Чи була поліцейська провокація? Білоусов та розгон II Державної думи у 1907 році | Костянтинівка в дзеркалі Провінції\nЧи була поліцейська провокація? Білоусов та розгон II Державної думи у 1907 році\nadmin чт, 14/06/2018 - 08:47\nКадетська газета «Речь» писала у 1907 році: «В ІІ Думі значно чисельніші елементи для яких законотворча діяльність і нецікава, і непосильна, але для яких цілком доступно вимовляння пересічних промов мітингового характеру, які супроводжують кожен запит». Ліві фракції Державної думи Росії другого скликання, насамперед соціал-демократи, а це були, передусім, меншовики, бо більшовики спочатку бойкотували вибори до Держдуми, цю тактику Ленін був вимушений признати помилковою, так от, меншовики використовували думську трибуну насамперед для революційної агітації.\nУ наступному 1908 році один з меншовистських лідерів, чудовий журналіст Дан писав саме у статті, присвяченій розгону ІІ Державної думи:\n«Російській соціал-демократії доводиться виступати на арену парламентської діяльності в саму важку епоху — епоху буржуазної революції, в епоху кризи, хвилювань і коливань. Але мало того. Вона виступає в такий момент, коли буржуазна революція переживає тривале затишшя, коли народні сили паралізовані. Серед таких зовнішніх і, може бути, ще більш гострих внутрішніх, всередині-партійних утруднень доводиться вперше виступати соціал-демократії на парламентську арену. І наша фракція стоїть, як авангард, як невеликий загін, висунутий далеко вперед, на легальну арену, загін, відкритий обстрілу ворогів з усіх боків».\nКостянтинівський депутат Григорій Білоусов опинився у своїй стихії. Під час свого недовгого перебування у Санкт-Петербурзі у якості депутата він був одним з найяскравіших представників меншовизму. Він входить у керівний комітет своєї думської фракції. У 1906 році поліцейський арешт не дав йому змоги побувати на IV стокгольмському з‘їзді РСДРП. У квітні 1907 фракція висуває трьох меншовиських депутатів Держдуми для участі у V лондонському з‘їзді. Це лідери меншовиків – І.Г. Церетелі та Джапарідзе, і третій – наш земляк Г.Є. Білоусов.\nВ Санкт-Петербург Білоусов приїхав вже признаним ватажком робітників Костянтинівсько-Горлівського підрайону Донбаса, керівником місцевого комітету РСДРП. Місцеві соціал-демократи керували тоді всією революційною боротьбою у своєму підрайоні. Соціал-демократами керував Білоусов. Автори вже наводили характеристику, яку дав у 1907 році один з довідників про членів Державної Думи костянтинівцю Білоусову:\n«Беручи участь в роботах с.-д. партії, Г.Є. Білоусов став висуватися як видатний громадський діяч. Під час визвольних змагань він особливо висунувся: не було жодного майже мітингу, де б Білоусов не проводив своїх поглядів.\nЦе набуло Білоусову широку популярність в робочому середовищі. Дуже часто до нього зверталися за посередництвом з інших заводів, при виникненні зіткнень з адміністрацією. Білоусова вважають "дипломатом", який вміє говорити з господарями.\nУ минулому році, коли весь південний район був охоплений нагальним будівництвом робочих професійних спілок, Білоусов гаряче взявся за створення таких спілок в Донецькому басейні. В цей час Білоусов вибирається головою професійної спілки робітників скляного заводу».\nХарактеристика Білоусова, як «видатного громадського діяча» підтверджується з різних боків: це і поліцейські доповіді, і спогади соратників, наприклад, А.Коломойцев «З історії 1905 року в Донбасі»:\n«Взагалі, вплив нашого комітету до цього часу досяг свого апогею; воля його була майже безапеляційною. Нам корилися не розмірковуючи, не тільки члени групи, але майже все населення. Нам безмежно вірили і не було рідкістю, коли до членів комітету приходили радитися навіть в особистих справах».\nБагато про що свідчить і та пам'ять про меншовика Білоусова, яку, не афішуючи, зберігали ветерани КПРС Юринов та Бобильова. В 1967-1968 роцах до 50-річчя жовтневої революції на пляшковому заводі виходить кілька десятків настінних газет, комплект є в архіві авторів, серед яких є число, присвячене пам’яті Г.Є.Білоусова. Саме в ці роки створюється заводський музей з ретельно підібраним виставковим та науковим фондами. На базі зібраних матеріалів пишеться у 1974 році Бєляшовим та Клімовим ґрунтовне (на той час і на ті цензурні вимоги) дослідження «Константинівський завод скловиробів». В 1970 році з лютого починає виходити заводська багатотиражка «Трудовая победа», яка, знов таки багато уваги приділяє місцевій історії. Не можу не сказати доброго слова на адресу директора пляшкового заводу Д.А.Крюченкова, який значення історичної пам’яті розумів.\nОднак, не можу обійтись і без ложки дьогтю в діжці меду. Спогади робітників, які використовували Бєлашов – Клімов я в музейних фондах нашого краєзнавчого не знайшов. Втрачені? Костянтинівка має свою «таємну історію», яка ще потребує дослідження. І не факт, що ми відновимо ту фактуру, яку знали, наприклад, у 1960-х.\nАле повертаємось до першої російської революції 1905 – 1907 років. В 1981 році в Донецьку виходить «История робочих Донбасса», т. I-й, який присвячений дореволюційним часам. «Пролетаріат Донбасу, економічно домінуючи на Півдні країни, висловлював правильно зрозумілі інтереси всіх трудящих регіону. Позиції партії більшовиків завжди були тут міцними, а підтримка її пролетарськими масами — незмінна».\nЩе цитата з «Історії робітників Донбасу»: «Соціал-демократичні організації, групи та гуртки заводів і шахт складалися в основному з передових робітників, які поділяли погляди В.І. Леніна, більшовиків. Що ж стосується міських і селищних партійних організацій (Юзівської, Бахмутської, Маріупольської), то в них переважали ремісники, прикажчики, підмайстри, домовласники, навіть купці, які підтримували меншовиків. Крім того, в пролетарському середовищі був прошарок робітників, який в силу недостатнього загального рівня розвитку не завжди мав звогу розібратися в політичних розбіжностях між двома фракціями в РСДРП. Спираючись на таку частину членів партії і дрібнобуржуазне прошарок, меншовики, які не брали участь у підготовці та проведенні Грудневого збройного повстання і не піддані арештам, захопили керівництво в низці соціал-демократичних організацій Донбасу. В об'єднаних соціал-демократичних організаціях відбувалася боротьба між більшовиками і меншовиками».\nОсь як Коломойцев описує у 1925 році вибори саме меншовистських кандидатів на Лондонський з’їзд РСДРП:\n«25 березня в Залізній (німецька колонка), у квартирі техніка Харченко відбулася районна конференція Костянтинівсько-Горлівської групи; було присутніх душ двадцять п’ять… Боротьба між більшовиками і меншовиками до цього часу досягла апогею пристрасності. Але вже така іронія долі, що ми, так пристрасно рвалися в бій, пережили не одну барикаду, визнавали збройне повстання де-факто, де-юре, все-таки були в полоні меншовицької фразеології і на з'їзд від нашої групи був обраний Гр. Білоусов і я (як кандидат), з мандатом відстоювати точку зору Мартова».\nМартов — це лідер меншовизму. Від Костянтинівсько-Горлівської організації РСДРП обирають двох представників на з’їзд партії. Бойові хлопці, на барикадах дрались, але меншовики… «Іронія долі».\nВ 1924 комуністи добивають залишки меншовизму в СРСР. Для залякування тих, хто ще вагається покаятись, чи ні 14 меншовиків на сфабрикованих процесах отримують чималенькі строки ув’язнення «за шпіонаж». Не покидає думка – як вчасно помер Григорій Євтехович Білоусов. В 1917. Ще до приходу партії Леніна – Сталіна до влади. І не треба каятись, видумувати щось про «іронію долі».\nНа Лондонському з‘їзді в єдиній формально соціал-демократичній робітничий партії йшла запекла фракційна боротьба між більшовиками та меншовиками. Ось уривок з антибільшовицької полеміки Григорія Білоусова:\n«Тут Алексинський наводив проти меншовиків статистичні дані. Він ділив згідно з ними депутатів на низькопробних та високопробних. Меншовики, говорив він, пройшли голосами дрібної буржуазії, і це накладає відбиток на їх тактику і світогляд, які відрізняються від тактики і світогляду більшовиків.\nАлексинский говорив, що з Уралу, Петербургу та Москви надсилали накази, які засуджували діяльність фракції. Я сам пролетар з Донецького басейну, я отримував накази з цього безумовно пролетарського району; в них ніякого осуду фракції не висловлювалося. Робочі Донецького басейну знають свої інтереси...\nЯкщо вам дорога справа пролетаріату, ви повинні по честі судити нас і пам'ятати, що фракція є відкрито-діюча установа, яка за все зроблене знаходиться перед судом пролетаріату. Я нагадую вам, що він нещадний у своєму суді».\nВ чому відмінність між двома фракціями РСДРП?\nУ порівнянні з більшовиками теоретичний рівень меншовизму був значно вищим. Меншовиками були такі значні теоретики марксизму, як Ю.Мартов, Г.В.Плєханов, А.Мартинов, І.Чхеідзе, Б.Аксельрод, Ф.Дан. У 1903 році, коли на ІІ з’їзді РСДРП партія фактично створювалася розходження між двома фракціями видавалися незначними. Більшовики під керівництвом Леніна виступали за створення жорсткої організації революціонерів, де буде залізна дисципліна, обов’язкове членство в місцевій організації. Щось подібне відстоювали Бланкі та Нечаєв.\nМеншовики не придержувалися думки про обов’язкове членство у місцевій організації. Ідеї про обов’язкове підпорядкування партійній дисципліні їм були невластиві.\nМета обох фракцій була одна – перехід від капіталістичної системи до соціалізму. А от шляхи досягнення принципово різнилися. Головна різниця полягала в тому, що меншовики вважали, що Росія переживає буржуазно-демократичну революцію. Основна мета революції – знищити всі перепони на шляху розвитку нового буржуазного суспільства в Росії. Росія для побудови соціалізму ще не готова. Якщо поспішити з захопленням влади, то замість передового суспільного ладу можна побудувати те, що Маркс називав «феодальним, або казарменим соціалізмом». В такому випадку свята ідея соціалізму буде скомпрометована. Казармений соціалізм, можливо і створить рівноправне суспільство, але у порівнянні з капіталізмом це буде рівноправність у злиденності. А головне творчий людський потенціал не буде розвинутий, у максимальній степені. Всі побоювання меншовиків в СРСР, фактично, і виповнилися.\nБільшовики під керівництвом Леніна, натомість вважали, що у буржуазно-демократичній революції не треба зупинятися на буржуазному етапі. Як тільки виконані завдання буржуазної революції треба переходити до соціалістичної. Головне – захоплення влади. Після захоплення влади, цей етап Ленін назвав «диктатурою пролетаріату», пролетаріат може сам, без допомоги буржуазії побудувати соціалізм.\nБули і інші відмінності між двома фракціями. Наприклад, більшовики вважали селянство союзником, а меншовики не вважали за потрібне звертати увагу на село. Меншовики, якщо потрібно, то йшли на барикади, але на відміну від більшовиків не вважали силу головним аргументом. Меншовики вважали за краще домовитись з капіталістом. Саме так і діяв в Костянтинівці Білоусов.\nІ.Бредіхін, Д. Чістов\n№ 23 (1430) 06.06.2018\nНЕТ ВОЙНЕ В БЕЛАРУСИ\nВодитель командовал полицейскими и устроил бойню онко-больной старушке


Міліцейське згвалтування: таксисту пропонували $ 80 тис. за взяття провини на себе | Розслідування | OBOZREVATEL\nМіліцейське згвалтування: таксисту пропонували $ 80 тис. за взяття провини на себе\nНа фото - жертва згвалтування Ірина\nБатькам єгеря мисливського господарства Сергія Рябіненко пропонували 80 тисяч доларів взамін на "відсидку" сина. Про це повідомлять "Комсомольская правда" з посиланням на жителів селища.\nЗа інформацією видання, у Врадіївці стрімко поширюється слух про те, що правоохоронці намагаються змусити єгеря-таксиста взяти всю провину на себе. Для цього навіть до його батьків навідувалися невідомі особи, які пропонували велику суму грошей взамін на "відсидку" сина.\n"Батько і мати відмовилися, причому мати сказала, що хай Сережа понесе покарання тільки за те, що заслужив, а вину інших на себе брати не буде", - розповіла сусідка сім'ї Рябіненко Ірина.\nТаким чином, місцеві міліціонери намагаються "відбілити" своїх соратників-перевертнів - Євгенія Дрижака, який є хрещеним сином екс-начальника обласної міліції Валентина Парсенюка і Дмитра Поліщука - племінника прокурора Заводського району Миколаєва.\nДжерело в МВС пояснив поведінку правоохоронців тим, що ті хочуть приховати факт відсутності Дрижака під час чергування.\n"Він пішов з посади з ключами від збройової, - говорить ветеран у відставці. - Якби в Києві дізналися про це, весь б райотел розігнали".\nПравоохоронець каже, що капітан міг спокійно вийти з будівлі повз всіх камер через чорний хід. За його словами, міліціонери ніколи не встановлюють камер в черговій частині. Так як вона б фіксувала, як вони п'ють пиво і грають в карти.\nНачальник миколаївської обласної міліції Валентин Парсенюк і начальник Врадіївського райвідділу міліції відсторонені від посад, так як не зуміли впоратися з ситуацією і допустили заворушення.


Фінальні акорди на завершення навчального року\nОпубліковано 25.06.2019 25.06.2019 автором admin\nЗакінчився навчальний рік, позаду семестрові будні і сесія. Та для творчих людей, якими є студенти спеціальності «Музичне мистецтво», шлях самовдосконалення не завершується – хтось присвячує багато часу грі на музичному інструменті, інший вправляється у диригентській майстерності, хтось прагне співати і випробовувати себе на різних сценах, перед різними слухацькими аудиторіями. І така нагода видається, адже початок літа у нашому місті позначається проведенням різноманітних мистецьких заходів, серед них – Міжнародний фестиваль-конкурс мистецтв «Зірки пекторалі», який цього року проходив з 19 по 23 червня.\nУчасть у конкурсних прослуховуваннях в номінації «академічний вокал» взяла студентка 3-го курсу ФППОМ Анастасія Пономарьова. Під керівництвом свого викладача з постановки голосу Павла Косенка, кандидата педагогічних наук, доцента кафедри теорії та методики навчання мистецьких дисциплін (концертмейстер Галина Гайнетдінова), студентка підготувала два твори: перший з них – український романс Д. Боньковського на слова Т. Шевченка «Нащо мені чорні брови», другий – арія Тоски з однойменної опери Дж. Пуччіні.\nУ конкурентній боротьбі зі студентами профільних закладів музичної освіти Анастасія змогла продемонструвати достатньо високий рівень виконання, за що отримала «Диплом лауреата ІІ ступеня» і була запрошена до участі у Гала-концерті, який відбувся 23 червня на сцені ЦКМ «Нафтохімик».\nЕмоційне виконання пісні на слова Т.Г.Шевченка «Нащо мені чорні брови» під акомпанемент досвідченого піаніста, кандидата педагогічних наук, викладача Максима Лук’янчикова не залишило публіку байдужою і вона нагородила виконавців щирими бурхливими оплесками.\nдоцент кафедри теорії та\nметодики навчання мистецьких дисциплін,\nПопередній запис:Назад Антон Сердюченко: «До наших студентів і Рада Європи прислухається»\nНаступний записВперед Спеціалізована вчена рада К 18.092.02 вітає талановитих і перспективних кандидатів філологічних наук!


До обласного архіву з приватної колекції передали історичні документи | Новини Хмельницького "Є" | ye.ua\n23 Березня, 2021 Ірина ОЛІЙНИК Історія 792\nДокументи архівісти опрацюють, а згодом оцифрують, щоб надати їх в загальний доступ. Фото: Державний архів Хмельницької області\nЦілком можливо, що це ті справи, які вважаються згорілими чи втраченими під час пожежі в Кам’янці-Подільському, у міському архіві 10 квітня 2003 року.\nДо фондів Державного архіву в Хмельницькій області передали історичні документи, віднайдені на території Кам’янця-Подільського. Передав ці справи архіву колекціонер. Вже до 8 квітня документи архівісти опрацюють, а згодом оцифрують, щоб надати їх в загальний доступ.\n«Поки ми не можемо достеменно сказати, що це за справи, - розповіла сайту «Є» Катерина Бурдуваліс, директорка Державного архіву Хмельницької області. – Але це точно документи національного архівного фонду. Наразі наші спеціалісти починають працювати над їх ідентифікацією. Часто, коли такі справи потрапляють до приватних рук, вони розформовані. Так і ці - практично по аркушах. Є навіть дуже цікаві окремі аркуші, які не відносяться до будь-якої справи, але ми бачимо, що це точно оригінали - вони прописані чорнилом на старослов’янській мові».\nНаразі архівісти мають з’ясувати, чи є передані документи в описах фондів Держархіву області. За словами Катерини Бурдуваліс, цілком можливо, що це ті справи, які вважаються згорілими чи втраченими під час пожежі в Кам’янці-Подільському, в міському архіві 10 квітня 2003 року.\nНад документами також працюватимуть реставратори, адже деякі з них пошкоджені. Їх планують розшифрувати та оцифрувати, щоб надати в загальний доступ. Вже 8 квітня експертна комісія занесе ці справи до фондів Держархіву області. Утім, якщо з’ясується, що документи територіально відображають фонд іншого архіву, то їх передадуть до архівів відповідних областей.\nВ Хмельницькому обласному архіві додають, що уже протягом пів року Державна архівна служба України спільно зі Службою безпеки України розпочали моніторити ресурси, де відбувається продаж різноманітних документів, які можуть нести певну культурну та історичну цінність та відноситися до Національного архівного фонду. Так, у 2020 році чимало таких історичних документів уже було повернуто до державних архівів України. Деякі з них знаходилися у розшуку понад 60 років.\nЧитайте також: Кармалюк чи Карманюк – герой чи злочинець: які таємниці приховували архівні документи\nХмельниччина архів документи Бурдуваліс Катерина


Здобуття премії імені Івана Франка у галузі інформаційної діяльності. - 6 Квітня 2012 - Коломийська центральна р-на бібліотека\nГоловна » 2012 » Квітень » 6 » Здобуття премії імені Івана Франка у галузі інформаційної діяльності.\nЗдобуття премії імені Івана Франка у галузі інформаційної діяльності.\nПриймаються нові оригінальні публіцистичні твори у галузі інформаційної діяльності, що сприяють утвердженню історичної пам'яті народу, його національної свідомості та самобутності, спрямовані на державотворення і демократизацію українського суспільства. Твори мають бути опубліковані (оприлюднені) у завершеному вигляді протягом останніх 3-х років, але не пізніше, як за пів року до їх висунення.\nВідповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2003 року № 1832 "Про премію імені Івана Франка в галузі інформаційної діяльності". Премія присуджується щорічно до дня народження Івана Франка - 27 серпня - у розмірі двох тисяч гривень кожна за рахунок коштів, передбачених на цю мету в державному бюджеті, і розподіляється Державним комітетом телебачення і радіомовлення України в таких номінаціях:\nПоложення про премію імені Івана Франка у галузі інформаційної діяльності розміщено на веб-сайті Держкомтелерадіо України (http://comin.kmu.gov.ua) у розділі "Виставки, конкурси, премії, фестивалі", підрозділі "Премії".\nАдреса для подання творчих робіт: 01001, м.Київ, вул.Прорізна, 2, Державний комітет телебачення і радіомовлення України, тел./факс 278-86-96.\nПереглядів: 502 | Додав: admin


Безпека судноплавства: тонути або плавати\nУ наступному випуску Розповсюдження ядерної зброї - майже як гриби після дощу?\nЯк підтримується безпека в морях? Скільки коштує піратство власникам суден і страхувальникам? Чи повинні морські антитерористичні операції розширюватися? У цьому випуску НАТО Ревю розглядається, як події на морі впливають на життя людей на суходолі. Ми запитуємо військових і ділових лідерів, наскільки насправді важливе піратство і звертаємося до реальної операції НАТО для того, щоб подивитися, що насправді відбувається на морі.\nЗважаючи на усі виклики нашій безпеці легко забути про те, що майже 70 відсотків нашої планети вкрито водою. Наша увага захоплена тим, що відбувається на 30 відсотках суходолу (більша частина якого не населена).\nАле ситуація може змінитися.\nПричина цього в тому, що новий взаємопов'язаний світ - це не просто найсучасніші засоби комунікації. Це також дещо фізично відчутне. І коли доходить до справжнього переміщення фізичних об'єктів, насправді реальним є один шлях - водою.\nНафта у вашому авто, кава у вашій чашці і комп'ютер, яким ви зараз користуєтеся, найбільш вірогідно провели певний час у морі. Тому світ, який дедалі більше залежить від комунікацій, не просто вразливий для комп'ютерних вірусів чи зв'язку з Інтернетом - він також вразливий в морі.\nДосі увага була зосереджена на тому, щоб позбавити терористів легкого доступу до моря. Але зараз давня загроза піратства повертається.\nУ цьому випуску ми подивимося, як розвивається практика захисту в морі, що це означає для бізнесу і де з'являться нові виклики.


КОНТРОЛЬ РІВНЯ ЦУКРУ В КРОВІ ЗА ДОПОМОГОЮ ТАТУЮВАННЯ? - DIABETOLOGIE - 2022\nКонтроль рівня цукру в крові з першого погляду?\nЯкщо параметри метаболізму доводиться часто вимірювати, це не тільки дратує і часто боляче, але й досить трудомістко. Найкращий приклад тут - вимірювання рівня цукру в крові у інсулінозалежних діабетиків. Наскільки простіше було б, якби ви могли одразу побачити, в якому діапазоні значень глюкози в крові в даний час.\nВикористовуйте модні тенденції татуювання\nІдея використання широко поширеної моди більш-менш чітко помітного татуювання як свого роду інтерактивного дисплея для діагностики не є абсолютно новою. Індустрія охорони здоров’я працює над додаванням біосенсорів до фарб для татуювання для моніторингу змін у тканинній рідині\nЗміна кольору надає інформацію про значення рН\nВ Інституті вимірювальних систем та сенсорних технологій доктор наук Алі К. Єтісен на біосенсорах у вигляді татуювань, які можна використовувати для контролю метаболітів в інтерстиціальній рідині. Вони розробили датчики, за допомогою яких можна контролювати зміни рівня цукру в крові, альбуміну та рН для виявлення діабету, печінкової недостатності та порушення кислотно-лужного балансу на ранній стадії.\nЯкщо значення альбуміну високе, воно стає зеленим\nВисокочутливі рішення більше не можна описувати як фарби для татуювання. Тут дослідники говорять про біосенсори.\nДатчик значення рН заснований на метиловому червоному, бромотимоловому синьому та фенолфталеїні та реагує на діапазон рН від 5,0 до 9,0. Чим базовіше значення, колір змінюється від жовтого до зеленого до темно-синього.\nЗа допомогою шкірного датчика глюкози, що складається з глюкозооксидази, тетраметилбензидину та пероксидази, можна виявити концентрацію глюкози до 50,0 ммоль / л. Тут колір змінюється від жовтого до темно-зеленого.\nЗа допомогою датчика шкірного альбуміну, виготовленого з тетрахлорфенолу, тетрабромосульфофталеїну, можна визначити концентрацію альбуміну до 5,0 г / л. Тут колір також змінюється від жовтого до зеленого зі збільшенням концентрації.\nДодаток перетворює колір у цифри\nДослідники також розробили систему оцінки: замість копіткого порівняння кольорів за стандартною шкалою - як це досі спостерігається, наприклад, з паличками для сечі - зміна кольору може бути перетворена в числові значення за допомогою програми для смартфона.\nПостійне спостереження за невеликі гроші\nНа думку мюнхенських вчених, нова технологія пропонує багато переваг: ці лабораторні параметри можна постійно контролювати. Крім того, процес є дуже економічно вигідним, оскільки немає необхідності у витратних матеріалах (наприклад, глюкометр, ланцети тощо) та вимірювальних приладах. Ця технологія також може бути використана для вимірювання електролітів, мікробів або стану зневоднення пацієнтів.\nПоки що тести лише на свинячій шкірі\nАле до цього ще далеко: є ще багато питань, на які потрібно відповісти - наприклад, наскільки ступінь засмаги шкіри впливає на результат вимірювання. Перш за все, необхідні дослідження переносимості. Оскільки до цього часу біосенсори випробовували лише на шкірі свиней.\n2022 © https://doctorlundquist.com Контроль рівня цукру в крові за допомогою татуювання?


Волинський обласний навчально-методичний інститут післядипломної освіти педагогічних кадрів :: інформація для абітурієнта, факультети, термін подання документів :: Jobs.ua\nОпис: Наш інститут - єдиний у регіоні заклад післядипломної педагогічної освіти, який забезпечує підвищення кваліфікації педагогів.\nПерелік факультетів: - управління освітою; - теорії та методик викладання; - педагогіки та психології.\nДодаткова інформація: Основними напрямами діяльності Інституту є: - науково-методичне забезпечення педагогічної діяльності працівників освіти, підвищення їх професійної кваліфікації, фахового, загальнокультурного і методичного рівня; - розробка і науково-методичний супровід регіонального змісту освіти; - освоєння і практичне застосування теоретичних положень дидактик, методів і прийомів активізації навчальної діяльності школярів; - вивчення й апробація прогресивних освітніх технологій, покращення управління процесом їх упровадження; - організація ефективної системи методичної роботи; - організація гнучкої системи безперервної освіти педагогічних кадрів на основі андрагогічних принципів навчання; - організація підвищення кваліфікації працівників освіти на інформаційній та проблемно-пошуковій основі; - забезпечення цілісності й безперервності підвищення професійної майстерності педагогічних кадрів у міжкурсовий період; - апробація досвіду шкіл щодо сучасних проблем освіти, у тому числі експериментальних навчально-методичних комплексів; - створення педагогічних умов соціалізації молодих фахівців; - розробка та реалізація програм, проектів, спрямованих на професійний розвиток педагогів; - вивчення, узагальнення та поширення перспективного педагогічного досвіду; - оволодіння навичками контрольно-аналітичної діяльності; - ВІППО спрямовує процес підвищення кваліфікації педагогів на розширення інтелектуальної обізнаності, оновлення і суттєве доповнення отриманих психолого-педагогічних знань, вивчення нових технологій організації педагогічного процесу, узагальнення і впровадження перспективного педагогічного досвіду.


Цей шукач вирішив приховати свої особисті дані та контакти. Ви можете зв'язатися з ним зі сторінки https://www.work.ua/resumes/5058972/\nКиїв, вул. Городецького, 10 кв. 3\nЗастосовувати свої знання сучасного менеджменту, бізнес-аналітики та інтернет-маркетингу працюючи в успішних бізнес-компаніях та державних установах.\nЗдійснювати управління та менеджмент в державних установах та бізнес компаніях\nЗдійснювати управління проектами\nПроводити професійне планування роботи організації\nОрганізовувати роботу колективу для досягнення поставленої мети\nПроводити маркетингові дослідження та створювати бізнес-плани\nОрганізовувати професійні відділи продажу\nОрганізація електронного маркетингу\nОрганізовувати рекламу в соціальних мережах та через месенджери\nБізнес-аналітика в google, facebook\nНаписання текстів як спічрайтер або копірайтер\nз 09.2016 по сьогоднішній день\nДоцент, кандидат наук з державного управління Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна»\nНаписав та захистив дисертаційну роботу «Реалізація механізмів державного управління розвитком системи освіти в Україні» та отримав наукове звання «кандидат наук з державного управління»\nНаписав 12 наукових публікацій на теми менеджменту, в тому числі і управління в системі освіти\nНаписав 2 наукових публікації на тему методологічні основ аналітики та бізнес-аналітики\nз 02.2016 по 05.2017 року\nКерівник проекту «Центр розвитку на Новопечерських липках»\nПровів маркетингові дослідження, розробив філософію та бізнес-план проекту для одного із забудовників Новопечерських липок.\nз 10.2017 по 04.2018 рік\nКонсультант керівника проекту «Реорганізація та створення сучасного відділу продажів ТОВ «Панда стиль»\nРозробив стратегію інтернет-маркетингу, воронки продажів, провів навчання та консультування менеджерів з продажу.\nз 2001 по 2015 рік\nДиректор Гімназія № 107 «Введенська»\nРеорганізував навчальний заклад до статусу «гімназії». Зміни були проведені через ребрендинг, підвищення якості послуг та менеджменту.\nЗаступник директора спеціалізована школа № 114\nВдосконалив організаційну систему роботи закладу та систему управління персоналом\n30.10. 2017 – 20.01.2018 року\nНавчальний курс «UNLIMITED BUSINESS 9 сфер створення та масштабування бізнесу компанія Liftmarketing\nКурс дав можливість підвищити свої знання та навички зі стратегічного маркетингу та стратегічного бізнесу, створення команди та HR, з питань лідогенерації, PR та аналітики, створення системи та відділу продажу, клієнтський сервіс та взаємовідносини з клієнтами, фінансовий менеджмент, управління бізнесом, виробництво та створення продукту\n21.07 2017 рік\nНавчальний курс «Онлайн маркетинг» компанія Google\nВ результаті проходження курсу в компанії Google опанував технології онлайн-маркетингу та цифрової комерції. Отримав диплом за успішне проходження навчального курсу\n15.12 2015 рік\nКандидат наук з державного управління Академія муніципального управління, Київ\nОсновним напрямком наукового пошуку є дослідження механізмів державного управління, за допомогою яких керують процесами розвитку будь-якої сфери суспільного, економічного та політичного життя країни. Психологія та розвиток технологій маркетингу в сучасних умовах\n29.02 2012 рік\nМагістр державного управління Національна академія державного управління при Президентові України, Київ\nОтримані теоретичні знання та практичні навички організації роботи органів місцевого самоуправління та державних адміністрацій різного рівня. Організації виборчого процесу політичної партій, ведення політичної боротьби, використання політичної реклами та методів public relations\nСпеціальність військово-політична Київське вище військово-морське політичне училище, Київ\nВміння відслідковувати тенденції політичного життя в країні, працювати з населенням та громадянським суспільством, коригувати діяльність засобів масової інформації\nДемошенко Юрій Валентинович\nРадник Міністра енергетики та вугільної промисловості України\nТрейгерман Борис Михайлович\nРадник Губернатора Сумської обласної державної адміністрації\nНачальник отдела, управления, Київ.\nРуководитель проектов, топ-менеджер, Київ.\nУправляющий, руководитель, Київ.\nРезюме розміщено за адресою: www.work.ua/resumes/5058972\nТерриториальный управляющий, 30000 грн. Буча, Київ. Финансовый директор. Київ, Львів, ще 2 міста Региональный менеджер, 28000 грн. Київ, Полтава. Руководитель филиала, представительства, 50000 грн. Київ. Директор, администратор магазина, салона (розничная торговля, творчество), 17000 грн. Київ. Руководитель направления (закупки, продажи продукты питания). Київ. Руководитель, менеджер по работе с клиентами. Київ. Администратор доставки. Київ. Национальный менеджер, коммерческий директор. Київ. Руководитель направления, региональный менеджер, территориальный представитель, 15000 грн. Дніпро, Київ. Начальник відділу. Київ. Керівник відділу, юридичний радник, адвокат, 35000 грн. Київ. Категорийный менеджер, руководитель торговой группы отдела закупок. Київ. Руководитель отдела продаж, 50000 грн. Київ. Head of marketing, 70000 грн. Київ. Як зробити резюме VIP?


Неприбуткова організація — Вікіпедія\nорганізація, яка використовує свої доходи для досягнення поставлених цілей, а не розподіляє його як прибуток або дивіденди\nНеприбуткова організація (непідприємницька організація, некомерційна організація), скорочено НПО — юридична особа, метою діяльності якої не є отримання прибутку для його наступного розподілу між учасниками цієї організації. Це можуть бути муніципалітети, суспільні лікарні, релігійні й інші організації, діяльність яких не спрямована на одержання прибутку. Прикладом непідприємницької організації є Фонд Вікімедіа.\nNPO, OSAL, OSFL, ONL, ESAL, idéburen organisation і OSBL\nкомерційна організація і for-profit charityd\nНеприбуткова організація у Вікісховищі\nнедержавні (НДО), або неурядові (НУО) ((англ. non-goverment organizations, NGO);\nнеприбуткові організації (НПО) (англ. not for profit, non-profit organizations, NPO);\nОднією з перших міжнародних неприбуткових урядових організацій був Міжнародний комітет Червоного Хреста (англ. International Committee of the Red Cross), який було засновано в 1863 році. Сам термін «недержавна організація» було введено в обіг Організацією Об'єднаних Націй у 1945 році. Договором ООН (Стаття 71 § 10). Визначення терміну Міжнародна недержавна організація (англ. International Non-governmental Organization, INGO) уперше було сформульовано в резолюції 288 (Х) ECOSOC 27 лютого 1950 року.\nНеприбуткові організації відрізняються між собою специфікою підходів до роботи. Тим часом, як деякі виконують суто лоббістські функції, інші адмініструють повномасштабні проєкти і керують програмами. Згідно з міжнародною класифікацією, виділяють кілька методів роботи міжнародних НУО. Основні з них — це консультування і управління проєктами. Багато міжнародних НУО мають консультаційні погодження з агентствами ООН у певних сферах діяльності. Наприклад, організація Інформаційна мережа третього світу (Third World Network) має статус консультанта в рамках Конференції з розвитку торгівлі (Conference of Trade and Development, UNCTAD), а також статус в рамках Економічної й соціальної ради ООН (UN Economic and Social Council, ECOSOC). Якщо в 1946 році тільки 41 НУО мала такий статус ECOSOC, то в 2003 році їх вже було 2350.\nОсновні міжнародні неприбуткові організації, що працюють в Україні: АЙРЕКС (IREX), АКСЕЛЗ (ACTR ACCELS), Інтерньюз Нетворк (Internews Network), Інтерньюз Україна (Internews Ukraine), Фулбрайт (Fullbright), Національний Фонд Підтримки Демократії (National Endowment for Democracy — NED), Дім Свободи (Freedom House), Консорціум Економічних досліджень і освіти (EERC), Польсько-Американсько-Українська Ініціатива (PAUCI), Фонд Євразія (Eurasia Foundation), Каунтерпарт Інтернешнл (Counterpart International), ЮКАН (UCAN). В окрему категорію виділено роботу ООН в Україні.\nНа першому етапі (1991—1997 роки) МНДО приділяли увагу питанням розвитку основних засад і інфраструктури ринкової економіки. У подальший період (1997—2003 роки) — поглибленню структурних, правових реформ, демократизації суспільства, забезпеченню постійного економічного зростання, підтримці екологічної і ядерної безпеки, підвищенню рівня і поліпшенню якості життя людей у регіонах, відродженню культури і духовності. З 2004 року можна спостерігати перехід від суто фінансового і технічного сприяння до партнерства. Нові програми передбачають, перш за все, інвестиції в малий і середній бізнес, партнерство між навчальними і медичними закладами, недержавними організаціями, містами, діловими і професійними об'єднаннями, обмін студентами, фахівцями і працівниками та підприємцями розвинених країн і країн, що розвиваються.\nВ Україні є приклади ефективної міжсекторної взаємодії МНДО і бізнесу, в рамках якої проявилися новітні гуманітарні особливості ціннісного управління. Аналіз глибинних інтерв'ю менеджерів україно-американського проєкту технічної допомоги МНДО IREX «Українська програма партнерства ЗМІ» дає матеріал для розуміння уявлень американських менеджерів про ціннісно-цільові орієнтири участі малого і середнього бізнесу в програмах міжнародного розвитку. До них належать загальнодемократичні цінності розвитку свободи слова, прав людини на інформацію, обмін професійним і культурним досвідом, пізнавальні інтенції відносно інших країн, участь у розвитку освіти й міського середовища, прагнення власників бізнесу до розвитку своїх співпрацівників шляхом участі у таких програмах.\n↑ Законопроєкт «Про непідприємницькі організації»[недоступне посилання з липня 2019] від 14 березня 2005 року.\nБуко С. Л. Специфіка активності міжнародних НУО на ринку соціальних послуг. Мультиверсум. Філософський альманах. Київ: Український центр духовної культури, 2006. С. 235—243.\nБуко С. Л. Корпоративная социальная ответственность малого и среднего бизнеса в контексте партнерства Украины и США. Менеджмент за умов трансормаційних інновацій: виклики, реформи, досягнення: Матеріали міжнар. наук. конф. 10-12 травня 2007 р. Суми: СОІППО, 2007. С. 80-83\nБуко С. Л. Ціннісні орієнтири сучасного менеджменту. Дисертація на здобуття наукового ступеня кандидата соціологічних наук за спеціальністю 22.00.04 — спеціальні та галузеві соціології. Інститут соціології НАН України. Київ, 2009.\nШайгородський Ю. Некомерційна організація в політиці. Соціологія політики: Енцикл. словник / Авт.-упоряд. : В. А. Полторак та ін. Київ: Вид-во Європейського ун-ту, 2009. С. 259.\nШайгородський Ю. Неприбуткова організація (в політиці). Політологія: навч. енциклопед. словн.-довідн. для студ. ВНЗ / За ред. Н. М. Хоми. Львів: «Новий Світ — 2000», 2014. С. 434—435.\nНеприбуткова організація // Юридична енциклопедія : [у 6 т.] / ред. кол. Ю. С. Шемшученко (відп. ред.) [та ін.]. — К. : Українська енциклопедія ім. М. П. Бажана, 2002. — Т. 4 : Н — П. — 720 с. — ISBN 966-7492-04-4.\nЕкспресивні НПО // Термінологічний словник з питань запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму, фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та корупції / А. Г. Чубенко, М. В. Лошицький, Д. М. Павлов, С. С. Бичкова, О. С. Юнін. — Київ : Ваіте, 2018. — С. 248-249. — ISBN 978-617-7627-10-3.\nПроєкт Закону про непідриємницькі організації[недоступне посилання з липня 2019]\nПроєкт Закону України «Про неприбуткові організації» на сайті Канадсько-Українського законодавчого і міжурядового проєкту\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Неприбуткова_організація&oldid=33446236\nОстаннє редагування: 17 вересня 2021, 15:28\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 15:28, 17 вересня 2021.


Новини України: Повільна смерть: Поморянському палацу залишилося кілька місяців\nПоморянський палац 2016 рік. Фото Анни Коржевої.\nПоморянський палац 1972 рік. Фото з особистого архіву Богдана Янчинського.\nПоморянський палац 2016 рік. Історія палацу викарбувана над центральним входом. Фото Анни Коржевої.\nФото з книги А.Чоловського і Б.Януша "Здобуткі тернопільські", початок ХХ ст. Фото з castles.com.ua.\nРатуша 1916 рік. Фото з castles.com.ua.\nДовоєнні фото замку з книги "Zdobytki tarnopolski" А.Чоловського і Б.Януша. Фото з castles.com.ua.\nПоморянський палац в 1930-х рр. Фото з castles.com.ua.\nПарадний вхід. Довоєнні фото замку з книги "Zdobytki tarnopolski" А.Чоловського і Б.Януша. Фото з castles.com.ua.\nФото 30-х років.\nГраф Потоцький на своєму екіпажі заїжджає на територію Поморянського палацу. Фото з особистого архіву Богдана Янчинського.\nпонеділок 14 березня, 2016 14:02\nПерлина національної спадщини – Поморянський палац доживає свої останні місяці. Про аварійний стан пам’ятки архітектури національного значення говорили багато і часто. Однак унікальний зразок поєднання фортифікаційної та палацової архітектури, перші згадки про який датовані XIV ст., під загрозою повного руйнування.\nУлюблена резиденція короля Яна ІІІ Собєського доживає свої останні місяці. Замок витримав численні битви і напади ворогів, та чи витримає він боротьбу з часом та байдужістю? Наразі єдина на чому тримається споруда – це одна колона, яка вкрита павутиною тріщин.\nЗа порятунок палацу, який перебуває на балансі відділу охорони культурної спадщини Львівської ОДА, взялася група небайдужих активістів, які своїми силами намагаються зробити так, щоб в цій останній битві за життя палац вистояв і зазнав якщо не чергового розквіту, то принаймні тимчасової реанімації.\nЩе у 2015 році мешканці Львова та вихідці із селища Поморяни перейнялися долею палацу і почали шукати можливості для його відновлення. Як розповів Гал-інфо один із активістів Володимир Сухий, спершу ініціативна група складалася із 4 осіб. Вони шукали гроші, намагалися достукатися до влади, але все безрезультатно. Тому почали з малого – залучилися підтримкою інших небайдужих та організували прибирання палацової території.\nУ квітні минулого року створили ФБ спільноту «Я – Поморянський замок». Зусиллями ініціативної групи «Я – Поморянський замок» було проведено дві масштабні акції з прибирання й впорядкування території Поморянського замку. Під час акцій волонтери прибрали територію замку від побутового сміття та сухостою. За допомогою автовишки були зрізані дерева на даху двох корпусів замку (східному і південному) та встановлені два дерев’яних ящика для побутового сміття. Було також зрізано аварійну бетонну плиту галереї, що колись слугувала перекриттям й більше як рік висіла у повітрі, це південне крило замку, та загрожувала обвалом колонади, найціннішого архітектурного елемента замку.\nДо активістів долучилася менеджер проектів ГО «Україна-Європа-Світ» Анна Гаврилів, яка зараз займається документацією.\n«Чому цей замок? Є багато пам’яток культурної спадщини, які є не менш цінні, але в цьому замку проблем в тому, що він не законсервований. Там є руйнаційна динаміка. Тут присутні щоденні руйнівні процеси. Окрім того, людський руйнівний фактор. Палац практично розкрадають-розбирають на будівельний матеріал для стаєнь», - розповіла Анна Гаврилів.\nЗа її словами, через те, що місцями завалився дах, вода потрапляє в середину, підмиває фундамент, руйнуються стіни.\n«Замок перебуває в стані неймовірно швидкого руйнування. За оцінками експертів, якщо цього року не вижити протиаварійних заходів, то він впаде, і від палацу лишиться руїна та фундамент. Замок має певну ауру і має велику любов людей. Всі, хто хоча б раз його бачив, вже не може забути. Він має атмосферу трагізму, романтизму, містики. Нас він також зачепив, і ми прагнемо його зберегти», - зазначила Анна Гаврилів.\nВона додала, що проектанти на основі первинних даних розробили реставраційне завдання, де вказано, що і як слід відновити. Відтак дах, наприклад, потребує відновлення від 80 до 100%. Черепицю треба демонтувати і перебрати, можливо, її можна буде повторно використати при перекритті замкового даху. Стіни потребують відновлення від 30 до 50%.\nЗа підрахунками експертів, для того, щоб вивести Поморянський палац з аварійного стану потрібно близько 500 тис. доларів.\n«Ми пишемо гранти і пробуємо працювати з діаспорою, жертводавцями, меценатами. Зараз нема когось конкретного. Не можна нічого робити, поки не буде проектно-кошторисної документації, на яку також потрібні кошти», - розповіла Анна Гаврилів.\nЩоправда, вартість проектно-кошторисної документації вдалося максимально здешевити. Геологія, геодезія, інженерні обстеження коштуватимуть разом із землевпорядними документами до 300 тис. грн.\n«Є попередня можливість співфінансування цього проект в розмірі 70% до 30% від Львівської ОДА. Тобто 70% коштів може надати держава і ще 30% громада. Зараз ми пробуємо зробити все можливе, що реалізувати таку схему фінансування», - зазначила Анна Гаврилів.\nАктивістка, мистецтвознавець Анна Коржева розповіла, що кошти безуспішно шукали в кабінетах влади ще у 2015 році.\n«Держава, коли бачить поштовх від суспільства, то мусить долучатися. В Міністерстві культури звернули увагу на нашу ініціативу. Там сказали, що випадків таких, коли громадяни самотужки намагаються врятувати пам’ятку, раніше не було», - розповіла вона.\nНа сьогодні селище Поморяни разом і палацом практично відрізані від світу через відсутність дороги.\nАктивісти звернулися до Львівської ОДА та до Львівської обласної ради з проханням відновити цього року дорогу обласного значення Плугів – Поморяни. Завдяки цьому з’явиться потенціал розвитку транзитного туризму Золочів – Бережани та Золочів – Свірж, оскільки через Поморяни йдуть дороги на Золочів, Перемишляни, Зборів та Бережани.\nНаразі до Поморян дуже складно дістатися, хоч там є ще й такі цікаві туристичні об’єкти, як костел Св. Трійці ─ пам’ятка архітектури національного значення, дерев’яна козацька церква Собору Богородиці ─ пам’ятка архітектури національного значення, неготична Ратуша, а зовсім близько - костел Св. Станіслава у Дунаєві ─ пам’ятка архітектури національного значення. У разі реставрації замок може стати четвертим об'єктом туристичного маршруту "Золота підкова Львівщини", або ж окремим цільовим об’єктом місцевого туризму.\nЗ появою дороги з’явиться шанс на нове життя і в самого селища Поморяни.\nНавіть незважаючи на занедбаний стан палацу, в Поморянах туристам є на що подивитись. Як розповіла Анна Коржева Поморянським замком володіли різні родини, але свого розквіту він зазнав за часів володіння Собєськими.\n«Вони багато зробили для Поморян. В костелі і досі зберігається дзвін середини XVII ст., вилитий з турецьких гармат, які були захоплені Яном ІІІ Собєським, привезені до Помолрян і переплавлені на дзвін. Костел зараз також в поганому стані, але в найгіршому стані дзвіниця. Минулого року дзвін зняли, бо дзвіниця має тріщини, і масу дзвона вона не здатна витримати. Зараз дзвін стоїть в костелі і його можна прийти та оглянути. Ще один цікавий факт - в цьому ж костелі також був потенційно діючий найстаріший орган України, який датується 1784 роком. Зараз він у Вірменському кафедральному соборі Львова. Замок і костел між собою пов’язані і до замкової території треба лише перейти дорогу. Ян ІІІ замок відбудував, але після смерті замок довго пустував. Тоді родина Прушинських, яка прийшла з Житомира, замок викупила і перебудувала. Два крила, які нині залишилися із галереєю, яка нагадує внутрішній двір Вавильського палацу. Два крила розібрали і з цегли збудували в ХІХ ст. неготичну ратушу», - розповіла Анна Коржева.\nЗа її словами, в замку зберігалися величезні колекції зброї, печаток, творів мистецтва, бібліотека. Частина меблів із замку зберігається в Тернопільському краєзначому музеї. В костелі також є два крісла з Поморянського замку.\nОкрім того, Поморянський палац відомий ще й серед скарбошукачів. Анна Коржева розповіла, що місцеві мешканці пригадували, що у стінах замку було заховано золото, і десь 80-их роках сюди приїздили нащадки Потоцьких - останніх володарі замку. За словами місцевих, скарб вони таки знайшли під кам’яною плитою на місці, де був камін. Там начебто виявили золотий посуд.\nАнна Коржева додала, що останні власники замку дійсно багато зробили для Поморян.\n«Відомо, що дружина графа Потоцького Софія відкрила на території замку сиротинець. Туди приходили малозабезпечені і могли там похарчуватись. Однак найбільш інформативною пам’яткою на сьогодні є плита над парадним входом в бароковому порталі. На цій плиті є абсолютно читабельний напис польською мовою. На плиті коротка історія палацу. Там згадується і бій в Годові, коли крилаті гусари дали відсіч туркам. Ця плита, як паспорт об’єкту», - сказала мистецтвознавець.\nДо замку зараз рідко приїздять. В основному ті, хто приїздить, - це поляки. Туристичні фірми не хочуть вести в Поморяни туристів через відсутність дороги.\n«Є діаспора поморянців у Польщі, які активно зверталися до польських грантодавців, але наразі вони чекають перший крок від України. Зараз найважча стадія. Нам потрібно робити перші кроки, щоб врятувати замок», - зазначила Анна Гаврилів.\nУ Львівській ОДА Гал-інфо запевнили, що про таку ініціативу знають та вже налагодили тісну співпрацю із волонтерами-активістами й максимально намагаються їм сприяти.\nЯк допомогти врятувати Поморянський замок:\nКартковий рахунок Приватбанку 4731 2171 1360 3409\nОтримувач: Гаврилів Ганна Мирославівна\nЦе окремий картковий рахунок, створений виключно для отримання пожертв для порятунку Поморянського замку. Всі кошти, що приходитимуть на цей рахунок, автоматично перераховуватимуться на баланс ГО «Україна – Європа – Світ».\nДовідка мистецтвознавця Анни Коржевої.


Котоврасов Іван Полікарпович — Енциклопедія Сучасної України\nКотоврасов Іван Полікарпович\nКОТОВРА́СОВ Іван Полікарпович (01. 01. 1918, с. Мартиновка, нині Волгогр. обл., РФ – 1997, Москва) – вчений-агроном. Д-р с.-г. н. (1970), проф. (1970). Закін. Тимірязєв. с.-г. академію (Москва, 1947), де й працював 1952–60. У 1947–51 – ст. н. с. Нарим. селекц. станції (м. Колпашево Томської обл., РФ); 1960–91 – зав., 1991–94 – проф.-консультант каф. заг. землеробства Білоцерків. с.-г. ін-ту. Розробляв енергоощадні технології обробітку ґрунту в корм. сівозмінах Лісостепу України.\nПр.: Увеличение глубины пахотного слоя дерново-подзолистых почв // ВСХН. 1959. № 6; Основная обработка почвы в севообороте // Земледелие. 1965. № 12; Обработка почвы и удобрения // Зерн. хоз-во. 1983. № 2 (співавт.); Улучшение механической обработки почвы в севообороте: Лекция. К., 1985; Земледелие с основами почвоведения и мелиорации: Учеб. К., 1988 (співавт.).\nМ. О. Сокольська . Котоврасов Іван Полікарпович // Енциклопедія Сучасної України: електронна версія [веб-сайт] / гол. редкол.: І.М. Дзюба, А.І. Жуковський, М.Г. Железняк та ін.; НАН України, НТШ. Київ: Інститут енциклопедичних досліджень НАН України, 2014. URL: http://esu.com.ua/search_articles.php?id=357 (дата звернення: 12.05.2021)


Митний союз звинуватив Європу в шантажуванні України - Гроші - TCH.ua\nМитний союз звинуватив Європу в шантажуванні України\nГроші 21 квітня 2011, 13:20\n"Головне завдання Брюсселя в переговорах з Україною - це не спільний ринок товарів, який Україна хоче, а, швидше, бар'єр, щоб Україна не змогла увійти до Митного союзу", - вважають в Москві.\nЄвропейський союз шантажує Україну, роблячи заяви про неможливу одночасну участь Києва в Митному союзі і створенні зони вільної торгівлі з ЄС. Про це заявив відповідальний секретар комісії Митного союзу, колишній депутат Держдуми РФ Сергій Глазьєв.\n"Він (ЄС) фактично зараз шантажує Україну, кажучи про несумісність, що нібито участь України в МС ставить хрест на переговорах про ЗВТ з ЄС. Це необ'єктивно, це, скоріше, політичний тиск і шантаж", - сказав Глазьєв.\nПри цьому він зазначив, що такий розвиток подій наводить на думку, що "головне завдання Брюсселя в переговорах про ЗВТ з Україною - це не спільний ринок товарів, який Україна хоче, а, швидше, бар'єр, щоб Україна не змогла увійти до Митного союзу".\nКрім того, Глазьєв допустив можливість участі України в об'єднанні з Росією, Білоруссю і Казахстаном, а також в ЗВТ з Європейським союзом.\nРазом з тим, за його словами, це викличе певні економічні ризики для Митного союзу, пов'язані з можливим перетіканням європейських товарів, які безмитно потраплятимуть на територію України, на ринки країн МС.\nГлазьєв прогнозує, що в такій ситуації з боку МС будуть введені більш жорсткі заходи контролю за рухом товарів.\n"За нашими оцінками, посилення адміністративних бар'єрів, які можуть виникнути на російсько-українському і україно-білоруському кордонах, може привести до падіння експорту українських товарів приблизно на 2 млрд доларів, що погіршить і без того поганий стан українського торгового балансу", - підсумував він.


AUTO.RIA – Новое авто Шкода Октавия (Skoda Octavia), A7 New 2.0 TSI AT (230 л.с.) RS 2018 г.в., Цена 964612 грн. в салоне Автомобильный Дом «Солли Плюс», Харьковская\n964 612 грн • 31 268 €\n964 612 грн


Новини світу: Хакери зламали телекомунікаційні системи у 30 країнах, - Cybereason\nвівторок 25 червня, 2019 23:28\nАмерикансько-ізраїльське безпекове підприємство Cybereason стверджує, що хакери, координовані Китаєм, здійснили напад на системи телекомунікаційних компаній у понад 30-ти країнах.\nПро це повідомляє DW з посиланням на блог на сайті Cybereason, передає Укрінформ.\n"Внаслідок зламування телекомунікаційних систем викрадені великі обсяги приватних даних, а також інформація компаній", - йдеться у повідомленні.\nВодночас, назви компаній, а також країни, в яких вони зазнали хакерського нападу, не називаються.\nУ Cybereason повідомляють, що хакери розгортали доступ до систем ще з 2017 року і здійснювали його протягом 2018-го. Активну ж діяльність з нелегального доступу до телекомунікаційних систем була помічена цього року.\n"Рівень комплексності свідчить про те, що це не кримінальне угруповання", - наголосив керівник Cybereason Ліор Дів.\nЗа його словами, такого обсягу злам міг координуватись тільки урядом якоїсь країни, а використані програми з високим ступенем імовірності засвідчили, що атака була здійснена з Китаю.\n"Засоби і прийоми, що використовуються під час цих атак, узгоджуються з кількома китайськими суб'єктами загрози, зокрема з загрозою, яка, як вважається, діє від імені китайського міністерства державної безпеки", - наголошується у блозі Cybereason.\nЗа даними безпекового підприємства, метою хакерського нападу є здобуття інформації про окремих урядовців, політиків, працівників силових органів. Зокрема, хакери забезпечили доступ до кожного користувача та його пароля, завдяки чому отримали, зокрема, номери рахунків і дані про телефонні з'єднання.\nУтім, офіційного підтвердження цієї інформації наразі немає.\nЯк відомо, у травні президент США Дональд Трамп підписав указ про запровадження надзвичайного стану у сфері телекомунікацій та заборону на використання американськими компаніями телекомунікаційного обладнання, яке виробляють фірми, що становлять загрозу "національній безпеці, зовнішній політиці та економіці". Цей документ підготував ґрунт для повної відмови США від ділових контактів з китайським телекомунікаційним концерном Huawei, який підозрюють у шпигунстві на користь уряду Китаю.


За інформацією Закарпатського обласного центру з гідрометеорології протягом 1-3 липня по Закарпатській області очікується нестійка погода: періодами значні короткочасні дощі, грози, місцями локальні зливи та град.\nНа річках області будуть відбуватись підвищення рівнів води на 0,3-1,5м над рівнями на 8 годину 1 липня (в межах корінних берегів). В місцях проходження сильних злив очікується формування значного місцевого та схилового стоку з підтопленням понижених місць, особливо в населених пунктах, внаслідок захаращення русел потічків та водовідвідних канав, підвищення рівнів води на малих водотоках на 0.5 - 1.0м, можливі невеликі селі (рівень небезпеки жовтий)


Величезна ігрова поверхня MSI Xield 5 GAMING. Новини. GECID.com\nВеличезна ігрова поверхня MSI Xield 5 GAMING\nКомпанія MSI презентувала цікаву ігрову поверхню – MSI Xield 5 GAMING. У першу чергу вона вражає своїми розмірами (760 х 460 х 5 мм) і вагою (730 г), тому на ній поміститься не тільки мишка, але й клавіатура. Також не можна не відзначити стильний дизайн новинки з використанням фірмового логотипа серії MSI GAMING.\nНижній шар MSI Xield 5 GAMING виготовлений із бамбукової гуми, а верхній – з якісної тканини із мікротекстурою, що забезпечує гладке й швидке переміщення маніпулятора. Завдяки такому поєднанню килимок не ковзає по робочій поверхні й забезпечує дуже точне позиціонування курсору.\nЗведена таблиця технічної специфікації ігрової поверхні MSI Xield 5 GAMING:\nВисокоякісна тканина з текстурним візерунком


Копія тата: Віктор Павлик показав публіці сина Мішу (фото)\n30 вересня 2021 | 16:10\nМолода дружина і концертний директор Віктора Павлика Катерина Репяхова вже давно заінтригувала свою Інстаграм-аудиторію фотосесією з тримісячним сином Михайлом. У дівчини часто запитували, коли ж вона познайомить шанувальників з малюком.\nНарешті молода мама опублікувала зворушливий кадр в Інстаграмі, не приховуючи обличчя маленького богатиря. На фото щасливі батьки тримають на руках Михайла. Співак цілує спадкоємця в головку, а Міша уважно дивиться в об'єктив камери.\nЧитай також: "Маші 1 рік": Світлана Тарабарова познайомила шанувальників з дочкою\n"Знайомтеся, Міша Павлик. На кого схожий не питаю", - підписала сімейний знімок Катерина.\n"Він у вас незрівнянний", "Який красень", "Дуже красивий малюк", "Лапушка прекрасний", "У вас чарівна сім'я, кохання і щастя вам. А Мишко чудо", "Який гарненький хлопчик", - розчулилися фотознімком фанати зіркової сім'ї, одноголосно вирішивши, що хлопчик копія батька.\nНе зміг не поділитися прекрасним кадром і глава сімейства. Павлик на своїй сторінці теж розмістив фото, підписавши: "Коханий Михасик".\nПублікація від Віктор Павлік (@viktorpavlik)\nРаніше Realist.online писав, що Катерина Репяхова різко відповіла хейтерам, які вказують, як жити.\nсемья дружина Віктор Павлик син


Предтренировочний комплекс All Nutrition Hero Pump Pre Workout (420 г): продаж, ціна у Києві. предтренувальні комплекси від "Интернет-магазин «SportBaza»" - 1351788227\nПредтренировочний комплекс All Nutrition Hero Pump Pre Workout (420 г)\nПредтренировочний комплекс All Nutrition Hero Pump Pre Workout (420 г)В наявності\n550,37 грн.456,81 грн.\n"Hero Pump – предтренировочний комплекс на основі матриці з цитрулін малату, AAKG і бета-аланіну. Основна дія предтренировочника полягає у підвищенні витривалості і посиленому ефекті пампінгу.\nПереваги Hero Pump\n•містить потужний активатор NO;\n•посилений двома формами креатину;\nЦитрулін малат – це один з найбільш потужних попередників оксиду азоту (NO). Він значно розширює кровоносні судини, збільшуючи перенесення поживних речовин в працюючі м'язи.\nAAKG – вдосконалена форма амінокислоти аргінін, пов'язаного з альфа-кетоглутаратом, який є ключовим посередником в енергетичному циклі Кребса, а також в метаболізмі амінокислот. Це допомагає підвищити ефективність роботи м'язів під час фізичних вправ.\nБета-аланін – амінокислота, що додатковий прийом якої веде до значного підвищення концентрації карнозину в м'язах. Карнозин перешкоджає закислення середовища під час тренування. Підвищення кислотності, як відомо, - це один з головних факторів м'язового виснаження. Таким чином, бета-аланін в Hero Pump підвищує м'язову витривалість.\n•Цитруллин малат 3500 мг\n•AAKG 2500 мг\n•Бета-аланин 2000 мг\n•Моногидрат креатина 1000 мг\n•в т.ч. креатин 880 мг\n•Креатин малат 1000 мг\n•в т.ч. креатин 750 мг\n•Витамин В6 1,4 мг 100%\nЯк приймати Hero Pump:\nПриймайте по одній порції (14 г) за 15-30 хвилин до тренування. Для приготування змішайте одну порцію з 200-300 мл води."\nЦіна: 456,81 грн.


Смачний подарунок для спецпідрозділу | Газета Вишгород. ONLINE\nСмачний подарунок для спецпідрозділу\nЮрій ТЕРЕЩУК, помічник-консультант депутата Вишгородської міської ради Миколи Кравченка\nСпостерігаючи за метушнею політичних пройдисвітів, широкий загал населення мимоволі відхилився від головного — уваги до Збройних сил України. Але, на щастя, волонтерський рух, як і рік тому, не припинився ні на день.\nВ напрямку Східного фронту, в бойові частини внутрішніх округів постійно йдуть «бусики» з найнеобхіднішим: від продуктів харчування до амуніції.\nНещодавно Юрік Агітович Мамоян, господар ресторанного комплексу «Панський хутір» та «Вишгород Плаза», зробив приємний подарунок-сюрприз бійцям спеціального підрозділу Національної гвардії, які проходять вишкіл у Київській області. До гвардійців завітали 15 працівників закладу і приготували хлопцям духмяні шашлики, зелені салати, в широкому асортименті соки і води.\nДля військовослужбовців це було справді маленьке свято, адже живуть спецназівці далеко не в тепличних умовах: у наметах, годуються в польових умовах, які не завжди сприятливі. Ще довго в розташуванні підрозділу лунали жарти, душевні розмови з гостями.\nЦе далеко не перша благодійна допомога Юріка Мамояна захисникам України. Підприємець ніколи не рахував, що і кому допоміг. За найменшої можливості збирав усе необхідне і оперативно направляв у зону АТО.\nСин Юріка Агітовича Халіл теж проходив службу в зоні антитерористичної операції на Сході України і нещодавно повернувся додому.\n— Я мрію про той час, коли наші українські солдати будуть харчуватися на рівні стандартів армії США, — ділиться своїми враженнями Юрік Агітович. — Наші хлопці гідні теж отримувати 4-5 тисяч кілокалорій на добу, гарантовано щодня споживати необхідну кількість вітамінів і мікроелементів. Лише добре озброєна і нагодована армія може дати ворогу гідну відсіч.\nМине зовсім небагато часу — і гвардійський спецназ вирушить у зону АТО. Їх чекають різноманітні бойові завдання, обстріли, але у хвилини затишшя, коли розпочинаються душевні розмови, хлопці не раз пригадають прохолодну весну бойового навчання і, звісно, рум’яні, з неповторним ароматом і смаком шашлики від Юріка Мамояна. Бо такі миттєвості — не забуваються.\nПопередня новина Україна шукає інвесторів у Польщі для побудови об’їзного шляху довкола столиці\nНаступна новина Нові парти для Нижчедубечанської школи


Бути «не таким як усі» не лише невигідно, а й часом небезпечно для життя\n«Це суп без м'яса?» «Так, звісно!» «А це що плаває..?» «Де..? А-а-а, так це ж не м'ясо, це курча..!»\nЧерговий фест, де ти викладаєш півтори сотні за харчування, де, за обіцянками організаторів, передбачено вегетаріанську кухню, залишає тебе з носом. Організатори пояснюють це просто: вас виявилося надто мало, щоб на вас готувати окремо. Особливо прикрим подібний поворот виявляється на волонтерських таборах, де є фізична праця, як-от археологічні розкопки або ж реставрація старовини.\nКоли за організацію фестивалів-тренінгів-таборів береться європейська спільнота, вегетаріанська кухня є завжди, незалежно від числа її шанувальників. До всього готують не кашу, таку саму, як для всіх, лише без м'яса, а смачні поживні страви з рослинними білками. І чимало м'ясоїдів «підсідають» на період заходу на вегетаріанську кухню.\nЗвісно, коли ти молодий і сповнений ентузіазму, посидіти на чаї й хлібі кілька днів – не проблема. Проблема в тому, що інтереси будь-якої меншості у нас зневажено апріорі. Диявол, як відомо, криється в деталях. Кімнати для годування немовлят у магазинах, велосипедні доріжки й парковки, з'їзди для людей у візках на тротуарах і в громадському транспорті, книжки, мобільні та комп'ютери для незрячих, вегетаріанський (і веганський) раціони у закладах харчування – ці та безліч інших дрібниць, передбачених в інфраструктурі цивілізованих міст, дають право на повноцінне перебування в соціумі так званим «категоріям з особливими потребами», до того ж абсолютно різним.\nВперше потрапивши до Нідерландів, була вражена кількістю людей в інвалідних візках у місті. Вони пересувалися без жодного супроводження, сиділи в кав'ярнях, купували продукти, були стильно вбрані і виглядали цілком життєрадісно. У наших реаліях, якщо ти потрапляєш до будь-якої меншості, – вважай, що тебе немає, тобі всякчас доводиться боротися за право на існування (саме існування, а не життя).\nЗнімаю кімнату в приватному секторі. Більшість тутешнього населення – власники авто, тож тротуарів для пішоходів тут просто не передбачено. Кожен похід у крамницю - 10 хвилин проїжджою частиною – квест із перешкодами, де мусиш встигнути відскочити від автівки, що мчить, ясна річ, нехтуючи обмеженнями швидкості.\nВороже сприйняття меншості відбувається не лише на офіційних рівнях, «не-такі-як-усі» незрідка викликають обурення як порушники загального спокою та комфорту. Вимагати вегетаріанських страв на масовому заході або в деяких закладах харчування – все одно, що зайти до ортодоксальної церкви без хустки. Тобі одразу пояснять, що ти глобально неправий, що це дурні забаганки і ти «бісишся з жиру». Не вимахуйся, будь як усі, їж те саме, що всі, і буде тобі щастя. Вийшла в місто з малою дитиною..? Сама винна, сиди вдома і не висовуйся.\nУтім, деякий поступ усе ж таки є. У моду поволі входять вегетаріанські кафе та магазини, зі скрипом, долаючи супротив, містом розростаються мережі велосипедних доріжок, де-не-де курсує транспорт, пристосований для людей на візках, тощо. Здебільшого ініціатива надходить від самих представників «меншостей». Вони активізуються, заявляючи про своє право на життя, розповідаючи про себе, запускаючи інформаційні кампанії, змушуючи задуматися та переглянути до них своє ставлення. І це, певно, єдиний можливий спосіб змінити політику «більшості» на загальному рівні, виховуючи в ближніх толерантність і адекватне прийняття «не таких». А також перші паростки демократичного суспільства, де пересічні громадяни усвідомлюють своє право і силу щось змінити.\n2011-07-07 Олександр Аронець\n2010-11-05 Катерина Барабаш\n2010-10-01 Юрій Макаров


Поради для всіх » Техніка » Проміжне реле. Характеристики, ціни\n31 січня, 2016 0 1112\nВ електроніці знайшло своє застосування безліч винаходів людства. Одним з них є проміжне реле. Що воно собою являє, яке має призначення і як його можна охарактеризувати. Як проміжне реле класифікують? Які є особливості, що потрібно враховувати при виборі?\nЩо таке проміжне реле?\nПід цим терміном розуміють електромагнітні реле, які використовують в якості допоміжних частин. Вони грають, хай і не головну, але досить важливу роль при побудові схем управління різними технологічними установками, верстатами і комплексами. На даний момент виробниками наданий широкий асортимент продукції та є можливість вибрати бажану річ, беручи до уваги і ціну, і список завдань. Якщо спростити схематичне зображення, то проміжне реле – це електромагнітна котушка з сердечником, яка підключається на змінний або постійний струм. При появі напруги притягує якір, який замикає рухливі контакти з закріпленими. Це відбувається завдяки електромагнітної сили.\nПід час подачі струму здійснюється замикання або розмикання груп контактів. Вони, в свою чергу, виконують свій функціонал (включають ланцюга захисту або сигналізації та подібних механізмів). Також може замикатися або розмикатися подача живлення котушки магнітного пускача електродвигуна. Варіантів використання, без перебільшення, маса. Величину якої сили струму має проміжне реле? 10А – ось на скільки амперів розраховується більшість зразків. Але це не єдина енергетична характеристика. Під яку напругу випускається продукція, яка виробляється? Скільки може витримати реле проміжне? 220В – ось під яку напругу виготовляється найбільше таких приладів. Але і це не всі параметри, на які необхідно звертати увагу. До того ж для ефективної роботи потрібно, щоб проміжне реле працювало ефективно в тих умовах, що є. Як підібрати прилад, враховуючи нюанси, буде розказано ближче до кінця статті.\nУ яких же випадках може використовуватися проміжне реле? Нагадую, що це допоміжний пристрій, і воно застосовується при таких ситуаціях:\nНеобхідно розімкнути або замкнути одночасно деяку кількість ланцюгів. Проводиться розмноження контактів. Приклад: один з них виробляє відключення вимикача, а інший активує в системі сигналізації аварійний сигнал.\nСлід керувати потужним реле, яке комутує багато ланцюгів з великими струмами. Наприклад, необхідно подати напругу на привід вимикача, який включає соленоїд. Струм включення при цьому досягає значення в 63 ампера. Зробити це, використовуючи тільки одне проміжне реле складно. Тому спочатку подається напруга на котушку, а вона за допомогою своїх контактів включає більш потужну складову. Вона і комутує струми високих значень.\nПідключення проміжного реле\nА як же власне включити цей механізм в ланцюг? Чи існують якісь методики? Так! На даний момент використовується дві можливості включення:\nШунтовой. Обмотка реле включається на повну напругу мережі. З-за таких навантажень даний спосіб отримав другу назву. Так, включення проміжного реле іменують ще обмоткою напруги.\nСериесний. Даний тип мається на увазі, коли обмотка реле включається послідовно разом з відключає котушкою приводу вимикача. Цей процес реалізації теж має друге ім'я. Він ще називається струмового обмоткою.\nПроміжні реле зобов'язані гарантовано спрацьовувати, коли є нормальна напруга джерела оперативного харчування. Більш того, передбачено, що вони будуть працювати, навіть якщо станеться аварійне зниження напруги на 60-80%. Виходячи з особливостей конструкції, вони можуть бути виготовлені з однією, двома або трьома обмотками (останній варіант виконання дуже рідкісний).\nБуло розроблено багато різних типів проміжних реле. Їх можна класифікувати, спираючись на їх характеристиках, з чого зроблені, ніж живятся. Ось остання типологія і буде розказана:\nЗ електромагнітом постійного струму. Може змінюватися час спрацьовування. Для цього знижують відношення напруги самоіндукції щодо прикладеного і зменшують вихрові струми. Такі зміни призводять до збільшення споживаного струму.\nЗ електромагніт змінного струму. Більш швидко діють, ніж попередній варіант. Але майже завжди споживають більше енергії.\nВибір необхідного приладу\nНа підставі чого слід підбирати проміжне реле? Єдине вірне рішення – це орієнтація по технічним характеристикам. А конкретніше:\nЖивлячу напругу (у вольтах).\nСпоживана потужність (у ватах).\nКомутований струм (в амперах).\nВид та кількість контактів.\nТривало допустимий струм контактів (в амперах).\nТакож не слід забувати про умови, в яких працюватиме проміжне реле:\nПідвищена вибухонебезпечність середовища.\nІ кожна вимога може бути задоволена зробленим під себе типом проміжного реле. При виборі елементів для системи пам'ятайте, що кожен з них вносить свою похибку в ланцюг захисту. Також слід брати до уваги той факт, що у проміжного реле існує певний час спрацьовування. У результаті захист може спрацювати на часовому проміжку, який досягає значення в 01 секунди. Найбільш оперативні механізми можуть похвалитися показником 002 с.\nМи поговорили про те, що таке реле проміжне. Ціна на цей пристрій значно коливається від необхідних технічних характеристик і може складати на нові зразки від 40 до 450 гривень. Все, що коштує нижче цього, є або дефектним, або низькоякісним (може вийти з ладу навіть у день покупки).


Гапоненко Павлік - Сторінка 3 - Форум міста Лохвиця\nБабай Дата: Четвер, 19-Бер-2009, 17:31 | Сообщение # 31\nПан РК-86, мабуть вважає, що від того, що Паша служив там, його вчинок менш людяний ....\nМабуть, пане РК-86, Ви не зовсім зрозуміли суть. Він спас людей. А в них теж є сім"ї...\nГірко, що Ви цього не зрозуміли.\nРК-86 Дата: Вівторок, 24-Бер-2009, 03:04 | Сообщение # 32\nГірко, що зрозуміли не Ви. Павло виконав свій військовий обов"язок і Присягу. Слава йому, Хвала і Вічна Пам"ять.\nРозмова про акценти.\nНу заціпило про ІНШИХ, НАШИХ, земляків? Чим пельки, чи мізки засрало? Чи очі? Чи знову буде насильство цензури над хреновим членом спілки ветеранів ЗСУ. Можна мені висловити свою думку на 6-му десятку життя? Відверто, як перед строєм? Пацани...\nБабай Дата: Вівторок, 24-Бер-2009, 13:57 | Сообщение # 33\nЄ люди, які просто загинули. Таких багато.\nА є інші, які ціною свого життя спасали других людей. Таких набагато менше.\nРК-86 Дата: Субота, 04-Кв-2009, 05:08 | Сообщение # 34\nЦЕ ЗНУЩАННЯ? ЧИ ЯКІСНИЙ ЦИНІЗМ?\nБабай Дата: Субота, 04-Кв-2009, 13:00 | Сообщение # 35\nВи справді не розумієте різницю ?\nЛюди гиуть кожен день . Від нещасного випадку, від хвороби, від неуважності чи необережності.\nІ дуже мало, ціною власного життя, рятують десятки чи сотні інших.\nВиктор Дата: Субота, 05-Жов-2013, 15:56 | Сообщение # 36\nЯ знав Пашу з дитинства ми росли разом Вiн був кращим з нас i щоб там не писали 56 чи 86 вси вони порiвняно з Павликом 6 i iхнi темнi коментарi не затьмарять свiтлу памьять героя ВIН БУВ КРАЩИЙ З НАС.


Правовий полілог «Стоп агресії» (за участі Рівненського місцевого центру з надання безоплатної правової допомоги) – Рівненська обласна бібліотека для молоді\nРівненська обласна бібліотека для молоді / Дописи / Події / Правовий полілог «Стоп агресії» (за участі Рівненського місцевого центру з надання безоплатної правової допомоги)\nОднією із актуальних проблем, що постають перед молоддю є агресія та насильство, як з боку дорослих, так і однолітків. У зв’язку з цим, спеціалісти Рівненського місцевого центру з надання безоплатної правової допомоги, разом із учнями 1 курсу ДНЗ«Рівненського вищого професійного училища ресторанного сервісу і торгівлі»,провели правовий полілог на тему «Стоп агресії». Зустріч відбулася у Рівненській обласній бібліотеці для молоді.\nСпікери розповіли про зміст та особливості відносно нового для пересічного громадянина терміну «булінг», а також підготували роздаткові матеріали із вказаної теми.\nЗаступник начальника відділу правопросвітництва та надання безоплатної правової допомоги, Висоцький Юрій Вікторович, розповів про види булінгу серед молоді, підготував низку документальних фактів, що свідчать про вчинення злочину, розповів про порядок притягнення до відповідальності винуватців, та їх батьків (у випадку, якщо особа, що вчинила злочин не досягла 16-річного віку). Особливу увагу було приділено темі кібербулінгу.\nГоловний спеціаліст відділу правопросвітництва та надання безоплатної правової допомоги, Ососкало Григорій Юрійович, дав наставницькі поради учням з питання: «Що робити, якщо дитина потерпає від булінгу?». Окрім того, для відвідувачів було підготовлено мультимедійні матеріали, що у доступній формі зобразили необхідність та доцільність вивчення теми «булінгу» серед молоді.\nДякуємо фахівцям за змістовну та доступно подану інформацію, а також всім присутнім за активне обговорення.


1. Формування історичної школи в політичній економії й система національної економіки Ф.Ліста.\n2. Постаті та погляди старої історичної школи в політичній економії.\n3. Нова історична школа та соціальний напрям.\nЕкономісти історичної школи не лише критикують класиків за надмірне теоретизування, але і висловлюють переконання, що універсальні схеми не можуть принести користі. Народне господарство кожної країни має свої особливості, свої норми і форми відносин. Завдання політичної економії — вивчати народне господарство у його конкретних реаліях, історичному розвитку. Зміст історичного підходу не в описі, а у роз'ясненні і розкритті економічних зв'язків і залежностей.\n"Історики" виходили з того, що умови розвитку у різних країн неоднакові. Економічна реальність суперечлива і неоднозначна. Тому економічні рекомендації та економічна політика мають бути вироблені стосовно до конкретних умов.\nНародне господарство — одна із сторін суспільного життя. Потрібно повніше враховувати всю багатогранність і всю складність конкретних відносин у суспільстві — традиції, етнічні особливості, звичаї, національні інтереси, геополітичне становище. Люди у своїх діях керуються не лише прагненням до вигоди і багатства. За цим загальним прагненням насправді може приховуватися широка палітра задумів і бажань, різних за суттю і мінливих залежно від становища, віку, доходу. І найголовніше, окрім бажання економічної вигоди людина керується такими мотивами, як почуття спільності, сімейного благополуччя, суспільних інтересів.\nЕкономічну науку не випадково називають політичною економією. Це передбачає необхідність проведення аналізу економічних процесів у тісному взаємозв'язку з правилами державного управління, правовим порядком, як одним із важливіших факторів економічного життя.\n1. Формування історичної школи в політичній економії й система національної економіки Ф.Ліста\nДоводити, що економічна теорія пов'язана із соціально-економічним розвитком цивілізації і окремих країн — все одно, що вивалювати вже вивалені двері. Економічна теорія і економічна наука взагалі зазвичай має національне обличчя, що є природним явищем, оскільки вона більше, ніж будь-яка інша суспільна наука, безпосередньо пов'язана з господарською практикою і практичною політикою певної країни. Тому не дивно, що трудова теорія вартості, яка в особі А. Сміта і Д. Рікардо тривалий час вважалася нездоланною, скоріше, ніж очікувалося, була піддана критиці. Це не був кінець політичній економії, а лише пошуки її дальшого розвитку згідно з економічною еволюцією національних господарських систем.\nОчевидно, так потрібно пояснювати формування і виникнення історичної школи, батьківщиною якої стала Німеччина, так само як теорії трудової вартості — Англії. Німеччина першої половини XIX ст. була набагато відсталішою від Англії промислово, тут існувало багато малих держав, які перешкоджали економічному піднесенню. Якщо завдяки промислово-технічній революції Англія могла виробляти дешеву конкурентоспроможну продукцію і тим відстоювати вільну торгівлю, то на це не могла собі дозволити Німеччина.\nСистема національної економіки на німецькому ґрунті вперше найяскравіше виявилася в економічних поглядах Фрідріха Ліста (1789—1846), який народився у Вюртемберзі. Здобувши освіту, він у 17-річному віці обійняв посаду службовця Тюбінгенського філіалу Вюртемберзького бюро. Свою першу наукову працю Ф. Ліст присвятив проблемі викладання в університеті курсу місцевого самоврядування. Тема була вельми актуальна, а її висвітлення піднесло авторитет Ф. Ліста, який отримав посаду керуючого справами і політикою міста Тюбінгена. У той час Ф. Ліст став професором Тюбінгенського університету.\nУ 1819 р. під керівництвом Ф. Ліста у Франкфурті було засновано "Генеральну асоціацію німецьких промисловців і комерсантів". У 1820 р. його обирають депутатом Вюртемберзьких штатів. За критику урядових кіл Ф. Ліст перебував в опозиції до влади, був звільнений з посади і переслідуваний. Це змусило його переїжджати до Франції, Англії, Швейцарії. Після повернення до Німеччини його заарештували. Відбувши покарання, Ф. Ліст був висланий з країни. У 1825 р. він опинився у США, де був фермером, редактором газети, в якій публікував свої праці на економічні теми. Згодом у Німеччині відбулися політичні зміни, зокрема, перемагали прихильники митного об'єднання країни, за яке Ф. Ліст боровся 13 років. Це стало реальністю в 1834 р[3, c. 146-147].\nЦентральне місце в системі Ф. Ліста посідала його теорія продуктивних сил та вчення про стадії господарського розвитку нації в поєднанні з ідеєю "виховного протекціонізму". У "національно-економічному поступовому русі нації" Ліст виділяв п'ять стадій: дикості, скотарську, землеробську, землеробсько-мануфактурну і землеробсько-мануфактурно-комерційну1.\nСам факт періодизації економічної історії заслуговує на увагу. Вона, звичайно, була підпорядкована теорії Ф. Ліста, згідно з якою в Німеччині потрібна активна державна економічна політика з метою переходу до п'ятої стадії розвитку, на якій вже перебувала Англія. Ф. Ліст широко, вдало й ефективно використав історичні факти для обґрунтування необхідності розбудови національної економічної системи.\nЗвичайно, що розбудова національної економіки пов'язана з активною економічною політикою. Тому не дивно, що Ф. Ліст виступав за ефективний протекціонізм у зовнішньо-господарській політиці держави. Він твердив, що політика лібералізму і задоволення потреб населення за рахунок імпортних виробів позбавляє націю конкурентних переваг над іноземними країнами.\nОднак функції держави не обмежуються політикою протекціонізму, її економічні функції пов'язані з формуванням раціональної виробничої структури, інвестуванням та іншими напрямами господарського розвитку. Держава покликана узгоджувати окремі ланки національного економічного організму.\nХоч наукова творчість Ф. Ліста і не була довготривалою, вона позначилася на розвитку економічної науки, обрії якої збагатилися не тільки поняттям національної економіки і продуктивних сил. Ф. Ліст надавав великого значення національно-культурним джерелам економічного зростання, що було актуальним упродовж XIX—XX ст. Протиставивши теорії мінових вартостей теорію продуктивних сил, він твердив, що сила, яка творить багатство, є важливішою від самого багатства. Потрібно, як казав Ф. Ліст, продукувати духовні знання, бо вони виробляють продуктивні сили, тоді як інші блага виробляють лише обмінні вартості. Нація, зазначав Ф. Ліст, мусить добувати духовні й суспільні сили, щоб виробляти матеріальні блага.\nАкцент на ролі духовності, культури, традиції тощо в економічному зростанні надає особливої актуальності, привабливості економічній теорії Ф. Ліста, яка випередила розвиток економічної науки, що була затиснута в лещата матеріалістичних детермінацій і матеріалістичного інтересу. Навіть запроваджене Ф. Лістом поняття продуктивних сил згодом було звужене і зведене, по суті, до речових факторів економічного розвитку. Матеріалістично зорієнтовані економісти досі не можуть позбутися уявлень матеріалістично тлумачених міфічних продуктивних сил[6, c. 86-88].\n2. Постаті та погляди старої історичної школи в політичній економії\nНезважаючи на те, що "національна система політичної економії" Ф. Ліста посідає окреме місце в історії економічної думки, але за своїм характером, певними компонентами, методологією вона тісно пов'язана із старою і новою історичними школами, що сформувалися в Німеччині. Засновниками старої історичної школи були В. Рошер (1817—1894), Б. Гільдебранд (1812 — 1878) К. Кніс (1821—1898).\nВ. Рошер використовував теорію здержливості В. Сеніора. Подібних поглядів дотримувався і Б. Гільдебранд, який також підтримував Ж. Сея у тлумаченні природи прибутку підприємця. Дорікаючи А. Сміту і Д. Рікардо в антиісторизмі, представники історичної школи наполягали на відносному значенні економічних законів, установ та ідей, на їх змінності, яка проходить "поряд і паралельно із зміною самого народу та його потреб". К. Кніс заперечував об'єктивний характер економічного розвитку суспільства. Він вважав, що суспільство вільне від дії будь-яких законів.\nПредставники старої історичної школи на перший план ставили природні відмінності народів, їхніх здібностей і рівня розвитку. Це виключає можливість виявлення одного типу господарства у різних націй. "Одного економічного ідеалу, — зазначав В. Рошер, — не може бути для народів, так само як не шиється одяг за одною міркою"[7, c. 162-164].\nВиходячи з такого принципу, стара історична школа заперечувала діалектичний характер суспільного розвитку, а визнавала еволюційну форму розвитку, відкидала реформаційні перевороти. Наприклад, В. Рошер вважав, що при зміні форм свого життя народи повинні брати за взірець час, коли все змінюється, але так поступово і повільно, що навіть не можна помітити цих змін. Законними, на його думку, були тільки ті перетворення, котрі відбувалися "мирним шляхом позитивного права". "Кожна революція, — твердив В. Рошер, — якою би не була великою потреба в змінах, що вона здійснює, залишається завжди все-таки великим нещастям, тяжкою і нерідко смертельною хворобою народного життя". Хоча соціалісти критикували це твердження, але воно не позбавлене сенсу, як це дехто хотів довести. Руйнівні наслідки революційних переворотів справді дорого коштують для народів, як засвідчило XX ст.\nДо речі, Б. Гільдебранд звинувачував школу Сміта-Рікардо в тому, що вона обмежила свої дослідження тільки сферою економічних явищ, зігнорувавши мораль, право, альтруїстичні та інші почування людей. "Смітівська школа, — писав Б. Гільдебранд, — розірвала будь-який зв'язок між наукою і моральним завданням людського роду, а тому не без підстав цю школу звинувачують в матеріалізмі". Представники історичної школи всіляко наголошували на значенні етичних, психологічних, правових і політичних чинників, відводячи їм вирішальну роль у господарському розвитку. Політична економія, на думку Б. Гільдебранда, є наукою моральною, а не вченням про людський егоїзм.\nВ історії господарського розвитку Б. Гільдебранд вирізняв три фази: натуральне господарство середніх віків, грошове господарство, кредитне господарство. Кредитне господарство він вважав втіленням "добродійництва", бо обмін продуктами в цій системі ґрунтується на "чесному слові, на довірі на реальних засадах". На думку економіста, кредит може стати силою, здатною усунути панування грошей і капіталу, перетворити світ на засадах справедливості.\nЕволюційний підхід та історичні факти давали змогу представникам старої історичної школи аргументовано розкривати природу економічного розвитку, наукові школи в політичній економії. Як уже зазначалося, вони дорікали школі Сміта-Рікардо за абстрактність теоретичних узагальнень, космополітизм і матеріалізм. Коли йдеться про соціалістичні теорії то представники старої історичної школи вказували на їх зародження ще в античності та утопічність, оскільки вони були спрямовані проти приватної власності та підприємництва. Приватна власність, як зазначав Б. Гільдебранд, є "наймогутнішим двигуном розвитку духу", без котрого людство залишилось би "нежиттєвою, одноманітною масою" ...Подібне можна сказати і про поділ суспільства на підприємців та найманих працівників, у якому закладено "необхідний двигун економічного розвитку народів".\nЗвичайно, як у всякому напрямі економічної думки є свої здобутки і вади, так і в представників старої історичної школи можна виявити раціональні зерна поряд з половою. Однак не можна нехтувати позитивні моменти у вченні старої історичної школи, як це робили представники матеріалістичного детермінізму. Річ у тому, що багато положень, які висунула стара історична школа в галузі економічної науки, є об'єктивним продуктом розвитку економіки та економічної думки. Вміла інвентаризація понятійного апарату й аргументів старої історичної школи в політичній економії служить поступові економічної науки, проникненню в економічні явища і процеси, їх історичні та національні особливості. Вони збагачували спектр економічного мислення й історію економічних вчень взагалі.\nПроблемам взаємозв'язку права й економіки присвячені праці А. Вагнера. Як відмічає один із істориків економічної думки, "була звернена увага на те, що економічне становище особистості не стільки залежить від природних прав або здібностей, скільки від сучасної юридичної організації, яка сама є продуктом історичного розвитку". Під впливом історичної школи з'являється багато праць з економічної історії, вивчається механізм формування господарських систем у різні епохи — у період рабовласництва, середні віки, епоху становлення буржуазного ладу. Історики й економісти вважали, що подібні дослідження допомагали зрозуміти сутність поточних соціальних проблем[4, c. 231-233].\nВнаслідок вивчення поглядів представників історичної школи Й. А. Шумпетер виділив шість пунктів, в яких відбиті найбільш суттєві її ідеї (підходи).\n1. Релятивістський підхід. Деталізовані історичні дослідження вчать тому, наскільки неспроможна ідея існування загальнозначимих практичних правил у галузі економічної політики. Більше того, можливість існування загальних законів спростовується положенням про історичну причинність соціальних подій.\n2. Положення про єдність соціального життя і нерозривний зв'язок між його елементами. Тенденція до виходу за межі простих соціальних доктрин.\n3. Антираціоналістичний підхід. Множинність мотивів і невелике значення суто логічних спонукальних причин людських дій. Це положення стверджувалось у формі етичних аргументів і в прагненні до психологічного аналізу поведінки індивідів та мас.\n4. Еволюційний підхід. Еволюційні теорії покликані використати історичний матеріал.\n5. Положення про роль інтересів у взаємодії індивідів. Важливо те, як розвиваються конкретні події і формуються конкретні умови, а також які їх конкретні причини, а не загальні причини всіх соціальних подій.\n6. Органічний підхід. Аналогія між соціальними і фізичними організмами. Первісна органічна концепція, згідно з якою національна економіка існує поза різними індивідуумами і над ними, пізніше замінюються концепцією, згідно з якою індивідуальні економіки, що складають національну, перебувають у тісній залежності одна від одної[2, c. 59-60].\nНаступний етап еволюції історичної традиції в Німеччині також був пов'язаний із особливим періодом розвитку німецького суспільства — монополізацією економіки, що спричинила різку поляризацію доходів населення, і внаслідок цього загострення класових суперечностей. Формування нової історичної школи було покликане до життя необхідністю теоретичного обгрунтування способів розв'язання соціальних проблем.\n— можна свідомо перебудовувати відносини в суспільстві, пом'якшувати соціальне напруження, поступово реформуючи соціальну сферу;\nОснову таких підходів було закладено ще представниками старої історичної школи. Проте в їхніх працях не тільки не пропонувалося конкретних заходів з реформування суспільства, а й навіть не надавалося пріоритетного значення трансформації соціального середовища, в якому відбуваються економічні процеси. Навпаки, усі автори нової історичної школи вважали принциповою саме цю проблему. Але зміст практичних рекомендацій у них був різний[1, c. 251-253].\nВажливого значення надавав Шмоллер ролі морального фактора в розв'язанні робітничого питання. Він писав, що найліпший засіб для цього — виховання моральності робітників з тим, щоб подолати вороже ставлення до підприємців, запобігти поширенню революційного руху серед робітничого класу. Шмоллер пропагував ідеї відмови від класової боротьби і закликав виховувати робітників у дусі «соціальної солідарності» з капіталістами. Він наполягав на проведенні реформ, які усунули б занадто велику майнову нерівність, що породжує небезпеку соціальних конфліктів. Цими принципами керувалась у своїй практичній діяльності і створена 1872 р. Шмоллером «Спілка соціальної політики».\nМонополізацію економіки Брентано розглядав як оздоровчий засіб економічного розвитку. Він увійшов у історію економічної науки як один з ідеологів таких об'єднань, як картелі, убачаючи в них найважливіший засіб стабілізації економіки.\nГоловним критерієм, за допомогою якого здійснюється історична періодизація суспільства, у нього є обмін[5, c. 48-49].\nПослідовниками і представниками нової історичної школи вважають В. Зомбарта (1863—1941) і М. Вебера (1864—1920). Вони продовжують пошук засобів удосконалення суспільства, намагаючись теоретично розв'язати нагальні соціальні проблеми.\nУсі автори, які дотримувались історичних традицій у дослідженнях, обов'язковою умовою поступального розвитку вважали\nТак, Зомбарт присвячував свої праці проблемам соціальної психології нації, дослідженню її впливу на економічну поведінку суб'єктів народного господарства. Він намагався показати на історичних прикладах, що капіталістичне суспільство виникає як наслідок психологічного прагнення людини до свободи економічної діяльності, духу підприємництва і новаторства, що забезпечують її збагачення. У свою чергу, збагачення веде до змін у суспільній психології (інколи негативних, запобігати яким — завдання держави).\nДещо іншим є об'єкт дослідження у Вебера. Він також присвячує свої праці (найвідоміша з яких «Протестантська етика і дух капіталізму») дослідженню морально-етичної природи суспільно-історичних процесів. Він звертає увагу на основоположні ідеї вчень Лютера і Кальвіна, згідно з якими своїм поступальним розвитком суспільство завдячує економічній діяльності, котра є лише однією з багатьох форм виконання людиною своїх обов'язків перед Богом і суспільством. Тому необхідно виховувати в нації працьовитість, бережливість і прагнення збагачення.\nЕкономісти історичної школи не можуть претендувати на поглиблену теоретичну розробку концептуальних положень, висунутих класиками. Але вони розширили і конкретизували тематику політичної економії. Ці вчені поклали початок народженню економічної соціології, обґрунтувавши єдність соціальних і економічних відносин, тісний зв'язок між ними. Праці "істориків" виявили необхідність розвитку системи економічних знань; показали значення статистичних факторів, історії економічного життя; детально обґрунтували роль економічної організації, значення правових нормативів[8, c. 279-281].\nІсторична школа у Німеччині отримала свій розвиток у працях Вільгельма Рошера (1817 —1894), Бруно Гільдебрандта (1812 — 1878) та КарлаКніса(1821 — 1898), які вважаються засновниками старої історичної школи. Наслідуючи традиції Ф. Ліста, вони обґрунтували необхідність відбиття в економічній теорії особливостей національних господарств, відстоювали ідею історичного підходу до економіки, врахування конкретних історичних і соціокультурних факторів при аналізі економічних систем. Значним був їх внесок до історії народного господарства та історії економічної думки.\nПредставниками нової історичної школи в Німеччині є Густав Шмоллер (1838 — 1917), Адольф Вагнер (1835 — 1917) і Карл Бюхер (1847 — 1930). Економісти цієї школи не пішли по шляху заперечення "природних" економічних законів. Вони виходили з того, що закони економіки не можуть бути відкриті шляхом логічного обґрунтування. У центрі уваги нової школи — практичні проблеми, а не теоретичні узагальнення.\nВ економічних дослідженнях велике значення надається етиці, моральному початку. Детально вивчаються правові норми, їх вплив на економічні відносини, господарський механізм. Правовий порядок — "основа історичного розвитку, цілі якого не дані з самого початку"; він "виникає поступово із уривків, які пропонуються практиками". Правильність правової будови випливає із "несвідомо діючої практики", твердив Т. Кнапп, автор праць з теорії грошей та історії господарства.


театр ім. В.Г. Магара — Якщо бажаєте детективної комедії - чекаємо на новій виставі!\nГоловна / Новини / Якщо бажаєте детективної комедії - чекаємо на новій виставі!\n27 травня 2017 року в театрі відбулась прем'єра детективної історії "Шерлок у спідниці" Р. Тома. Режисером-постановником захоплюючої комедійної вистави став режисер академічного музично-драматичного театру ім. Л. Українки м. Кам'янського, заслужений діяч мистецтв України Олександр Варун, художником-постановником - Ірина Кохан, вже відома нашим глядачам за художнім оформленням вистав "Гетьман Мазепа" Б. Лепкого, "Подруга життя" Л. Корсунського, "Далі - тиша" В. Дельмара та інших.\nГоловну героїню вистави - секретарку нотаріальної контори Алісу Пастік грає народна артистка України Оксна Туріянська. У її героїні буденність сіра і бідна на пригоди. Але її бурхлива фантазія і життєрадісна вдача знаходять яскраві барви навіть для сірих буднів. Коли ж стається подія дійсно неординарна, «схиблена» на детективах мадемуазель Пастік береться з’ясувати все і до кінця... Як Шерлок Холмс, вона шукає докази, свідків, підозрюваних, перевіряє алібі, словом, застосовує всю свою винахідливість і жіночність, щоб розплутати детективний клубок і наповнити життя вибуховими почуттями.\nЯскравий образ головної героїні у виконанні народної артистки України Оксани Туріянської захоплює, а чудова гра потужного акторського ансамблю у складі Андрія Косодія, Олега Котеньова, Дмитра Клопота, Михайла Савицького, Антона Попудренка, Олександра Прокіпа, Катерини Стаценко, Галини Шелєвої, Аліни Савицької, Поліни Чувашової, Сергія Собержанського, Костянтина Шадріна, Олени Бодарєвої та Галини Капралової не залишить байдужим жодного глядача.\nШановні друзі! Запрошуємо і чекаємо Вас на виставі "Шерлок у спідниці"!


Кличко: ми пам‘ятаємо свою історію і виборюємо своє майбутнє | РБК-Україна\nКличко: ми пам‘ятаємо свою історію і виборюємо своє майбутнє\nСубота 24 листопада 2018 17:14 Новость на русском\nФото: Віталій Кличко （прeс-служба）\nСьогодні день вшанування пам'яті жертв голодоморів в Україні\nУкраїнці пам’ятають свою історію і сьогодні виборюють своє майбутнє. Про це в день вшанування пам'яті жертв голодоморів в Україні заявив мер Києва Віталій Кличко, повідомляє прeс-служба Кличка.\n”Усі покоління українців повинні пам'ятати про страшну трагедію Голодомору. Мільйони наших співвітчизників були вбиті. Так, саме вбиті тодішньою радянською владою. Людей свідомо нищили, намагаючись викорінити національну самоідентифікацію. Ми повинні зробити все, щоб кожна сторінка цієї жахливої історії була відома всьому світу. Ми маємо робити все для визнання геноциду українського народу”, - наголосив мер Києва.\n”Коли бабуся мені розповідала про той голод, я думав, що це страшні казки. А то була навіть не вся жахлива правда”, - зазначив Кличко.\n”Але Україна вистоїть, гідно пройде через випробування, захистить свою державність і незалежність. Ми пам‘ятаємо свою історію і сьогодні виборюємо своє майбутнє. Український народ сильний і обов‘язково переможе!”, - наголосив Віталій Кличко.\nНовини України Суспільство Віталий КличкоГолодомор


Дітлахи і діти 20 лютого 2020\t Перегляди: 580\nСучасні діти багато часу проводять в інтернеті. Звичайно, гаджети покращують якість життя і допомагають. Але користуватися ними треба правильно. З якого віку варто дозволяти дитині користуватися інтернетом? Як контролювати дитину і чи треба це робити?\nВік дитини і інтернет\nЧи корисний інтернет?\nЯка небезпека підстерігає дитину в інтернеті?\nЯк узабезпечити дитину?\nДошкільнята дуже швидко освоюють інтернет, проте ще багато в чому залежать від дорослих при пошуку і розумінні інформації з мережі. І тут дуже важлива правильна поведінка батьків.\nДуже часто саме батьки включають дитині гри в інтернеті, щоб він був деякий час зайнятий, і дорослі могли зайнятися своїми справами. Батьки повинні дозовано підносити інформацію дитині і дозволяти користуватися інтернетом тільки в їх присутності. Можна, наприклад, відвідувати дитячі розвиваючі сайти, включати дитині розвиваючі ігри. Але усе це повинно займати не надто багато часу. Двадцять хвилин буде досить.\nЩо стосується молодших школярів, ці діти вже самостійно можуть освоювати інтернет. Тобто вони використовують соціальні мережі, чати, електронну пошту для листування з друзями, грають в онлайн-ігри, вивчають різні сайти. Попри те, що діти 7-10 років вже самостійніші, батьки повинні стежити за тим, які сайти відвідує дитина.\nБезумовно, інтернет дає дуже багато інформації. Це дуже зручно і корисно і школярам, і дошкільнятам. Досить знайти в інтернеті відповідні сайти, де є статті, витяги з енциклопедії, книги.\nКрім того, інтернет полегшує спілкування між людьми. Можна переписуватися із співрозмовником, який знаходитися на іншому кінці земної кулі без всяких проблем. Сором'язливим і боязким дітям частенько простіше починати спілкування саме в інтернеті. Звичайно, дитяче спілкування треба контролювати.\nА ще інтернет дає можливість реалізувати себе. Наприклад, почати учити іноземну мову по онлайн-уроках, освоїти який-небудь вид рукоділля по майстер-класах.\nТобто, плюсів дуже багато. Тому забороняти дитині користуватися інтернетом не варто.\nУ віртуальному світі дитини чекає безліч загроз. Тому батьки повинні попередити дитину про ці небезпеки.\nОтже, ось найпоширеніші: ігрова залежність, контакти з незнайомцями, доступ до небажаного контенту(інформація про наркотики, паління, насильство).\nНайчастіше виникає ігрова залежність. Адже ігор дуже багато, і якщо дозволяти дитині годинами сидіти в комп'ютері, вона розвинеться дуже швидко.\nЩо стосується контакту з чужими людьми, навіть якщо дитина не шукає спілкування з незнайомими людьми, злочинці можуть використати чати, соціальні мережі, щоб отримати особисту інформацію або навіть запросити на зустріч.\nУ інтернеті багато інформації(корисною і не дуже). Є сайти які прославляють фашистську ідеологію, а також сторінки, що закликають дітей до самогубства. Усе це дуже небезпечно.\nЗ дитиною обов'язково треба розмовляти про небезпеки, які підстерігають його в інтернеті. А що стосується небажаного контенту, треба просто обмежувати доступ до подібних сайтів.\nЗвичайно, важливо стежити за тим, як дитина поводиться в інтернеті. Якщо дитина часто виходить в інтернет в один і той же час, закриває двері в дитячу, не розповідає, про що спілкується, це тривожний дзвіночок. Варто проконтролювати співрозмовників дитини.\nЯкщо дітям присилають подарунки в мережі дорослі і незнайомі люди, це теж повинно насторожити батьків. Природно, якщо дитина вимикає монітор або перемикається на гру, коли батьки входять до кімнати, це теж може означати, що він спілкується з небажаними людьми або заходить на небажані сайти.\nЯк саме можна узабезпечити дитину? Обов'язково треба пояснити дитині, що зустрічатися з приятелями з інтернету не можна. Можливо це тільки в крузі сім'ї, з відома дорослих. Батьки повинні стежити за часом знаходження дитини в мережі. Якщо ігри занадто затягують і негативно впливають на навчання, варто заборонити вихід в інтернет до повного виконання домашнього завдання. Якщо дитина дратується або впадає в депресію, варто звернутися по психологічну допомогу.\nВажливо підтримувати розумний баланс. Дитина повинна спілкуватися і проводити час з друзями в реалі. Варто заохочувати зайняття спортом, участь в різних кухлях по інтересах. Але при цьому не забороняти іноді грати в ігри.\nБатьки повинні відстежувати відношення дітей до інтернету, намагатися попередити виникнення звикання. А для цього треба допомагати дитині вирішувати проблеми, прислухатися до його переживань, підтримувати його. Крім того, потрібно більше часу проводити разом. Пропонувати альтернативу спілкуванню в мережі: відвідування кіно або театру, участь в різних квестах, майстер-класах, загальні ігри, читання цікавих книг.\nНе варто забороняти дитині користуватися інтернетом, але при цьому потрібно стежити за дитиною, його настроєм і часом, проведеним в мережі.