/0


DataLife Engine > Версия для печати > Примітка 1. Допустимі рівні шуму від зовнішніх джерел в приміщеннях встановлюються\nГлавная > Планировка и застройка территорий > Примітка 1. Допустимі рівні шуму від зовнішніх джерел в приміщеннях встановлюються\n17-08-2018, 16:47. Разместил: Oleg\nПримітка 4. Час доби: вдень - з 8 год до 22 год, вночі - з 22 год до 8 год.\nТаблиця 14.2 - Корекції до допустимих рівнів шуму на території\nМісце розташу-вання об'єктаКурортний район, місця відпочинку, туризму, зелена зона міста-5\nПримітка 1. Для нових об'єктів, які будуються в сформованій забудові, корекцію +5 дБ(А) не застосовують згідно з вимогами .\nПримітка 2. Поправку на місце розташування об'єкта слід враховувати тільки для зовнішніх джерел шуму в житлових кімнатах квартир, спальних приміщеннях будинків відпочинку, пансіонатів і санаторіїв, приміщеннях закладів дошкільної, загальної середньої освіти, в будинках-інтернатах для осіб похилого віку та людей з інвалідністю, палатах закладів охорони здоров'я, житлових кімнатах гуртожитків і номерах готелів та на території житлової забудови.\n14.5.3Об'єкти, що є джерелами шуму (автомобільний, залізничний та авіаційний транспорт, шахтні вентиляційні стволи, дискотеки та розважальні заклади) для житлової та громадської території, зон масового відпочинку, природоохоронних, курортних територій та об'єктів, слід розміщувати за умови організації шумозахисних заходів. Достатність прийнятих заходів повинна бути підтверджена акустичним розрахунком при проектуванні конкретних об'єктів.\nРозміщення підприємств, транспортних магістралей, аеродромів та інших об'єктів з джерелами шуму при плануванні і забудові населених пунктів слід здійснювати згідно з вимогами .\nДопустимі рівні звуку та звукового тиску на територіях промислових об'єктів визначаються відповідно до вимог .


ЧЕТВЕРТА СЕСІЯ СЬОМОГО СКЛИКАННЯ (ДОДАНО 27.04.2016) | Краснопільська громада, Сумська область, Сумський район\nКраснопільська громада » Архів документів » Рішення селищної ради » ЧЕТВЕРТА СЕСІЯ СЬОМОГО СКЛИКАННЯ (ДОДАНО 27.04.2016)\nрішень, прийнятих на четвертій сесії сьомого скликання\nвід 21.04.2016 року смт Краснопілля\n1. Про затвердження звіту про виконання селищного бюджету за 1 квартал 2016 року.\n3. Про структуру, чисельність виконавчого апарату селищної ради .\n5. Про передачу в тимчасове користування на умовах оренди частини приміщення за адресою: смт Краснопілля, вул. Сумська, 6.\n6. Про внесення змін до складу комісій Краснопільської селищної ради.\n7. Про хід виконання програми «Освітлення населених пунктів Краснопільської селищної ради» на 2015-2017 роки.\n8. Про припинення права користування земельними ділянками .\n9. Про надання дозволу на виготовлення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, для ведення особистого селянського господарства .\n10. Про надання дозволу на виготовлення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, для ведення особистого селянського господарства спадкоємцям майна.\n11. Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.\n12. Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, для ведення особистого селянського господарства.\n13 Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, для ведення особистого селянського господарства.\n14.Про передачу в постійне користування земельної ділянки для ведення лісового господарства і пов’язаних з ним послуг.\n15. Про вилучення земельних ділянок постійного користування.\n16. Про продовження договорів оренди земельних ділянок .\n17. Про заключення договорів оренди земельних ділянок .\n18. Про зміни та доповнення до рішень виконавчого комітету селищної ради народних депутатів «Про передачу землі у приватну власність» .\n19. Про внесення змін до рішень Краснопільської селищної ради.\nЗавантажити протоколи, рішення сесії.


Як зберігати сухофрукти: кілька простих правил - Погляд – новини Чернівці\nЯк зберігати сухофрукти: кілька простих правил\n02.02.2020 | 15:10\nУ сухофруктах багато вітамінів та мікроелементів\nСухофрукти треба зберігати при температурі близько +10°C\nНапевно, всім відомо, що у сухофруктах багато вітамінів та мікроелементів. Їхнє вживання у зимовий період допомагає підтримувати імунітет. Але для того, щоби насолоджуватися корисними солодощами впродовж тривалого часу, важливо не тільки заготовити, але й знати, як зберігати сухофрукти. Кілька простих правил допоможуть зробити це грамотно.\nСухофрукти треба зберігати при температурі близько +10°C, тому що вона не дає розмножуватися теплолюбним комахам-шкідникам і гнильним утворенням. Розсипавши сушку у бавовняні мішечки, можна тримати їх у найбільш темному місці прохолодної кімнати.\nЯкщо забезпечити низьку температуру для зберігання сушки неможливо, то найкращим варіантом у цьому разі буде тримання сухофруктів у кухонній шафі в скляних чи бляшаних банках, що щільно закриваються. Поруч із баночками бажано поставити сільничку. Сіль поглинає в себе вологу, тому можна не турбуватися про додатковий захист своїх запасів від гнилі та цвілі. Найголовніша умова, якої необхідно дотримуватися при зберіганні сушки, - тара із сухофруктами не повинна мати отворів і щілин, через які можуть проникнути шкідники.\nТеги: кухня – зберігання – поради – сухофрукти


Заняття 6 Тема. У світі бракує на всіх доброти, бо є безпритульні собаки й коти. Розвиток мовлення. Старша група (ДНЗ)\n• зв’язне мовлення: формувати уміння складати сюжетно-описову розповідь за картиною, домислювати подальші події;\n• звукова культура: закріпити вміння відтворювати звуки, знаходити аналоги звуків мови у звуках природи, техніки;\n• граматика: удосконалювати навички творення іменників назв малят тварин, птахів, у тому числі за допомогою пестливих суфіксів; розвивати логічне мислення, тренувати увагу, пам’ять, збагачувати уяву; виховувати у дітей любов до тварин, потребу у спілкуванні з ними, почуття відповідальності за них.\nМатеріал: фотографія із зображенням безпритульного кошеняти, картини з зображення тварин.\nХід заняття Заняття 6 Тема. У світі бракує на всіх доброти, бо є безпритульні собаки й коти. Розвиток мовлення. Старша група (ДНЗ)\n(Вихователь заносить до групи фотографію, на якій зображено безпритульне кошеня на вулиці.)\nВихователь. Я сьогодні йшла до дитячого садка і побачила кошенятко, яке жалібно нявчало. Я сфотографувала це кошеня і фотографію принесла вам. Хочете знати, що було далі? (Відповіді дітей.)\nВихователь. Але спочатку давайте розглянемо цю фотографію.\n— Що робить кошеня?\n— Як ви вважаєте, чи є у цього кошенятка господар, друг?\n— Яку пору року зображено на фотографії?\n— Яка погода? Як ми можемо допомогти кошеняткові?\nДіти. Нагодувати, забрати додому, пожаліти, знайти йому друга…\nВихователь. А тепер складіть розповіді за цією фотографією. Але розповіді складайте не тільки про те, що бачите, а про те що було до цього і після цього. Може, ми з вами помиляємося, вважаючи, що це кошеня самотнє.\n(5–6 дітей складають розповіді.)\nВихователь. Діти, і справді, наше кошеня не самотнє, воно випадково вискочило на вулицю. його увесь час розшукувала дівчинка Марійка. А коли знайшла, забрала додому, нагодувала, викупала і почала з ним гратися.\nЗустрілися хатній та бродячий коти і почали розмову. Про що вони розмовляли? Кому живеться краще? Чому?\n— Як можна допомогти бродячим тваринам?\nУ кішки Мурки народилися кошенята. Діти — Марічка, Олексій та Оксанка — дуже хотіли мати вдома маленьке кошенятко. Але тітка Софія не могла вирішити, кому віддати кошенят. Вона кожного з дітей запитала: «Що ти будеш робити з кошеням?»\nМарічка сказала: «Я буду гратися з ним щодня».\nОксана відповіла: «Я показуватиму його усім своїм друзям», а Олексійко мови: «А я нагодую кошенятко і облаштую йому м’якеньку постіль, де воно буде відпочивати».\nКому з дітей тітонька віддасть кошеня? Свою відповідь поясніть.\n— Раз, два, три! На доріжку!\nА тепер всі присідайте,\nШвидко втому проганяйте.\nВсі малята засміялись,\n(Діти виконують усі названі рухи.)\nДидактична гра «Назвіть малят»\nВихователь. Кожна тварина має своїх малят. Я буду називати тварин, а ви називайте їхніх дітлахів.\nКріль — кроленя, грак — граченя, кінь — лоша, собака — цуценя, корова — теля, верблюд — верблюжа.\nВихователь. А тепер давайте малят назвемо пестливо.\nДіти. Кроленятко, телятко, лошатко, цуценятко тощо.\nВихователь. Усі тварини, птахи спілкуються між собою за допомогою певних звуків. Пригадайте і спробуйте відтворити спів комарика.\nВихователь. А де ще ви чули ці звуки?\nДіти. Заводиться машина, в кабінеті у стоматолога. Вихователь. Як стукає дятел?\nВихователь. Де чули такі звуки?\nДіти. Шиє швейна машинка. Такий звук буває, коли стукати олівцем по столу.\n(Вихователь пропонує ще кілька різновидів звуків, а діти знаходять схожі у звуках мови, природи, техніки.)\nВихователь. Чи є у вас вдома тварини? Як ви за ними доглядаєте? Чи радіють вони, коли ви приходите з дитячого садочка? Чи сумують, коли вас немає? (Відповіді дітей.)\nВихователь. Ми з вами пограємо у гру, в якій будемо вчитися ставити питання.\nДидактична гра «Імітація»\nДіти дістають картки із зображенням тварин. Кожен із них намагається наслідувати зображених тварин. Інші діти намагаються назвати цих тварин.\n— Чи ти скачеш?\n— Чи ти нявкаєш?\n— Чи ти цуценя?\nВправа «Виправте помилки»\nДіти повинні виправити помилки у запропонованих сполученнях.\n• Засобакали гавки.\n• Закицькали нявки.\n• Зажабкали кваки.\n• Закачкали кряки.\n• Закізкали меки.\n• Забаранали беки.\n• За зірки сховалось небо.\nВихователь. Природі нічого не шкода, несе вона людям дарунки свої. І просить за це в нас природа, щоб ми поважали й жаліли її.


ліра | Фонд національно-культурних ініціатив імені Гната Хоткевича\nTag Archives: ліра\nКонцерт пам’яти репресованих кобзарів. Харків\nРозділи: Відео, Головне, Громадське життя, Кобзарство, онлайн, Події, Традиційна культура, Хоткевич TV\nНа концерті грали братчики Харківського кобзарського цеху стихівничий Іван Іванович Попов, кобзар та лірник Назар Божинський та бандурист Кость Черемський. У зв’язку з карантинними заходами цієї осені концерт відбувся онлайн для глядачів в Інтернеті. Трансляція проводилась в мережі Фейсбук на сторінці “Український Харків”. Захід проходив біля пам’ятного знаку репресованим кобзарям в саду імені Тараса Шевченка.…\nРозділи: Головне, Громадське життя, Кобзарство, Події, Постаті, Проекти, Публікації, Традиційна культура, Хоткевич TV\nКобзарський концерт пам’яти видатних подвижників традиційної культури Порфирія Мартиновича і Миколи Будника. У концерті взяли участь сучасні виконавці на традиційній кобзі, бандурі, колісній лірі (Київ, Харків, Дніпро), фольклористичний гурт “Муравський шлях”. Харків, обласний організаційно-методичний центр культури і мистецтва, 28.02.2020.…\nКобзарський концерт пам’яти останнього цехмайстра Івана Казана (Нетеси)\nРозділи: Громадське життя, Кобзарство, Події, Постаті, Публікації, Традиційна культура, Хоткевич TV\nУ концерті взяли участь сучасні виконавці на традиційних кобзарських інструментах (кобза, бандура, колісна ліра) з різних куточків України, фольклористичний гурт “Муравський шлях”. Харківський обласний організаційно-методичний центр культури і мистецтва (Харків, вул. Пушкінська, 62), 4.10.2019.…\nУ ХАРКОВІ ВІДБУВСЯ КОНЦЕРТ ТРАДИЦІЙНОЇ КОБЗАРСЬКОЇ МУЗИКИ\nРозділи: Громадське життя, Кобзарство, Події, Традиційна культура\nДо 180-річчя Гната Тихоновича Гончаренка 21 жовтня 2015 року у Харкові відбувся концерт традиційної кобзарської музики за участі відомих майстрів з різних куточків України. У концерті взяли участь участь: Іван Попов (стихівничий, Харків), Андрій Борсук (бандура, Харківщина), Тимофій Черемський (бандура, Харків), фольклористичний гурт «Муравський шлях» (Харків), Ярослав Крисько (бандура, Львів), Назар Божинський (бандура, Харків),…\nКонцерт пам'яти репресованих кобзарів. Харків


Головна сторiнка >>> Новини >>> Святкують подвійний ювілей\nСвяткують подвійний ювілей\nЖваві, з добрими, молодими очима ветерани Великої Вітчизняної війни -подружжя Тєтюєвих: Серафіма Никанорівна та Олександр Іванович (інвалід І групи) - зустрічає 11 серпня п.р. гостей, які приходять до їх оселі з ювілейними привітаннями – 90-річчям, адже народилися вони з різницею в один день.\nНе оминули увагою поважних містян представники Мелітопольського об’єднаного управління Пенсійного фонду України. Заступник начальника Наталя Гребенчук та спеціаліст відділу персоналу та організаційно-інформаційної роботи Юлія Кондратенко привітали ювілярів квітами та вручили торт, люб’язно наданий кондитерською фабрикою «Фантазія» на честь такого свята.\nПодружжя пліч о пліч вже 65 років. З посмішкою і з сумом згадують гідний поваги життєвий шлях: пережили чимало, все своє життя присвятили сім’ї, роботі – маючи майже 100 років загального стажу на двох. Оптимізм стареньких не згасає.\nСерафіма Никанорівна та Олександр Іванович були зворушені привітанням та подякували працівникам Пенсійного фонду за увагу та турботу.\nЛюбові та наснаги Вам дорогі довгожителі!


Завдяки Конституції мусульмани України отримали широкі права та свободи, і можуть гідно та офіційно сповідувати Іслам, - Саід Ісмагілов | Іслам в Україні\nЗавдяки Конституції мусульмани України отримали широкі права та свободи, і можуть гідно та офіційно сповідувати Іслам, - Саід Ісмагілов\nмуфтій Саід Ісмагілов\nЧинна Конституція України сьогодні відзначає 22 роки. Серед вітань, які сьогодні, 28 червня, лунають з нагоди свята, звучить і голос Муфтія Духовного управління мусульман України “Умма” шейха Саіда Ісмагілова.\n“Шановні українці! Шановні брати і сестри!\nВітаю вас із Днем Конституції України!\nКонституція України за правом вважається однією з найдемократичніших у світі та такою, що надає широкі права та свободи українцям будь-якого віросповідання.\nСтаття 21 декларує: «Усі люди є вільні і рівні у своєї гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними». А Стаття 35 продовжує: «Кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність».\nЦі та інші статті Конституції України дали можливість відродити мусульманську релігію в Україні після багатьох десятиліть репресій та знаходження у підпіллі, коли з 1944 року не існувало жодної мечеті або публічного здійснення мусульманських релігійних обрядів.\nЗавдяки незалежності України, український Конституції та законам, мусульмани України отримали широкі права та свободи, і можуть гідно та офіційно сповідувати Іслам, проводити свої культурні, національні та релігійні заходи, друкувати Священний Коран та молитовну літературу, будувати культові споруди та відзначати свята. Кожен український мусульманин мусить бути вдячним за ті широкі можливості та свободи, що ми нарешті маємо в нашій батьківщині, адже серед нас ще є багато аксакалів, що пам’ятають часи, коли за умов тоталітарного радянського режиму не можна було навіть зібратися на святкову молитву і вголос прославляти Всевишнього Аллага. Уроки тих важких часів зобов’язані пам’ятати і молодь, і літні люди. Тому кожен з нас – мусульман повинен шанувати Україну, любити Україну, пишатись тим, що є українцем, адже ми живемо у країні, де можна вільно сповідувати і проповідувати свої духовні цінності, можна виховувати дітей відповідно до своїх релігійних поглядів, можна вільно відроджувати свою культурну та духовну спадщину.\nВ День Конституції України бажаю, щоб закони в нас виконувались - і виконувались однаково справедливо і по відношенню до заможних та владних, і по відношенню до незаможних та простих співгромадян. Адже несправедливість є великим злочином та гріхом! Всевишній Аллаг у Священному Корані сказав: «О ви, які увірували! Будьте стійкими у вірі в Аллага, і свідчіть справедливо і нехай ненависть ваша до інших не веде до несправедливості. Тримайтеся справедливості, бо вона ближча до богобоязливості. Бійтеся Аллага, воістину, Йому відомі ваші справи!» (Коран 5:8)\nМуфтій Саід Ісмагілов”\nНагадаємо лише кілька статей Конституції України, які стосуються забезпечення прав і свобод віруючих (з повним текстом Основного Закону можна ознайомитися за посиланням)\nМуфтій ДУМУ «Умма»: Мусульмани України додержують українського законодавства\nРамадан удома. Всевишній Аллаг наказував, щоб ми не піддавали себе непотрібному ризику, що може спричинити хворобу чи смерть\nМуфтій Саід Ісмагілов закликав до молитви за душі загиблих внаслідок теракту у Новій Зеландії\nЄвропейський суд з прав людини: «Образа пророка Мухаммада не може бути виявом свободи слова»\nУ столичному ІКЦ чергова доброчинна акція: 150 продуктових наборів роздали переселенцям\nТуреччина сподівається на підтримку України у реставрації обеліску загиблих воїнів Османської імперії\nУсеїн Бекіров удостоєний почесного звання «Заслужений артист України»\n25 січня — друга річниця створення на Філіппінах мусульманського автономного району Бангсаморо


Завтра відбудеться зовнішнє незалежне оцінювання з української мови і літератури | Український центр оцінювання якості освіти Завтра відбудеться зовнішнє незалежне оцінювання з української мови і літератури – Український центр оцінювання якості освіти\nНа інформаційних сторінках учасників розміщені запрошення-перепустки із зазначенням адреси пунктів проведення зовнішнього незалежного оцінювання для проходження тестування з української мови і літератури, математики, історії України. Рекомендуємо заздалегідь ознайомитися з маршрутами доїзду до пунктів проведення ЗНО, що розміщені на сайтах регіональних центрів оцінювання якості освіти.\nТеги: ЗНО 2016, ЗНО з української мови і літератури


Opinion | Український Том Сойєр – Даніель Салем: шлях від шибайголови до респектабельного ресторатора\nВи перебуваєте:Головна»Особистість»Український Том Сойєр – Даніель Салем: шлях від шибайголови до респектабельного ресторатора\nУкраїнський Том Сойєр – Даніель Салем: шлях від шибайголови до респектабельного ресторатора\n27 грудня, 2017 0 Коментарів\nДаніеля Салема, телеведучого «Нового Каналу», який влаштовував випробування закоханим парам і підкорював серця українок, одесити більше знають як бізнесмена, засновника популярних закладів Bourbon, Central Bar, Amsterdam, Scotch&Soda, Pink Elephant, «Устричная», барбершопа «Преображенский», компанії «Том Сойєр». Про щасливе дитинство та складний підлітковий період, про життя в Одесі й Лівані, мандрівки та складний вибір шляху життя й рішення повернутися на Батьківщину розповів улюбленець долі, кремезний чоловік із чутливою душею – Даніель Салем.\nДаніелю, ваше життя оповите справжніми легендами, про вас багато пліткують, розказують якісь неймовірні історії, і в мережі правди не знайти: багато суперечливих відомостей. Давайте разом розвінчаємо всі міфи про ваше життя. Хотілося б дізнатися, як було насправді. Отже, Ви народилися і раннє дитинство провели в Одесі. То були буремні часи розпаду Радянського Союзу, становлення нових правил буття, що пам’ятаєте з одеського дитинства?\nНародився я в чудовому 1984 році, 25 січня, дідусь розповідав, що тоді випав страшний сніг і лютувала сильна хуртовина. Моє дитинство було дивовижним, мене любили всі: від бабусі й дідуся, до батьків та їхніх друзів. Мене завжди всі тіскали, балували, просто обожнювали. Сім’я у мене така одеська-одеська, дідуля – доцент кафедри економіки, очолював профспілку будівельного інституту, його всі знали в Одесі. Мама й тато – інженери, бабуля працювала старшою медсестрою в третій міській лікарні. Я там часто бував: мене постійно переслідували негаразди, я багато падав, ламав ноги та потрапляв під машини. Я в лікарні був чи не більше, ніж у школі чи садочку. До речі, добре пам’ятаю свій дитячий садок на Радянській Армії (зараз вул. Преображенська) ріг Базарної, я його дуже любив. Насправді мало що пам’ятаю з тих часів, але саме перехрестя вулиць, і те, як мене тато забирав, а мама або дідусь в садочок відводили, закарбувалося в пам’яті.\nПотім я пішов у школу – в першу гімназію, у маленьку. Часто згадую шкільні часи, а найбільше – літо на дачі. Я дуже любив літо. Особливо початок, а потім процес збирання в школу. Чим займався усе літо, не пам’ятаю. Згадую лише сильні відчуття від початку шкільного процесу. Коли закінчив перший клас, мені йшов сьомий рік, ми виїхали з Одеси.\nЗа чим сумували на новому місці найбільше? Які одеські картинки переслідували? Чого найбільше не вистачало в Лівані?\nТа спочатку всього не вистачало: від борщу до дачі. Хоча насправді я досить швидко переключився, але мені не вистачало того, що найбільше любив в Одесі. І це не тільки друзі… Я любив «Золотий ключик» (кондитерський магазин на Дерибасівській), сумував за ним. Кожну суботу, це була традиція, яка не обговорювалася, я проводив із бабусею і дідусем. І за цим я сумував чи не найбільше. Любив з дідусем гуляти Дерібасівською і ходити на Новий базар, їздити в Лермонтовський санаторій. Сумував за нашими іграми. Я в дитинстві всім казав, що стану бейсболістом. Хоча майже нічого не знав і не розумів у цій грі, не знав відомих бейсболістів…\nІ це не дивно, адже в Україні в 90-х мало хто знав про цю гру. Тож звідки таке екзотичне на той час бажання з’явилося?\nУ мене був улюблений фільм «Вища ліга», там грав Чарлі Шин. Чудовий фільм про бейсбол! Він мене і надихнув. Дідуля мені якось сам спорудив біту, щоб грати в бейсбол. Ми ходили в Лермонтовський, він мені кидав каштан, а я його відбивав. І одного разу я так сильно відбив, що потрапив собі в лоб. Після цього ми більше не грали в бейсбол. От найбільше сумував саме за цим: за дитинством, за безпечністю, за відчуттям захищеності. Адже в Бейруті розпочався абсолютно інший етап мого життя.\nСкладно було маленькому хлопчику з України адаптуватися в абсолютно чужій країні з абсолютно іншою ментальністю?\nТоді взагалі тут мало хто знав щось про Ліван. Чомусь часто думають, що це в Єгипті (через брак освіти та інтересу, напевно). Бейрут – це круте місто, красиве, але при цьому й величезне. Уявіть собі: маленька криниця, і там все в кучі: тут капці продаються, тут Dior, тут шаурма, годинники, кросівки – усе разом. Там я був змушений одразу подорослішати, одразу почав працювати. Життя для хлопчика там фантастичне. Ти справді можеш робити все, що захочеш. І я цим скористався на повну. Більшість часу проводив на вулиці. Жодного контролю. Не так, як у пострадянському просторі, де діти самостійно не могли зайти в магазин для дорослих, щоб просто постояти і подивитися… Чи піти в кінотеатр, де демонстрували кіно для дорослих. Тут ніхто б не пустив. Хоча насправді тут такого тоді ще просто не було.\nА як батьки реагували на таку Вашу ранню самостійність? Зрозуміло, що країну Ви змінили, а модель виховання єдиного сина залишилася?\nМодель, вона залишалася, але саме вуличне життя було зовсім інше. Дома я був тим самим хлопчиком. Щоправда, з’явилися нові традиції. Ми ставали частиною Лівану. Ми мусульманська родина, і це було визначальним.\nАле ж мама – одеситка, як вона пішла на те, що її улюбленець здебільшого вештається вулицями?\nМене завжди навчали приймати все, що відбувається з нами в житті. Так повинно бути. Я не пам’ятаю, щоб хтось мене там жалів. Більше того, мене вчили ніколи не жалітися. Не пам’ятаю, щоб мама за мене боялась і говорила: «Це погано для нашої сина». І це прекрасно, мені здається, вона була щаслива, що я змінився. Так, ми вийшли із зони комфорту, але розширили горизонти.\nА це був плановий переїзд? Рішення обговорювалося у великій одеській родині?\nНі, ми були змушені швидко виїхати. У тата на роботі були проблеми, і ми поїхали. Це не було заплановано. Я спочатку багато плакав, і мама плакала. Але це було більше через те, що ми боялися змін. Допомогло те, що в Лівані у нас дуже велика сім’я. Нас 55 осіб.\nТак, це двоюрідні брати, сестри, дядьки, тітки. Ми практично кожен день проводили всі разом. Не було такого, що в понеділок ми йдемо до дядька, а у вівторок до тітки. Усі ходили одне до одного, коли заманеться. Ніхто нікого не запитував, не запрошував спеціально. Усі жили поряд і часто спілкувалися, усі піклувалися один про одного. Щонеділі вся родина збиралася за величезним столом у будинку бабусі й дідуся. Це був закон, який навіть не обговорювався. Кожен знав, що він приносить: хто м’ясо, хто фрукти, а хто готує ласощі чи салати. Мене це спочатку вражало, так багато людей за одним столом, а потім сподобалося: купа дітей, усі радіють, галасують. Там діяли свої правила, наприклад, була обов’язковою тиха година. Рівно о другій в будинку панувала гробова тиша: діти в кімнаті сплять. Якщо не хочеш спати, то йди з будинку. Ми часто вилазили на дах і там бавилися. Я постійно робив якусь шкоду. Став схожим на тих дітей з вулиці. Вічно ходив брудним, бо лазив скрізь, де тільки можна й не можна. Постійно були подерті коліна й лікті.\nІ ваша мама спокійно сприйняла нові правила гри?\nВона не кричала, але постійно просила спочатку помитися. Сприймала мене як такого собі Тома Сойєра. І головне, це не заважало мені бути хорошою дитиною. Не зважаючи на те, що постійно тинявся по вулиці, школа – це було головне завдання. Вивчи уроки, а далі – роби, що хочеш.\nЧим відрізнялося шкільне навчання в Лівані від навчання в Україні?\nТам набагато краща система освіти. Більше правил, суворіша дисципліна, більші вимоги. Це ж була колишня французька колонія, тому там французька система, яка більше дає знань. Не тому, що тут погано навчають, просто сам підхід до навчання інший. Тому школа там краща. Я не знаю навіть, як це пояснити, щоб не образити нашу освіту…\nТа кажіть так, як є.\nТам не можна вийти з уроку як мінімум. Усе набагато відповідальніше. Діти чітко знають свої обов’язки і без заперечень чи незадоволення їх виконують. Форма – це важливо. Я завжди любив форму, тому що мені подобається знати, що я можу робити, а що – ні, як потрібно себе поводити і як не потрібно. Не було видно різниці між заможними і бідними, не було такого, що хтось у дорогих кросівках, а хтось їх не має. Мені подобалося, що всі однакові, як в армії. І ставлення до школи формується правильне. Розумієш: прийшов сюди вчитися. Книги також купуються в одному місці. Форма в одному місці купується, не можна її навіть зшити. Усі іспити важливі. Починаючи десь із сьомого чи шостого класу, ви не можете перейти в інший клас, не склавши державний іспит. І це круто. Єдине, що в них гірше викладається, – це література. Все ж таки в Україні сама програма викладання літератури набагато цікавіша. Там вона більш американізована, наприклад, вивчають книги Ніколаса Спаркса.\nЯк пройшла мовна адаптація? Вам же потрібно було заговорити одразу декількома мовами!\nМи з мамою заговорили арабською дуже легко. Коли ти опиняєшся в цьому середовищі, інакше не можна. Заснув із братами й сестрами в одному ліжку, наступного дня прокидаєшся і кажеш їм «Доброго ранку» вже не російською, а арабською мовою.\nФранцузька теж легко далася?\nТак, адже Ліван – це колишня французька колонія, там вся богема говорить французькою мовою. Весь центр Бейрута, таксисти, скрізь у всіх громадських місцях лунає французька.\nЛіванці – взагалі цікаві люди. Вони змішують мови. Наприклад, мама з татом також могли почати розмовляти французькою, а закінчити – російською, при цьому перед тим поговорити англійською та арабською мовами. У принципі все так, як і в Одесі. Є ліванці, які не знають французької, але люблять вставляти французькі фрази, щоб здаватися причетними до вищого суспільства.\nА освіту якою мовою здобували?\nОсвіта була повністю англійською.\nВи казали, що одразу почали працювати, чим займалися?\nЯ дійсно багато працював і робив все, що давали. У тата був бізнес, він створив кабельне телебачення у нас на районі. Хоч він і невеликий той район, але батько перший, хто почав роздавати кабельне телебачення. В Одесі про таку можливість тоді ще навіть і не чули. Я працював у батька, бігав по даху та проводив кабель. Вранці – в школу, а після – працювати. Я чекав, коли закінчиться навчання, щоб піти на роботу, тому що там було так весело і круто. Всі дорослі чоловіки до тебе ставляться, як до дорослого. Не було такого, що мені не доручали щось робити, бо малий, чи тому, що там небезпечно.\nІ скільки Вам тоді було?\nРоків 13. Тато якось різко перестав зі мною панькатися, я не пам’ятаю жодних телячих ніжностей. Усе було жорстко. «Ти їси цей огірок, а ти знаєш, скільки він коштує? Ти за нього заплатив?» Для мене це був дуже різкий перехід. Мені було дискомфортно, тому що не звик до такого. В Одесі в мене було все, і я не завжди знав, звідки те береться.\nЯкий досвід Ви отримали у війську? Як позначилася служба на Вашому становленні?\nУ нас майже всі в сім’ї по батьковій лінії були військовими. Тато був військовим у запасі до кінця свого життя.\nАрмія в моє життя прийшла вчасно: у 16 років я втратив маму і почав просто скаженіти, займатися не тими справами, спілкуватися з людьми, з якими не потрібно було. Хоча я часто усвідомлюю, що роблю не те і ніколи не шкодую про вдіяне. Відчував, що почав втрачати шлях. Занадто загрався, враховуючи, що палити я почав у 8 років, а пити – в 11. Мені хотілося спробувати все якомога швидше. І ось армія прийшла як порятунок, коли прийшла пора, щоб я не пішов зовсім під укіс. Вона вчасно мені трапилася.\nЦе було самостійне рішення чи батька? Чи це обов’язок перед країною?\nЦе було тільки моє свідоме рішення. Я мав право не йти в армію, тому що в мене не було рідних братів і сестер. Є таке в Лівані: якщо ти один в родині, не враховуючи кузенів, то ти можеш не йти в армію. Але я хотів. Батько ніколи не втручався в мої справи. Є речі, які треба робити, і все. Двоюрідного брата також тоді призвали, і ми разом з ним служили.\nСкільки вам тоді було років?\nМи почали в 16. Одночасно ходили в армію і в школу – це була військова школа. Потім брали участь у військових діях: ми стояли на кордоні з Ізраїлем. Це мої найулюбленіші спогади. Коли вночі стояли на посту, то з хлопцями з ізраїльської армії могли горілку пити разом, спілкуватися й сигарети палити. Це було дуже круто. Тим паче, на той момент і іврит знав – це найпростіша мова з арабських. Я завжди мріяв стати шпигуном, бо знав багато мов. Мріяв: от хтось мене помітить, і я стану шпигуном. Але ні, мене ніхто так і не завербував (сміється).\nВійськових там поважають. Коли в Бейруті по вулиці йде хлопець в армійській формі, йому навіть діти віддають честь. Вони на нього дивляться з повагою, такими великими очима, із захватом. Там військові дії, і там на тебе дивляться як на людину, яка може врятувати. Тут, на жаль, такого немає.\nАле ж ставлення до військових і в Україні останнім часом змінилося?\nТак, звісно. Але через що довелося людям пройти, щоб по-іншому ставитися до військових?! Хоча власне сама держава до армії не ставиться належним чином. Різниця колосальна, там військових реально поважають. Ось я зараз говорю, у мене прямо мурахи по шкірі. Я просто пам’ятаю це. Я малий стою з морозивом, мені було років 10, і по іншій дорозі йде червоний берет. У нас берети різняться. Там є зелені, червоні, чорні й сині – різниця велика, залежно від касти. Я пройшов через всі берети.\nЧервоний берет – це патрульний, тобто це той, хто потрапляє в усі перипетії: якщо щось відбувається, їх першими викликають, вони мають право на ведення бойових дій. Він іде такий крутий, ставний, з підкоченими рукавами, засмаглий, прямо як з кіно. Усі на нього дивляться, усі йому віддають честь. Я спочатку подумав, може, його просто всі знають. Але ні, він просто йшов по вулиці та з усіма вітався. Мене це вразило. Я побачив повагу, шану.\nЗнаю, що далі було багато мандрів?\nТак, я, починаючи з 14 років, подорожував самостійно. У 15 років, ми брали квиток на паром і їхали в Туреччину, дві доби поспіль тусили там на дискотеках. У свої 15 років я виглядав значно старше: позначилося арабське коріння, уже тоді мав бороду, і мені не треба було доводити, що є 18. Уже тоді мав низький баритон. Ми заходили практично в усі клуби, підкуповували всіх охоронців, не було жодних проблем. Ми якось навіть вкрали в Туреччині машину, розбилися на ній і потім не поверталися місяці зо два до Туреччини, тому що боялися, що нас розшукують.\nЧому вирішили повернутися в Україну? Адже бачили світ, працювали у багатьох країнах, усвідомлювали, що є місця кращі?\nЯ був у Канаді, Франції, Італії. Всю Європу об’їздив, попрацював всюди офіціантом за баром, знаю, що таке робочий світ. Що означає працювати вже не як дитина. В Одесу повернувся через рішення зайнятися медициною. Адже коли я в дитинстві працював, я розумів, що в мене є ті, хто підтримає. Дорослим заробляти повністю на життя було значно складніше. Маму втратив досить рано – у 16 років, а батька взагалі майже не бачив, тому що він працював в Еміратах. З 16 років ми переважно спілкувалися по телефону і по Скайпу, і все. Було таке, що я його три роки поспіль міг не бачити. Після того як я помандрував, побачив весь світ, вступив на філологічний факультет американського університету в Бейруті. Планував стати викладачем англійської мови, але потім передумав і вирішив стати астрологом. Вступив. Через рік кинув. Стало нецікаво.\nЗвідки ж виникла ідея про медицину?\nУ мене був улюблений серіал ER ( «Швидка допомога») із Джорджем Клуні в головній ролі. Тому я подумав, що круто було б стати лікарем.\nНа мій день народження була традиція – я завжди стрибав з парашутом. У літаку поруч із нами сидів хлопець з Одеси, ми говорили англійською, і він сказав, що він з Одеси. Ми разом стрибнули. Тієї ночі ми всі напилися, він дав свою адресу, номер телефону. Сказав: «Будеш в Україні – телефонуй». Чого б мені бути в Україні?\nПотім телефоную батькові: «Хочу бути лікарем». А тато: «Ну, хоч кимось». А я продовжую: «Мені потрібна буде твоя допомога. У Лондоні навчання коштує 30 штук на рік», чую у слухавці: «Піп-піп-піп». Він просто поклав трубку. Він, напевно, подумав, що я несерйозно до цього ставлюся. Він у мене мудрим був і знав, як мене симулювати, як змусити мою кров вирувати, щоб я не скаженів від жиру і байдики не бив. Але ввечері передзвонив і запитав: «Ти точно хочеш бути лікарем?» Я відповів, що так. Тоді він мені порадив їхати в Одесу до бабусі й дідуся.\nВи хотіли повертатися у місто свого дитинства?\nПро таке дитинство, як було у мене, будь-який хлопчик мріє. У мене було все: і хуліганство, і рідні, і пригоди. Тато й дідусь говорили, що я не доживу до такого віку, як зараз, з огляду на кількість нещасних випадків, що сталася зі мною. Я падав з даху, з третього поверху, я був в аваріях, я ламав ноги. Але навіть не зважаючи на гарні спогади, я не думав, хочу чи не хочу повертатися. Просто склав іспити, мене прийняли. Під’їхав до Медіну на жовтому автобусі. Усі студенти-араби пам’ятають цей жовтий автобус, який віз нас з аеропорту в Медін. Це тряхля така, що я думав, вона дорогою розвалиться. Медін – чудовий період в моєму житті. Шість років навчання, потім ще три роки ординатури та аспірантури.\nСтільки зусиль було потрачено, і все одно Ви так і не займаєтеся медициною, чому?\nПротягом шести років навчання думав стати пластичним хірургом: хотів робити цицьки. Дядько в Австралії розповідав, що лікарі заробляють мільярди доларів на цьому. Потім Медін трансформував у мені якісь речі, я став більш гуманним і людянішим. Протягом навчання було багато моментів, які брали мене за душу. Я приїхав весь такий гарячий мен, якому було все байдуже. Я з Бейрута, я ліванець. Якщо в Лівані у мене були проблеми: ти росіянин, і я там доводив, відстоював можливість бути ліванцем, а потім все, став ліванцем, патріотом, то тут начувався від образ іншого ґатунку.\nТут до людей у білих халатах, як і до військових, теж погано ставляться. Адже часто в наших лікарнях можна швидше підчепити щось, ніж вилікуватися. Я почав бачити поганий бік професії, почав розуміти, як негативно позначився Радянський Союз на галузі. І ось, усвідомлюючи це все, я почав змінюватися. То я хотів бути пластичним хірургом, то травматологом, то психологом, то хірургом – серцевим, то я хотів бути просто хірургом. І врешті-решт я таки визначився. Я поїхав до Лівану, там татів друг мені сказав: «Слухай, у світі так мало хороших очних хірургів». Ок. Я вивчився на офтальмолога і пішов працювати у клініку Філатова.\nА на одному зі стаціонарних прийомів я прийняв складне для себе рішення. Зайшла жінка, а я на неї навіть не дивився: «Закрийте праве око, закрийте ліве око…» Вона каже: «Я не можу». Я, продовжуючи її ігнорувати, по-хамськи звернувся: «Чому не можете? Не видно чи що?» «Я не можу, у мене просто немає цього ока», – відповіла вона мені. Тоді я просто зняв халат, вийшов і більше ніколи не повертався в медицину.\nВи просто зрозуміли, що це не ваше заняття?\nНі, воно все моє. Усе, чим я займався і буду займатися, – воно все моє. Немає нічого такого, що я не можу робити. Ось це головне, що я зрозумів. Я маю червоний диплом. Якщо захочу стати космонавтом, я вивчуся на космонавта. Але справа в моїй залученості у сам процес. Я втрачаю інтерес, якщо не відчуваю, навіщо це роблю, заради чого, чи змінюю я щось, займаючись цією справою.\nЩо Ви Хотіли змінювати на телебаченні? Які меседжі доносити?\nТа нічого я не хотів змінювати, самі відчуття від процесу – це просто неповторно, коли вмикаються всі ці камери, софіти, і весь цей процес запущено, «камера, мотор» тощо. Це такий механізм, який мене особисто вводить в кураж. І це так круто. Мені подобаються самі зйомки: чи то програма знімається, чи рекламний ролик, чи відеокліп – неважливо, цінний сам процес.\nДалі плануєте працювати на телебаченні?\nДуже хочу. На кастинги ходжу, але, мабуть, я не зовсім формат. Можливо, через те, що я не знаю добре української мови. Але я вивчаю і обов’язково вивчу.\nЦе дуже легко, маючи в арсеналі шість інших мов. І ті успіхі, які Ви вже зробили на цьому шляху, свідчать, що зовсім скоро вільно розмовлятимете, і Ваші шанувальники знову побачать вас на екранах.\nЯ вже почав думати, що мені, можливо, просто пощастило з однією передачею на «Новому каналі».\nАле ж перед центральним каналом були передачі на одеських каналах?\nТак, були. Але вже не хочеться просто ходити з мікрофоном по ресторанах і нічних клубах і запитувати відвідувачів: «Що вас привело на цю вечірку?»\nТому Ви вирішили, що краще зробити все, щоб їм там сподобалося? Саме так у Вашому житті з’явився ресторанний бізнес? Ви зі своїм мікрофоном дізналися, чого люди приходять на вечірки, і, врахувавши всі побажання, запустили свої успішні проекти?\nЯ все життя був пов’язаний із ресторанами: я мив посуд, чистив картоплю, смажив картоплю, нарізав салати, готував різні страви. І за баром був, і розносив їжу, і лише потім став керувати процесом, і арт-директором. Якось воно так склалося. Я завжди був у темі, відчував ресторанну справу.\nПро які грані вашої особистості Ви ще не розказали? До речі, не знайшла інформації, чим займається Ваша компанія «Том Сойєр»?\nМи займаємося подорожами на мотоциклах. Це не зважаючи на те, що я справжній боягуз. Більше того, думаю, що саме завдяки тому, що я маю страх, я роблю те, що роблю. Вважаю, що неважливо як, але ти повинен подолати себе, і тоді отримаєш кайф від цього.\nПаралельно ми займаємося архітектурою, інтер’єром, дизайном: створюємо ресторани з нуля.\nА чому «Том Сойєр»? Чим цей герой Вас так приваблює?\nЯ думаю, що це завдяки моїй мамі. Вона мені читала багато й робила це з таким ентузіазмом. Вона настільки круто мені читала саме цю книгу, вона подала мені її під таким соусом, що для мене Том Сойєр був непереможною людиною, вічним хуліганом. Мені здавалося, що він настільки вільний був завжди, що підсвідомо завжди хотів бути схожим на нього. Взагалі Семюель Клеменс красиво описав і Міссісіпі, і історію Геккльберрі Фінна. Велика свобода там відчувалася, напевно.\nСвобода – це Ваша найголовніша цінність?\nМабуть. З огляду на те, що я Водолій, свобода для мене – дійсно важлива штука. Якщо вірити гороскопам і власному досвіду, то думаю, що так. Цінувати свободу мене навчила мама.\nІнтерв’ю вийде напередодні новорічних свят. Любите свята?\nМоє найулюбленіше свято – це Хелловін. Я ніколи не любив новорічні свята.\nАле ж у Лівані ви святкували?\nТак. Там гарний Новий рік, там гарне Різдво католицьке. Найбільше подобається те, як там красиво все прикрашається, прямо все-все, причому прикрашають і справжніми свічками – на вікна викладаються справжні свічки. Усе в червоно-зелених тонах – традиційно американська картинка. Новий рік не люблю через те, що після того, як виїхав з Одеси, у Лівані ми майже не святкували. Там більше цінувалося відчуття того, що «нам не потрібне свято, щоб збиратися всім разом». Там настільки згуртована сім’я. Вони до цього простіше ставляться. Навіть для подарунків не потрібний окремий день.\nНу а тепер з’явилися певні традиції, пов’язані з Різдвом та Новим роком?\nЗараз це ялинка передусім. Донька вже чекає свят. Планую зробити на майбутнє традиційним це заняття – разом ставити ялинку. Якщо це пластикова, то ставимо в приміщенні. Але хочеться справжньої: якщо колись матиму будинок десь у лісі, то буде й своя ялинка, і прикрашатимемо її на вулиці. Цієї неділі ми разом з донькою поставили ялинку, разом її наряджали. Я пережив сильні емоції. Адже «я тато», і чогось-то я донечку зараз навчу. Головне – навчити цінувати не сам факт свята, що ялинка та Різдво, а поважати сімейні стосунки, розуміння, що ми повинні разом щось завжди робити. Ми знаходимося під одним дахом не просто так, повинні одне одного чомусь вчити й поважати власний простір. І неважливо, чи це Різдво, чи це Ханука. Я відчув себе зараз Россом із «Друзів». Подобається сам факт того, що я її навчаю саме згуртованості. Я сам по собі зростав, часто втікав з дому. Мені завжди було всього мало. Я б дуже не хотів, щоб з Луною моєю так було. Сподіваюся, що буду їй завжди потрібен. Інколи мені стає страшно – дуже боюся самотності та бути поганим татом. Ці дві речі для мене як гострий кинджал.\nА Ви вірите в дива? Чи вважаєте, що їх треба творити своїми руками?\nЗвичайно. Я вірю в диво, у магію, в удачу. Своїми руками можна щось зробити, якщо будеш постійно докладати зусиль. Тобто я з тих, хто знає, що якщо будеш сидіти на дивані, з тобою нічого не станеться, ну хіба що потовстішаєш і постарієш. Це про справи, їх я вирішую самостійно. А чудо стається зненацька, для цього нічого не треба робити спеціально. Я його не чекаю, я його не шукаю, але я знаю, що воно точно є.\nІ наостанок. Що бажаєте зазвичай друзям на свята, коли келих підіймаєте?\nЩоб завжди крила були за спиною у всіх, щоб всі були вільними і не прив’язувалися до своїх страхів і слабкостей. Літайте!\nФото: Марина Банделюк\nДаніель Салем Марина Банделюк ресторатор Світлана Бондар фото\n22 травня, 2018 0\nМарат Гельман: «Ми зобов’язані переводити по містку людей із темного Середньовіччя у сучасну епоху»\nСтас Жирков: про успішність і необхідну нахабність головного театрального хітмейкера країни


Пам'ятки – Сторінка 2 з 150 – Моя освіта\nЗамок Паланок Україна, Мукачево, замок, XIV в Паланок - легендарний замок Закарпаття, незламна твердиня з тисячолітньою історією. Столиця Трансильванського князівства і австрійська тюрма, оплот визвольного руху куруців і сховище австрійської...\nЗамок Сент-Міклош Україна, Мукачево, замок XV в Недалеко від Мукачево, в мальовничому місці Закарпаття, де гори тісняться на березі Латориці, підноситься середньовічної замок Сент-Міклош. Володіє ним наш сучасник художник Йосип...\nХотинська фортеця Україна, Чернівці, фортеця XI в Назва Хотин, найімовірніше, походить від слова «хотіти». Ця стародавня фортеця на важливих транспортних магістралях в багатому краї, в 20 км від Кам'янця-Подільського, була...\nКиєво-Печерська лавра Україна, Київ, храм XII в Києво-Печерська лавра - один з найдавніших монастирів України, йому - майже тисяча років! Це своєрідний український Єрусалим, що привертає православних паломників унікальним надземним...\nІвано-Франківська ратуша Україна, Івано-Франківськ, ратуша, XX в Самою незвичайною ратушею може похвалитися Івано-Франківськ. Це єдине в Україні громадянське будівля, яка прикрашає позолочена верхівка. До того ж, воно ніяк не вписується...\nШарівський палац Україна, Харків, палац, XIX в Одним з нечисленних палаців Слобожанщини є Шарівський. Фактично це дітище цукрового короля царської Росії Леопольда Кеніга. За красу і витонченість білокам'яна будівля з...\nКостел святого Варфоломія Україна, Дрогобич, храм XIV в Візитка Дрогобича - дзвіниця, перероблений варіант колишньої оборонної вежі. Спорудження входить в ансамбль костелу святого Варфоломія. Розташований у серці міста, на колишній...\nКостел Святої Ельжбети (Ольги та Єлизавети)\nКостел Святої Ельжбети (Ольги та Єлизавети) Україна, Львів, храм XX в Одним з найвищих храмів Львова є костел святих Ольги та Єлизавети. Його незвичайні гострі шпилі можна побачити, ще сидячи...\nФортеця Тустань Україна, Дрогобич, фортеця IX в Дивлячись на самотньо підносяться три скелі поблизу від села Урич, тільки силою уяви можна уявити, що в давнину тут розміщувався величезний дерев'яний місто-фортеця...\nЛьвівська опера Україна, Львів, палац XIX в Одним з найкрасивіших театрів Європи по праву визнаний Львівський оперний. Це архітектурна перлина міста і одна з численних пам'яток України. Щоб спорудити театр,...


Міноборони - Теги - сторінка 6\nУкраїна хоче тренувати своїх офіцерів у Британії Україна хоче тренувати своїх військових у Великій Британії, повідомляє сайт українського уряду.\nЛисенко потролив росіян Речник міністерства Оборони з питань АТО Андрій Лисенко заявляє, що Україна перевіряє інформацію про затримання нібито громадянина України, співробітника ГУР на території окупованого Криму.\nМіноборони хоче змінити умови набору контрактників Усі контракти на проходження служби громадяни укладатимуть із визначенням чіткого терміну їхньої дії. Про це заявив начальник Генерального штабу - Головнокомандувач Збройних Сил України Віктор Муженко, повідомляє прес-служба Міністерства оборони\nПолтораку призначили нового заступника Рішенням Кабінету міністрів новим заступником міністра оборони призначено Олега Шевчука. Про це йдеться у відповідному розпорядженні Кабміну.\nМіноборони про "диверсантів" у Криму: ФСБ перетворилося на фабрику брехні У Міноборони України спростовують інформацію ФСБ РФ про затримання в Севастополі нібито учасників диверсійно-терористичної групи Головного управління розвідки Міноборони України. Про це заявив речник Міністерства оборони України з питань АТО Андрій Лисенко.\nВійськовослужбовцям бракує зимових шапок, курток і теплої білизни, - Міноборони Міністерство оборони заявляє про брак зимових шапок, курток і білизни для видачі військовослужбовцям.\nТривають стратегічні командно-штабні навчання «Рубіж- 2016» 20 жовтня 2016 21:11 В оперативному командуванні «Захід» тривають стратегічні командно-штабні навчання «Рубіж- 2016», - прес-служба управління оперативного командування «Захід».\nЦього року 57 тис. громадян підписали контракти із ЗСУ, - з привітання міністра оборони Міністр оборони України генерал армії України Степан Полторак привітав військовослужбовців, учасників АТО, українців з Днем захисника України, яке Україна відзначає сьогодні, 14 жовтня, на свято Покрови Пресвятої Богородиці. Також сьогодні святкуємо 74-річчя створення УПА.\nМіноборони купило 16 дорогих квартир - не придатних для життя 12 жовтня 2016 18:37 16 квартир військових у с. Липівка на Львівщині відремонтують коштом продавця, ПП «УТГ». Полковника, відповідального за приймання-передачу куплених МОУ квартир, звільнили з військової служби. Про це повідомив Міністр оборони України Степан Полторак у відповідь на запит народного депутата Тараса Батенка.\nПрезидент доручив керівникам областей допомогти учасникам АТО у будівництві Президент Петро Порошенко нагадав про підписаний Указ щодо демобілізації і закликав голів обласних державних адміністрацій та обласних рад надати всю необхідну допомогу звільненим у запас військовим, які повертаються додому. Про це повідомила прес-служба Міноборони.\nУ Києві презентували масштабний соціальний ролик, присвячений українським воїнам У рамках соціального проекту до Дня Захисника України у Києві презентували масштабний ролик «Балада про піхоту», присвячений воїнам Сухопутних сил України. Про це повідомляють на своїй Фейсбук-сторінці Сухопутні війська України.\nУкраїнці у Варшаві розгорнули фотографії українських героїв під посольством росії 08 жовтня 2016 11:13 Біля посольства країни-загарбника у столиці Польщі активісти спільноти «Євромайдан-Варшава» розгорнули фотографії загиблих у боях із російськими окупантами українських воїнів: солдатів та офіцерів Збройних Сил України та добровольців. Про це повідомили в регіональному медіа-центрі Міністерства оборони України.\nМіноборони на 15 мільйонів закупило неякісної військової форми – прокуратура Військовою прокуратурою Центрального регіону України розпочато кримінальне провадження щодо службових осіб Міноборони, які не здійснили перевірку виготовленого військового одягу на відповідність до державних вимог, - УНІАН.\nБюджет ЦСК ЗС України в 2016 році склав більше 46 млн.грн Як повідомили Гал-інфо в Департаменті інформаційно-організаційної роботи МО України, в 2016 році для Центрального спортивного клубу Збройних Сил України було сплановано бюджет 46 273 347 грн.\nДля української армії розробили нові аптечки Для української армії розроблено нові аптечки та санітарні наплічники. Про це повідомив начальник медичної служби Збройних сил України полковник медичної служби Едуард Хорошун на прес-конференції у вівторок, повідомляє кореспондент Укрінформу.\nЗСУ продовжують посилювати роль військовослужбовців-жінок Сьогодні, 29 вересня, у Києві було презентовано короткометражний документальний фільм “Невидимий батальйон”, присвячений участі жінок-військовослужбовців в бойових діях в районі проведення АТО. Про це повідомив Урядовий портал.\nСлідство назвало причину вибуху міномета на Широкому лані Слідство не виявило несправностей у вітчизняному мінометі “Молот”, який вибухнув під час випробувань 25 липня на полігоні в Миколаївській області, - УНІАН.\nУкраїна успішно випробувала нову модель керованої ракети Конструкторське бюро "Луч" провело успішне випробування нової моделі керованої ракети. Про це повідомив президент Петро Порошенко у Фейсбуці.\nУ Львові прес-офіцери США та Канади проведуть заняття з майбутніми журналістами Завтра, 22 вересня, на факультеті журналістики Львівського національного університету імені Івана Франка у 103 аудиторії відбудеться зустріч прес-офіцерів армій США та Канади. Про це Гал-інфо повідомив керівник Регіонального медіа-центру Міністерства оборони України (Львів) Олександр Поронюк.\nРодина загиблого на Яворівському полігоні резервіста отримає компенсацію Загиблого на Яворівському полігоні резервіста, львів’янина 1981 р.н., поховали на Личаківському кладовищі. Родина отримає компенсацію від держави. Про це в коментарі Гал-інфо повідомив розповів керівник Регіонального медіа-центру Міністерства оборони України (Львів) Олександр Поронюк.\nСьогодні для переважної більшості громадян контрактна служба – це всерйоз і надовго Як повідомили в прес-службі МО України, на пункті прийому 184-го навчального центру Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного спостерігається наплив охочих спробувати себе у військовій службі за контрактом.\nНа одному з полігонів Західного регіону загинув військовослужбовець Як повідомили в прес-службі Оперативного Командування Захід, на одному з полігонів Західного регіону, під час проведення планових занять з вогневої підготовки, загинув військовослужбовець.\nБригадні тактичні навчання – квінтесенція збору резервістів-десантників 14 вересня 2016 23:28 На базі одного з військових полігонів Західного регіону відбувся заключний етап проведення збору особового складу резерву 80 окремої десантно-штурмової бригади Високомобільних десантних військ Збройних Сил України, -регіональний медіа-центр Міністерства оборони України.\nМіноборони не змогло закупити взуття для армії майже на 2 мільйони гривень П'ятого вересня Міністерство оборони України скасувало закупівлю взуття загальною вартістю 1 844 115 гривень. Така інформація міститься на офіційному порталі публічних закупівель Prozorro, передає #Точно, проект Радіо Свобода.\nМіноборони цьогоріч втричі зменшило бюджет для ремонту бронетехніки Бюджет Міністерства оборони на ремонт бронетехніки цього року зменшився втричі порівняно з минулим роком, повідомив журналісту Гал-інфо директор львівського бронетанкового заводу Роман Тимків.\nНа закупівлі бронежилетів і шоломів в Міністерстві оборони розікрали 30,7 млн грн 09 вересня 2016 14:53 Головною військовою прокуратурою повідомлено про підозру у вчиненні розтрати бюджетних коштів в особливо великих розмірах 5 службовим особам Міністерства оборони України.\nКартер: війна на Донбасі закінчиться принизливою поразкою для Росії Гібридна війна проти України на Донбасі закінчиться принизливою поразкою Росії.Про це заявив міністр оборони США Ештон Картер під час зустрічі з головою Міноборони України Степаном Полтораком, повідомляє прес-служба міністерства.\nБританія підготує 5000 українських військових за стандартами НАТО Великобританія в 2017 році підготує 5000 українських військових за стандартами НАТО. Про це на зустрічі з міністром оборони України Степаном Полотораком у Лондоні сказав британський міністр Майкл Феллон.\nЕкс-командувач армії США став радником Полторака Колишній командувач американських армії, генерал у відставці Джон Абізайд, став радником з питань оборони для України. Про це офіційно повідомили у четвер у Пентагоні за результатами зустрічі міністрів оборони України і США в Лондоні.