РОЗКОПКИ У БАТУРИНІ 2017-2018 рр. НОВОЗНАЙДЕНИЙ ГЕРБ ПИЛИПА ОРЛИКА - Мої статті - Каталог статей - Сокиринський музей\nЧетвер, 15.11.2018, 15:30 Вітаю Вас Гість\nСокиринський історико-етнографічний музей ім. Остапа Вересая\nОпубліковано в Гомоні України, Рік LXХ, N38 (3746), Торонто, за 9 жовтня 2018 р., с. 5-9.\n18 років Батуринський проєкт спонсорують Канадський Інститут Українських Студій (КІУС) Альбертського університету в м. Едмонтоні, Понтифікальний Інститут Середньовічних Студій Торонтського університету та Дослідний Інститут "Україніка" у м. Торонті. 2017 р. КІУС підтримав вивчення Батурина козацької доби ґрантом з Вічного Фонду ім. д-р Івана Іванцева та д-р Мирослави Мисько-Іванців. Колишній директор цього інституту, провідний історик гетьманської держави проф. Зенон Когут є засновником і академічним дорадником Батуринського проєкту. Президентом Дослідного Інституту "Україніка" є виконавчий директор Крайової Управи Ліґи Українців Канади мґр Орест Стеців.\nЩира подяка належиться Східньоевропейському Дослідному Інститутові ім. Вячеслава Липинського у м. Філядельфії та Фондові Катедр Українознавства при Гарвардському університеті за щедрі ґранти на археологічні дослідження Батурина 2016-18 рр. У 2005-17 рр. Чернігівська обласна державна адміністрація щорічно виділяла субсидії на розкопки цього міста.\nЗ приємністю відзначимо найщедріших меценатів вивчення батуринських старожитностей, поетесу гетьманського роду Володимиру Василишин (літературні псевдоніми Міра Гармаш та Ї. Жак) і її чоловіка, мистця Романа Василишина з Філядельфії. Письменниця Лидія Палій з Торонта, яка щорічно підтримує розкопки у Батурині з 2001 р., склала надзвичайно щедру пожертву на їхнє продовження цього року.\nУ 2017-18 рр. історико-археологічні студії Батурина і підготовку публікацій підтримали дотаціями Крайова Управа Ліґи Українців Канади (голова Роман Медик), Ліґа Українців Канади – відділ у Торонті (голова Борис Михайлець), торонтський відділ Ліґи Українок Канади (голова Галина Винник), Союз Українок Канади – відділ ім. св. княгині Ольги при Українській Православній Катедрі св. Володимира у Торонті (голова Віра Мельник), Кредитова Спілка "Будучність" (персональні подяки головній управительці Оксані Процюк та менеджерці кадрів Христині Бідяк), Фундація "Прометей" (голова мґр Марія Шкамбара), Українська Кредитова Спілка (головний управитель Тарас Підзамецький), український ресторан "Золотий Лев" (власниця Анна Кісіль) та аптека "Healing Source Integrative Pharmacy" (власники Омелян і Зеня Хабурські) у Торонті.\nЗ пошаною оприлюднюємо імена приватних осіб у Канаді й Сполучених Штатах Америки, які пожертвували на Батуринський проєкт у 2017-18 рр. Це є вельмишановні д-р Юрій Іванчишин і д-р Вільгельміна Дегрот, Оленка й Славка Негрич, мґр Анна Троян, д-р Юрій Рева, Мирон і Олена Дилинські, д-р Ернест Еващук, Роман та Дарія Пількови, Михайло Гуцман, Віра Мельник, Володимир і Христина Кудрики, Євгенія та Богдан Мельничуки, Іван і Наталя Ємці, Галина Кудла, Стефанія й Михайло Ходани, д-р Віктор Палис (Торонто), д-р Юрій Лисик (Ошава, Онтаріо), Марта Олійник (Монтреаль), Андрій Малецький і Мотря Кизич (Нью-Йорк), Алекс Столярський (Омага, Небраска), Майкл-Стівен Хумніцький (Мюр---фрісборо, Тенессі) та Оксана Салдит (Денвер, Кольорадо). Багато з вищеназваних організацій, фундацій, кредитівок, компаній та високоповажних добродіїв підтримують дослідження Батурина 15-18 років.\nЩиро дякуємо голові редакційної колеґії Гомону України д-р Олегові Романишинові, редакторці газети Оксані Соколик, мовній редакторці Софії Сосняк та комп'ютерному дизайнерові Михайлові Гуцманові за публікацію об'ємних і багатоілюстрованих статтей про вивчення Батурина у цій поважній газеті 17 років, а також семи буклетів. Д-р О. Романишин та мґр О. Стеців всебічно підтримують Батуринський проєкт у громаді та надають цінні поради.\nУ 2011-13 рр. КІУС і "Україніка" спільно фундували видання трьох гарно ілюстрованих брошур Зенона Когута, Володимира Мезенцева, Володимира Коваленка та Юрія Ситого про результати розкопок Батурина 2010-12 рр., архітектурно-археологічні дослідження й реконструкції гетьманських резиденцій і культуру козацької еліти Мазепиного двору. Висловлюємо глибоку подяку Кредитовій Спілці "Будучність" (персонально головній управительці О. Процюк і менеджерці кадрів Х. Бідяк) та Дослідному Інститутові "Україніка" і його президентові О. Стецеву за покриття коштів публікації чотирьох буклетів у 2015-18 рр. Ґрант на друкування останньої (сьомої) брошури цієї серії названих авторів Розкопки у Батурині 2017 року. Реконструкції герба Пилипа Орлика (Торонто: Видавництво "Гомін України", 2018) надала Фундація BCU Foundation (голова Ради Директорів Р. Медик).\nБуклети мають 24-36 стор. українською мовою, 50-80 кольорових ілюстрацій та видані на ґлянсованому папері. Ці науково-популярні історико-археологічні праці вказаних дослідників Батурина розраховані на широке коло читачів і вчених та рекомендуються усім шанувальникам української старовини. Останні чотири буклети можна придбати у канцелярії Крайової Управи Ліґи Українців Канади в Торонті за $10 кожний (телефон: (416) 516-8223, email: luc@lucorg.com). Шість брошур розповсюджує Видавництво КІУСу в Едмонтоні (тел.: (780) 492-2973, email: cius@ualberta. ca; http:// www.ciuspress. com/catalogue/history/ 325/sadeibi-ivana-maziepi-u-baturini; http://www. ciuspress.com/ catalogue /history/333/kul%27tura-kozats%27ko yi-ieliti maziepinogheo-devoru; http://www.ciuspress.com/ catalogue/history/347 /palatsi-ivana-maziepi-ta-kirila-rozumovs'kogheo; http://www.ciuspress.com/catalogue/history/356/rozkopki-u-baturini-2015-roku; http://www.ciuspress.com/catalogue/history/361/arhaieologheichni-deoslidei-baturina-2016-r; https://tinyurl.com/ baturyn-booklet-seven).\nУ розкопках Батурина 2017-18 рр. разом брало участь 95 студентів та викладачів Національного університету "Чернігівський колегіум" (Чернігівський університет) і Глухівського національного університету, учні школи N6 м. Глухова, співробітники Інституту археології Національної академії наук України (НАНУ), Чернігівського обласного історичного музею та добровольці з різних міст України. Очільниками Батуринської археологічної експедиції є старші наукові співробітники Центру археології та стародавньої історії Північного Лівобережжя Чернігівського університету д-р Вячеслав Скороход і його заступник Юрій Ситий (науковий керівник експедиції).\nЗавідувач науково-дослідним відділом Національного заповідника "Глухів" і викладач археології України у Глухівському університеті мґр Юрій Коваленко очолює групу студентів зі свого навчального закладу в складі Батуринської експедиції. Д-р Володимир Мезенцев є науковим працівником КІУСу і канадським виконавчим директором Батуринського проєкту, відповідальним за його фінансування, публікації, публічні лекції та рекляму в Північній Америці.\nДирекція і співробітники Національного історико-культурного заповідника "Гетьманська столиця" активно співпрацюють з дослідниками Батурина в Україні та Канаді. Діяльність заповідника сприяла перетворенню цього міста на один з популярних центрів туризму, просвіти й патріотичного виховання українців, особливо молоді. 2017 р. музеї та архітектурні пам'ятки Батурина загалом оглянуло понад 175 тис. туристів з України і з-за кордону. У порівнянні до 2016 р. число відвідувачів міста збільшилось на 27 тис., а від 2014 р. – на 46 тис.\nАрхеологічні дослідження території Батурина встановили, що зародком міста була дерево-земляна фортеця, яку побудували для захисту південно-східніх кордонів чернігівського князівства наприкінці XI ст. До минулого року археологи вважали, що після її зруйнування монголами у 1239 р. життя там завмерло до XVII ст. Проте розкопки Батурина 2017 р. дозволили Ю. Ситому уточнити, що поселення на терені міста відродилось у другій половині XIII ст. Але досі відсутні археологічні дані про заселення основної території Батурина у XIV-XVI ст.\nПід час володіння Чернігово-Сіверщиною Великим князівством Литовським в XIV-XV ст. та Московською державою у 1503-1618 рр. фортецю й місто там не відновляли. Це відбулось після переходу Північного Лівобережжя під владу Речі Посполитої у 1618-48 рр. У той період поляки, литвини й білоруси активно переселялись на Чернігово-Сіверщину. Відбудова Батурина пов'язана з цією колонізацією та державними заходами Речі Посполитої оборонити її східні креси від експансії Московії.\nЗа дорученням польського короля Сигізмунда ІІІ Вази, 1625 р. на високому березі р. Сейм, на місці городища княжої доби, спорудили замок Батурин площею 1.3 га. Тоді поновили вали й рови XI ст., звели дерев'яні стіни, вежі й браму. У замку ("дворі панському") знаходились зрубні резиденція польських маґнатів, управи королівських осадчих і каштелянів та приміщення для жовнірів і козаків ґарнізону.\nУ 1630-40-х рр. з напільного боку від замку-цитаделі королівська адміністрація і маґнати побудували велику на ті часи дерево-земляну фортецю площею 26.4 га. На південний схід від фортеці вздовж високого берега Сейму та у його заплаві, на подолі, почали формуватись неукріплені торгово-ремісничі посади. Розкопки на південно-східній околиці, Гончарівці, виявили залишки слободи гончарів другої чверти XVII ст.\n1635 р. Батурин згадується у польських джерелах вже як значне укріплене поселення. Він був важливим військово-адміністративним і колонізаційним центром Речі Посполитої на Посем'ї і форпостом на неспокійних кордонах з Московією. За писемними джерелами, маґнати, шляхта, жовніри та ремісники з Польщі, Литви й Білорусі переселялись на ці східні креси. 1625 р. король Сигізмунд призначив осадчого Дригало (Довгялло), мабуть, литвина, володіти Батурином, а 1631-35 рр. Батуринською волостю управляв староста білоруського міста Бобруйська Петро Тризна.\nДослідники керамічних пічних кахлів XVII-XVIII ст., масово знайдених під час розкопок у Батурині та інших поселеннях Чернігівщини, вбачають у їхній орнаментації і технології впливи таких виробів Литви й Білорусі того часу. Краніологічні обстеження 108 черепів з поховань батуринців XVII-XVIII ст., ексгумованих археологами у 2005-09 рр. та 2015 р., дозволили фахівцеві з фізичної антропології Юрієві Долженкові (Інститут археології НАНУ) виявити спорідненість антропологічних типів жінок Батурина та Латвії. Між чоловіками міста і балтами такої подібности не зафіксовано. Це вказує на проникнення до середовища місцевого українського населення Батурина балтського етнічного елементу, вірогідно, разом з польськими й білоруськими колоністами. 1561 р. північно-східню Латвію (Лівонію) приєднали до Великого князівства Литовського. У 1569-1629 рр. вона була у складі Речі Посполитої, а пізніше – Шведської імперії.\nЗа Ю. Ситим, 1648 р., коли розпочалась національно-визвольна революція під проводом гетьмана Богдана Хмельницького (1648-57 рр.), місцеві козаки повстали й звільнили Батурин від польсько-литовських маґнатів та залоги. Археологічні досліди показали, що тоді спалили "двір панський", а слобода гончарів на Гончарівці припинила існування у середині XVII ст. Під час тої війни деякі колоністи залишились на боці Речі Посполитої чи втекли, як, наприклад, польський шляхтич Криштоф Силич, що володів землею під Батурином. Однак, очевидно, частина польсько-литовських колоністів, включно з шляхтою, залишилась у Батурині, прийняла православ'я і згодом асимілювалась переважаючим українським населенням. Чимало річпосполитських шляхтичів Чернігівщини, зокрема рід Силичів, увійшли до складу козацької старшини в другій половині XVII-XVIII ст. Правдоподібно, що жінки, вихідці з Великого князівства Литовського і Лівонії, у більшій кількості, ніж чоловіки-військовики, пережили війну Хмельницького та Руїну й інтеґрувалися в українську спільноту Батурина. Цим можна пояснити простежену Ю. Долженком схожість краніологічних типів батуринських і балтських жінок XVII-XVIII ст. Нижче покажемо нові археологічні знахідки у Батурині, що свідчать про його торговельні контакти з Латвією/Лівонією того часу.\nНа підставі порівняльних антропологічних досліджень Ю. Долженко зробив висновки про те, що основне населення ранньомодерного Батурина належало до корінної української людности Чернігово-Сіверщини (центральноукраїнського краніологічного типу) і було спорідненим з мешканцями Київщини, Черкащини, Полтавщини, Сумщини, особливо Волині й Поділля козацького періоду. Це узгоджується з відомостями історичних джерел про інтенсивну міґрацію з Правобережжя у Лівобережну Україну в другій половині XVII ст., особливо за Руїни. Наприклад, серед гетьманів, полковників і урядовців Гетьманщини, які мешкали у Батурині до його розорення 1708 р., було багато переселенців із західніх українських земель, що лишались тоді під польським пануванням. Гетьман Пилип Орлик, котрий почав свою кар'єру писарем у Мазепиній столиці, народився і навчався у Литві до вступу до Києво-Могилянської Академії. Тож останні фізико-антропологічні студії вагомо доповнюють історико-археологічне вивчення населення ранньомодерного Батурина, його походження, склад та етнічні, економічні й культурні зв'язки з людністю інших реґіонів України, Речі Посполитої та Східньої Прибалтики.\nУ 1669-1708 рр. Батурин був столицею козацької держави і досягнув апогею свого територіяльного, демографічного, господарчого й культурного розвитку. Тоді на північний захід від фортеці виріс торгово-ремісничий посад Побожівка. Найбільш розлогий південно-східній посад розтягнувся вздовж високого берега Сейму на 2 км до околиці Гончарівка.\nПіднесенню міста сприяли розміщення там гетьманських резиденцій і війська, державної скарбниці, генеральних канцелярії і суду, накопичення капіталів від збирання податків, зосередження у столиці багатих урядовців, козацької старшини, шляхти, духовної еліти, купців, західніх інженерів, майстрів, архітектів та будівельників. Незлічені скарби гетьманів Івана Самойловича (1672-87 рр.) та Івана Мазепи (1687-1709 рр.), що зберігались у Батурині, промовисто описані у козацьких літописах і документах. Процвітання гетьманської столиці також стимулювали її комерційні й культурні відносини з Західньою, Північною і Східньою Европою, які відзначимо нижче. Батурин став відомим на Заході як головне, потужно укріплене й багате місто козацької України та метрополіс найбільш авторитетного у Европі гетьмана і князя Мазепи.\n1708 р. він уклав альянс зі Швецією і підняв повстання за непідлеглість Гетьманщини та Запоріжжя самовладній Російській імперії. Проте шведсько-українська армія не встигла прийти на допомогу повсталому Батурину.\nЗа наказом царя Петра І, московське військо під орудою генерала Олександра Меншикова, у складі 24 тис. піхоти та 6 тис. кінноти, напало на Батурин раніше підходу Мазепи з союзниками. Сили нападників учетверо переважали батуринський ґарнізон, що нараховував 7.5-8 тис. козаків і сердюків гетьманської ґвардії. 1 листопада російське військо безуспішно і з тяжкими втратами штурмувало міську фортецю, але вночі йому вдалось її захопити за допомогою зрадника.\nВидатний український історик XIX ст. Микола Костомаров наводить унікальні й вражаючі відомості про участь в обороні Батурина, окрім вояків, міщан разом з духовенством і жінками, про їхній патріотизм та героїзм. Коли царське військо вдерлось до фортеці, останніх захисників очолив диякон та його донька, які обидвоє полягли у битві. В описі Батурина 1760 р. також згадується замковий священик о. Василь Пісковський, котрий брав участь у повстанні Мазепи й загинув.\nМ. Костомаров твердить, що історичні джерела та народні перекази одностайно говорять, що військо Меншикова по-варварському поголовно вирізало усіх батуринців від старого до малого, пограбувало й спалило місто дотла. Вість про цілковите знищення гетьманської столиці разом з її мешканцями зтероризувала і деморалізувала цілу Україну, тяжко вразила Мазепу та його соратників.\nЗа переконливими підрахунками провідного дослідника цієї трагедії, історика Сергія Павленка (Чернігів), у захопленому Батурині вигубили 11-14 тис. українських військовиків та цивільних громадян. Нові археологічні дані про розорення Мазепиної столиці розглянемо наприкінці статті.\nЧерез півстоліття руїни й запустіння Батурина останній гетьман Лівобережної України Кирило Розумовський (1750-64 рр.) привласнив і відбудував місто та повернув йому статус столиці козацької держави. 1764 р. Російська імперія скасувала Гетьманат. Проте Розумовський продовжував розбудовувати й заселяти Батурин і розвивати його промисловість до кінця свого життя у 1803 р.\nНа околицях міста він заснував кілька мануфактур і господарчих підприємств, лісопильню, цеглярню та виробництво інших будівельних і декоративних матеріялів. За В. Мезенцевим, у 1751-53 рр. на північно-західній периферії гетьман спорудив великий дерев'яний одноповерховий палац з домовою церквою і фліґелями для прислуги та гостей у пізньобарокковому стилі за проєктом архітектів Андрія Квасова та, ймовірно, італійця Антоніо Рінальді. Площа цього маєтку Розумовського з садом була 8.6 га. Дерев'яну гетьманську резиденцію розібрали 1821 р. Більш розлогу інформацію про перший осідок Розумовського у Батурині та графічну реконструкцію його втраченого палацу представлено у нашому буклеті 2015 р.\nНа південній околиці Теплівка Розумовський у 1799-1803 рр. побудував свій найбільш амбітний мурований триповерховий палац з двома двоярусними фліґелями. Дизайнером цього шедевру нео-клясичної архітектури був шотляндський архітект світової слави Чарльз Камерон. Оформлення і малювання інтер'єрів палацу приписують знаному італійському архітектові й декораторові Джакомо Кваренґі.\nЗавдяки капітальній реставрації палацового комплексу Розумовського державним коштом у 2005-09 рр., він зберігся до нашого часу. Це єдина резиденція правителів козацької держави в Україні, яка дійшла до нас і нагадує нащадкам про їхню славну історію і про останнє піднесення гетьманської столиці як відблиск її минулого маєстату. Палац Розумовського є перлиною архітектури Батурина та його головною атракцією для туристів. Там розміщується адміністрація заповідника "Гетьманська столиця", його сховища і картинна ґалерія. Навколо палацового ансамблю відновлено "французький парк" з алеями, клюмбами і ґазонами реґулярного пляну. Ця садиба займала площу 13.3 га.\nПісля свого останнього піднесення за Розумовського колишня столиця Гетьманщини занепала й почала відроджуватись у незалежній Україні.\nЗа дослідженнями В. Мезенцева, між 1696 р. і 1700 р. Мазепа спорудив мурований триповерховий пишно оздоблений палац на околиці Гончарівка, що знаходиться за 2 км від фортеці Батурина. У той час південно-східній посад підходив до меж його садиби.\nСвою головну резиденцію на Гончарівці гетьман побудував і прикрасив загалом за стилем зрілого центральноевропейського барокко. Але західній декор її фасадів збагатили керамічними полив'яними різнобарвними розетками, типовими для сакральної архітектури Києва XVII-XVIII ст.\nЦьогоріч знавець середньовічної і модерної фортифікації д-р Олександер Бондар (Чернігівський історичний музей) опублікував важливу статтю про оборонні споруди, плянування й забудову цієї Мазепиної садиби. Він також підготував реконструктивні плян і малюнки цілого комплексу, двох бастіонів та садибної церкви.\nВірогідно, укріплення маєтку спорудили одночасно з гетьманським палацом. Фортеця Гончарівки розташована на плято високого берега Сейму і має п'ятикутну форму в пляні. Її площа є біля 9 га. Але археологи виявили й дослідили забудову тільки у північно-східній частині, площею біля 2.5 га, де льокалізується подвір'я Мазепи. Решта території городища лишилась незаселеною у XVII-XVIII ст. і відводилась під різні посадки.\nЗ півночі маєток захищав рівчак зі струмком, а з північного сходу – стрімкі схили берегової тераси. З боку поля, з заходу й південного заходу, його укріпили ровом з ґлясісом, валом та п'ятьма земляними бастіонами переважно п'ятикутної форми. О. Бондар гадає, що замість дерев'яних стін і веж на валах та бастіонах насипали земляні бруствери, які розмились від опадів. При загрозі нападу на бруствери могли горизонтально встановити колоди (рогатки), рясно обсаджені кілками, або великі кошики, забиті ґрунтом. Вони прикривали мушкетерів на валах і гармашів з гарматами на бастіонах та перешкоджали подоланню цих укріплень штурмуючими.\nО. Бондар зробив висновок про те, що полігональні земляні оборонні споруди Гончарівки побудували на кшталт бастіонних реґулярних фортець Голляндії, які вважались взірцевими в Европі XVII ст. Вищеописані бастіонні укріплення головної резиденції Мазепи у Батурині є найранішими відомими у Лівобережній Україні. Підсилення їх ґлясісом також було новим запозиченням з тогочасного західнього воєнно-інженерного мистецтва.\nДослідник вважає садибу Гончарівки першим у Гетьманщині зразком палацово-оборонного комплексу, т. зв. palazzo e fortezza ("палац і фортеця"), що виник в Італії у XVI ст. і прийшов на зміну середньовічним мурованим та дерев'яним замкам. Такі комплекси поєднували ранньомодерну цивільну палацову архітектуру, яку репрезентували Мазепині покої на Гончарівці, з переважно бастіонними фортифікаціями. З кінця XVI ст. цей тип італійських укріплених вілл поширився у Західній Европі та Речі Посполитій. В Західній Україні він з'явився на початку XVII ст.\nЗа графічною реконструкцією гетьманської садиби на Гончарівці О. Бондаря, усі її доріжки, що з'єднували браму з бастіонами й спорудами, були прямі. Вони ділили територію маєтку на ділянки майже правильних геометричних форм: підпрямокутну, трикутні та трапецієвидні. Між алеями вчений здогадно розмістив фруктовий сад, березовий гай та орне поле, відомі там за описами Батурина XVIII ст. Він відзначив, що відтворена ним мережа доріжок Мазепиної садиби нагадує реґулярне розплянування т. зв. "французьких парків", яке, наприклад, відновили у палацово-парковому ансамблі Розумовського на Теплівці. Дизайн таких насаджених парків і садів з геометричними формами клюмб і ґазонів та прямими чи фігурними алеями був модним у Франції в добу барокко й походить з ренесансної Італії. За О. Бондарем, виявлене ним реґулярне плянування гончарівської садиби Мазепи з садом і гаєм є найранішим відомим зразком у Центральній Україні.\nЙого графічна реконструкція дозволяє у світлі останніх досліджень візуально уявити головну резиденцію володаря України з її передовими для Гетьманщини кінця XVII ст. бастіонними полігональними земляними укріпленнями, реґулярним розплянуванням палацово-оборонного й садового комплексу та будівлями, розкопаними натепер археологами. Мазепа міг замовити створити свій осідок на Гончарівці за взірцями тогочасних фортець і бароккових палацово-паркових ансамблів Заходу. Він бачив їх під час його служби при королівському дворі у Польщі та дипломатичних місій, навчання й подорожів до Німеччини, Голляндії, Франції та Італії у 1650-60-х рр.\nБагаторічні археологічні дослідження не виявили на Гончарівці слідів бойових дій і людських останків. На думку В. Мезенцева, ґарнізон Батурина перед нападом переважаючого російського війська лишився недостатнім для оборони фортеці міста і окремо садиби Мазепи на Гончарівці. Тому усіх захисників зосередили на одній фортеці. Тим більше, що вона була просторішою і саме там Мазепа зберігав арсенали зброї, військового спорядження та запаси провіянту, зокрема розкопані археологами великі зерносховища, на випадок облоги і для підтримки виснаженої союзної шведської армії.\nЧастина сердюків-охоронців і слуг гетьманського маєтку на Гончарівці та козацьких старшин пішла з Мазепою до шведської армії. Решта, як гадаємо, до облоги перейшла до фортеці й перевезла туди гармати, іншу зброю та боєприпаси і там загинула разом з захисниками й міщанами Батурина. О. Бондар твердить, що артилерійський обстріл з бастіонів був основою оборони укріплень Гончарівки. Ю. Ситий також вважає, що перед нападом Меншикова гармати звідти вивезли і без них захистити такі бастіонні земляні фортифікації було неможливо. Тож археологи одностайно гадають, що московське військо зайняло обезлюднену садибу Мазепи на Гончарівці без бою, пограбувало й спалило його багатий палац.\nПисемні джерела неодноразово повідомляють про дерев'яну церкву цього маєтку. Її побудували перед 1700 р. Після розорення Мазепиної резиденції храм більше не діяв і стояв пусткою серед руїн порожнього двору до 1760 р. Відтоді згадки про нього у документах зникають.\nАрхеологи розкопали залишки тої церкви в 2011-15 рр. та гіпотетично відтворили її плян. Вона стояла приблизно за 30 м на північний захід від палацу і мала середні розміри, не менше 19 х 11 м.\n2018 р. О. Бондар підготував гіпотетичну графічну реконструкцію об'єму церкви Мазепиної садиби. Вона створена на основі пляну розкопаного храму з урахунком аналогічних форм дерев'яної архітектури первинної Успенської церкви 1709 р. у с. Сваричівці Ічнянського р-ну та Воскресенської церкви в смт. Любечі Ріпкінського р-ну Чернігівської обл., спорудженої за сприянням Мазепи 1694 р.\nЗгідно реконструкції О. Бондаря, храм Гончарівки був тридільним, одноверхим і вежоподібним й складався з вівтарної частини, центрального восьмигранного зруба з заломом, банею і ліхтарем та прямокутного бабинця. Він мав п'ятигранну вівтарну апсиду, орієнтовану на північний схід. З боків до неї прилягали малі підквадратні жертовник і паламарня. Очевидно, стіни склали з брусів й обшили шалівкою. Так, дизайн церкви головної Мазепиної резиденції у Батурині належав до народньої дерев'яної монументальної культової архітектури Чернігівщини рубежу XVII-XVIII ст.\nОднак цей храм мав незвичайне для дерев'яних споруд геральдичне оформлення, що зображено на реконструкції О. Бондаря. Вірогідно, на його фасаді понад входом встановили масивну керамічну плиту з рельєфним гербом і монограмою Мазепи у рослинно-квітковому облямуванні та кириличним написом, де відзначено фундацію ним церкви і дату її побудови чи освячення. Герб там міг бути позолоченим, а тло плити побіленим. Великий уламок цієї деталі знайшли під час розкопок на південь від палацу Гончарівки у 2011 р.\nВона була подібною до цілої прямокутної керамічної меморіяльної заставної дошки розміром 68 х 58.5 х 5 см, яка прикрашала фасаду над входом до мурованої церкви св. Іоанна Предтечі Чернігівського колеґіюму XVIII ст. На ній добре збереглись майстерні рельєфні герб і монограма Мазепи та повний напис, що прославляє гетьмана за фінансування спорудження храму колеґіюму в 1700-02 рр. Зараз ця меморіяльна дошка експонується на виставці ікон та портретів Національного архітектурно-історичного заповідника "Чернігів стародавній". 2012 р. член Батуринської археологічної експедиції, художник Сергій Дмитрієнко (Чернігів) і В. Мезенцев опублікували їхню комп'ютерну реконструкцію її первинного вигляду з позолоченим гербом Мазепи, вписаним у вибагливий теракотовий вінок з соковитим квітковим орнаментом та побіленим фоном. Опорядження храму Гончарівки подібним рідкісним дорогим геральдичним барельєфом з рослинно-квітковим декором і ктиторським написом говорить про непересічне значення церкви головної гетьманської столичної резиденції, незалежно від її дерев'яної народньої архітектури.\nРаніше дослідники уявляли, що палац був єдиною мурованою спорудою Мазепиного подвір'я на Гончарівці, а інші його будинки були зрубними. Однак минулого року археологи відкрили там рештки досі невідомої цегляної будівлі.\nЗа 19 м на захід від місця палацу знаходиться овальна у пляні западина від засипаного колодязя гетьманської садиби, довжиною 13 м, шириною 6 м і глибиною 1.7-2 м. 2017 р. за 3.5 м на північ від краю западини археологи розкопали фундамент. В пляні він має підквадратну форму, розміри 2.5 х 2.7 х 0.5 м і заглиблений у культурний шар до материка. Фундамент муровано технікою бутової кладки з битої цегли, залитої вапняковим розчином. У товщі кладки виявили залишки горизонтально покладеної деревини від субструкцій. Зазвичай їх використовували у муруванні підмурків і стін середньовічних та ранньомодерних монументальних будинків.\nЮ. Ситий датує спорудження фундаменту кінцем XVII – початком XVIII ст. і відносить цю будівлю до комплексу Мазепиної садиби. Дослідники міркують, що розкопана кладка була фундаментом одної з кількох потужних опор-пілонів перекриття колодязя, які оточували його навколо. Подальші археологічні дослідження решток цієї споруди перевірять і уточнять попередню версію про її конструкцію, атрибуцію, час побудови та руйнації.\n2018 р. на дні западини засипаного колодязя експедиція розкопала залишки двох поздовжніх стін коридору, складених з цілої цегли Мазепиного часу. Внутрішня ширина коридору біля 2 м, і його стіни відкрили на довжину 5 м. Ю. Ситий гадає, що він тягнувся з заходу на схід на 7 м до колодязя. Товщина стін коридору 60-90 см, і в їхній підошві виявлені виступи на місці дверей. З коридору східці-бруси вели вниз до шахти колодязя. Біля сходів цегляні стіни збереглись на 1.3 м заввишки. У південній стіні там розкопали частину арки, мабуть, від входу до підземелля. Ю. Ситий припускає, що то був мурований склепінчастий потаємний підземний хід, який сполучався з колодязем і підвалом сусіднього будинку Мазепиного маєтку. Археологічні досліди решток цієї загадкової споруди і визначення її призначення та зв'язку з іншими будівлями гетьманського двору будуть продовжені.\nПилип Орлик був особистим секретарем, найближчим помічником і дорадником Мазепи й користувався його особливою прихильністю та довірою. У доносах генерального судді Василя Кочубея царським властям на Мазепу 1707-08 рр. донощик звинувачує Орлика як найбільш заанґажованого у таємну дипломатичну підготовку зриву гетьмана з Москвою. В 1700-07 рр. Орлик працював старшим канцеляристом Генеральної військової канцелярії у Батурині, а 1707-08 рр. – генеральним писарем (канцлером) в уряді Мазепи. Він продовжував вірно служити гетьманові під час повстання і еміґрував з ним до Молдови. Після смерти Мазепи у 1709 р. Орлика одностайно обрали наступним гетьманом у екзилі (1710-42 рр.). Він очолив першу українську політичну еміґрацію і до скону самовіддано боровся за самостійну конституційну Україну в союзі з европейськими державами.\nМазепа пожалував Орликові двори, млини та інші маєтності у Батурині, його околицях та різних землях Гетьманщини. Описи Батурина 1726 р. і 1760 р. згадують подвір'я "зрадника Орлика", що стояли у пустці без огорожі від погрому міста 1708 р. до середини XVIII ст. За Розумовського ті пустирі зайняли нові поселенці. В описі міста 1750 р. зустрічаємо "місцевість Орликівщину", "передмістя Орликівщину" і "ліс Орликівський", де, імовірно, були резиденція й земельні володіння родини Орлика у Батурині та околицях до 1708 р. Однак за цими писемними повідомленнями не було можливим льокалізувати його садибу.\nТорік археологи уперше виявили залишки великої згорілої споруди, яку надійно ідентифікували з житлом знаменитого українського державника, дипломата і літератора. Воно знаходилось на північно-західньому посаді Батурина, що у XVIII ст. називався Побожівкою, на городі садиби по вул. Тараса Шевченка, 13.\nУ 2017-18 рр. там частково розкопали фундамент шириною біля 1 м, споруджений з битої цегли на вапняковому розчині. Верхній шар фундаменту і цоколь змурували з цілої цегли, яку після руйнації будівлі майже повністю розібрали для перевикористання. Виявлено поділ на дві кімнати, що розділяла внутрішня дерев'яна стіна. Наступні розкопки решток цього житла встановлять його плян і параметри.\nОчевидно, воно мало зрубні стіни та один поверх без підкліту. Прикладом подібної заможної одноповерхової хати, складеної з брусів на цегляному цоколі й потинькованої, є садибний будинок середини XVIII ст. полковника Київського козацького полку Юхима Дарагана та його дружини Віри, сестри гетьмана Розумовського. Вказана пам'ятка збереглась у Покорщині, околиці смт. Козельця Чернігівської обл.\nЗа розмірами цегли і пічними кахлями, Ю. Ситий датує розкопане житло Орлика 1700-08 рр. Під час розкопок його залишків 2017-18 рр. та археологічних розвідок на цій місцині, проведених Ю. Коваленком 2016 р., знайшли багато уламків кахлів. Ю. Ситий вважає їх продукцією ремісників Батурина початку XVIII ст. На його оцінку, досконалий технічний і художній рівень кахлів груб господи Орлика наближається до якости таких деталів палацу Мазепи на Гончарівці. Але вони не копіювали гетьманські зразки і відзначаються ориґінальністю декору. Тож кахлі, знайдені на резиденції Орлика, є цінними творами керамічного ужиткового і геральдичного мистецтва Мазепиної столиці.\nАналіза фраґментів цих кахлів дозволила Ю. Коваленкові припустити, що покої Орлика мали дві чи більше огрівальних печей. Одна була облицьована дорогими кахлями з вишуканими рельєфними рослинно-квітковими орнаментами, забарвленими білою, зеленою, синьою та жовтою поливою. Другу грубу прикрашали теракотові кахлі без емалі зі схо-жими чепурними рельєфними рослинними візерунками і слідами побілки. На деяких кахлях ґлязура обгоріла. Це свідчить про спалення резиденції Орлика, очевидно, під час розгрому Батурина московським військом.\nЇї печі оздоблювали фризи, складені з великих кахлів з рельєфними гербами Орлика і Мазепи. У 2014 р. та 2016-18 рр. знайшли чимало уламків теракотових та полив'яних поліхромних кахлів з їхніми геральдичними емблемами своєрідних художніх дизайнів.\nТут уперше надруковано фото найбільшого фраґменту кахлі з родовим гербом Орлика "Новина", знайденого минулого літа, та промальовку його рельєфних зображень, виготовлену С. Дмитрієнком. У центрі композиції знаходиться фігурний щит із зображенням стилізованої ручки від казана. Між дугами ручки вертикально вставлено оголений меч. Щит увінчує корона, над якою поставлено зігнуту в коліні ногу лицаря у броні з острогом. На кахлі щит з обох боків облямовують пальмові гілки, котрі перехрещуються під ним. Ці геральдичні символи вписані в овал, що утворює рясний рослинний орнамент бароккового стилю. Він заповнює кути й краї квадратової кахлі як декоративний картуш.\nНад короною обабіч ноги лицаря розміщено ініціяли Пилипа (Филипа) Орлика латинськими/польськими літерами: F. O. На гербах шляхтичів і можновладців Гетьманщини у ґравюрах нерідко також знаходимо монограми та інші написи латиною й польською мовою, окрім кириличних текстів.\nКахля вкрита різнобарвною ґлязурою, що обгоріла. В. Мезенцев і С. Дмитрієнко готують реконструкцію цього герба Орлика технікою комп'ютерної графіки з відтвореними кольорами поливи. Її опублікуємо наступного року в буклеті про розкопки Батурина 2018 р. Підкреслимо, що це є надзвичайно важлива знахідка найранішого відомого керамічного шляхетського герба Орлика, котрий він вживав, як служив старшим канцеляристом та згодом генеральним писарем до розорення Батурина 1708 р. Дотепер були відомі тільки дві сургучні відбитки з його печаток на листах 1716 р. і 1719 р., що зберігаються у Швеції. Там зображено родовий герб Орлика, коли він був гетьманом на еміґрації, з гетьманськими клейнодами, відмінними композиціями та декором і без монограми.\nУламки кахлів з гербом Мазепи, знайдені на місці житла Орлика 2018 р., мають рельєфні зображення фігурного щита з якоро-подібним хрестом, шестикутною зіркою та півмісяцем. Щит фланкують фанфари, прапори, списи, протазан і стволи гармат. У 2016 р. Ю. Коваленко там знайшов фраґмент полив'яної кахлі з рельєфом жерла гармати, а 2017 р. – уламок теракотової кахлі з рельєфними зображеннями частин пірнача, козацької корогви, можливо, бунчука (штандарта козацького війська і символа гетьманської влади) та листа аканту. Цей дослідник справедливо твердить, що вони походять від декоративної арматури (зброї, козацьких клейнодів і військового обладунку) на кахлях з Мазепиним гербом.\nТаку інтерпретацію сюжетів на знайдених геральдичних кахлях підтримали й розвинули В. Мезенцев та С. Дмитрієнко. Вони підготували промальовки обох фраґментів кахлів з арматурою, знайдених 2016-17 рр., і на основі більших новознайдених уламків обгорілого керамічного герба Мазепи готують його кольорову комп'ю-терну реконструкцію для друку в буклеті наступного року.\nПодібні зображення гармат, списів, пірначів, булав та іншого озброєння, військової амуніції, труб, барабанів, прапорів, корогов, бунчуків і броней були досить поширеними в оформленні гербів української шляхти, гетьманів, полковників та козацької старшини у другій половині XVII-XVIII ст. Найбільше такої арматури бачимо на їхніх геральдичних емблемах на ґравюрах та на деяких срібних і позолочених окладах ікон і шатах кіотів.\nОднак В. Мезенцев відзначив, що вона невідома на інших ранньомодерних пічних кахлях України, Речі Посполитої та Московії. Численні зображення там гербів не комбінували з арматурою. Так само не зустрічаємо її на гербах еліти Гетьманщини, зокрема Мазепиних, виконаних на дереві, гаптуванні, литих гарматах і дзвонах, кухлях та на спорудах у техніці керамічних чи тинькових барельєфів. Показово, що арматура відсутня у пишних композиціях герба Мазепи на масивних керамічних плитах, котрі прикрашали фасади церкви св. Іоанна Чернігівського колеґіюму та палацу Гончарівки, а також на різьблених дерев'яних дверях 1694 р., знайдених на Чернігівщині. Це дозволяє В. Мезенцеву вважати, що мотив арматури на кахлях з Мазепиним гербом, які замовив Орлик для груб своїх покоїв, є унікальним і не має аналогій серед кахлів та інших керамічних виробів України й польсько-литовської держави Нового часу. Але відомо, що саме той гетьман новаторські запровадив зображення зброї і клейнодів на печатках зі своїм родовим гербом та емблемою Війська Запорізького.\nТак, після еміграції до Швеції у 1715 р. Орлик замовив там дві печатки з трохи відмінними дизайнами свого шляхетського герба "Новина". На них він додав зображення двох булав обабіч геральдичного щита і так відзначив свій статус відповідними інсиґніями гетьманської влади. Опубліковані відбитки цих печаток 1716 р. та 1719 р. згадувались вище.\nДля затвердження офіційних державних документів Орлик вживав печатку Війська Запорізького з образом козака з мушкетом на плечі. Вона схожа на державну печатку Мазепи зразків 1687 р. та 1705 р. Однак до 1713 р. у нижній частині тої печатки, під ногами козака, Орлик уперше додав арматуру: спис, пірнач, булаву, корогви, бунчук і гармату. Схожий мотив також з'являється на деяких печатках з гербами шляхти Гетьманщини і Речі Посполитої від другої половини XVII ст.\nЗвернемо увагу на те, що ті самі види зброї та клейноди, які зображено на державній військовій печатці гетьмана Орлика, виявлено на фраґментах кахлів з його оселі у Батурині. Це дає підстави В. Мезенцеву вважати, що Орлик раніше застосував подібну арматуру для оформлення Мазепиного герба на кахлях груб своєї батуринської резиденції 1700-08 рр. Замовник чи кахляр могли взоруватися на геральдичні емблеми Мазепи в обрамленні зброї, військового спорядження і клейнодів, котрі відомі на численних ґравюрах та деяких срібних шатах кіотів ікон, фундованих гетьманом. Проте, як вказувалось вище, на ранньомодерних керамічних кахлях України та її сусідів сюжет арматури був неприйнятим, і новація Орлика не дістала продовження й розповсюдження у їхній орнаментації. Археологічні дослідження решток садиби найвидатнішого мазепинця і автора першої української конституції 1710 р. відновляться наступного літа.\nУ 2017-18 рр. експедиція продовжила розкопки на маєтку генерального судді В. Кочубея на південно-західній околиці Батурина. З кінця XVII ст. там збереглась цегляна одноповерхова резиденція цього високопосадовця, де зараз міститься Музей дому В. Кочубея заповідника "Гетьманська столиця". До XIX ст. кам'яниця мала параметри 9.8 х 15 м. У другій половині XVIII ст. Розумовський тимчасово володів тим маєтком й проводив там будівництво.\n2004-05 рр. Ю. Ситий розкопав рештки найбільшої прямокутної споруди, яку гетьман прибудував до південно-західньої стіни Кочубеєвої палати. Археолог визначив плян прибудови, довжину 25.2 м й ширину 14.1 м. Вона була цілковито дерев'яною, без цегляних фундаментів.\nЮ. Ситий гадає, що там знаходилось чотири чи п'ять огрівальних печей. Їх обличкували дорогими керамічними кахлями, розписаними кобальтовою і білою поливою з квітковими орнаментами й стилізованими зображеннями птахів та европейської архітектури у голляндській пізньобарокковій манері. Вони подібні до ошатних пічних кахлів обох палаців Розумовського у Батурині. Вірогідно, гетьман імпортував їх з Нідерляндів.\nУ 2016-17 рр. експедиція розкопала значну частину фундаментів меншої прямокутної споруди розміром 10 х 15 м, що Розумовський прибудував з південного заходу до вищеописаного дерев'яного дому. Кам'яниця Кочубея та дві зрубні суміжні прибудови до неї, очевидно, з'єднувались входами у єдиний комплекс.\nФундамент південної прибудови спорудили у підошві бутовою кладкою з битої цегли, залитої розчином. Його верхній обріз і цоколь змурували порядовою кладкою з цілої цегли. Збереглось до дев'яти рядів цегли у висоту. Цей солідний фундамент має ширину 1.2-1.3 м. Стіни, підлога й покрівля споруди були дерев'яними.\nЗа Ю. Ситим, південна менша прибудова, як і господа Кочубея, мала три груби, оздоблені керамічними кахлями. В процесі розкопок залишків тої прибудови знайшли цілі й багато побитих зразків двох типів. Кахлі, розписані синьою, білою і бронзовою ґлязурою з вигадливими рослинними візерунками на картушах, правдоподібно, є українськими чи російськими імітаціями модної у XVIII ст. артистичної голляндської майоліки. Знайдені простіші кахлі здебільша без орнаментів, вкриті соковитою жовтою, білою, брунатною, синьою і бежевою емаллю, могли виготовити у керамічному цеху Розумовського в Батурині.\nЮ. Ситий датує повністю дерев'яну найбільшу прибудову до кам'яниці Кочубея серединою XVIII ст. Спорудження південної прибудови та опорядження її груб описаними вище кахлями він відносить до третьої чверти того століття, коли Розумовський відновив виробництво цегли й кахлів у Батурині.\nВ 2017-18 рр. археологи частково розкопали рештки його третьої споруди на Кочубеєвій садибі. Вона стояла окремо на південний схід від обох прибудов. Техніка цегляної кладки її фундаментів, що підтримували зрубні стіни, та знайдені різновиди пічних кахлів подібні до виявлених в одночасній південній прибудові. Однак товщина зовнішнього фундаменту там вужча, біля 0.5 м. Ю. Ситий припускає, що одна кімната цього будинку була кухнею, а друга – їдальнею. Він мав довжину приблизно 12 м та ширину 10 м. Остаточно його габарити, плян і призначення встановлять нові археологічні дослідження.\nЮ. Ситий вважає, що усі три розкопані будівлі були одноповерховими, не мали підвалів і разом з колишньою оселею В. Кочубея слугували управами адміністрації останнього гетьмана. За документами другої половини XVIII ст., тоді у Батурині знаходились генеральна та сотенна канцелярії, генеральний і земський суди, архів, караульні та інші управлінські, військові й правоохоронні структури Гетьманщини. На жаль, жодна з тих дерев'яних службових споруд не збереглась до нашого часу. Зразком державних будинків доби Розумовського є існуюча досі мурована двоярусна канцелярія Київського козацького полку, що спорудили в стилі українського барокко з елементами рококо 1756-65 рр. в Козельці.\nУ другій половині XIX ст. родина Кочубеїв відкупила свій колишній маєток у Батурині. Тоді господарі розібрали усі дерев'яні споруди Розумовського і відремонтували й розширили кам'яницю В. Кочубея. Археологічні досліди залишків урядових будинків останнього гетьмана будуть продовжені.\n2017 р. на Кочубеєвому подвір'ї знайшли дорогий малий срібний натільний хрест. Ю. Коваленко датує його 1740-50-и рр. і гадає, що він належав якійсь дитині з родини козацької еліти. Дослідник відносить цей артефакт до місцевих виробів і твердить, що на той час така форма, стиль та ґравірований орнамент на задньому боці хреста були модними у Гетьманщині.\nНа лицьовій стороні артефакту відтиснуто восьмикінцевий православний Голгофський хрест. Згідно інтерпретації В. Мезенцева, на завершеннях трьох рамен викарбувано ініціяли Ісуса Христа, Царя, за змішаною візантійсько-слов'янською іконографічною традицією. Там грецькі літери IC та X є канонічною абревіятурою імени Христа, а кирилична літера Ц, очевидно, означає Його титул: Цар. Така коротка монограма імени й титулу Христа, лише з чотирьох літер (ІС, Х, Ц), надзвичайно рідко зустрічається на православних хрестах з греко-кириличними написами Нового часу. Більш поширені там довші монограми для імени Христа (ІС, ХС) та його титулу (Цар Слави). Мабуть, таке скорочення звичайної монограми обумовлено малим розміром цього дитячого хреста.\nВ ході торішніх розкопок у колишній фортеці Батурина знайшли більший бронзовий натільний хрест. На перехресті він має стилізований терновий вінець з радіяльними променями між раменами. На лицьовій стороні у центрі є рельєфне зображення вписаного восьмикінцевого православного хреста з мініятюрним терновим вінцем.\nЮ. Коваленко переконаний, що цей дешевший бронзовий хрест відлили у Московії в XVII ст. й привезли до Батурина у гетьманський період. Подібні хрести-тільники носили старообрядці. Їх переслідували в Росії і багато з них знайшло притулок від релігійних гонінь у козацькій державі. Як видно, старовіри та їхні культові предмети проникали й до гетьманської столиці.\nНа фортеці 2017 р. Ю. Коваленко знайшов раритетний бронзовий перстень з печаткою на октаґональній скляній вставці кінця XVII – початку XVIII ст. С. Дмитрієнко детально обстежив мініятюрні рельєфні зображення на печатці, зробив з неї відбитки на воску, їхні промальовку та макрофотографії. На печатці бачимо стилізоване зображення фортечного мура з двома вежами. Над фортецею летить орел, який бореться зі змієм чи драконом з лапами.\nДослідники артефакту В. Мезенцев та Ю. Коваленко одностайно твердять, що фортеця на печатці символізує Константинопіль. Там показано мітичний двобій двох названих істот у небі над містом. Таке видіння описано у повісті про захоплення візантійської столиці турками в 1453 р. російського автора Нестора Іскандера. У його творі кінця XV ст. орел уособлює християнство, а змій – мусулманство. Їхня леґендарна боротьба була витлумачена візантійськими пророками таким чином, що наприкінці християнство переможе й знову запанує у Царгороді.\nІлюстрації цієї леґенди були популярні у декоративному мистецтві Московії XVII ст. Золоті, срібні й бронзові персні-печатки того часу зі схожими композиціями знайшли в Тульській області та Мордовії РФ і на місці Богородицької фортеці XVII-XVIIІ ст., яка знаходилась на території м. Дніпра. 1687 р. царські власті спорудили її для російського ґарнізону, що контролював Запорізьку Січ. Поза цим в Україні нам невідомі ранньомодерні печатки з таким візантійським мотивом. Вони переважно мають геральдичні емблеми. Описаний сюжет також не зустрічається на гербах гетьманів, козацької старшини і шляхти та на бароккових ґравюрах України.\nЦе дозволяє В. Мезенцеву і Ю. Коваленкові гадати, що перстень-печатку, знайдену в Батурині, привезли туди з Московії за Мазепи. Такою не-геральдичною печаткою міг користуватись освічений козацький офіцер, державний службовець, писар чи священик, який не мав шляхетського походження і свого герба. Але її власник, напевно, знав візантійську леґенду, зображену на печатці, радше, за повістю Іскандера про падіння Царгороду, і мав культурні або церковні зв'язки з Московією.\nПід час розкопок 2017 р. на батуринській фортеці, передмістях Побожівка й Гончарівка та на садибі Кочубея також знайшли дві керамічні полив'яні іграшки, виготовлені у народній манері (рідкісне мале горнятко і звичайний свищик у формі стилізованого птаха), три фраґменти орнаментованих теракотових козацьких люльок, дві залізні поясні пряжки, два мідяні ґудзики, три олов'яні (свинцеві) мушкетні кулі, різні залізні ремісничі й господарчі знаряддя місцевого виробництва XVII-XVIII ст. Знайдено дев'ять срібних польсько-литовських і три мідні російські монети того часу, два срібні шилінґи шведської королеви Христини Вази, карбовані у Ризі в Лівонії 1635-54 рр., та срібний солід XVII ст. з Лівонії у складі Шведської імперії.\nЗа останніми археологічними дослідами Ю. Ситого, південно-східній посадський ремісничий район, що знаходився між маєтками Мазепи на Гончарівці та Розумовського на Теплівці, знищило російське військо під час розгрому Батурина 1708 р. Лише через півстоліття там відродилась слобода гончарів і цеглярів, коли останній гетьман зно-ву заселив спустошене місто.\nМинулого літа на північ від Мазепиної садиби археологи розкопали залишки дерев'яного житла, можливо, гончара, яке спалили під час того нападу. У котловані хати знайшли осколки вибухового чавунного ядра від гарматного обстрілу Батурина царським військом.\nТак, у 2017-18 рр. археологічна експедиція в Батурині відкрила цегляні фундменти чотирьох, досі невідомих, споруд доби Мазепи і Розумовського. Почались розкопки решток резиденції Орлика. Там знайшли фраґменти пічних кахлів з найранішим відомим гербом Орлика та гербом Мазепи своєрідного дизайну, які будуть графічно реконструйовані.\nОстанні археологічні студії показують динамічний розвиток мурованого будівництва, ремесла, керамічного декоративного і геральдичного мистецтва українського барокко та широкі торгові й культурні контакти столиці козацької держави з Голляндією, Річчю Посполитою, Шведською Лівонією та Московією. Вперше у Батурині знайшли імпортний перстень-печатку з візантійським художнім сюжетом. Виявлено нові археологічні свідчення про розорення ремісничих районів Мазепиної столиці армією царя Петра. Результати розкопок Батурина 2018 р. будуть детальніше розглянуті у буклеті та статтях наступного року.\n13 листопада 2017 р. Батуринський заповідник гідно відзначив річницю загибелі Мазепиної столиці. У меморіяльному заході взяло участь біля 450 батуринців і гостей з Чернігівської й Сумської областей, Києва та інших міст України. Встановлена у Батурині багатолітня традиція відзначення роковин цієї трагедії вселяє віру в те, що розголос про неї почують усі українці й світ і людство її не забуде.\nНаступного літа наша археологічна експедиція відновить польові дослідження у Батурині. Однак, через бюджетні скорочення, невідомо, чи зможе Чернігівська обласна державна адміністрація надалі фінансувати там розкопки. За таких умов в Україні благодійна підтримка українців у Канаді та Сполучених Штатах Америки уможливить продовження Батуринського археологічного проєкту.\nЙого учасники звертаються до українських організацій, фундацій, компаній, громад і доброчинців діяспори з проханням надалі підтримувати розкопки гетьманської столиці й публікацію їхніх результатів. Канадських громадян ласкаво просимо надіслати Ваші чеки з пожертвами на адресу: Orest Steciw, M.A., President, Ucrainica Research Institute, 9 Plastics Ave., Toronto, ON, Canada M8Z 4B6. Просимо виписати Ваші чеки на: Ucrainica Research Institute (memo: Baturyn Project).\nМешканцям США радимо надіслати пожертви на адресу: Mr. Stan Kamski, Treasurer, Pontifical Institute of Mediaeval Studies, 59 Queen's Park Cr. E., Toronto, ON, Canada M5S 2C4. Будь ласка, випишіть Ваші чеки на: Pontifical Institute of Mediaeval Studies (memo: Baturyn Project). Ці наукові інститути надішлють канадським і американським громадянам відповідні офіційні посвідки для звільнення внесків від оподаткування. Мешканці США отримають посвідки для сплачування податків від американського філіялу Понтифікального Інституту Середньовічних Студій Торонта. Усім установам і жертводавцям буде висловлено подяку в пов'язаних з проєктом публікаціях та публічних доповідях.\nДодаткову інформацію про Батуринський проєкт у Північній Америці можна отримати від його канадського виконавчого директора д-р Володимира Мезенцева за телефоном (416) 766-1408 чи email: v.mezentsev@utoronto.ca. Науковці щиро дякують українцям Канади та США за щедру багаторічну підтримку історико-археологічних досліджень столиці козацької держави. З Вашою допомогою ми збережемо й продовжимо цей проєкт в ускладнених умовах воєнного часу в Україні.\nБл. п. Володимира (†2011) та Роман Василишини (Філядельфія), щедрі меценати Батуринського проєкту.\nТериторія колишньої фортеці Батурина з цитаделею XVII ст. та подолом на березі р. Сейм. Усі аерофото Н. Ребрової, 2017 р.\nУкріплення, Воскресенська церква, первинна гетьманська резиденція та скарбниця замку-цитаделі XVII ст., реконструйовані 2008 р. на основі археологічних досліджень.\nНовий буклет авторів цієї статті, опублікований Видавництвом "Гомін України" 2018 р. (32 стор., 62 кольорові ілюстрації).\nПортрет гетьмана Івана Самойловича XVIII ст. Україна – козацька держава, 2 вид. (Київ, 2007), с. 390.\nРеставрований палац Розумовського 1799 р. з двома фліґелями і реґулярним парком у Батурині.\nУкріплена садиба Мазепи на околиці Гончарівка та сусідній південно-східній посад Батурина до розорення 1708 р. Гіпотетична реконструкція О. Бондаря, 2018 р.\nЗалишки валу й рову Мазепиного маєтку на Гончарівці. Світлина Ю. Ситого.\nЗемляний бастіон, рів та вал з колодами-рогатками, що захищали гетьманську резиденцію на Гончарівці. Реконструктивний малюнок О. Бондаря, 2018 р.\nУкріплення Мазепиної садиби та їхня оборона гарматним і мушкетним вогнем. Комп'ютерна графіка С. Дмитрієнка за реконструкціями О. Бондаря, 2018 р.\nМурований палац Мазепи на Гончарівці до 1708 р. Гіпотетична реконструкція В. Мезенцева, комп'ютерна графіка С. Дмитрієнка, 2016 р.\nДерев'яна церква Мазепиного двору на Гончарівці (перед 1700 р.). Гіпотетична реконструкція О. Бондаря, 2018 р.\nРозкопки цегляного бутового фундамента (до 1708 р.) біля колодязя гетьманської садиби на Гончарівці. Знімки розкопок Батурина 2017 р. Ю. Ситого.\nГетьман Пилип Орлик, творець першої української конституції. Художник Артур Орльонов (Київ). Публікується за дозволом автора.\nЦегляний фундамент резиденції Орлика у Батурині 1700-08 рр. Розкопки 2017 р.\nЧастина керамічної полив'яної пічної кахлі з найранішим відомим родовим гербом та ініціялами Орлика, знайдена на його оселі 2018 р. Фото Т. Кербут. Промальовка рельєфних зображень С. Дмитрієнка.\nФраґмент, що походить від теракотової кахлі з гербом Мазепи початку XVIII ст., знайдений на подвір'ї Орлика 2017 р. Знімок Ю. Ситого. Промальовка рельєфних зображень і гіпотетична реконструкція частин пірнача, корогви, бунчука та листа аканту В. Мезенцева і С. Дмитрієнка, 2018 р.\nМазепин герб, облямований рельєфними зображеннями зброї, військового обладунку, бунчуків та знамен, на срібних позолочених шатах кіоту ікони Троїцько-Іллінської Богородиці 1695 р. Чернігівський історичний музей. Фото В. Мезенцева.\nРозкопки цегляних фундаментів південної прибудови третьої чверти XVIII ст. до комплексу адміністративних споруд Розумовського на маєтку В. Кочубея у Батурині 2017 р.\nМурована канцелярія Київського козацького полку 1756 р. в смт. Козельці Чернігівської обл. Світлина В. Мезенцева.\nКерамічна пічна кахля, розписана ґлязурою на кшталт голляндської художньої майоліки другої половини XVIII ст., з розкопок решток південної прибудови до урядових споруд Розумовського. Фото археологічних знахідок 2017 р. Ю. Ситого.\nБронзовий та срібний натільні хрести з рельєфними й ґравірованими орнаментами і літерами XVII-XVIII ст. Розкопки на фортеці (лівий хрест) та Кочубеєвому подвір'ї 2017 р.\nБронзовий перстень зі скляною печаткою кінця XVII – початку XVIII ст., знайдений на фортеці 2017 р. Макрофото відбитків печатки на воску та промальовка рельєфного зображення С. Дмитрієнка.\nЗліва і в центрі: срібні шилінґи шведської королеви Христини Вази, карбовані у Ризі в Лівонії 1635-54 рр. Справа: срібний солід Шведської Лівонії (після 1644 р). Знахідки у Батурині 2017 р.\nКерамічні полив'яні народні іграшки XVII-XVIII ст., знайдені у Батурині минулого року.\nАрхеологічні дослідження на південно-східньому посаді 2017 р.\nВідзначення річниці загибелі Мазепиної столиці у цитаделі Батурина 13 листопада 2017 р. Тут і далі знімки В. Кошмала.\nУчасники меморіяльного заходу, молодіжний хор "Народна криниця" Ніжинського училища культури і мистецтв.\nВиступ народнього артиста України, лавреата Національної премії України ім. Тараса Шевченка Василя Нечепи біля пам'ятника жертвам Батуринської трагедії у цитаделі.\nКатегорія: Мої статті | Додав: defaultNick (15.10.2018)\nРОЗКОПКИ У БАТУРИНІ 2017-2018 рр. НОВОЗНАЙДЕНИЙ ГЕРБ ПИЛИПА ОРЛИКА (0)\n[12.08.2013] [Мої статті]\nФестиваль вільних музеїв (0)


Четверо наших бійців поранено за минулу добу | Expres.online\nЧетверо наших бійців поранено за минулу добу\nпублікація: 12:15 14.06.2018\nТерористи продовжують обстрілювати позиції українських військових та мирні населені пункти. Поранень зазнали четверо військовослужбовців та один цивільний.\n“Російсько-окупаційні війська 33 рази порушували режим припинення вогню, з яких 11 разів застосовували 122-міліметрову артилерію, 120 та 82-міліметрові міномети, - повідомили Експрес-онлайн у прес-центрі Об’єднаних сил. - На Луганщині, в районі населених пунктів Новотошківське, Новоолександрівка та Новозванівка, противник безрезультатно намагався витіснити наші підрозділи з вигідних оборонних позицій.\nНа горлівському напрямку інтенсивні бойові дії тривали переважно із застосуванням стрілецької зброї в районі населених пунктів Гладосове та Зайцеве.\nНа донецькому, в районі міста Авдіївка, ворог вдався до ведення вогню з мінометів.\nНа маріупольському напрямку активні бойові дії тривали в районі населених пунктів Талаківка та Водяне.\nПід час бойових дій чотири наших захисника отримали поранення.\nУпродовж ночі поточної доби, 14 червня, противник один раз застосував важке озброєння по наших позиціях з району населеного пункту Докучаєвськ”.\nРазом з тим поліція Донецької області повідомила про обстріл бойовиками мирного населенного пункту, внаслідок чого поранення отримав пенсіонер.\n“Бойовики обстріляли прифронтове село Водяне вчора приблизно о 18.00 годині, - повідомили у відділі комунікації ГУНП області. - Пошкоджений будинок, де знаходився 71-річний чоловік. Пенсіонер отримав поранення.\nСело розташоване за декілька сотень метрів від позицій терористів. Через постійні обстріли там залишилося всього дев’ять будинків, в яких живуть люди. Всі інші виїхали до інших міст країни.\nУвечері будинок 71-річного пенсіонера під час обстрілу був пошкоджений уламками, а сам він отримав поранення в спину.\nНа місце події працювали співробітники Волноваського відділу поліції. Факт кваліфіковано як теракт (ст. 258 Кримінального кодексу України)”.


GUAM Fangocrema Fresco - Фанго крем тонізуючий купити, Київ, Україна, ціна, відгуки | Інтернет магазин COSMOHIT\nGUAM Fangocrema FrescoФанго крем тонізуючий\nОцінка 4 (13 голосів)\nОб'єм: 250 mlКод 05393\nОб'єм: 75 mlКод 40923\nGUAM Fangocrema Fresco - Фанго крем тонізуючий\nУнікальний склад тонізуючого крему дозволяє ефективно протистояти проявам целюліту.\nЗасіб ефективно вирівнює поверхню шкіри, підтягує її. Має оксамитову консистенцію.\nДля кращого результату використовувати крем рекомендується спільно з протівоцеллюлітним обгортанням GUAM.\nводорості GUAM - концентрат морських мінералів, вітамінів, макро- і мікроелементів, протеїнів;\nкаолін (біла глина);\nКрем наносять на проблемні зони, злегка масажуючи. Втирати поки крем не вбереться повністю.\nСерія: Лінія "Фанго VIP-догляд"\nGUAM Fanghi d'Alga Pancia e Girovita - Грязьова маска з морських водоростей для живота і таліїКорекція фігуриКод товару 05457\nGuam Fir Body Patches - Патчі моделюючі для живота і талії з розігріваючою дієюКорекція фігуриКод товару 45821\nGuam Fir Cream Gel - Підтягуючий гель для тілаАнтицелюлітні засобиКод товару 45822\nGUAM Fangocrema Sport - Фанг крем СпортАнтицелюлітні засобиКод товару 05396\nGuam Fangocrema Pancia e Girovita - Фанго крем "Для живота і талії"Корекція фігуриКод товару 40921\nGUAM Crema Pancia e Girovita Snell - Крем для живота і талії "Снелл"Антицелюлітні засобиКод товару 05458\nGUAM Fangocrema - Фанго крем розігріваючийАнтицелюлітні засобиКод товару 05392\nВідгуки про GUAM Fangocrema Fresco - Фанго крем тонізуючий\nКрем отлично работает! И от целлюлита избавляет (всего несколько недель, а эффект уже заметен), и кожа становится более эластичная и приятная.\nОхлаждает кожу, запах приятный. Состав радует, никаких аллергических реакций. Я довольна!\nНаталья Вилкова03.08.2016 03:22\nОчень приятный крем, использую его, нанося на область талии и бедер. Хорошо подтягивает кожу, делает ее гладкой и эластичной. Очень порадовал состав крема, все только натуральные компоненты. Я применяю его в комплексе с грязевой маской Guam, результат заметен. Я действительно довольна косметикой.\nDeborah Extra Lip Pencil - Косметичний олівець для губ водостійкий Deborah\nNouba Double Bubble - Тіні для повік подвійні NoUBA\nSalvador Dali It Is Dream - Туалетна вода Salvador Dali\nZauber MS-147G - Манікюрний набір Zauber\nLa Scala Y230-503 - Двоспальний комплект La Scala


Інформаційне забезпечення комплексу задач.\nІнформаційне забезпечення комплексу задач контролю і ревізії операцій із коштами складається із вхідної первинної інформації, класифікаторів і довідників, а також файлової вхідної інформаційної бази (рис. 4.1).\nРис. 4.1. Схема інформаційного забезпечення\nДжерелами вхідної інформації є первинні документи, облікові регістри у звичайному вигляді, а також у вигляді електронних форм (рис. 4.2).\nРис. 4.2. Вхідна фактографічна інформація\n4.2 Організація обліку грошових коштів в інформаційних бухгалтерських системах\nОрганізація обліку грошових коштів в АІС. Значне місце при комп'ютеризації обліку і його контролі займає правильне використання класифікаторів і довідників. Для цієї роботи необхідно користуватися наступними класифікаторами:\n-\tструктурних підрозділів;\n-\tматеріально відповідальних осіб;\n-\tгосподарських операцій;\n-\tтипових бухгалтерських проводок;\n-\tрахунків бухгалтерського обліку;\n-\tдебіторів і кредиторів;\n-\tможливих порушень;\n-\tдовідник нормативно-законодавчих документів.\nКласифікатор структурних підрозділів застосовується лише тоді, коли підприємство чи організація мають складну організаційну структуру. Наприклад, класифікатор універмагу може мати такий вигляд:\nНайменування підрозділу\tКод\n1 . Бухгалтерія.\n3. Інші адміністративні підрозділи\t01-09\n1 . Готового одягу:\nСекція жіночого одягу\nСекція чоловічого одягу\nСекція жіночого взуття.\nСекція чоловічого взуття.\nКласифікатор матеріально відповідальних осіб може створюватись окремо або поєднуватись із кодами складів. Наприклад,\nСклад "Готової продукції\t10-19\nНазаренко С.П. 12\nСклад "Товарно-матеріальних цінностей" 20-29\nБалан С.І. 21\nСклад "Паливо і мастила" 30-39\nКрасун Л.С. 31\nПетренко І.В. 32\nВажливе місце при комп'ютеризації контролю і ревізії комплексу задач операцій із коштами займає класифікатор касових господарських операцій, який має такий вигляд:\nКласифікатор касових господарських операцій\n3\tЗміст операції\tКод операції\nНадходження готівки в касу із банків\nНадходження в касу виручки\nНадходження грошей від підзвітних осіб і т.д.\t11\n1 2\tВиплата заробітної плати Видача грошей підзвіт і т.д.\t50\nКласифікатор типових бухгалтерськихпроводок призначений для недопущення некоректних записів. У комп'ютерних бухгалтерських програмах цей класифікатор завжди присутній За його допомогою автоматично ведеться контроль на припустимість проводки. Аналогічний класифікатор містить і АРМ ревізора. Так по касових; операціях він має вигляд:\nДебет рахунка 30 "Каса"\tКредит рахунка 30 "Каса"\nРахунок 14 "Довгострокові фінансові інвестиції".\tРахунок 31 "Рахунки в банках".\nРахунок 15 "Капітальні інвестиції".\tРахунок 36 "Розрахунки з покупцями та замовниками".\nРахунок 16 "Довгострокова дебіторська заборгованість".\tРахунок 37 "Розрахунки з різними дебіторами".\nІнші рахунки\tІнші рахунки\nКласифікатор рахунків бухгалтерського обліку будується співвідносно Плану рахунків бухгалтерського обліку. Для комп'ютеризації задач контролю і ревізії операцій із коштами він буде мати такий вигляд:\nСинтетичні рахунки\tСинтетичні субрахунки\nНазва\tКод\tНазва\n30\tКаса\t301\tКаса в національній валюті\n302\tКаса в іноземній валюті\nРахунки в банках\t311\tПоточні рахунки в національній валюті\n312\tПоточні рахунки в іноземній валюті\nКласифікатор дебіторів і кредиторів створюється в процесі роботи, у міру їх появи. Тому в АРМ ревізора використовується той перелік дебіторів і кредиторів, який існує на підприємстві на момент перевірки.\nОсобливим класифікатором є класифікатор можливих порушень. Складністю при його створенні є правильне відображення переліку порушень, які виникають у процесі обліку касових операцій і потребують особливої уваги ревізорів. Класифікатор можливих порушень в обліку касових операцій містить наступні позиції:\n№ Назва порушення\tКод\n1\tНічим не замасковане викрадання грошових коштів\t01\n2\tЗамасковане фіктивними документами викрадення грошових коштів\t02\n3\tНеоприбуткування і привласнення грошових сум, що надійшли з банку\n4\tНеоприбуткування і привласнення грошових сум, що надійшли за прибутковим касовим ордером\n5\tНеоприбуткування і привласнення грошових сум, що надійшли від різних юридичних осіб за дорученням\t05\n6\tНадлишкове списання грошей по касі за рахунок повторного використання одних і тих же документів\tОб\n7\tНадлишкове списання коштів по касі за рахунок неправильних підрахунків у касових документах і звітах\n8\tСписання сум без підстав або за фіктивними документами\t08\n9\tПідроблення збільшення суми списання в законно оформлених документах\n10\tПривласнення депонованої заробітної плати\t10\n11\tПривласнення сум законно нарахованих різним особам і організаціям\t11\n12\tРозрахунки готівкою в сумах, які перевищують можливу величину, з фізичними та юридичними особами\t12\n13\tРозрахунки з населенням готівкою за готову продукцію, товари і послуги без використання ЕККА\t13\n14\tВикористання ЕККА без реєстрації в ДПА\t14\n15\tНекоректне відображення касових операцій у реєстрах синтетичного обліку\t15\n16\tНедовкладання коштів перекрите їх лишками при здаванні в банк\t16\n17\tНедооприбуткування грошових коштів\t17\nНеобхідною частиною АРМ ревізора є нормативно-законодавча база. З цією метою складається довідник нормативно-законодавчих актів за такою формою:\nДовідник нормативно-законодавчих актів\n№\tНазва документа, який регламентує облік і контроль операцій Код документа\n1\tЗакон України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" від 26 січня 1993 р. № 2939-ХП\t01\n2\t"Інструкція про порядок проведення ревізій і перевірок органами державної контрольно-ревізійної служби в Україні", затверджено наказом Головного контрольно-ревізійного управління України від 3 жовтня 1997 р. №121\t02\n3\tЗакон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 р. № 996-ХІУ\t03\n4\t"Інструкція по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та


Volvo в рамках глобальної ініціативи E.V.A. підвищує безпеку жінок в автомобілях\nНовости Volvo в рамках глобальної ініціативи E.V.A. підвищує безпеку жінок в автомобілях\nВ рамках глобальної стратегії щодо підвищення безпеки автомобілів та ініціативи E.V.A. (Equal Vehicle for All) Volvo розробляє нові і удосконалює існуючі способи захисту жінок на основі ретельно зібраного масиву даних.\nVolvo Cars приділяє особливу увагу безпеці жінок за кермом або на пасажирському сидінні. Саме тому, компанія однією з перших в світі стала використовувати жіночі манекени для краш-тестів своїх автомобілів. До цього рівень безпеки перевірявся тільки на чоловічих прототипах і не брав до уваги особливостей жінки.\nБільше 40 років команда з дослідження дорожньо-транспортних пригод (Volvo Traffic Accident Research Team) аналізувала дані від 40 тис. автомобілів і 70 тис. пасажирів, які постраждали в реальних ДТП. Volvo проводила краш-тести з використанням жіночих манекенів і виявила ті вразливі зони, які найбільше страждають саме у жінок під час аварій. Завдяки цим дослідженням був розроблений ряд інноваційних систем захисту в автомобілі з урахуванням особливостей жіночої анатомії.\nДля збереження цілісності хребта, сухожиль і м'язів шиї створена система запобігання травм хлистів (WHIPS). Міцний підголівник і продуманий дизайн сидінь запобігає травмуванню від різких надмірних рухів внаслідок удару і знижує ризик отримання травми хлиста на 50%. А система захисту від бічних ударів (SIPS) враховує відмінності анатомічної будови грудної клітини чоловіків і жінок. SIPS в комплексі з бічними подушками безпеки вдвічі знижує ризик отримання важких травм цієї частини тіла.\nДля захисту голови Volvo використовує спеціальну надувну завісу, яка наповнюється повітрям за 1/25 секунди і запобігає удар головою об зовнішні предмети (наприклад, кермо). Вона знижує ризик травм голови на 75%. Серед новітніх розробок Volvo Cars - спеціальні амортизатори для сидінь, які запобігають травми поперекового відділу хребта, коли автомобіль вилітає з дороги.\nДля особливо вразливої категорії пасажирів - вагітних жінок - Volvo створила першу в світі віртуальну модель вагітної жінки середнього розміру для проведення відповідних краш-тестів. Це дало змогу дослідити, як ремені і подушки безпеки можуть захистити вагітну жінку і її плід.\n«Глобальна мета компанії Volvo - до 2020 року жодна людина не повинен загинути або понести серйозні пошкодження в автомобілях бренду. Безпека водія та пасажирів у транспортних засобах - головний пріоритет Volvo з моменту створення компанії в 1927 році. Сподіваємося, що завдяки проведенню даних досліджень автомобілі стануть більш безпечними », - прокоментував Артем Ткаченко, комерційний директор Volvo, ТОВ« Віннер Імпортс Україна, Лтд ».\nVolvo вже відкрила доступ до власних досліджень з проектування автомобілів, які будуть захищати жінок в дорожньо-транспортних пригодах з урахуванням особливостей їх анатомії. Будь-який водій або навіть інші автовиробники можуть скористатися напрацюваннями компанії і підвищити безпеку своїх автомобілів. З повним переліком оригіналів досліджень Volvo можна ознайомитися за посиланням.\nVolvo Car Group в 2018 році\nОпераційний прибуток компанії Volvo Car Group за 2018 фінансовий рік склала 14 185 мільйонів шведських крон (14 061 мільйонів шведських крон в 2017 році). Доходи за вказаний період склали 252 653 мільйони шведських крон (208 646 мільйонів шведських крон в 2017 році). За повний 2018 рік світові продажі склали 642 253 автомобілів, зростання в порівнянні з 2017 роком склав 12,4% (з 571 577). Результати підкреслюють комплексну трансформацію фінансових і операційних процесів, проведену в компанії Volvo Cars за останні роки, яка направила компанію до наступної фази зростання.\nКомпанія Volvo була заснована в 1927 році. Сьогодні - це один з найбільш відомих і шанованих у світі автомобільних брендів, який продає свої автомобілі приблизно в 100 країнах. Volvo Cars входила в групу компаній Volvo Group (Швеція), в 1999 році була придбана американською компанією Ford Motor Company. З 2010 року Volvo Cars входить до складу Zhejiang Geely Holding. У 2018 році в Volvo Cars працювало приблизно 43 000 співробітників. Головний офіс Volvo Cars, розробка продуктів, маркетингові та адміністративні функції зосереджені в Гетеборзі (Швеція). Головний офіс китайського підрозділу Volvo Cars розташований в Шанхаї. Основні виробничі потужності компанії знаходяться в Гетеборзі (Швеція), Гент (Бельгія) і Ченду (Китай). Двигуни для автомобілів Volvo виробляються на заводі в Скёвде (Швеція) і Чжанцзякоу (Китай), а комплектуючі - на заводі в Улофстремі (Швеція).\nОдин з лідерів вітчизняного автомобільного бізнесу, який понад 26 років веде успішну діяльність в Україні. Дилерська мережа офіційно представляє Ford, Volvo, Jaguar, Land Rover, Porsche і Bentley, пропонує автомобілі, запчастини, сервісне обслуговування і клієнтський досвід світового рівня в більш ніж 45 дилерських центрах. «Віннер Коледж» навчає і розвиває всіх членів команди «Віннер» з метою забезпечення сервісу найвищого рівня. «Віннер» будує і обслуговує житлову і комерційну нерухомість. Компанія націлена бути прикладом чесного, прозорого та соціально відповідального бізнесу, підвищувати якість життя клієнтів і співробітників, надаючи першокласні товари, послуги та кар'єрні можливості. Детальна інформація - на сайті www.winner.ua


Гладіолус Priscilla (Прісцилла) 12/14 (3 шт) купити в Україні з доставкою | Ціна в Svitroslyn.ua\nГладіолус Priscilla (Прісцилла) 12/14 (3 шт)\nГладіолус Priscilla (Прісцилла) - це великоквітковий сорт, який наповнить сад яскравими фарбами, залучаючи на ділянку метеликів і бджіл. Для вирощування гладіолусів підбирають сонячні, безвітряні ділянки. Ґрунт повинен бути легким, родючим, добре дренованим. Хорошим варіантом стануть суглинки або супіщаний ґрунт. Висадка цибулин проводиться в травні, коли земля добре прогріється, на глибину до 15 сантиметрів. Купити цибулини хорошої якості і ознайомитися з фото і описом гладіолусів можна в каталозі інтернет-магазину «Світ рослин».\nОсобливості сорту Priscilla\nНа міцному вертикальному стеблі, висота якого дорівнює 90-120 сантиметрів, розташовуються мечовидні листя і воронкоподібні квітки. Пелюстки пофарбовані в ніжний рожевий колір, який ближче до гофрованого краю переливається в малиновий відтінок. Серединку квітки прикрашає жовта плямочка. Розкриті бутони досягають 15 сантиметрів в діаметрі. Гладіолус Priscilla використовується для оформлення заднього плану квітника, бордюрних посадок, вирощування вздовж парканів і садових доріжок.\nЯскраве триколірне забарвлення.


Головна / Федерація / Новини / Fed Cup. Плей-офф Світової групи. Цуренко - перемагає, Савчук - поступається. Австралія - Україна - 1:1 (ФОТО)\nПісля першого дня матчу плей-офф за вихід до Світової групи Кубка Федерації між збірними України та Австралії рахунок нічийний - 1:1.\nУ першому матчі суботи українка Ольга Савчук грала проти лідерки австралійок Ярміли Грот. Нажаль, у цьому двобої боротьби не вийшло. Грот домінувала впродовж усього матчу та впевнено перемогла - 6:1, 6:1.\nАле такий неприємний початок не засмутив наших дівчат. Вже у другому поєдинку дня українка Леся Цуренко успішно розібралась з Анастасією Родіоновою у двох сетах - 6:1, 6:4. Та зрівняла загальний рахунок матчу.\nОтже, володар путівки до топ-8 Кубка Федерації стане відомим у неділю. У розкладі дня два одиночних матчі та парний поєдинок.\nПобажаємо удачі нашим дівчатам!\nФото К. Пінчук\nЧЕМПІОНАТ УКРАЇНИ СЕРЕД ВЕТЕРАНІВ (ФОТОЗВІТ ТА РЕЗУЛЬТАТИ)\nATP Masters. Ілля Марченко вийшов до основи одиночного розряду турніру Rogers Cup у Торонто (Канада)


Напередодні свого дня народження Юрій Дмитрієв вийшов на волю!\nВ Москві російські націоналісти зробили напад на Віктора Гіржова\nДата: 21 квітня 2015\nИгорь Марков устроил драку – избил оппонента за его трактовку событий 2 мая\nЗ Москви надійшла тривожна звістка – колишній депутат Верховної Ради Ігорь Марков зробив напад на головного редактора сайту «Українці Росії» Віктора Гіржова.\nЭкс-депутат Игорь Марков избил своего оппонента по окончанию эфира политического ток-шоу «Право голоса» с Романом Бабаяном, что выходит на российском канале ТВЦ\nОб этом пишет издание «Важно».\nПо данным издания, жертвой главы пророссийской партии «Родина», который скрывается от правоохранительных органов в Москве, стал глава «Объединения украинцев России» Виктор Гиржов.\nМаркову не понравилась трактовка Гиржова событий произошедших в Одессы 2 мая 2014 года.\nПо словам очевидцев, по окончании эфира в курилке Марков кулаком разбил губу Гиржову, но этого ему показалось мало.\nБудемо громадянами, будемо Українцями!\nДата: 20 квітня 2015\nВід об’єднаної прес-служби українських організацій Росії\nНедавно минув рік від «приєднання» Криму до Росії. Ставлення більшості українських організацій Росії до цієї події базується на принципах дотримання міжнародного права, зобов’язанностей учасників міжнародних домовленостей. В 1994 р. було укладено Будапештський меморандум,у якомуСША, РФ і Великобританія підтвердили зобов'язання:\nВ помощь митингующим\nДата: 18 квітня 2015\nЧто делать, если вас задержали на митинге\nThe Village составил полезную памятку для митингующих – предлагаем ознакомиться с ней читателям «Кобзы». Сегодня, в часы, когда в РФ демократия жестоко преследуется, знание основных правил поведения при задержании во время массовых акций и своих основных прав можем многим помочь в критической ситуации.\nКакие украинские песни опасно петь в Хабаровске\nДата: 30 березня 2015\nУ РФ героїзмом уже є просто заявити про свою громадянську позицію\nЧим загрожують путінській політиці слова звичайної жінки, яка «посміла» сказати, що на київському Майдані стояли не фашисти, а українські патріоти? Мова йде про Наталію Романенко, чия діяльність як керівника українського хору з Хабаровська багато разів була визнана успішною в РФ. Але коли пані Наталія розповіла про те, що бачила на власні очі в Україні, вона стала об’єктом переслідувань. Її викликали у ФСБ, під тиском записали її відеозвернення, яке було глибоко протилежним її поглядам. Як це цинічно і принизливо – примушувати жінку читати заздалегідь підготовлений текст, шантажувати її майбутнім дітей. А потім ще сприяти тиску на хоровий коллектив… Чому так бояться красивої та сміливої жінки? Портал «Свобода» взяв інтерв’ю у Наталії Романенко. Бесіду з нею мав Анрій Шарій.\n"Это тебе за Новороссию, бандеровка!"\nДата: 27 березня 2015\nГанебний вчинок по відношенню до керівника українського хору з Хабаровська яскраво засвідчив: у РФ процвітає українофобія\n«Кобза» вже не раз писала про відомий не тільки у Хабаровську, а й далеко за його межами хор «Батьківська криниця», багато років поспіль очолюваний Наталією Романенко; про його роль у культурному житті місцевої української громади. На жаль, пані Наталії довелося пройти через жорсткі випробування: допити, приниження, втрату роботи. І все – тільки тому, що вона посміла у позитивному ключі згадати про події на київському Майдані і не хотіла підтримувати брехню ідеологічної путінської «машини». Нещодавно стався ще один інцидент: Наталю Романенко прямо посеред вулиці невідомі облили зеленкою. На сайті Радіо «Свобода» розміщено інтерв’ю з пані Наталею, яка коментує цю прикру подію та розповідає про утиски щодо себе. Пропонуємо нашим читачам цей матеріал.\nЙого смерть сколихнула світ!\nДата: 26 березня 2015\nСвітовий Конґрес Українців засуджує вбивство російського опозиційного політика Бориса Нємцова\nСвітовий Конґрес Українців (СКУ) засуджує вбивство відомого російського опозиційного політика Бориса Нємцова, якого було застрелено в центрі Москви 27 лютого 2015 р.\nБорис Нємцов був одним із небагатьох російських політиків, хто відкрито підтримував український Євромайдан, заявляв про незаконність анексії Російською Федерацією Криму, засуджував військову агресію Президента Владіміра Путіна на Сході України та вимагав звільнення депутата Верховної Ради України Надії Савченко, незаконно ув’язненої російськими владними структурами.\nНі - культивуванню українофобії в Росії\nДата: 04 вересня 2014\nУкраїнцям в РФ непросто\nУкраинская автономия Санкт-Петербурга выступила с открытым письмом\nо прекращении украинофобии в Российской Федерации\nОткрытое письмо Украинской национально-культурной автономии Санкт-Петербурга вызвало большой резонанс среди украинских организаций России, что свидетельствует о чрезвычайном накале ситуации вокруг проблемы, поднятой украинцами Санкт-Петербурга, для украинцев всей России.\nУкраинцы Омска считают, что необходимо: «принять меры к прекращению украинофобии, особенно со стороны чиновников высокого уровня и средств массовой информации. Прекращение разгула украинофобии будет способствовать гармонизации российского общества и улучшению межнациональных отношений внутри страны".\nУкраинцы Коми отмечают, «что негативная риторика российских СМИ по отношению к Украине и её гражданам прослеживается с момента провозглашения независимости государства Украина. Алгоритм - плохо или ничего. Последовательно, настойчиво и методично создавался и продолжает создаваться образ врага в лице граждан Украины.\nНе допустити поглиблення міжнаціонального розбрату\nУкраїнська національно-культурна автономія Санкт-Петербурга звернулася до Путіна з відкритим листом\nОткрытое письмо членов - учредителей общественной организации\n«Украинская национально-культурная автономия Санкт- Петербурга» (УНКА С-П)\nПо результатам переписи населения, в России проживает около 4-х миллионов украинцев, а по неофициальным данным - граждан России - выходцев из Украины насчитывается более 20 миллионов.\nУкраинские общественные организации в соответствии с законодательством Российской Федерации активно принимают участие в культурной и общественной жизни и в реализации программ толерантности в своих регионах.\nЗаява Сергія Мельничука (Луганськ)\nДата: 13 серпня 2014\nПравозахисник Сергій Мельничук (Луганськ).\nКолишній член КЛГП веде активну правозахисну діяльність в Україні\nГолові Комісії з розслідування та попередження\nпорушень прав людини в Україні Василенкові В.А.\nчлена Комісії з розслідування та попередження\nпорушень прав людини в Україні Мельничука С. А.\nЧим більше часу від скоєння злочину до виявлення обставин і засобів вчинення цього злочину тим більше шансів знищити сліди вчинення злочину, особливо якщо в знищенні слідів злочину зацікавленні досить впливові особи.\nТерористична війна, яку Росія розв'язала проти України, залишиться терористичною лише для України, якщо оперативно належним чином не зафіксувати і не зібрати факти, які мають юридичне значення у встановленні воєнних злочинів, що здійснюють терористичні організації ЛНР і ДНР.\nМистецький протест на підтримку України\nДата: 25 липня 2014\nМарія Куликовська, художниця\nНа бієнале в Петербурзі українська художниця влаштувала мистецький протест\nПро це написали численні ЗМІ, як російські, так і українські, у тому числі GAZETA. UA, яку ми зараз цитуємо, подаючи для читачів «Кобзи», як і зазвичай, додаткову інформацію.\nУкраїнська художниця Марія Куликовська влаштувала у Санкт-Петербурзі несанкціоновану мистецьку акцію. Перфоманс відбувся під час Manifesta 10, європейської бієнале сучасного мистецтва, яка зараз триває у Санкт-Петербурзі, повідомляє GAZETA. UA.\nМарія емітувала загиблу людину, яка була накрита прапором України. Таким чином, художниця, що була народжена у Криму, деякий час жила у Донецьку, а відтепер у Києві, висловила свій протест проти інтервенції Росії в Україні.\nВідійшла у вічність «Громадянка Планети»\nРада заявляє про утиски українців у Росії\n«Бойкот Путіну зараз»\nГромадяни проти репресій російських спецслужб\nСторінка 18 із 29


Терміново продам Бережаны UA\n» Терміново продам\n700.00 грн. Терміново продам Бережаны\n⭕ Терміново і недорого продам породисту, молоду, дійну козу і двоє козенят (цапок - 2 міс і козичка - 1 міс) тел. 682 - Показать номер -\nТелефон ✆ 068 246 7548


Дзвін церковного дзвону зцілює! Доведена його чудотворна сила: де повісити дзвіночок, щоб він захистив будинок – Цей день\n05.09.202105.09.2021 | 12:10\nДзвін церковного дзвону, особливо в тиші раннього ранку, діє на душу неймовірним чином. Багато людей, які не мають можливості сходити на службу, відкривають вікна і слухають передзвін, що лунає з розташованого неподалік храму. Як правило, цей незвичайний і заспокійливий звук можна почути недільного ранку, а також на великі свята.\nЗдавна існував добрий звичай дзвонити в дзвони протягом Світлого (Великоднього) тижня. У народі це називалося «поганяти бісів», тому що останні насправді бояться дзвону і не переносять його. Виходить, що ці благодатні наспіви особливі, помітно відрізняються від, наприклад, магазинних дзвіночків. Втім, це не означає, що дзвін подобається абсолютно всім.\nЄ й люті нелюбітелі цього звуку, особливо коли мова йде про великі церковні урочистості: пасхальному хресному ході, престольні свята.\nДЗВІН ЗДАТНИЙ ЗЦІЛИТИ\nЗа даними відомого фізика, дзвони випромінюють величезну кількість резонансних звукових хвиль і тим самим очищають простір. Фізик довів: повноактивний дзвін вбиває бактерії в радіусі 70 км і гармонізує простір. Вважається, що дзвін може зцілювати різні хвороби.\nЗ цього приводу думки розходяться, проте, якщо це не фізична, а душевна недуга, то тут прогрес є. Наприклад, він відмінно допомагає людям з мігренню, втомою, емоційним вигоранням, дратівливістю, запальністю, зневірою. Якщо просто вийти на балкон і послухати передзвін, то в процесі можна відчути легкість, безтурботність, якийсь невидимий політ.\nТаким чином, дане явище справді унікальне. І тут неважливо, хто і як дзвонить: великий собор або скромна сільська церковця. Як правило, дзвонарі завжди намагаються на совість, тому кожен слухає або проходить відчуває таємне бажання неодмінно зазирнути до церкви, щоб просто перехреститися і вклонитися святковій іконі.\nНу, а про великодні дзвони і говорити зайве: вони урочисті, радісні, неземні. Особливо явно це чутно в нічній тиші, коли віруючі збираються на найсвітліше в році богослужіння. Під час хресного ходу дзвін дзвонів ллється немов з небес, спонукаючи до молитви, радості, зібраності.\nКожен, хто хоча б раз бував на цьому хресному ходу, знає не з чуток дане почуття. За старих часів вішали спеціальні дзвіночки навіть над могилами: нехай нагадують духам предків про живих. І звичайно, щоб запобігти біді: адже темне божество могло вселитися в «вільне» тіло і почати шкодити людям.\nА передзвін відлякував все нечисте. Використовували їх і як амулети: крихітні дзвіночки пришивали на одяг для захисту від пристріту. І дзвін, який наші предки влаштовували під час епідемій, – не порожній звук. Сьогодні доведено, що благовіст гнітюче діє на хвороботворні бактерії, віруси.\nТак що, якщо в родині хтось захворів, неодмінно вранці і ввечері обходьте будинок за годинниковою стрілкою, телефонуючи в дзвіночок: хвороба відступить швидше. До речі, є повір’я, що якщо випити ліки або навіть просту воду з дзвіночка, то недуга відступить. Особливо, якщо постраждали органи мови, горло.\nЯК ВИКОРИСТОВУВАТИ ДЗВІНОЧОК ДЛЯ ЗАХИСТУ БУДИНКУ\nУ наш час, як і тисячоліття тому, дзвіночки використовують, щоб захистити будинок від, негативної енергії. Зрозуміло, якщо у вас є така чудова можливість, придбайте срібний або хоча б посріблений дзвіночок: відомо, що нечисть боїться срібла, навіть вампірів вбивали тільки срібними кулями.\nМіж іншим, не забороняється замість срібного дзвіночка використовувати срібний або також посріблений келих: візьміть його за ніжку і починайте тихенько постукувати по краю срібною або сталевою ложечкою. Він заспіває у вас в руках не гірше дзвіночка – і будинок почне наповнюватися доброчинною енергією.\nВтім, навіть самий звичайний дзвіночок, нехай і сувенірний, стане для вас другом і помічником. Головне, вибираючи дзвіночок, купити той, звук якого відгукується в вашій душі, особливо приємний вам: це сигнал, що ви і чарівний предмет налаштовані на одну хвилю.\nЯк ми вже говорили, під час хвороби когось із домочадців або очищаючи будинок від скупчився негативу, слід обійти, брязкаючи в дзвіночок (або постукуючи по келиху), всю квартиру за годинниковою стрілкою.\nА ДЕ ПОСТАВИТИ АБО ПОВІСИТИ ДЗВІНОЧОК?\nЗвичайно, на протязі, там, де він буде дзвеніти сам по собі. Ниточка-мотузочок, на якій буде висіти дзвіночок, повинна бути довжиною сім сантиметрів, її колір значення не має. Найкраще ж взяти не одну ниточку, а три – і сплести з них косичку, щоб посилити захисні сили дзвіночка.\nОсь в цьому випадку колір кожної з ниток має значення: одна повинна бути червоною, друга – білою, а третя – чорною. Так переплітаються сонечко, день і ніч. У такому випадку ваш дзвіночок стає потужним оберегом. Пам’ятайте, до речі, що підійдуть тільки нитки з натуральних матеріалів: вовна, бавовна, льон, – пенька, шовк.\nЩоб посилити захист, можна повісити відразу три дзвіночка разом. В цьому випадку ниточки, на яких вони будуть висіти, міцно зв’яжіть трьома вузлами.\nPREVIOUS Попередній запис: 2 знака Зодіаку витягнуть у Всесвіта карту удачі в ці 3-и дні\nNEXT Наступний запис: Що чекає нас у вересні 2021? Гороскоп від професійного астролога\n8 липня 2021 року: День сім’ї, любові і вірності! Що потрібно зробити в цей день, щоб привернути кохання і зміцнити відносини8 липня 2021 року: День сім’ї, любові і вірності! Що потрібно зробити в цей день, щоб привернути кохання і зміцнити відносини\nЩороку 8 липня відзначається День Петра і Февронії, названий в народі днем любові, сім’ї й вірності. В день свята кожен зможе зміцнити відносини й позбутися від самотності завдяки перевіреним часом\n13 серпня, день Св. Євдокима: що можна сьогодні робити, а чого не можна в церковне свято?13 серпня, день Св. Євдокима: що можна сьогодні робити, а чого не можна в церковне свято?\nУ церкві 13 серпня 2021 православне свято – день пам’яті святого Євдокима, захисника будинку і сім’ї. Миряни і представники духовенства в цей день вшановують пам’ять праведного святого Євдокима Каппадокіяніна. 13\n10 серпня День Смоленської ікони Божої Матері: Про що моляться в цей день та головні заборони цього дня10 серпня День Смоленської ікони Божої Матері: Про що моляться в цей день та головні заборони цього дня\nУ церкві 10 серпня 2021 – православне свято день пам’яті Смоленської ікони Божої Матері. Найбільша Святиня Смоленська ікона Божої Матері, іменується “Одигітрія”, що означає “Дороговказна”. За переказами, ікона була написана


Оприлюднюються результати відкритого обговорення проєкту постанови щодо схвалення Плану розвитку системи розподілу АТ «ЖИТОМИРОБЛЕНЕРГО» на 2020 – 2024 роки | Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг\nОприлюднюються результати відкритого обговорення проєкту постанови щодо схвалення Плану розвитку системи розподілу АТ «ЖИТОМИРОБЛЕНЕРГО» на 2020 – 2024 роки\nОпубліковано 07 квітня 2020 року о 17:47\nНа виконання Порядку проведення відкритого обговорення проектів рішень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.06.2017 № 866, 06.04.2020 відбулося відкрите обговорення проєкту постанови НКРЕКП «Про схвалення Плану розвитку системи розподілу АТ «ЖИТОМИРОБЛЕНЕРГО» на 2020 – 2024 роки».\nПроєкт постанови НКРЕКП та матеріали оприлюднені на офіційному вебсайті НКРЕКП у мережі Інтернет /proyekti-rishen?&name=Про схвалення Плану розвитку системи розподілу АТ "ЖИТОМИРОБЛЕНЕРГО" на 2020-2024 роки .\nОприлюднюються результати відкритого обговорення проєкту постанови щодо схвалення Плану розвитку системи розподілу ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» на 2020 – 2024 роки\nОприлюднюються результати відкритого обговорення проєкту постанови щодо схвалення Плану розвитку системи розподілу АТ «ХМЕЛЬНИЦЬКОБЛЕНЕРГО» на 2020 – 2024 роки


ДО ХАТИ Вирощування Фіолетове забарвлення на листі кукурудзи: у чому причина\nПричини може бути дві: реакція рослин на стрес, або нестача фосфору.\nУ деяких гібридів кукурудзи нараховують 6-8 генів, які відповідають за фіолетове забарвлення. Останнє проявляється як реакція на стрес, наприклад, похолодання у фазі до 8-го листка. За науковими дослідженнями, впливу на кінцевий урожай ця ситуація не матиме.\nБільш серйозна причина: нестача фосфору, тобто його утруднене засвоєння рослинами.\nПри низькій температурі листя кукурудзи жовтіє і набуває фіолетового забарвлення через утруднене засвоєння фосфору. Відомо, що для успішного засвоєння фосфору температура повітря повинна становити 12°С. Важливим також є рівень pH ґрунту: як при лужній, так і при кислій реакції фосфор не засвоюється.\nСкоригувати дефіцит фосфору швидко не вдасться. Фосфор є рухомим елементом у ґрунті. Якщо ви вносите фосфорне добриво на поверхню ґрунту, то воно буде доступним тільки в кількох верхніх сантиметрах ґрунту. З цієї причини внесення врозкид фосфорних добрив проводиться тільки на зрошуваних площах і/або ґрунтах з мінімальним обробітком та істотними рослинними рештками на поверхні ґрунту. Ці фактори сприяють підвищенню вологості ґрунту, активності коренів і поглинання поживних речовин з кількох верхніх дюймів ґрунту. У більшості ситуацій, особливо на посушливих полях, варто вносити фосфор, як міжрядне підживлення.\nАле будьте дуже обережні, щоб не пошкодить коріння при такому підживленні. Загалом потрібно застосовувати фосфор для наступної культури ще восени. Так обробіток ґрунту допомагатиме включити добриво в ґрунт.\nПопередня статтяСпаржа: заробити можна навіть на корінні\nНаступна статтяВ Україні оберуть Перспективного агрополітика 2020 року\nПідживлення магнієм навесні: базові рекомендації\nЧемпіонат для гібридів кукурудзи та цукрових буряків: перемогли найкращі\nВирощування 22 Листопада, 2017\nГречка на насіння: як вирощувати?\nВирощування 22 Березня, 2018


Професії-пияки — RATE1\nЖурналісти п’ють найбільше спиртного серед представників різних професій. Принаймні, працівники британських медіа і видавництв, пише газета The Independent.\nЦе засвідчили результати дослідження, проведеного британською організацією IT YouGov та Державним департаментом охорони здоров’я. Опитування охопило 1400 чоловік – працівників різних сфер.\nЗ’ясувалося, що люди, зайняті в секторі медіа, видавничої справи і розваг, найбільше пиячать. Вони споживають в середньому 44 порції алкоголю на тиждень, що майже вдвоє перевищує максимально рекомендовану норму (3−4 напої на день для чоловіків і 2 – 3 «дрінки» – для жінок). Медійники також є найбільшими споживачами вина, випиваючи в середньому по півтори пляшки на тиждень. Журналісти й видавці не відмовляють собі у коктейлях-шотах, лікерах і міцних алкогольних напоях.\nПрацівники сфери інформаційних технологій випивають 34 порції алкоголю щотижня. Близько 29% опитаних зізналися, що до розпивання спиртного їх спонукають колеги.\nВодії та вчителі вживають алкоголь у найбільш помірних дозах – 24 порції на тиждень.\nУ звіті нічого не сказано про членів парламенту, але, за словами британського міністра охорони здоров’я, випивка стала частиною робочого життя багатьох його колег.\nДоповнює дослідження ще й така сумна статистика Департаменту охорони здоров’я: кількість операцій із трансплантації печінки через зловживання алкоголем зросла на 61% порівняно з 1994 роком. Медики рекомендують щонайменше два дні на тиждень не пити жодного спиртного, а також присвятити свій вільний час спорту, щоб долати стрес через фізичні навантаження.\nПрофесії-пияки (The Independent, 2009)\nПорції алкоголю, випиті за тиждень\n1 Медіа 44\n1 Видавнича справа 44\n1 Сфера розваг 44\n3 Послуги 33\n3 Продаж 33\n4 Фінанси 29\n4 Страхування 29\n4 Нерухомість 29\n5 Освіта 24


Clementoni 20116 купить в Амвросиевке или другом населенном пункте Украины. Цена Clementoni 20116 на 24.04.2018 = 217 грн. Отзывы, обзор, описание, характеристики, продажа, кредит, купить в рассрочку Clementoni 20116, Амвросиевка. Низкая цена, доставка\nКогда я смогу купить (получить) Clementoni 20116 в Амвросиевке а также во всех других населенных пунктах Украины?\nИменно благодаря системе частичных (или полных) предоплат, вы имеете возможность приобрести Clementoni 20116 в Амвросиевке, Агрономічне, Артемівка, Білоярівка, Благодатне, Бондарівське, Василівка, Велике Мішкове, Вербівка, Войковський, Володарського, Грабське, Григорівка, Дзеркальне, Єлизавето-Миколаївка, Житенко, Зелене, Карпово-Надеждинка, Катеринівка, Квашине, Киселівка, Кленівка, Кобзарі, Комишуваха, Котовського, Кошарне, Кутейникове, Ленінське, Лисиче, Мала Шишівка, Манич, Мережки, Металіст, Многопілля, Мокроєланчик, Нижньокринське, Новоамвросіївське, Новоєланчик, Новоіванівка, Новоклинівка, Новопетрівське, Новоукраїнське, Обрізне, Овочеве, Олексіївське, Ольгинське, Павлівське, Петренки, Петропавлівка, Побєда, Покровка, Полтавське, Придорожне, Родники, Рубашкине, Русько-Орлівка, Садове, Свистуни, Свободне, Семенівське, Сіятель, Степано-Кринка, Трепельне, Улянівське, Успенка, Федорівка, Харківське, Червоносільське а также во всех других населённых пунктах Украины\nЯ хочу оплатить Clementoni 20116 наличными в Амвросиевке только тогда , когда буду уверен что с ним все в порядке и он передо мной. Только так я защищаю себя от проблем.\nКупить Clementoni 20116 в интернет-магазине Лагуна (возможно в кредит, рассрочку) в городах, поселках городского типа и селах: Амвросиевка, Агрономічне, Артемівка, Білоярівка, Благодатне, Бондарівське, Василівка, Велике Мішкове, Вербівка, Войковський, Володарського, Грабське, Григорівка, Дзеркальне, Єлизавето-Миколаївка, Житенко, Зелене, Карпово-Надеждинка, Катеринівка, Квашине, Киселівка, Кленівка, Кобзарі, Комишуваха, Котовського, Кошарне, Кутейникове, Ленінське, Лисиче, Мала Шишівка, Манич, Мережки, Металіст, Многопілля, Мокроєланчик, Нижньокринське, Новоамвросіївське, Новоєланчик, Новоіванівка, Новоклинівка, Новопетрівське, Новоукраїнське, Обрізне, Овочеве, Олексіївське, Ольгинське, Павлівське, Петренки, Петропавлівка, Побєда, Покровка, Полтавське, Придорожне, Родники, Рубашкине, Русько-Орлівка, Садове, Свистуни, Свободне, Семенівське, Сіятель, Степано-Кринка, Трепельне, Улянівське, Успенка, Федорівка, Харківське, Червоносільське а также во всех других населённых пунктах Украины


Сергій Льовочкін: Сподіваємося, що монобольшість Зеленського проголосує всі необхідні закони для реалізації Мінських угод - Новини - ОПЗЖ. Опозиційна платформа ‒ За життя\n«В Україні хочуть миру, миру на Донбасі. У своїй інавгураційній промові президент Зеленський сказав, що готовий домовлятися як завгодно і з ким завгодно заради досягнення миру. Мені здається, що в Міністерстві закордонних справ не всі це почули чітко і зрозуміли. Оскільки багато із чиновників МЗС продовжують діяти у парадигмі Порошенко, який миру не хотів, він хотів воювати. Я сподіваюся, що найближчим часом будуть завершені зміни в міністерстві, і прийдуть ті люди, які, виконають заявлену зовнішньополітичну доктрину Зеленського - рухатися до миру», - заявив Сергій Льовочкін.\n«Ми сподіваємося, що заяви Міністерства закордонних справ стануть компетентними і змістовними і реалізовуватимуть виключно мирну стратегію. Тим більше що 80% громадян України, відповідно до соціологічних досліджень, хочуть миру і 60% - підтримують Мінські угоди», - додав він.\nПолітик розповів, що недавно був у місті Золоте - одному із трьох пілотних місць, де було відбувалося розведення сил.\n«Так ось люди там говорять про одне - вони хочуть миру. І жоден чиновник не має права, позбавити їх права жити в мирній країні», - сказав він.\nНародний депутат повідомив, що ОПОЗИЦІЙНА ПЛАТФОРМА - ЗА ЖИТТЯ підтримує Мінські мирні ініціативи та внесла необхідні законопроекти для того, щоб були реалізовані Мінські угоди.\n«Ми сподіваємося на те, що монобільшість Зеленського буде виконувати свої передвиборчі обіцянки і проголосує всі необхідні закони для реалізації Мінських угод. Ці закони не такі складні - їх всього чотири. Потрібно мати достатню політичну волю, відповідальність перед народом України, за обіцянки, які були дані у ході передвиборчих кампанії, як самим президентом Зеленським, так і його партією, і прийняти необхідне законодавство у найкоротший час. Це дозволить розморозити заморожений президентом Порошенко мирний процес, і принести мир в Україні, світ на Донбас», - резюмував Сергій Льовочкін.