Друкувати сторінку - Сина порошенка охороняли в зоні АТО 20 спецназівців\nКлуб ФУП => Тема розпочата: gryanik від 7 вересня 2019 20:33:27\nНазва: Сина порошенка охороняли в зоні АТО 20 спецназівців\nВідправлено: gryanik від 7 вересня 2019 20:33:27\nНазва: Re: Сина порошенка охороняли в зоні АТО 20 спецназівців\nВідправлено: Ukraine від 7 вересня 2019 20:41:59\nВідправлено: Solomonic від 7 вересня 2019 21:13:23\ngryanik, 7 вересня 2019 20:33:27\nя точно не є прихильником педри, він має відповідати за злочини які зробив, але в країні де є правосуддя, а не де бандит, які обікрав банк, гуляю на волі, а голова СБУ гуляє з крадіями держвласності на їх дні народження\nце начитане за кадром лайно і посилання на говорячу жопу бандита коломойського - дубанського; вважати це за джерело інформації може тільки повний зебілоїд\nВідправлено: шуша від 7 вересня 2019 21:15:56\nБусинки метушливые, а почему вы не вспомните справедливости ради, что Зеленский вообще бегал от повестки, как черт от ладана, оправдываясь прямо в прямом эфире не презентации, а потом старательно подтер за собой это говно по ютубам?\nВідправлено: gryanik від 7 вересня 2019 21:25:15\nшуша, 7 вересня 2019 21:15:56\nВідправлено: likemovie від 7 вересня 2019 21:31:06\nНу син Пороха служив,і правильно що його охороняли-викрадення його призвело б до можливості шантажу.Принца Гаррі в тих ж умовах в Афгані теж посилено охороняли.Але не тікав 4 рази від повісток як дехто,відслужив.І син Юри Луценка відслужив,хоч інвалід,служив в артилерії,і сослуживці позитивно про нього відгукувались.\nВідправлено: DeL1T від 7 вересня 2019 21:34:45\nlikemovie, 7 вересня 2019 21:31:06\nтак а нафуй такий службовець який забирає на себе увагу 20 професіоналів ? Все одно що немовля отправити служити. І потім вручити УБД, я впевнений про нього це циганчаве сімейство не забуло\nВідправлено: Nemo від 7 вересня 2019 21:35:15\nПісля пруфу зверху, не знаєш, чи сміятися, чи плакати...\nВідправлено: ЛАРТА від 7 вересня 2019 21:36:46\n(tu) Усе очевидно.\nВідправлено: germ від 7 вересня 2019 21:36:58\ngryanik, 7 вересня 2019 21:25:15\nтрохи невдобно вийшло - клоун з батьками ще в 2014 підтвердив в інтерв'ю, що повістки приходили\nВідправлено: gryanik від 7 вересня 2019 21:39:59\ngerm, 7 вересня 2019 21:36:58\nну то дай посилання на інтерв'ю :gigi:\nВідправлено: dacko2 від 7 вересня 2019 21:42:12\nти дебіле служив в АТО?\nОт і не писти\nВідправлено: Myroslava від 7 вересня 2019 21:42:43\nНу син Пороха служив,і правильно що його охороняли-викрадення його призвело б до можливості шантажу.\nякого - шантажу?\nчим він є ціннішим для України за будь-якого солдата?\nВоювати під охороною - це щось нове у світовій практиці\nВідправлено: likemovie від 7 вересня 2019 21:42:46\ngryanik, 7 вересня 2019 21:39:59\nНабери гугл-Зе 4 повістки і тобі висвітить.\nВідправлено: Nemo від 7 вересня 2019 21:43:00\nМені теж приходили, але не призвали. Пройшов обстеження тільки.\nВідправлено: germ від 7 вересня 2019 21:43:46\nвесь нет завалений\nБАТЬКО ЗЕЛЕНСЬКОГО: Я Б НЕ ХОТІВ, ЩОБ СИН ЙШОВ ДО АРМІЇ (https://tabloid.pravda.com.ua/lounge/532bffb9cd585/)\nВідправлено: шуша від 7 вересня 2019 21:44:15\nMyroslava, 7 вересня 2019 21:42:43\nтак, значно краще тікати від повісток задерши штані, як Зеленський. :weep:\nВідправлено: Solomonic від 7 вересня 2019 21:44:24\nDeL1T, 7 вересня 2019 21:34:45\nможе й не брали б його, якби Ви зебіли пішли воювати, та з цим не склалося, он ваш їх кумір, примітивний блазень сам ховався від повісток\nВідправлено: Myroslava від 7 вересня 2019 21:45:11\nЛАРТА, 7 вересня 2019 21:36:46\nЩо тобі "очевидно"? Чому цей дефективний не на фронті зі зброєю в руках захищав інтереси олігархічного клану свого батечка, а у теплому кріслі ВР?\nВідправлено: germ від 7 вересня 2019 21:46:35\nMyroslava, 7 вересня 2019 21:45:11\nвідьма роздухарилась :facepalm:\nВідправлено: Myroslava від 7 вересня 2019 21:47:00\nшуша, 7 вересня 2019 21:44:15\nЧи надходили повістки Льосикові Гончаренку, Віталіку Хомутиннику, Віктору Уколову та Олександрові Бригинцю?\nВідправлено: VVV_VVV від 7 вересня 2019 21:47:29\ndacko2, 7 вересня 2019 21:42:12\nА ты, петух, там служил? :weep: :facepalm1:\nВідправлено: Myroslava від 7 вересня 2019 21:47:32\ngerm, 7 вересня 2019 21:46:35\nВідправлено: Myroslava від 7 вересня 2019 21:48:25\nSolomonic, 7 вересня 2019 21:44:24\nСоломонік, а вам надсилали повістку?\nВідправлено: germ від 7 вересня 2019 21:49:24\nMyroslava, 7 вересня 2019 21:47:32\nвідьма, ти своїх дітей і внучат теж так кличеш - дефективний, ходь сюди-но :facepalm1:\nВідправлено: VVV_VVV від 7 вересня 2019 21:50:54\nшушка, ты уже перестала даже пытаться умничать, а начала просто тупить?\nПочитай закон Украины, в котором говорится о призыве на действительную воинскую службу людей, который имеют детей.\nА потом расскажешь.\nА вообще... Развелось долбоебов на ХВУПе - мамадарагая :weep:\nНасобирал дурнопильский олигофрен себе под стать :facepalm1:\nВідправлено: Myroslava від 7 вересня 2019 21:52:45\nТо чому синок Порошенка не отримав реальної повістки для реальної служби в зоні АТО? Га, педрята?\nВідправлено: nurecanga від 7 вересня 2019 21:54:42\nАртист сказал, что если будет нужно, то пойдет воевать.\nИзвестному шоумену, создателю студии "Квартал-95" Владимиру Зеленскому пришла повестка в армию.\nОб этом стало известно во время пресс-конфереции "квартала" в связи с презентацией нового шоу на " 1+1 "Сыграй в ящик".\nЗеленскому позвонила обеспокоенная мама и сообщила, что ему в Кривом Роге (родной город артиста) пришла повестка в военкомат\n"Ну а что делать, я военнообязанный. Если надо - пойду воевать", - прокомментировал ситуацию Зеленский. Больше читайте здесь: https://ru.тсн/glamur/vladimiru-zelenskomu-prishla-povestka-v-armiyu-355841.html\nпацан сказал, пацан сделал. Просто не понадобилось.\nВідправлено: Serge_D від 7 вересня 2019 21:58:01\nТа ви шо... а казали зебіли шо взагалі не служив а брехав.. а виявилось шо служив :lol:\nІ так по кожному пункту зебільної брехні\nВідправлено: Serge_D від 7 вересня 2019 21:59:09\nMyroslava, 7 вересня 2019 21:52:45\nХай син Зебіла служе :lol:\nВідправлено: dacko2 від 7 вересня 2019 22:10:19\nVVV_VVV, 7 вересня 2019 21:47:29\nЯ гнидо служив, і син теж\nПадла зебільна писдиш як Зе\nВідправлено: DeL1T від 7 вересня 2019 22:12:05\nSerge_D, 7 вересня 2019 21:58:01\nхіба то служба? От прикинь приходиш ти на роботу, а за тебе 20 чоловічків її виконує. А ти просто по формі вдітий. Але УБД маєш (tu)\nВідправлено: DeL1T від 7 вересня 2019 22:12:28\nЯ певен і у Петра і у Алкаша є УБД\nВідправлено: VVV_VVV від 7 вересня 2019 22:12:38\ndacko2, 7 вересня 2019 22:10:19\nТо, что ты гнида, совсем не удивляет. :weep:\nВідправлено: gryanik від 7 вересня 2019 22:25:21\ngerm, 7 вересня 2019 21:43:46\nі де там про те "что Зеленский вообще бегал от повестки, как черт от ладана"?\nВідправлено: alvigo від 7 вересня 2019 22:30:19\nВідправлено: nik від 7 вересня 2019 22:48:26\nпороху нужен был пиар.\nВідправлено: Solomonic від 7 вересня 2019 23:10:50\nMyroslava, 7 вересня 2019 21:48:25\nВідправлено: Myroslava від 7 вересня 2019 23:11:44\nSolomonic, 7 вересня 2019 23:10:50\nВідправлено: Ukulele від 7 вересня 2019 23:12:17\nБєніна сотня прогнозовано почала в день великого обсеру зеленого кормчего витягувати лайно проти порошенка\nМабуть це порошенко видав терориста :facepalm:\nВідправлено: Solomonic від 7 вересня 2019 23:13:39\ngryanik, 7 вересня 2019 22:25:21\nтак що, поїхав після отримання повістки?\nпан зебільний, мабуть знає, але скромно мовчить\nВідправлено: Myroslava від 7 вересня 2019 23:15:12\nUkulele, 7 вересня 2019 23:12:17\nУкулеле, а ви обміняли би терориста на свого сина ?\nВідправлено: Myroslava від 7 вересня 2019 23:15:59\nSolomonic, 7 вересня 2019 23:13:39\nСоломонік, чому вам не надсилали повістку?\nВідправлено: Ukulele від 7 вересня 2019 23:17:10\nMyroslava, 7 вересня 2019 23:15:12\nДавайте ще мамок і синів\nВідправлено: Solomonic від 7 вересня 2019 23:26:10\nMyroslava, 7 вересня 2019 23:15:59\nзвідки я маю це знати\nа ось блазень отримав і судячи з усього нікуди не пішов\nгарний кумір для зебілів, воно і від дебітів і інтервью ховалося і продовжує, така собі мавпочка яку не варто близько показувати людям, як і більшість депутатів з його фракції\nВідправлено: б_а_р_с від 7 вересня 2019 23:29:14\nТак а нафуй у війську взагалі такі ряжені персони? Що вони повинні довести народові?\nВідправлено: kachmar від 7 вересня 2019 23:32:50\nви всьо вроті\nнаш Порох патріот :weep:\nВідправлено: Myroslava від 7 вересня 2019 23:40:24\nSolomonic, 7 вересня 2019 23:26:10\nяк це - не знаєте? Ви зараз стверджуєте, що Петро-головнокомандувач поділив громадян на цінних (до яких очевидно належите і ви) і нецінних, якими можна пожертвувати?\nЯкщо вам повістку не надсилали, чому ви не пішли на фронт хоча би добровольцем - щоб зараз мати формальне право на біснування навколо НАЧЕБТО уникання служби в АТО Зеленським-батьком двох неповнолітніх дітей, який реально жертвував на армію свої власні (а не попередньо вкрадені в України як робило Педро Липецьке) гроші?\nМожете чітко і зрозуміло відповісти на чітке і зрозуміле запитання?\nВідправлено: Марта від 7 вересня 2019 23:51:05\nА чого тільки 20?\nДавайте 120 вже, чого стидаєтесь.\nВідправлено: Wolter від 7 вересня 2019 23:52:26\nОхороняли-не охороняли,а були не передку. І він був. Артилеристом. Могли і снайпером зняти,або міною,снарядом...а ваш ЗЕ-біл -сцикло срате.\nВідправлено: gryanik від 7 вересня 2019 23:53:40\nйого не призивали, офіційний лист на попередній сторінці\nсвинособаки читати не вміють\nВідправлено: gryanik від 7 вересня 2019 23:54:34\nWolter, 7 вересня 2019 23:52:26\nВідправлено: Myroslava від 8 вересня 2019 00:03:52\nСоломонік хутко зник\nВідправлено: шуша від 8 вересня 2019 02:35:04\nMyroslava, 7 вересня 2019 23:40:24\nТо Зеленський своїми дітьми прикривався, чи що ти тут хотіла написати?\nАдже повістки Зеленському були. І ти це прекрасно знаєш. Зеленський сам про це розказував на презентації нової програми і це передрукувало багато СМІ. Але після першого туру, коли стало ясно, що Зеленський перемогає, потерли геть увесь інтернет від тих інтерв'ю.\nТо ти можеш кого бажаєш корити, чому той чи інший не пішов в АТО, або ливуватися, скільки людей охороняло нащадка ненависного тобі баро, але це не міняє прикрої суті: Зеленський повістки отримував і не спішив бігти у воєнкомат.\nТому з параду злиняв, бо ж це требі було в Сірка очі позивати, щоб гледіти в очі п'яти дітям АТОвця "Сім'янина", що загинув на Світлодарській дугі.\nВідправлено: луг від 8 вересня 2019 06:27:17\nнужно быть дятлом.. чтоб просто так своего ребёнка на убой отправить.......... .. кста. я очень интересувался мотивацией.! и у тех и тех спрашивал... - ваюют ВСЕ за бабло. А если кто начинал про патриотизм тереть. значит чтото уже спиздил. просто цитирую.\nВідправлено: Вдадимир_Днепр від 8 вересня 2019 06:44:43\nSolomonic, 7 вересня 2019 21:13:23\nВідправлено: dacko2 від 8 вересня 2019 07:45:57\nVVV_VVV, 7 вересня 2019 22:12:38\nВідправлено: б_а_р_с від 8 вересня 2019 07:51:05\nНе могли. Їх попереджали, щоб в цей час жодного пострілу в бік ЗСУ.\nТе саме було і під час приїзду головнокомандувачів .\nЗайві проблеми а ні сепарам а ні тим більше московіі не потрібні.\nВогник війни повинен тліти, а не горіти. Це головна кремлівська\nстратегія, якщо звісно це можна називати стратегієй.\nВідправлено: StepbyStep від 8 вересня 2019 08:20:34\nЦе, я так розумію, його дружина привезла на передову немовля?\nА хто дозволив?\nВідправлено: Agni від 8 вересня 2019 08:36:02\ngryanik, 7 вересня 2019 23:53:40\nБлін ви ж чоловік, військовообязаний, повинні знать. В офіційному листі сказано що він не служив (не призивався), але не сказано що його не визивали в воєнкомат.\nВідправлено: Agni від 8 вересня 2019 08:40:55\nНу ви ж дозволяєте собі "моральне право" біснуватися навколо служби (без начебто) Порошенка молодшого, але походу ні сама не служили ні своїх дітей онуків туди не посилали.\nДоречі він теж батьки неповнолітніх дітей... але то таке, ваше моральне право дозволяє вам обсирати\_оббріхувати одних вилизуючи інших.\nВідправлено: Agni від 8 вересня 2019 08:42:11\nб_а_р_с, 8 вересня 2019 07:51:05\nВи попереджали? Якщо ні то ви брехло зелене.\nВідправлено: тясмин від 8 вересня 2019 08:51:20\nі 80 мільярдів украв)\nВідправлено: вантажник від 8 вересня 2019 08:54:30\n20 спецназівців не жаль? Їм резон гинути, рятуючи шкури свинарчуків?\nВідправлено: TC від 8 вересня 2019 08:55:39\nБрехня. Но его сразу отправили из Афганистана, после того, как стало всем известно, где именно он служит.\nВідправлено: TC від 8 вересня 2019 08:59:00\nAgni, 8 вересня 2019 08:36:02\nМи чоловіки та знаємо, що призивався та служив - різне.\nВідправлено: A.I. від 8 вересня 2019 09:05:43\nкак 20 или 120 спецназовцев могут защитить от артиллерийского налёта? града? смерча? да просто от мины ? от снайпера?\nте кто пишет эту чушь просто конченые\nВідправлено: Solomonic від 8 вересня 2019 09:09:51\nлист написаний після того як блазень став президентом, цим листом можна дупу підтерти\nякщо не помиляююсь коли президентом був педра, то був лист що блазню 4 повістки було, також довіри немає тому листу\nфакт що його викликали, якби він ходив, то вже б трубили, а так просто заникався ... справжній головнокомандувач :laugh:\nВідправлено: Solomonic від 8 вересня 2019 09:11:56\nA.I., 8 вересня 2019 09:05:43\nпросто зебіли, що в принципі відповідає вашим характеристикам :laugh:\nВідправлено: likemovie від 8 вересня 2019 09:12:04\nлуг, 8 вересня 2019 06:27:17\nВасиль Сліпак був солістом Парижської Опери,поїхав на передову,загинув.\nВідправлено: тясмин від 8 вересня 2019 09:47:46\nА если кто начинал про патриотизм тереть. значит чтото уже спиздил. просто цитирую.\nне завжди треба судити по собі.\nОн тобі приклад Сліпака привели.\nЦе він з Парижа приїхав у донбабве гроші заробляти?\nА яка зарплата була у політичних зеків, які роками сиділи по в"язницях (Лук"яненеко, Чорновіл, Стус та інші?)\nА скільки платили воякам УПА? Чи вони потім розбагатіли на золоті магаданського Гулагу?\nВідправлено: TimmiApostolMS від 8 вересня 2019 09:50:11\nБрешиш ти, повістка приходила про уточнення даних, це багатьом. А та що више уже мала прийти після уточнення даних... Багато даних було втрачено раніше....\nВише лист би вступив в дію якби Зеленських не ховався відвоєкомату, воєнкомат просто намагався уточнити данні, бо без цього не можливо дати повістку, може людина інвалід або наркоман, то який зміст її брати в армію?\nВідправлено: Молли П від 8 вересня 2019 09:50:21\nгосподи да он уже не президент, успокойтесь\nили же долги по зарплате отрабатываете? :lol:\nВідправлено: TimmiApostolMS від 8 вересня 2019 09:50:45\nтясмин, 8 вересня 2019 09:47:46\nВін з досвіду про таких як ти каже))))\nВідправлено: Аeternitas від 8 вересня 2019 09:57:31\nВін ВЖЕ СЛУЖИВ..\nШо ж ви за таке..\nЯки шукають якесь лайно у всьому.?\nВідправлено: Agni від 8 вересня 2019 10:08:56\nSolomonic, 8 вересня 2019 09:09:51\nВ листі не збрихали. Зеленський не призивався до лав армії, він же не зявився на призивний пункт, як його могли призвать.\nВідправлено: RSP від 8 вересня 2019 10:42:52\n...а потім цього барана втулили в ВР так ніби його вінничани вибрали і воно сиділо позіваючи п'ять років. Чи може й не сиділо. Якщо в нього батько жадібний кровавий мудак то воно на погляд просто недоумкувате сонне створіння.\nВідправлено: Didys від 8 вересня 2019 11:11:54\nтак а чому ж дивуватись. порохобот же.\nВідправлено: Аeternitas від 8 вересня 2019 11:17:38\nRSP, 8 вересня 2019 10:42:52\nvkhavr2, 8 вересня 2019 10:07:20\nЯкий файний брєд! Що свідчить про повну тупість дописувача.\nВідправлено: A.I. від 8 вересня 2019 11:26:24\nSolomonic, 8 вересня 2019 09:11:56\nлюди пишут такую ахинею, что просто нет слов.\nпосле первого же залпа украинской арты, у россиян начинает работать противобатарейный радар, и компьютер вычисляет по баллистической траектории точное местоположение украинской батареи и выдаёт целеуказание своей арте.\nАрт дуэль очень скоротечная, выстрелили и делай ноги, меняй местоположение пока не прилетела ответка и не накрыла тебя. Как в этих условиях кому то звонить и говорить тут у нас порошенко джуниор не стреляйте? Ну это же даже не глупость.\nЕсли там и была охрана, то пушкари были только благодарны, потому шо лишние руки - это значит быстрее можно умотать .\nВідправлено: Myroslava від 8 вересня 2019 11:26:44\nшуша, 8 вересня 2019 02:35:04\nшуша, ти вперто ігноруєш моє головне запитання - про дивну вибірковість розсилки повісток Педром-головнокомандувачем.\nЧому ми по пальцях однієї руки можемо перерахувати дітей можновладців, які ні! не повістки отримували! просто служили в зоні АТО?\nСини Луценка, Гриценка, хто ще?..\nКомедію з цим старшеньким Педри не пропонувати.\nІсторія з розкраданням військового бюджету близьким оточенням Педри, і очевидно що за його сприяння і небезкорисливо. Наскільки правда, наскільки масштабно - з цим нехай розбирається слідство. Але історія потужно нашуміла, погодься.\nУ якого Сірка позичив очі Педро аби дивитися в очі дітям, матерям загиблих, отим бійцям що повернулися з фронту скаліченими, і отим що й сьогодні в окопах-бліндажах стоять на захисті?\nТи вважаєш прикрою випадковістю, непорозумінням, що діюча армія більшістю голосів голосувала за коміка, а не за поважного сивочолого головнокомандувача?\nНа фоні цього жаху Зеленський з його ймовірним ігноруванням якихось повісток, які до того ж надсилалися за якимсь незрозумілим принципом вибірковості...\nТому ще раз. Ну, нехай розіграли примітивно-ганебненьку виставку зі старшеньким синком ромбаро. Олексійко Гончаренко отримував повістки? Ні? А чому?\nВідправлено: шуша від 8 вересня 2019 12:51:35\nMyroslava, 8 вересня 2019 11:26:44\nМирося, вся ця твоя ненависна піна, що ти тут настукала, не перекреслюють того факта, що сам Зеленський никався від призову. П'ять років полспіль.:lol: Вірніше, він не виконав те, що повинен виконати чоловік, що змінює місце проживання - встати на облік там, куди переїхав.\nА замість цього грав на публіку та в хованки з воєнкоматом - типа, ось коли мене повістка знайде, то я, звісно, піду, але ж поки повістки приходять моїм батьскам. Навіть у цьому - брехав. Типа, хай воєнкомат сам мене знайде.\nА потім ще й дав команду, щоб весь інтернет підчистили від його брехні.\nІ да, припини мені приписувати свої фантазії, що саме я вважаю чи не вважаю.\nВідправлено: Аeternitas від 8 вересня 2019 13:18:34\nОсь дивись.. Ви чомусь бачите того чого не було..\nВся ваша аргументація побудована на\n"дивну вибірковість розсилки повісток"..\nЯкщо не було ніякої вибірковісті .. просто її прислали громадянину України якій має призвіще Зеленскій ... І все...\nВідправлено: шуша від 8 вересня 2019 13:20:29\nНа подтверждение моих слов о том, что позднее подчистили весь интернет и дали вказивку Минобороны, и статья в УП, уже июньская, когда крошка Цахес вполз таки на табуретку президента:\nСреда, 19 июня 2019, 10:32\nВ Министерстве обороны опровергают собственные заявления о том, что в 2014-2015 годах был призыв по мобилизации действующего президента Владимира Зеленского. :weep:\nОб этом говорится в ответе Минобороны на запрос Украинских новостей.\nОтмечается, что агентство запросило у Минобороны информацию о том, объявлялся ли в розыск Зеленский в связи с тем, что он не явился в военкомат по повесткам для призыва по мобилизации 15 апреля 2014 года, 23 июня 2014 года, 15 августа 2014 года, 10 мая 2015 года.\nПо данным ведомства, Зеленский находится на воинском учете в Металлургическом-Долгинцевском военкомате Кривого Рога Днепропетровской области, по результатам медкомиссии он признан годным к военной службе, имеет военно-учетную специальность "делопроизводитель делопроизводства".\n"Военную службу в Вооруженных Силах не проходил, на военную службу по мобилизации в течение 2014-2015 гг не призывался", - говорится в ответе министерства.\nДОКУМЕНТ УКРАИНСКИХ НОВОСТЕЙ\nСообщается, что другие обстоятельства призыва Зеленского Минобороны сообщить отказалось сославшись на то, что это является служебной информацией и не подлежит разглашению.\nВ агентстве добавили, что ответ подписано начальником управления персонала - заместителем начальника штаба Командования Сухопутных войск Вооруженных сил Геннадием Долгашовым.\n13 апреля, перед вторым туром президентских выборов, пресс-служба Минобороны заявила, что Владимир Зеленский четыре раза проигнорировал повестки, которые направлялись ему во время мобилизации 2014-2015 годов.\n12 апреля в Верховной Раде передали запрос в Министерство обороны, чтобы узнать, дезертировал ли кандидат в президенты Владимир Зеленский в 2014 году от армии. В министерстве ответили, что проверят.\nПодполковник, командир 43-го батальона "Патриот" Сергей Мацейко в репортаже УП рассказывал, что в 2014 году занимался мобилизацией и лично выписывал Зеленскому повестку, которую отнесли его маме.\n...А до этого в УП был репортаж с родины президента Зеленского, где корреспонденты брали интервью у того самого Сергея Мацейко, который подтвердил факт вручения повестки.\nВідправлено: шуша від 8 вересня 2019 13:25:15\nА вот статья, про которую я написала выше, от 15 марта, еще перед выборами - тогда информация про повестки будущему президенту еще была доступна. Потом все упоминания о повестках в интернете вытерли.\nСергей Мацейко, подполковник, командир 43-го батальона "Патриот".\nСергей Мацейко – коренной криворожанин. Один из тех, кто в 2014-м вступил в борьбу с "русским миром"\nМацейко – человек военный до мозга костей. Всю свою жизнь посвятил армии, отбивался от "русского мира" в Кривом Роге, воевал за украинские стяги на донбасском фронте.\nСергей Мацейко вспоминает, как дважды судьба сводила его с одним из лидеров президентской гонки.\n– В 90-ых я работал в Саксаганском военкомате начальником второго отделения, – рассказывает он. – Принимал молодого Зеленского у себя в кабинете. Можно сказать, дал ему путевку в жизнь. Он тогда ехал на "Юрмалину". На меня сверху надавили, чтобы я выдал справку для получения загранпаспорта.\nА в 2014-м я занимался мобилизацией. Зеленскому лично выписывал повестку, которую его маме отнесли.\nВідправлено: Myroslava від 8 вересня 2019 13:34:03\nшуша, 8 вересня 2019 12:51:35\nТи вже мало не захлинаєшся у власній піні ненависті до Зеленського - причому без будь-яких чітко визначених причин для подібної ненависті\nЯкщо не рахувати того моменту, що він позбавив твоє божество президентського крісла\nна підгрунті цієї ненависті ти не чуєш голосу розуму, втратила почуття здорового глузду\nЧИ ОТРИМУВАВ ПОВІСТКУ ОЛЕКСІЙ ГОНЧАРЕНКО ?\nЯКЩО ОТРИМУВАВ, ТО ЯКОЮ БУЛА ЙОГО РЕАКЦІЯ, ЯКЩО НЕ ОТРИМУВАВ, ТО ЧОМУ?\nВідправлено: Myroslava від 8 вересня 2019 13:35:23\nшуша, 8 вересня 2019 13:25:15\nЗеленскому лично выписывал повестку, которую его маме отнесли.\nУх ти! А чому не папі? Можна ще було бабусі віднести, або дідусеві\nВідправлено: Аeternitas від 8 вересня 2019 13:56:49\nMyroslava, 8 вересня 2019 13:35:23\nЯк би помягче сказати... Від лукавого..\nНу нема підпису - то і стверджувати неможна .. що він про це знал..\nАле як я пом'ятаю він САМ ЦЕ ВИЗНАВАЛ..\nЗнал він про повістки.. знал.. все інши це виправдовування і не більше.. то бішь маніпуляція та обман...\n"Я незнал... То все мама... Мне ні хто не давали... Я ні чого не подпісував.. "\n- вибачаюсьь чиста жидівській підхід..\nБув би людиною такої хрені не робив би..\nВін...є.є.є. ( чомусь в моеї бошці нема ні яких слів Крим матерних і ...а не знайшов )пентюх і слюнтяй..\nВідправлено: Myroslava від 8 вересня 2019 14:03:13\nАeternitas, 8 вересня 2019 13:56:49\nЧИ - НАДСИЛАЛАСЯ - ПОВІСТКА - ОЛЕКСІЄВІ - ГОНЧАРЕНКУ?\nСери, ви справді тупі чи вміло прикидаєтеся?\nВідправлено: шуша від 8 вересня 2019 14:04:49\nЗаместитель начальника военного комиссара Днепропетровского областного военного комиссариата Сергей ПОЛУЦЫГАН:\n- Если пришла повестка, человек обязан в указанное время прибыть в военкомат. При этом стоит отметить, что при смене места жительства мужчина должен не только оформить прописку, но и сняться с воинского учета по старому адресу и стать на учет по новому, поскольку повестки выписываются именно тем, кто стоит на учете. Что касается возраста, то сейчас, когда в Украине идет частичная мобилизация, призываются люди в возрасте до 40-60 лет, в зависимости от звания.\nВ Минобороны отметили, что шоумен годен к военной службе, его воинское звание – солдат, военно-учетная специальность – делопроизводитель делопроизводства.\nНа учете в Кривом Роге Зеленский, по данным ведомства, стоит с декабря 2008 года.\nТрусло Зеленський цього, звісно, не зробив. Але чомусь вирішив, що воєнкомат сам повинен його розшукувати. :gigi:\nВідправлено: Myroslava від 8 вересня 2019 14:08:23\nшуша, 8 вересня 2019 14:04:49\nТрусло Зеленський цього, звісно, не зробив. Але чомусь вирішив, що воєнкомат сам повинен його розшукувати.\nЧому - синок - Порошенка - замість - воювати - за - Україну - у - зоні - АТО, - засів - у - тепленькому - кріслі - ВР ?\nВідправлено: шуша від 8 вересня 2019 14:21:45\nMyroslava, 8 вересня 2019 14:08:23\nА синок Порошенко чи Льошик Гончаренко вже видряпалися на президентську табуретку, щоб керуватисаме АТОшниками?\nЯ не буду тобі розказувати, що в житті кожної людини є деякі вчинки, про які не хочеться згадувати.\nІ які до певного часу тихо спочивають собі у шафі разом з іншими такими вчинками, поки ти не взлітаєш на саму верхівку влади.\nІ тоді настає мить, коли саме такий вчинок може стати поперек здійсненню твоєї мрії. Але я кажу це про людей з гідністю. Або тих, хто проживає у країнах з розвиненою демократією.\nА у нас такі свекрблячі питання вирішуються просто.\nМожна просто почистити інтернет від своїх же заяв. І наказати батькам робити круглі очі, коли в них будуть питати про повістки синові: "Які повістки? Не було ніяких повісток..." Хоча ще місяць тому сам Зеленський підтвердив зворотнье - були повістки.\nЯ впевнена, самому Зеленському теж муляло, як він мав гледіти в очі тим хлопцям, що залишили вдома двоїх (це ж ти тут випиналася, що Зеленський в нас отєц-молодєц?)дітлахів. Або тим, хто пішли добровольцями, миаючи п'ятох дітлахів.\nТому він вирішив це просто - буде мирна хода! Конгеніально! Та танці з бубнами від Бадоєва з Коляденко для манюпасу, а далі робіть що хочете, бо ж розумів, що заборонити ходу ветеранів він не може.\nТож можу собі тільки уявити вигляд його обличчя, коли він побачив разницю в кількості людей, що дивилася ті танці в білих саванах, на які він дав добро, та на кількість людей, що кричали "Дякую!" АТОшникам.\nВідправлено: шуша від 8 вересня 2019 14:26:28\nЦікаво, що придумає Зеленський на наступний День незалежності, щоб не зустрічатися очима з АТОшниками?\nМоже, попросить Коляденко, щоб її танцюристки збацали тверк на Майдані? Буде модно, стильно, молодьожно - все, як любить Зеленський?\nВідправлено: Ант13 від 8 вересня 2019 14:27:56\nЦікаво а хто із теперішніх - Зеленський, Богдан, Разумков, Рябошапка, Касько і т.д іх там дохрена (чи їхні діти, чи родичі), був в АТО, чи взагалі служив, із охраною чи без, пофіг...?\nВідправлено: шуша від 8 вересня 2019 14:33:53\nЧим-тоді-Зеленський-морально-відрізняється-від -синка-Порошенко-від-якого-тебе-плющить-та-тіпає? Чи-від-Гончаренко?\nВідправлено: TimmiApostolMS від 8 вересня 2019 15:36:36\nшуша, 8 вересня 2019 14:26:28\nЦікаво, що придумає Зеленський на наступний День незалежності залежності, щоб не зустрічатися очима з АТОшниками?\nВідправлено: Myroslava від 8 вересня 2019 16:58:13\nшуша, 8 вересня 2019 14:21:45\nНатякаєш, що Зеля начебто ухилявся від повісток останні 3-4 місяці?\nА от Педро, коли став презом, цілком міг спробувати довести свою щирість, відкритість і рівність, надіславши повістку своєму старшенькому з наступним відправленням його до зони АТО.\nЧому не зробив цього?\nВідправлено: шуша від 8 вересня 2019 17:20:32\nMyroslava, 8 вересня 2019 16:58:13\nЯ натякаю на те, що ганебне відмазування одного від повістки ти вирішуєш зробити гарним аргументом для такого ж самого ганебного відмазування від повістки вже вибраного президента Зеленського, який позиціонував себе як щиру та відверту людину, яка ніколи не буде брехати виборцям, (епоха ж брехні закінчилася, еге ж? Саме 21 квітня? :lol: ) і який почав брехати, ще не встигнувши влізти на президентськуе крісло та першою справою почав підчищати свої грішки в інтернеті та наказуючи рідним батькам брехати журналістам.\nДобре, хоч не біснуєшся:"Яка така повістка? Не було ніякої повістки!", бо навіть ти знаєш, що вона таки була. І не одна.\nАле ж все ганебне, що робить Вова, перестає бути ганебним саме тому, що це ж робить саме Вова. А не Пєтя. Чи Олексій. Чи ще хтось. Бо коли погано роблять вони, то таки фу-фу-фу. А Вові - можна. Бо ж він, як вони, тіко краще, то чому йому не можна робити ганебні вчинки? Нарід же все рівно ковтає з задоволенням. . Це ж усім має бути очевидно, еге ж, Мирося?\nВідправлено: Myroslava від 8 вересня 2019 17:43:15\nшуша, 8 вересня 2019 17:20:32\nЯ натякаю на те, що ганебне відмазування одного від повістки ти вирішуєш зробити гарним аргументом для такого ж самого ганебного відмазування від повістки вже вибраного президента\nНу от. а я не натякаю, я прямо кажу : у тому, що ти люто закидаєш Зеленському, ти так само люто захищаєш право Педра на вчинення тих самих дій.\nЗваж : почалося все НЕ з моїх закидів Педрові через фактичну неучасть його сина в АТО. Все почалося з вашим захистом права Педра вберегти своїх дорогоцінних чад від ризиків пов"язаних з перебуванням у зоні АТО, з одночасним закидом Зеленському, що він, у 40 років, батько 2-х дітей, не зреагував на очевидно вибіркову і тенденційну повістку від Педра.\nІ обдурити ви можете лише самих себе, що Зеленському начебто соромно дивитися в очі воякам - його неодноразові візити на фронт з кварталом, концерти для вояків, його суттєва матеріальна допомога армії (якраз з власних! а не попередньо вкрадених в України грошей) начисто спростовують зручну для педрюків тезу.\nВідправлено: шуша від 8 вересня 2019 18:38:38\nMyroslava, 8 вересня 2019 17:43:15\nЗнову ж брешеш. Покажи хоч один мій пост, де я захищаю таке право.\nІ про вік президента - не бреши знов, або навчись рахувати - в 2014 році йому тоді було всього 36 рочків. Парубок хоч куди. Хоч не куди.\nА Зеленському я "люто" :facepalm: закидаю саме брехню та перекручування фактів. Ще й певний вплив на Міноборони, яке теж збрехало йому на угоду. Не кажучі про вимарування текстів зі словами самого президента з інтернету, та намовляння брехати батьків.


Об'єкти СУБД Access ⋆ ДПА и ЗНО онлайн\nMicrosoft Access є реляційною СУБД із табличною структурою даних. Це означає, що таблиці являють собою основний об’єкт збереження даних.\nпроектування базових об’єктів – двовимірні таблиці з полями різних типів даних;\nстворення зв’язків між таблицями, з підтримкою цілісності даних, каскадного відновлення полів і каскадного видалення записів;\nстворення, модифікація й використання похідних об’єктів (запитів, форм і звітів).\nMicrosoft Access працює з об’єктами шести типів: таблицями, формами, запитами, звітами, модулями, макросами.\nінформацію про властивості таблиці як цілого (зв’язки між полями таблиць, ключові поля тощо);\nЗапит — засіб для відбору даних, що задовольняють певним умовам. За допомогою запитів можна вибрати з бази даних необхідну інформацію.\nБільш детальніше про запити можна прочитати в статті Запити в СУБД MS Access: основні поняття та види\nЗвіт — засіб, який дозволяє добути з бази потрібну інформацію та представити її у вигляді, зручному для сприйняття, а також підготувати її для друку.\nУ сучасних СУБД звіти можуть бути виведені на екран, принтер або вихідний файл для наступної передачі даних. Крім того, у СУБД Access останніх версій включений спеціальний об’єкт — Страницы —, що дозволяє розміщати вихідні дані на Web-Сторінках. Процес створення звітів подібний створенню форм.\nМакрос — набір макрокоманд, який створюється користувачем для автоматизації виконання конкретних операцій.\nМодуль — об’єкт, що містить програми, написані мовою Visual Basic і які застосовуються в деяких випадках для обробки даних.\nПредыдущий материалОсновні поняття реляційних БД: нормалізація, зв’язок та ключі\nСледующий материалЗадание 7 (числовое неравенство, метод интервалов)


Відбулися урочисті заходи з нагоди 30-річчя з Дня виведення військ з Афганістану та з нагоди Дня вшанування учасників бойових дій на території інших держав\nВчора, 14 лютого 2019 року відбулися урочисті заходи з нагоди 30-річчя з Дня виведення військ з Афганістану та з нагоди Дня вшанування учасників бойових дій на території інших держав. З вітальним словом виступили голова Герцаївської районної державної адміністрації В.М. Ястремський та заступник голови районної ради К.К. Танас. та вручили учасникам бойових дій в Авганістані ювілейні медалії та почесні грамоти. Після урочистостей відбувся святковий концерт.\nВідбулися урочисті заходи з нагоди відзначення 27 річниці Незалежності України та з нагоди відзначення Дня Державного Прапору України\nСьогодні, 23 серпня, відбулися урочисті заходи з нагоди відзначення 27 річниці Незалежності України та з нагоди відзначення Дня Державного Прапору України. Після урочистостей відбувся районний фольклорний фестиваль «La izvoare».\nВідбулися урочисті заходи з нагоди святкування Дня Збройних Сил України та Дня місцевого самоврядування в Україні\nВчора, 6 грудня 2017 року, в районному Будинку дозвілля для дітей та молоді відбулися урочисті заходи з нагоди святкування Дня Збройних Сил України та Дня місцевого самоврядування в Україні. З вітальним словом до присутніх звернулися голова районної ради Віктор Чукля та в.о. голови Герцаївської РДА Тетяна Глибочану. Завершилися урочистості святковим концертом.\nНа Герцаївщині відбулися урочисті заходи з нагоди відзначення 72-ї річниці Перемоги над нацизмом\nВчора, 9 травня 2017 року, у місті Герца відбулися урочисті заходи з нагоди відзначення 72-ї річниці Перемоги над нацизмом у Європі та 72-ї річниці завершення Другої світової війни. Традиційно громадськість зібралася у пам’ятника загиблих у війні, щоб згадати важливу подію в історичному розвитку України та вшанувати пам’ять героїв. В урочистостях взяли участь керівники та представники районної та місцевої влади, правоохоронних та контролюючих органів, структурних підрозділів РДА та районної ради, голови громадських організацій, учасники АТО та волонтери тощо.\nУрочисті заходи з нагоди святкування 25-ї річниці незалежності України\n24 серпня 2016 року, коли вся Україна відмічала свою 25 річницю Незалежності, в Герці пройшов фестиваль народних традиції і звичаїв “У джерел” (“La izvoare”). У заходи взяли участь колективи з Румунії та Молдови, Чернівців, Новоселиччини та аматорські колективи з сіл нашого району. Під час заходу з привітальними словами виступили голова Герцаївської районної державної адміністрації Віорел Ястремський та голова районної ради Валентин Якобан, які нагородили найкращих людей району відзнаками Президента України, грамотами обласної державної адміністрації та спільними грамотами Герцаївської районної державної адміністрації та районної ради.Почесним гостем фестивалю був радник-міністир Генерального консульства Румунії в Чернівцях Іонел Іван.\nВідзначення в районі Міжнародного Дня захисту дітей .\n29.05.2014 року в районі була проведена благодійна акція, приурочена до Міжнародного дня захисту дітей, який відзначається щорічно 1 червня. З нагоди свята до дітей пільгової катергорії, а саме: дітей-сиріт та позбавлених батьківського піклування, дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах, з подарунками завітали голова районної державної адміністрації Віорел Ястремський та голова районної ради Петро Георгіу, З теплими словами та побажаннями дітям було вручено 70 подарункових наборів. Крім того, 8 дітей пільгової категорії відвідали та взяли участь у різноманітних конкурсах, вікторинах, розвагах на антракціонах тощо в центрі розваг "Панорама-Чернівці".\nCвяткові заходи з нагодою відзначення в районі Новорічних та Різдвяних свят\nВідзначення в районі Дня енергетика.\nУрочисті заходи присвячені Дню працівника соціальної сфери\nСьогодні у районному Будинку культури відбулися урочистості, присвячені Дню працівника соціальної сфери. Соціальних працівників Герцаївщини привітали заступник голови райдержадміністрації Е.Матей та голова районної ради І.Чорней. Керівництво району відмітило, що надання соціальної допомоги – це на сьогодні найперше завдання влади. Соціальні працівники заслуговують пошани, бо щодня допомагають людям вирішувати їхні проблеми. Голова районної ради наголосив, що районна рада з розумінням ставиться до питань соціального захисту населення. Від імені районної ради І. Чорней подякував соціальним працівникам за плідну благородну працю і душевне тепло. Кращі працівники системи соціального захисту населення району були нагороджені Почесними грамотами районної ради та районної державної адміністрації.\nВідзначення в районі Дня юриста .\n04 жовтня у районному Будинку культури відбулося урочисте засідання з нагоди святкування Дня юриста. З професійним святом юристів вітали керівники району , а саме заступник голови районної державної адміністрації Є.Матей , голова районної ради І.Чорней та начальник районного управління юстиції М. Медвідь. Вітаючи присутніх, керівники району наголосили, що бути юристом – почесно і відповідально. На правників покладено велику місію – захищати конституційні права і свободи громадян України, моральність і милосердя. Їм належить чільне місце у формуванні правової культури суспільства, поваги до Закону, правової політики держави. Також керівництво побажало їм успіхів на ниві юриспруденції, міцного здоров’я, благополуччя та удачі. До дня юриста найкращі правознавці були нагороджені Грамотами Герцаївської районної державної адміністрації та Герцаївської районної ради за вагомий особистий внесок у реалізацію державної правової політики, високий професіоналізм та з нагоди відзначення Дня юриста .\nСьогодні відбулися урочисті заходи з нагоди Міжнародного Дня людей похилого віку в районі\nВ Міжнародний День людей похилого віку в районі було організовано районне свято для людей похилого віку Герцаївського краю. З вітанням до присутніх зверталися: голова районної ради І.М.Чорней, голова РДА В.К.Кришмару та депутат Верховної ради України Г.Д.Федоряк. Всі присутні отримали від депутата ВР України Г.Д.Федоряка святкові подарункі а також був організований святковий стіл та концерт аматорських колективів.\nВідзначення в районі Дня Рятівника .\nЗаходи з нагоди святкування традиційного національного свята румунської мови .\n06 вересня 2013 року у районному центрі м. Герца відбулися заходи з нагоди святкування традиційного національного свята румунської мови.Біля пам"ятника класика румунської литератури, уродженця м. Герца Г.Асакі центральна районна бібліотека спільно з учнями та вчителями румунської мови Герцаївського районного ліцею ім. Г.Асакі, активними користувачами бібліотеки організували День румунської мови. В проведені заходу прийняли участь голова районної ради і.Чорней та заступник голови районної державної адміністрації В.Фолошня.В своїх промовах вони відмитили роль рідної мови в житті кожної людини та суспільства на сучасному етапі.\nСвяткування Дня Незалежності у м. Герца .\n23 серпня 2013 року на стадіоні м. Герца відбулися урочисті заходи з нагоди Дня незалежност України. Керівництво району привітали громадян району з Днем незалежності України. Церемонію нагородження провели голова районної де5ржавної адміністрації В.К. Кришмару та голова районної ради І.М. чорней . За вагомий особистий внесок у соціально-економічний розвиток району, сумлінну самовіддану працю, високий професіоналізм та з нагоди Дня незалежності України Грамотою Чернівецької обласної ради був нагороджений голова Острицької сільської ради В.Г. Цуркан.\nУрочисті заходи з нагоди святкування Дня державного службовця в районі\nСьогодні у приміщенні Герцаївського районного будинку культури відбулися урочисті заходи з нагоди святкування Дня державного службовця в районі. Найкращих державних службовців нагородили почесними грамотами.


З безсонням допоможе боротись ківі | Новини здоров'я, лікування та здорового харчування та очищення\n→ Харчування → З безсонням допоможе боротись ківі\nГоловна / Харчування / З безсонням допоможе боротись ківі\n19:45, 17 Січ 2019 · Категорія: Харчування · Переглядів 758 ·\nДослідники виявили в ківі сератонін, який допомагає впоратися з безсонням і поганими думками. Вчені стверджують, що вживання в їжу фруктів ківі допомагає побороти тривале безсоння.\nЦе пов'язано з рівнем антиоксидантів і серотоніну, які розслаблюють нервову систему і допомагають міцно заснути. Вживання двох фруктів за годину перед сном допомагає людям швидко заснути і міцніше спати. Це може бути пов'язано з високим вмістом антиоксидантів і серотоніну в плодах.\nОдномісячне дослідження 24 добровольців з проблемами сну, проведених Тайваньским медичним університетом в Тайбеї, показало, що вони люди спали на 13% довше, якщо вони перед сном їли ківі.\nКрім того, кількість часу, який знадобився на сон, зменшилася на 35%.\nМітки: ківі, безсоння, користь\nвластивості 50, імунітет 232, продукти 1959, здоров'я 3668, рукола 10, реклама 21, бутерброди 5, інфаркти 11, зелений 39, їжа 627, харчування 5263, сало 22, зуби 397, печінка 275, риба 64, COVID-19 103, сир 75, яблука 86, цвітна 3, омолодження 113, скумбрія 3, осінь 71, замінники 18, Шоколад 127, какао 38, родзинки 8, похилий 1, лимони 13, томатний 7, гіпертонія 193, овоч 14, енергія 33, шкода 1342, ожиріння 159, яйця 82, сон 605, шкіра 1153, выращивание 2, приготування 146, арахіс 8\nSQL запитів: 12 | Генерація сторінки: 0.23 сек | 5.288 Mb


Здійснити заходи впливу на діяльність МФО та компанії, що надають послуги зі стягнення заборгованості\nЕлектронні петиції до Кабінету Міністрів України Здійснити заходи впливу на діяльність МФО та компанії, що надають послуги зі стягнення заборгованості\nФінансово-кредитна система України абсолютно не контролюється органами державної влади. Кредитними операціями займаються всі бажаючі, створюючі свої особисті умови кредитування. Стягнення заборгованості здійснююється абсолютно поза законним способом. "Телефонний терор", втручання в особисте життя, збирання, зберігання та розповсюдження конфіденційної інформації, вимагання повернути неіснучий борг стало звичайною справою. Регулятори роблять вигляд, що не помічають порушень, правоохоронні органи не реагують, судовий захист став не доступним.\nПитання потребує негайного вирішення на рівні держави, за відсутності реального механізму контролю над діяльністю МФО та підприємств, що надають послуги зі стягнення заборгованості псується ставлення та привабливість Фінансово-кредитного бізнесу в Україні.\nПетиція № 41/003490-20еп\nДата створення: 21 травня 2020 р.\nАвтор: Вашеняк Вікторія Олександрівна\nСтаном на 19 вересня петицію підписали 208 осіб з 25000 необхідних.


News Ukraine - У Києві судитимуть слідчого поліції за збут наркотиків (фото)\nПід час обшуків у поліцейськогов виявили наркотичні та психотропні речовини\nКолишньому поліцейському світить до 12 років ув’язнення за збут наркотичних засобів\nПрокуратурою Києва спільно з територіальним управління Державного бюро розслідувань, розташованим в Києві, завершено досудове розслідування за фактом збуту працівником поліції наркотичних засобів та психотропних речовин.\nУ ході досудового розслідування правоохоронці задокументували декілька епізодів збуту 30-річним інспектором слідчого відділення Солом’янського управління поліції в Києві заборонених речовин: 10 г амфетаміну, 12 г МДМА та 42 г кокаїну.\nУ подальшому під час обшуків, проведених у поліцейського, виявили та вилучили 40 г МДМА, 5 г кокаїну, а також близько 900 боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї, які він незаконно зберігав.\nОбвинувальний акт за ч. ч. 2, 3 ст. 307 та ч. 1 ст. 263 КК України скеровано до Дніпровського районного суду Києва для розгляду по суті.\nСанкція статті передбачає покарання від шести до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.\nДжерело статті: “https://glavcom.ua/kyiv/news/u-kijevi-suditimut-slidchogo-policiji-za-zbut-narkotikiv-foto-739129.html”\nпрокуратура Київ суд\nКто будет наживаться на флагах? — Сорока\nУ Києві на гарячому спіймали "велосипедного" злодія - крадене перефарбовував у гаражі: фото


“Про і контра”. Передача присвячена мовним питанням.\n07 вересня 2003, 21:11\nТарас Марусик “Про і контра”. Передача присвячена мовним питанням.\nКиїв, 7 вересня 2003 року.\nВітаю вас, шановні слухачі! Перед мікрофоном у київській студії радіо “Свобода” – журналіст Тарас Марусик, звукорежисер – Артем Мостовий.\nВ прямому етері – чергова передача, присвячена мовним питанням.\nНаші постійні слухачі, очевидно, пам’ятають, що минулого разу, а це було тиждень тому, ми вели мову про долю 36-ої школи Донецька з українською мовою навчання. Сьогодні ми поговоримо про проблеми українського правопису, але й не оминемо донецької теми, оскільки попри начебто “крапку”, яку 4 вересня поставила Донецька міська рада в питанні школи, підтвердивши своє квітневе рішення про її закриття. Сама ж влада продовжила цю тему вчора, 6 вересня.\nНаші гості: професор Інституту журналістики КНУ ім. Тараса Шевченка, доктор філологічних наук, заслужений журналіст України Олександр Пономарів поряд зі мною у студії.\nА на телефонному зв’язку з нами заступник голови Донецького обласного відділу Всеукраїнського товариства “Просвіта” Марія Олійник, голова обласної організації Всеукраїнського комітету оборони прав людини Євгенія Ратникова і голова батьківського комітету 36-ої школи Людмила Кондракова. Вітаю вас, шановні гості.\nВсі нас чують?\nТелефон прямого етеру – 490-29-05. Код Києва, хто буде дзвонити з-за меж столиці, – 044. Висловлювати свої думки бажано стисло і ставити запитання прошу вас десь хвилин через 25-30. А зараз, на початку, я б хотів приділити дві-три хвилини мовним новинам.\nОтже, 75 років тому, 4 вересня Раднарком УРСР затвердив новий український правопис (“скрипниківський”), який діяв до 1933 року, до початку Великого погрому українського народу.\nНаступна новина така. Я хотів би, щоби наші слухачі почули, як висловлювався посол Російської Федерації в Україні Віктор Черномирдін першого вересня, коли його посвятили в почесні спудеї філологічного Інституту КНУ. Він, зокрема, сказав таке: “Україна ставить питання, насамперед, про українську мову. І ніхто не має права дорікати, що вона працює і удосконалює свою мову. Україна – суверенна держава, українська мова – її державна і рідна. Але якщо більш як 8-9 млн. говорять російською, то забороняти їм говорити – це марна справа. Цей психоз уже минає. Місця вистачить усім.” Нагадаю, що це були слова посла Російської Федерації в Україні Віктора Черномирдіна.\nА тепер – інформація з Севастополя, інформація, яку подало агентство “УНІАН” вчора, 6 вересня. 97% севастопольських школярів вивчають державну мову як предмет, але тільки 1,7% навчаються цією мовою. І ще одна інформація Севастополя. Севастопольська міська влада вважає за необхідне дозволити молоді міста здавати вступні екзамени у вузи України російською мовою. І це на сьогодні всі короткі мовні новини.\nА, ще про одну я забув. 2 вересня цього ороку сповнився рівно рік міській комплексній програмі заходів щодо розвитку і функціонування української мови в м. Києві на 2002-2005 роки “Українська мова в українській столиці”. Нагадаю, що цю програму схвалив і підписав 2 вересня 2002 року міський голова Києва Олександр Омельченко. Отже, тепер переходимо до наших тем. Я б хотів на початку коротко пояснити для наших постійних слухачів, які слухають постійно, зокрема, і прямі етери в суботу і в неділю. Здавалося би, що уже в історії з донецькою школою на минулому тижні поставлена “крапка” і, власне, як для журналіста, то ця тема мала би бути закрита через те, що справа журналіста – це, як на мене, служити своєрідною зв’язною ланкою, мостиком між суспільством і владою, між владою і суспільством. Але так сталося, що вчора, 6 вересня, влада сама продовжила цю тему. І саме у Донецьку, в 36 школі побував віце-прем’єр-міністр України з питань гуманітарної політики Дмитро Табачник. І я розцінив цю тему як дуже важливу і актуальну, і тому запросив сьогодні до нас гостей з Донецька, щоби вони поінформували наших слухачів, що ж там було.\nОтже, ще раз вас вітаю. Марія Олійник, Євгенія Ратникова і Людмила Кондракова, ви мене чуєте?\nОтже, хто починає перший говорити?\nМабуть я, Марія Олійник.\nДобре, будь ласка.\nХоч міська влада і прийняла рішення повторне про ліквідацію цієї школи, але оскільки напередодні, а саме 3 числа, прийшла урядова телеграма від міністра освіти Кременя, де чітко написано, що Міністерство освіти категорично заперечує закриття освітнього навчального закладу 36 з українською мовою навчання, і оскільки була відповідь від віце-прем’єра Дмитра Табачник на депутатський запит народного депутата України Юрія Кармазина, де він у своїй відповіді каже, що питання ж це знаходиться на постійному контролі міністра освіти та науки України та Кабміну України, і оскільки ще сталася така, можна сказати, подія: на Світовому Конгресі Українців я підійшла з цією відповіддю до Дмитра Табачника і запитала його: “Скажіть, будь ласка, Ви дали відписку Кармазину Юрію, сказавши що це питання на контролі, бо сьогодні 18 число, а діти ж на вулиці?” Він сказав: “Ні. Це не відписка, це ми тримаєм на контролі, і школа буде збережена.” І нам абсолютно було незрозуміло, чому найвищі посадові особи, в тому числі і Віктор Федорович Янукович, наш прем’єр-міністр, сказав по телебаченню, що школа буде збережена, передав через найвищих керівників області пікетуючим дітям 29 серпня в місті Донецьку, що школа буде збережена.\nНе дивлячись на це все, міська рада приймає таке дике рішення: забирає приміщення школи, віддає неіснуючій хореографічній школі, дітей, які не погодилися з цим рішенням, садять тепер частину – у колишню школу, тепер хореографічну школу, менша частина пішла у 45 російську школу. Коротше кажучи, нам було незрозуміло. І тому, після прийнятого оцього рішення надіслано було телеграму прем’єр-міністру України Януковичу таку, що проігноровано всі рекомендації щодо збереження україномовної школи, перераховані і Табачником, і паном Януковичем голові донецької облдержадміністрації та голові Лук’янченку. І ми пишем далі, що “Ваш виступ по телебаченню 2 вересня теж дав дітям надію, що конституційні права на освіту українською мовою будуть захищені, але в Донецьку Конституція і Закони України не діють, завдяки найвищим посадовим особам, тому повторно поросимо вжити термінових заходів до поновлення праці школи 36, і проведення негайних кадрових змін, що на нашу думку, було би доречно.” І ось реакція: буквально на наступний день в Донецьк, 6 вересня, приїхав Дмитро Табачник. Причому, ця подія сталася, хоча телеграму подавали два помічники народних депутатів, нас не повідомили, а довідалися про це тільки по таких, можна сказати, “знаках”, тому що асфальтували пришкільну площадку, доріжку, цілу ніч фарбували двері, стіни – йшла якась робота. І тому ми, не знаючи абсолютно, що там буде Табачник, ми прибігли до школи довідатись, що ж там буде таке. Там уже було телебачення, ніхто нічого не знав, школа була на замку, і коли ми підійшли зайти до школи, нам її не відкрили. У школу заходили якісь люди. Ну, нарешті ми до заступника голови Донецька Лактіонова звернулися: “Що тут робиться в школі?” Він каже: “Тут в нас нарада, не заважайте.” Але через деякий час ми побігли за головою батьківського комітету, бо бачим, що щось робиться. І буквально через деякий час, дійсно, приїжджає віце-прем’єр-міністр Табачник, і, звичайно, вся облдержадміністрація, вся міськадміністрація, рай адміністрація і Комісія з питань освіти і науки під керівництвом Асі Семенівни Грушкової. Звичайно, перед цим до нас підійшов заступник голови облдержадміністрації і, побачивши нас (ми, видно, в плани ніяк не входили), сказав: “Ми вам дамо зустріч рівно 15 хвилин.” Нас, можна сказати, завели в школу, але не в приміщення, де сиділи якісь люди, а в інший директорський малесенький кабінет, і туди запустили від школи тільки колишнього директора, голову батьківського комітету, мене від “Просвіти”. А вся була обл- і міськадміністрація, якісь люди, які потім виявилися вчителями школи №45 з російською мовою навчання, куди переводять дітей з школи, і почалася так звана “бесіда” на 15 хвилин.\nНі, ще до цього стався дуже прикрий інцидент: в приміщення директорського кабінету ввійшла останньою Євгенія Миколаївна Ратникова, голова Донецької обласної організації, яка зараз з нами в ефірі, і, оскільки вона 3 місяці вела судовий процес по захисту конституційних прав батьків і дітей цієї школи на право навчання українською мовою, Анатолій Михайлович Близнюк просто, знаєте, кинувся, і каже: “А пані Ратникова що тут робить?” І став її відтісняти і виганяти з кабінету.\nПані Маріє, на цьому моменті, значить, зупиняємо Вас, і надаємо слово Євгенії Ратніковій.\nВи знаєте, я хочу повернутися до цитати Віктора Черномирдіна про психоз, який минає. Знаєте, він мігрує на схід, саме на Донеччину. Це, чомусь, зачіпає нашу владу, яка на цій всій зустріч, ви знаєте, нагадувала якесь таке екзальтоване шоу, бо, по-перше, були запрошені люди, які, в принципі, до цього конфлікту не мали ніякого відношення: це якісь вчителі 45-ої, батьки. Ну, вони там працюють – на здоров’я, хай! Ми ж не зачіпаємо нічим їх інтереси. Далі, були чомусь зібраний директорський, так званий, корпус, тобто, директора Ленінського району, голова Ленінської ради, заступники, вже, так сказати, змарнілий в цьому конфлікті голова Ленінського райвно пан Тарчинович, але ще бодро тримаючийся Лактіонов, і, нарешті, Анатолій Михайлович Близнюк, який мене просто потряс. Ви знаєте, він грав якусь роль, я не знаю, якусь шекспірівську роль, бо я знаю його як людину урівноважену, доброзичливу, і, Ви знаєте, навіть таку відкриту до критики. Раптом, якась така екзальтація – він застосував до мене якийсь, Ви знаєте, прийом, який нагадував мені щось з японської боротьби, коли, знаєте, зосереджуються, і так виштовхують противника. Я відчула такий, знаєте, його тиск, і в цьому контакті, так би мовити, ми і вийшли з ним в коридор (а йому прийшлось вийти за мною). Він, дійсно, якось так спочатку здивовано, а потім так, знаєте, агресивно, а далі його агресія якось нарощувалась. В коридорі зібрався цей весь натовп, і він почав якусь абсолютно, ви знаєте, далеку від теми промову, яка не переривалася нічим, я тільки просила так, знаєте, як школярка, піднімала ручку і казала: “Ви мені дасте щось відповісти?” Він говорив про Леніна, про Сталіна, про голодомор, про те, що він раніше мене підтримував, але тепер я стала націоналісткою, він не може мене підтримувати. Я йому кажу: “Давайте до школи повернемось і будемо говорити про школу.” Ви знаєте, як в тому, у Ільфа і Петрова “Остапа понесло”, так приблизно це все продовжувалося. Потім нарешті він передохнув, і я змогла вставити свої, так би мовити, 15 слів, і сказала, що “Вибачте, ну це ж те, що Ви говорите, просто не має ніякого відношення. Давайте про школу.” І, так би мовити, телеграфним стилем йому: “Ви по економіці, а я зараз про економіку не хочу слухати.” А він: “Ви там по ефірам говорите!” А я кажу: “Анатолій Михайлович, давайте в прямому ефірі вступимо в діалог. Я Вас запрошую куди хочете: на радіо, на телебачення. Давайте вийдемо, і хай нас послухає наш слухач, наш глядач, і хай він об’єктивно оцінить, але давайте так: Ви свою позицію, і я свою позицію. Дайте ж нам слово! Так, щоб це було обґрунтовано.” Боже мій, я не знаю, що з ним творилося, але він махнув рукою і кудись пішов. От відповіді я так і не отримала. Далі він приблизно таку точно промову проголосив, коли вже на другу частину зустрічі з Табачником я змогла потрапити, і там ми з пані Марією намагалися шанованому нами Дмитрові Володимировичу Табачнику щось пояснити, що ті цифри, якими він оперує, абсолютно не відповідають дійсності, що підхід його (я просто зауважила) з демографічною ситуацією, він весь час наголошував на демографічну ситуацію – проти того нічого не скажеш. Але скажіть, хіба та народжуваність, яка падає, про щось говорить? Я питаю, якщо всі діти, яких сьогодні менше, захочуть іти в українську школу, то давайте ж виявимо це.\nВибачте, пані Євгеніє, Ви мали на увазі російську школу?\nНі! Дійсно, народжуваність падає, але, скажіть, хто досліджує ці діти підуть чи в російську школу, чи в українську? Це ж тільки батьки можуть визначити. Так от якраз наш комітет, разом з батьківським комітетом дослідив це питання. Він вже опитав 254 сім’ї, з них тільки 16 висловилися “проти”. Причому, Людмила Михайлівна Кондракова опитувала з колиски дітей, оцих, хто тільки сьогодні народився, і до одинадцятого класу. Всіх абсолютно. Тобто, вона виявила перспективи, що перспективи є вперед на п’ять років наповненості, причому, до 25 дітей в класи віддадуть. Чому по це не хоче влада? Я майже нав’язала це Табачнику. От кажу: “Будь ласка, візьміть оці результати опитування.” Ну врешті-решт він взяв, але ніяк не прокоментував, не знаю, може вже потім якось роздивиться, врешті-решт, він –розумна людина і здатна проаналізувати. Але чому влада так себе повела?\nДобре. Дякую, пані Євгенія. Ви мали на увазі, звичайно, всі класи з українською мовою навчання?\nБезумовно! Тема одна сьогодні: чи є перспективи сьогодні наповнювати школу сьогодні, завтра, післязавтра? Причому, по закону у нас влада повинна проводити опитування і виявляти ці питання. Вона ж цим не займається абсолютно, значить зайнялася громадськість. А громадськість звинувачують в націоналізмі. Я показую підписи людей –254 людини підписалися: адреси, відповіді, все. Погляньте ж! Чому ніхто не хоче на це дивитися? Значить, якась саме у них політична задача, а не у нас.\nПані Євгенія, так що, Табачник узяв ці дані, чи ні?\nРезультати опитування взяли. А самі оці опросні листи, які я йому пропонувала, він відмовився взяти. Але висновки він взяв. Тобто, оброблені таблиці.\nЗрозуміло. Дякую. І я хотів би нашим слухачам нагадати, що рішенням Донецької міської ради від 4 вересня цього року фактично цю школу закрито, підтверджено рішення від 18 квітня. Але, звертає на себе увагу пункт 6-ий. Слухайте уважно.\nЦим пунктом доручається постійній комісії з питань освіти, культури, спорту у справах молоді “вивчити думку батьків загальноосвітньої школи №45 (це та школа, в яку хочуть перевести дітей) про надання статусу навчального закладу з українською мовою навчання”. Тобто, дітей переводять у російську школу, а чи буде їй надано статус української, ще невідомо, та й невідомо коли буде надано.\nА тепер я хочу надати слово голові батьківського комітету школи №36 міста Донецька Людмилі Кондраковій.\nДобрий вечір, пані Людмило.\nНаших дітей цілком переводять у 45-ту школу, іде дуже великий тиск на батьків аж до звільнення з роботи. Ми сказали про це Дмитру Табачнику, він заявив, що на Україні цього просто не може бути. Але тиск йде на всіх підприємствах Ленінського району, та ще й других: це і кондитерська фабрика “АВК”, і металургійний завод, і завод “Норд”, “Київ Конті”, “Сармат”, і шахти. І батьки попали в такий тиск, що їм просто немає чого робити, і вони змушені писати заяви, що переводять дітей в 45-ту школу. Зараз дуже важко знайти роботу, а якщо ти залишишся без роботи, хто буде дітей годувати?\nПані Людмило, на секунду перервемося. В нас є слухач з поза меж Києва і ми для нього робимо виняток. Добрий вечір.\nМи Вас слухаєм.\nЯ з міста Куп’янська, Віра.\nТак, пані Віро.\nБудь ласка, передайте оцим мужнім жінкам моє щире захоплення їхньою поведінкою, їхньою мужністю.\nПані Віро, вони чують Вас.\nЯ дуже дякую Вам, пані Віра, бо я харків’янка, а Куп’янськ – це під Харковом, дякую Вам за підтримку.\nЯ далі хочу продовжити. Ваша ситуація – це продовження колоніальної політики, тої, яка нищить українство в східній Україні.\nПані Віро, Ви ще з нами?\nДякуючи батькам і дякуючи цим мужнім жінкам, оце ще українство тримається.\nАло? Пані Віро, дякуєм Вам. Дякуєм Вам за Вашу думку висловлену. І продовжуємо, і надаємо знову слово пані Людмилі Кондраковій. В мене запитання до Вас, пані Людмило, таке є. Як Ви спілкувалися з Дмитром Володимировичем Табачником? Як він сприйняв Ваші аргументи?\nДмитро Табачник подивився на нас і по тому, як він вів себе, було зрозуміло, що ця школа йому непотрібна, і що міська влада вирішила її закрити, це його влаштовує. І було сказано, що це зроблено правильно. Ще я хочу...\nВибачте, ким було сказано?\nДмитро Табачник і заступник міністерства освіти Віктор Огнев’юк.\nДобре. І що ще Ви хотіли сказати?\nВ 45-ій школі буди два українських класи. Зараз в п’ятий клас там залишилось три дитини. І ці три дитини, котрі навчалися з першого класу на українській мові, зараз переведені в російський клас. І я не знаю, як вони тепер будуть навчатися, тому що дітям важко – спочатку все було на українській мові, а зараз все почнеться на російській. Це буде те, що ні українську, ні російську мову вони знати гарно не будуть.\nІ це, мабуть, жде і наших дітей, котрі перейдуть з 36-ої школи у 45-ту. Це дуже шкода.\nПані Людмило, дякую Вам. У мене ще одне запитання, не знаю до кого. Згідно з цим рішенням, яке я згадував, від 4 вересня Донецької міськради, там сказано, що для тих дітей, які не згодні переходити в 45-ту школу, відкривається, так би мовити, “філія 45-ої школи” в одному з крил 36-ої школи. Оскільки звільнені вчителі 36-ої школи, то, мабуть, будуть вчителі 45-ої. Але у мене таке запитання. Оскільки основний аргумент закриття цієї школи – це було, скажімо так, упорядкування мережі шкіл, про те, о утримувати цю школу економічно невигідно. Чи буде економічно вигідно утримувати, наприклад, по два класи якихось – по два восьмих, по два сьомих? Одна частина дітей буде, скажімо, у 45-ій, а одна – у флігелі, чи у крилі, цієї школи.\nБудь ласка, пані Маріє.\nЗрозуміло всім, що це економічно невигідно, тому що, наприклад, класи поділилися: там – 4 дитини, там – 9, і їх утримують і фінансують. Але злочин було зроблено ще один: школа 36 набрала перший і десятий клас. В десятий –22 дитини, і в перший –17. І от якраз ці перший і десятий класи саме цим стурбовані, що ліквідовані ці перший і десятий класи в 36-ій школі. Мотивація така, що школа не мал. Права їх набирати, бо вона вже була ліквідована 18 квітня, хоча це неправда, тому що суд призупинив ліквідацію, і школа мала право набирати, але вони були просто розігнані, і вони всі пішли по російських школах.\nЗрозуміло, пані Маріє. У нас ще один дзвони к з поза меж Києва. Добрий вечір.\nМи Вас слухаємо.\nЦе дзвонить пан Степан з Рівненської області, місто Кузнєцовськ. Знаєте, у мене до пані жінок таке питання. Чому це вони говорять там “російську, українську”. Треба вирішувати питання ребром: українські школи в Україні! Ви подивіться на країни Заходу: в Франції – французькі, в Німеччині – німецькі. І питання вирішиться! Що це таке: в Україні не може бути української школи! Це смішно! Ви тут базар розводите, що “українську, російську”. Ви зробіть так, щоб в Україні були українські школи!\nПане Степане, вибачте, а до кого це звернення? До кого цей заклик?\nЗвернення у мене до президента України Кучми, до того ж віце-прем’єра Табачника, Кременя, і Януковича добавим, тому що це проросійські люди, вони будуть добиватись тільки того, щоб ці школи були російські. І ось я хочу так, щоб було як у Франції – французькі, в Німеччині – німецькі...\n... в Америці –американські.\nПане Степане, дякую. Зрозумів. У мене склалось враження, що Ви закликаєте жінок, а тепер я зрозумів Вас. Дякуєм за дзвоник. Тепер ми, оскільки...\nДобре, пані Маріє, тільки дуже коротко.\nВи знаєте, що сказав Дмитро Табачник? Що ми їх обманули! Бо ця школа, 36-та, три класи якої навчаються українською мовою, має статус російської. Розумієте? Якщо це віце-прем’єр-міністр України таке говорить... І тому він поміняв свою думку. Все тому, що Тамара Проскуратова, народний депутат України, на місці вивчивши теж це питання, прийшла до такої думки. І Огнев’юк це сказав. Розумієте? Вищі посадові особи це говорять, що в Україні, в Донецьку, якщо школа повністю перейшла на українську мову навчання, і її бачити влада не бажає, відмовляє в наданні статусу української, вона є російська школа. Скажіть, де ми живем? Хто нам керує?\nЯ би хотіла ще добавити.\nТак, пані Євгеніє, тільки коротко, бо ми вже завершуємо обговорення.\nВін абсолютно правильно піднімає питання, з того боку нашої України, з Рівненської області, куди ми простираємо йому руку, про те, що в нас в Україні неукраїнська влада. Бо є Стаття 27 Закону про мови, де написано чітко “викладання в Україні ведеться українською мовою”. Вони не читали цю статтю. Розумієте? Не хочуть бачити її.\nДякую, пані Євгеніє. І ми вже будемо завершувати обговорення, і я би хотів, щоби сказав з приводу цієї ситуації кілька слів запрошений гість у київській студії професор Олександр Пономарів своє просто бачення.\nМоє бачення таке, що в Україні немає української влади. Тому що є Конституція, її всі порушують, починаючи з найвищих щаблів, і весь час кажуть, що в нас немає ніяких порушень, ну а в Донецьку закривають одну з нечисленних українських шкіл. Отже, це є неподобство і порушення Конституції.\nІ на завершення теми я хотів би як ілюстрацію подати невеличкий уривок моєї розмови (це було трохи більше тижня тому) з помічником заступника голови обласної держадміністрації Донецької Віталія Лобаса. Будь ласка, прошу.\nПомічниця Віталія Лобаса\nЯ добре розумію... (переклад з російської)Можна російською мовою, мені простіше.\nНі. Я не можу.\n(переклад) Вам не простіше?\nМоє право – розмовляти так, як я розмовляю.\n(переклад) Добре. Без проблем\nА Ви, як державний службовець, могли б і українською.\nЦе був невеличкий уривок, я його коментувати не буду. А, власне, хочу подякувати нашим гостям. А перед тим, як подякувати нашим гостям, я буквально скажу кілька речень. Отож, у мовному питанні партія “Регіони” на чолі з прем’єр-міністром України Віктором Януковичем, як ми бачимо з цього прикладу, визначилась, як і СДПУ(о), які делегували на минулому тижні народного депутата, Героя України, Тамару Проскуратову.\nА от чи вистачить такої консолідації на майбутніх виборах, невідомо. Тільки як претендувати на посаду президента України з іміджем людей, партії яких сприяють закриттю української школи.\nОтже, дякую нашим гостям. З нами були на зв’язку з Донецька заступник голови Донецького обласного відділу Всеукраїнського товариства “Просвіта” Марія Олійник, голова обласної організації Всеукраїнського комітету оборони прав людини Євгені Ратнікова і голова батьківського комітету школи №36 міста Донецька Людмила Кондракова. Ще раз вам дякую всім.\nА ми тим часом продовжуємо нашу програму, і перед тим, як перейти до правописних питань, на початку передачі ми згадали про те, що виповнився рік міській програмі “Українська мова в українській столиці”. Я думаю, що я ще повернуся до цієї програми, тільки можу так констатувати одним реченням, що вона майже повністю не виконується, але є й позитивні приклади. Я записав сьогодні невеличку розмову (послухайте її фрагмент) з директором Українського гуманітарного ліцею КНУ ім. Тараса Шевченка Ганною Сазоненко.\nЯ їй поставив таке запитання: яким чином в Українському гуманітарному ліцеї підтримується атмосфера української мови, україномовності? Чи, може, є проблеми?\nОднозначно, мабуть, сьогодні важко будь-яку проблему висвітлювати. А я би сказала, по-перше, назва сама “Український” говорить, що засновувався він на філософії українознавства, власне, Інститутом українознавства Київського університету, ну, і Міською радою. Я вам хочу сказати, що перші наші випускники – це, справді, були оці маленькі, але, я вже не побоюсь слова сказати, сподвижники українського духу, і сьогодні серед них дуже багато і вчителів, і викладачів української мови, історії України, бо вони йшли від 91-го року, бо ліцей – провісник держави, якраз в осередок українства, і вони цей осередок творили. Ми думаємо, що найважливіший сьогодні вплив чинять інколи навіть і не батьки, я скажу, а, скоріше всього, той олюднений простір, який впливає на дитину. І от ми собі поставили за завдання відповідати високим вимогам українського закладу, закладу ліцейного типу, який і був на терені України. І Гоголівський ліцей в Ніжині тому є свідком – справді там творилась українська, ми сьогодні говоримо, наша національна еліта. В перші роки становлення, а одночасного і функціонування і розвитку ліцею це питання значно було простішим. Я пригадую, коли очолював учнівський парламент наш випускник (сьогодні він студент вже 4 курсу юридичного факультету) Юрій Носик, ми писали “Маніфест ліцеїста”, і вони абсолютно жорстко навіть наполягали на тому, аби записати: “Російській мові в нашому ліцеї немає місця.”\nВи знаєте, я намагалась їх націлити на те, що нехай буде і російська мова, але не у нас, ясна річ, вживаною в ліцеї, хоча діти мають знати і російську мову – без цього не буває. Так от, ми записали в маніфесті разом з ними: “Російська мова в Україні, а в першу чергу – в ліцеї, немає майбутнього.”\nНа жаль, сьогодні обстановка значно складніша (я маю на увазі, довкола), тому що, якщо з 91-го, 2-го, 3-го року навіть мої колеги директори, які не знали української мови, вони складали іспити. Сьогодні це не є перепоною аби ти став директором української школи. Сьогодні навіть директори дозволяють в своєму середовищі спілкуватися. На жаль, я часто з’являюсь в них “в ролі” – коли я з’являюсь, то мова припиняється, тому що є поняття державної мови. Для мене це святі речі для нашого колективу. Ми намагаємось підтримувати однозначно не просто вживання української мови, а її вивчення, її розквіт в нашому закладі. Ясно, що на перервах (про уроки я не говорю, безумовно).\nЯ вам хочу сказати от іще одну особливість, яка стосується української державності у нашому ліцеї. Коли я перебувала в Канаді на одній з конференцій у Монреалі з проблем двомовності, я однозначно для себе вирішила, і це підтримав педагогічний колектив, що кожен робочий день ми починаємо нашим гімном. І це дуже важливо, це справді налаштовує дітей на те, де вони знаходяться, в якій державі вони є, а не просто в центрі столиці, в районі Бессарабки підтримувати дух українства. Але це не просто наша мета, ми говоримо – це наша місія, закладу.\nЦе була директор Українського гуманітарного ліцею КНУ ім. Тараса Шевченка Ганна Сазоненко. І в нас слухач, будь ласка. Добрий вечір. Ало? Зірвався слухач? Значить, зірвався.\nОтже, переходимо, безпосередньо, до правописних проблем і я би попросив, пане Олександре, для початку, оскільки часто ставлять наші слухачі запитання і гостям і мені, безпосередньо, чому я вживаю слово “етер”? Що це таке? Чому? От почнемо з цього.\nЕтер – це те саме, що й ефір, тільки ефір – це спотворена форма, а етер – це правильна, бо це слово запозичене з грецької мови. У грецькій мові, в давній, воно вимовлялося як “ейкхер”, а в новогрецькій – як “ейтхерос”. В нас звуку такого немає, міжзубного, але ми його замінюємо звуком “т”, тому “етер” ми кажемо так само як “математика”, “бібліотека”, “естетика”, “етика”, “лабіринт”, “нафта”, “синтез” і так далі. У всіх цих словах той самий звук, тільки у 9-10% слів ми його вимовляємо з правильним акцентом, а “етер” і ще кілька слів вимовляємо там “ф” тільки тому, що так вимовляють росіяни. Але скільки ж ми будемо копіювати і наслідувати недосконалості українського правопису? Причому, цей “те” звук пишуть наші класики, починаючи з давніх-давен. Але я вам наведу дві цитати, із Павла Тичини “пливе етер, струмує вітер, джерела б’ють нових поем” і закінчуючи живим і гарним нашим поетом Дмитром Павличком “і гори хмар на піднебессі, і світу голубий етер”.\nТут я би ще згадав “Атени”, столицю Греції, яку ми знаєм як “Афіни”.\nПравильно. Це місто ніхто, включаючи самих греків, “Афінами” не називав, усі називають “Атенами”, крім росіян. І, наприклад, Микола Зеров писав: “Ми скрізь були, нас вабив спів сирен, сарматський степ і мармури Атен”.\nЯ собі дозволю ще зацитувати одну цитату, до речі, з Вашої праці, пане Олександре, цитату Cамійленка. Ось, цитую: “Треба писати “Атени”, а не “Афіни”, “бібліотека”, а не “віфліофіка”, як колись писали росіяни.” Отже, було колись слово “віфліофіка”, і, мабуть, 99,99% наших слухачів навіть і не здогадуються про існування цього слова.\nТак. Але потім росіяни почали писати “бібліотека”, але “ефір” залишили, і ми мусимо чомусь... Я, наприклад, вважаю, що давно треба нам прийняти “етер”.\nДякую. У нас слухач. Ало? Ні, немає? Знову зірвався слухач. Добре, продовжуємо. Пане Олександре, ми дуже добре пригадуємо яка була бурхлива дискусія в певний період, кілька років тому, коли Національна правописна комісія при Кабміні України хотіла увести деякі зімни до правопису. Чи могли би Ви дещо загально охарактеризувати якісь, можливо, “больові точки”, які викликали такий спротив?\nВибачте, я поставив Вам запитання, і знову з’явився той слухач, який зірвався. Добрий вечір!\nШановні брати мої, ви розумієте мене, що смерть через людину і воскресіння через людину? Яке нахабство: ми вдосконалювати повинні свою мову на своїй території. Ви ж розумієте, справа не в Черномирдіні. Наші ж рідні чим краще? Вони ж того самого гебістського гніздечка номенклатурного, що й він. Ви розумієте? Де те середовище? Я вчора задавав це питання: де можна духом українським викинути це нахабне гебістське середовище?\nЯ вам скажу одне: таке середовище є. Це українське, наше, а не українське, братство Дмитра Корчинського. Будьте добрі, приходьте, і ми витіснимо цих нахаб з українських теренів. Дякую вам за увагу.\nХочете зреагувати якось?\nЯ хотів би зреагувати, бо те, що робить Дмитро Корчинський, багато в чому викликає, м’яко кажучи, подив у порівнянні з тим, який був Дмитро Корчинський кілька років тому. Тому, цей пан, що дзвонив, я цілком згодний з ним, але я не думаю, що нас урятує Дмитро Корчинський.\nДякую. Отже, ще слухач. Будь ласка. Добрий вечір.\nЄ у мене питання до пана Олександра.\nШановний пане Олександре, Ви для мене величезний авторитет. Я завжди дослухаюся до Ваших порад, які Ви друкуєте в популярній пресі, і маю Вашу книжечку. Я хотіла Вас запитати: як, на Вашу думку, весь загал український каже “україномовна” література, але “російськомовна”? Як для мене, це неправильно. Мене це якось зачіпає. Можете Ви мені пояснити?\nЯ моду пояснити, бо я про це багато раз писав. “Українська мова”, отже, від цього буде “українськомовний”, як “сільське господарство” –“сільськогосподарський”, і “російська мова” – “російськомовний”. Отже, правильно тільки “українськомовний”. А ми ж не кажемо “росіємовний”, “чехомовний”, “поломовний”, а кажемо “польськомовний”, “чеськомовний”. Отже, тільки “українськомовний”.\nДякую, пане Олександре. І повертаємося до того мого першого, вірніше, другого, запитання, яке я Вам поставив щодо правопису. Коротко про ті “больові точки”.\nНу, от те, що робиться з правописом, воно діється тому, що так дозволяє найвищі влада в Україні. Це так само, як ото дозволяють закривати українські школи, і все це відбувається без скарг. У 1994 році на хвилі національного піднесення було створено Правописну комісію при Кабміні України, щоб виробити норми правопису, єдині для всіх українців світу, так, як це робиться в усіх цивілізованих народів. Ці пропозиції були випрацювані, і мала зібратися комісія у лютому 2001 року, але різні сили, які не хочуть нічого міняти, хочуть залишити “здобутки” періоду зближення мов, “накрутили” Президента України, він переніс затвердження правопису на цілий рік, відбулося так зване “обговорення” правопису у широких народних масах, чого немає в жодній країні світу, бо правопис мають обговорювати мовознавці, так як медичні проблеми мають оговорювати лікарі. А то доходило до того, що на вулиці людей питали. Але, з одного боку, це було погано, тому що, справді, почалася якась масова така кампанія, яка нічого не варта була, а з другого боку, це дало позитивні наслідки, бо люди нарешті побачили, що нічого там страшного, бо лякала нашими пропозиціями певна категорія мовознавців, що це буде інша мова і усе. Насправді, всі почули, що це мова, якою писали наші класики, і що в Радянському Союзі виправляли навіть наших класиків, бо в Лесі Українки написано “діється в Коринті”, виправляють – “у Коринфі” і досі так пишуть.\nОтже, президент відклав на рік, а потім мала зібратися всеодно комісія, і вона б затвердила. Але потім, 19 лютого 2002 року прем’єр-міністр Кінах підписав постанову про новий склад Правописної комісії, і у цьому складі було вилучено звідти багатьох мовознавців, у тому числі, цих іншомовних, зарубіжних українських мовознавців, включаючи найвидатнішого із живих тоді українських мовознавців Юрія Шевельова (він потім помер). І повводили у комісію багатьох людей, які не мають жодного стосунку до української мови, до мовознавства, і до філології, з метою, щоб при голосуванні залишити все так, як було. Але, всеодно, я сподіваюся, що зміни рано чи пізно настануть, бо ніхто вже не примусить, наприклад, якщо написав новий вірш тепер уже Микола Руденко, і там у нього із словом “світ” римується “міт”, то наврядчи будь-яка комісія, хоч там буде десять академіків Толоцьких, примусить його “міт” виправити на “міф”. Тому, я думаю, що якщо деякі журналісти, редактори, окремі видавництва застосовують норми українського правопису (а не зросійщеного), я думаю, зрештою, він переможе.\nДякую, пане Олександре. І ми перервемося на дзвоник нашого слухача. Добрий вечір.\nТаке питання. От афіші, всякі такі, що на стендах висять, на двох мовах – на російській і на українській. Ну це ж якась гидота. Поясніть, будь ласка. По закону це... Якось треба ж обмежувати це діло. Дякую.\nДякуємо Вам за запитання. Я спробую відповісти, хоча це зараз не зовсім за темою нашої розмови. З приводу цього є абсолютно чіткі законодавчі норми, але, на жаль, вони (я так скорочено відповідаю) не виконуються, як і багато інших. Але сьогодні ситуація (я про це вже говорив і писав) ускладнюється ще й тим, що 15 травня ВР України ратифікувала Європейську хартію. Можливо, те, про що Ви кажете, можливо, дехто намагається грати на цьому, а тим часом немає повноцінного на сьогоднішній день закону про українську мову, є той закон, який був ухвалений у 89-ому році ще в радянські часи, і просто продовжена його дія. Отже, пане Олександре, я знову ж таки повертаюся до правопису. Ми говорили, слово “етер” згадали.\nПросто ми говорили, як передавати в українській мові грецький міжзубний звук “тф”, і ми його передаємо в основному правильно, але в деяких словах там незакономірне “ф”, тому його треба виправити.\nЦе, до речі, була одна з тих поправок, які хотіли ухвалити, так само, як, наскільки я пригадую, родовий відмінок іменників жіночого роду “радості” і так далі. Чи можете Ви зупинитися ще на якихось таких тих поправках, які викликали найбільший спротив тоді, після оприлюднення можливих змін до правопису.\nНу, ви розумієте, у більшості мовознавців спротиву не було. Можливо, щось нове завжди викликає певну таку, певний дискомфорт, але згодом люди б до цього звикли. А спротив був у будь-якому випадку. Наприклад, ми хотіли вирівняти основи, бо ми пишемо “лавр”, але “лауреат”. Тут же ж ніякого здорового глузду немає, бо “лауреат” походить від латинського “лавреатус”, а “лавреатус” – від латинського “лаврус”, “увінчаний лаврами”. Тобто, ми хотіли, щоб не було винятків. Ми хотіли, щоб ми писали “автотренінг” так само, як “автобіографія”, тому що це походить від грецького слова, і вимовляється там саме “ав”, а не складовий “у”. Спротив оце був – казали: “Як це можна писати “лауреат”?” Я не знаю, в чому тут був спротив і чим він був мотивований. Я думаю, що просто людей “накручували”. Ну, а я якихось особливих не пам’ятаю проти чого дуже виступали. Ну, це “етером” лякали дуже, хоч по суті нічого страшного немає, хай би ті, що лякали почитали наших класиків.\nДякую. У нас слухач. Добрий вечір.\nДзвонить пан Микола з Львівської області.\nТак, пане Миколо.\nСкажіть, будь ласка, пане Олександре (то трошки не пов’язано з темою), але мені здається, що нашій владі невигідно мова українська Україні через те, що наші люди не вибрали українського президента, а тільки проросійського. Чи Ви згідні зі мною?\nЯ думаю, що наші люди зрештою зрозуміють, що треба обирати президента, який буде захищати Україну з усіх поглядів: обстоювати її мову, обстоювати її культуру, її історію, який нарешті наведе порядок і не дозволить місцевим урядовцям порушувати Конституцію.\nЯ собі дозволю сказати, що запитання нашого слухача просто ще раз нагадало, що більшість запитань, які пов’язані з якоюсь українською тематикою, політизовані в Україні.\nПане Олександре, запитання такого плану: як Ви би прокоментували заяву, чи рекомендацію, швидше, Всеукраїнського товариства “Просвіта” (минулого року) про те, що виходячи з того, що сталося з Правописною комісією національною, “Просвіта” рекомендує запропоновані правописні зміни впроваджувати ширше в життя, в тому числі і журналістам?\nЯ думаю, що треба журналістам прислухатися до рекомендації Всеукраїнського товариства “Просвіта”.\nТобто, Ви вважаєте, що таким чином вона буде поволі запроваджувати ці зміни?\nБудь ласка, підкажіть, що оце означає “націоналіст”? Тому що я знаю, що таке “нацист”, я знаю, що таке “шовініст”, я знаю, що таке “патріот” (це іспанське слово, походить від слова “батьківщина”).\nПане Вікторе, дякуєм. Дуже коротко, бо це не за темою, будь ласка, пане Олександре.\nНу, слово “патріот” походить, зрештою, від грецького слова “патріда” і “патріотіс”. Це людина, яка любить свою батьківщину.\nУ Радянському Союзі слово “націоналіст” набуло негативного значення, але, насправді, “націоналіст” – це той теж, хто любить свою батьківщину. Отже, в нормальних умовах націоналіст дорівнює патріотові. А той, хто ненавидить інші народи, це називається “шовініст”. Але українські націоналісти дуже добре ставляться, люблять не тільки свою мову і свій народ, а поважають прагнення і мрії інших народів.\nДякую. У нас ще є слухач? Ні. Отже, пане Олександре, я на початку передачі недаремно згадав, що, фактично цими днями ми відзначили своєрідний ювілей – 75 років з часу ухвалення постанови Раднаркому про запровадження нового правопису, який пізніше одержав назву “скрипиківського”. Я хотів би, щоб Ви пояснили для наших слухачів взаємозв’язок між тим “скрипниківським” правописом і цими змінами, які пропонувала два роки тому національна Правописна комісія.\nЗв’язок найпряміший, тому що той правопис називається “скрипниківський”, бо його підписав тодішній міністр освіти Микола Скрипник, а виробляли той правопис найвидатніші українські мовознавці, які з’їхалися в Харків, тодішню столицю, з усіх частин розкиданої між різними державами України. Отже, це був перший загальноукраїнський правопис, і ми в наших рекомендаціях спиралися на нього, звичайно, відсіявши те, що не витримало випробування часом.\nДякую, пане Олександре. Отже, не на голому місці, так?\nНаш прямий етер вже добігає кінця. Я хочу подякувати всім, хто взяв у ньому участь, передусім, нашому київському гостю – професорові Інститут журналістики КНУ ім. Тараса Шевченка докторові філологічних наук Олександрові Пономареву, а також тим нашим гостям, які були з нами на зв’язку з Донецька, нагадаю ще раз, це були: Марія Олійник від “Просвіти”, Євгенія Ратнікова від Всеукраїнського комітету оборони прав людини, і Людмила Кондракова від батьківського комітету 36-ої школи.\nЗ вами прощається журналіст Тарас Марусик. І нагадаю, що мені допомагав звукорежисер Артем Мостовий. На все добре, шановні слухачі.


СБУ спіймала на великому хабарі лікаря, який допомагав мобілізованому ухилитися від служби в АТО / Новое Время\nСБУ спіймала на великому хабарі лікаря, який допомагав мобілізованому ухилитися від служби в АТО\n26 серпня 2015, 16:59 0 коментувати\nЛікар входив в кваліфікаційну комісію\nСлужба безпеки затримала лікаря Черкаської обласної лікарні під час отримання хабара у розмірі 7 тисяч гривень\n"Лікар, який входив до кваліфікаційної комісії, вимагав від місцевого мешканця гроші за видачу довідки непрацездатності та оформлення медичного документа для ухилення від мобілізації", - зазначили у відомстві.\nНа даний момент триває досудове розслідування за ч. 3 ст. 368 (одержання неправомірної вигоди) КК України.\nРаніше повідомлялося, що офіцери внутрішньої та власної безпеки Держприкордонслужби провели раптову перевірку зміни прикордонних нарядів в пункті пропуску Бачівськ Сумського загону та виявили хабарника.


Вчена рада ХДУ: зміни у структурі університету та обрання проректорів\nНа початку зібрання ректор університету Олександр Співаковський та голова Вченої ради Володимир Олексенко вручили членам колективу грамоти та подяки від керівництва міста та області.\nЗа словами ректора ХДУ Олександра Співаковського, перед тим, як підписувати контракт з проректорами, вони мають презентувати те, що виконали та представити показники, які є вимірюваними. «Ми формуємо потужну систему прийняття рішень та нову філософію відносин», – наголосив ректор.\nОдним із важливих питань були зміни у структурі ХДУ. За словами першого проректора Сергія Омельчука, це рішення було ухвалене на підставі колегіальних органів різних рівнів та на підставі рішень загальних зборів факультетів. «Все підпорядковано одній меті – балансуванню тих потреб, які ми маємо із тими якісними аспектами освітніх послуг, що надає університет», – значив перший проректор.\nВчена рада підтримала зміни у структурі університету: кафедру історії, археології та методики викладання підпорядковано соціально-психологічному факультету, який перейменовано на факультет психології, історії та соціології. Історико-юридичний факультет об’єднано з факультетом економіки і менеджменту та перейменовано на факультет бізнесу і права. Кафедру педагогіки імені проф.Є.Петухова перейменовано на кафедру педагогіки, психології й освітнього менеджменту імені проф.Є.Петухова. Кафедру технологічної та професійної освіти приєднано до кафедри фінансів, обліку та підприємництва, надавши назву – кафедра фінансів, обліку та підприємництва. Кафедру медицини та фізичної терапії реорганізовано у кафедру фізичної терапії та ерготерапії.\nТакож у ході засідання було затверджено ряд положень та документів.\nМатеріали та проєкти рішень Вченої ради розміщені на сайті ХДУ.


На Вінниччині автомобіль після ДТП втопило у річці, є загиблі - ПолитГазета\nHome / Новости / На Вінниччині автомобіль після ДТП втопило у річці, є загиблі\nНа Вінниччині в селі Ходаки Барського району в ДТП загинули дві людини. Аварія сталася близько 21-ї години 6 липня – автомобіль Opel з трьома пасажирами злетів з дороги у водойму.\nЯк передає НАРОДНА ПРАВДА, про це повідомляє місцеве видання Vinbazar.\n28-річний водій автомобіля Opel Omega не впорався з керуванням і з’їхав з дороги в ставок. У салоні автомобіля, крім водія, перебували троє пасажирів, двоє з них загинули на місці події – це 17-річна дівчина і 22-річний хлопець.\nСлідчі стверджують, що водій був у нетверезому стані і перевищив швидкість, внаслідок чого не впорався з керуванням повороті. Водія автівки затримали.\nРятувальники ДСНС 7 липня провели аварійно-рятувальні роботи по вилученню автомобіля з водойми. Поліція відкрила кримінальне провадження за статтею про порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило загибель кількох осіб (ч.3 ст. 286 КК). Водію загрожує покарання у вигляді 10 років тюремного ув’язнення.\nНагадаємо, в селі Хотянівка Вишгородського району Київської області, сталося смертельне ДТП за участю фури DAF і мопеда.\nДоктор Комаровский ответил на вопрос, можно ли детям носить рюкзак\nNext article Премьер-министр Израиля призвал страны ЕС ввести новые санкции против Ирана


Radio România Internaţional/ Українці в Румунії/ 150-річчя з дня народження письменника Василя Стефаника відсвяткували у Клуж-Напоці\n150-річчя з дня народження письменника Василя Стефаника відсвяткували у Клуж-Напоці\nКлузька філія СУР, у співпраці зі спеціалізацією «Українська мова та література» Університету ім. Бабеша-Бойоя, організувала захід, присвячений 150-річчю від дня народження письменника Василя Стефаника.\nУ 2021 році, а саме 14-го травня, в Україні, на державному рівні, святкувалося 150-річчя від дня народження Василя Семеновича Стефаника (1871-1936) - видатного українського письменника кінця XVIII - початку XIX століття, гуманіста і просвітителя, громадського та політичного діяча, важливу постать культурного та соціально-політичного життя України. Критики вважають його «неперевершеним новелістом», «майстром соціально-психологічної прози» та «новатором модерністської техніки письма», а також «найдостойнішим представником європейського рівня нашої (української) літератури». Дослідники та літературознавці називають його «володарем дум селянських» і «поетом мужицької розпуки» за глибоке знання, відчуття і вміння передати «селянські душі і правду життя». Він написав 72 новели, найвідоміші, з яких було перекладено багатьма мовами світу, в тому числі й румунською.\nВідсвяткувати цього «тонкого спостерігача людської душі» представники клузької української громади зібралися 5-го червня в місцевому українському осередку Союзу українців Румунії, який надає незмінну фінансову підтримку проведенню подібних заходів. Ця остання подія у цьому навчальному році, організована подружжям Гербіл - викладачами відділу української мови та літератури при кафедрі слов'янських мов Клузького Університету імені Бабеша-Бойоя, знову зібрала в одному приміщенні студентів теперішніх та колишніх, викладачів, українську молодь і не тільки.\nПершу доповідь «Василь Стефаник. Життя і творчість» зачитав голова місцевої повітової філії СУР пан І.Гербіл. В ній пан доцент стисло переповів біографічні дані, головні етапи формування Стефаника за час навчання в Україні й Польщі. Більш детально було розглянуто творчий шлях одного з найвидатніших галицьких майстрів прози. «Перша збірка новел - "Синя книжечка", яка вийшла у світ 1899 р. у Чернівцях, принесла Стефаникові загальне визнання, була зустрінута захопленими відгуками найбільших літературних авторитетів, серед яких, крім І. Франка, були Леся Українка, М. Коцюбинський, О. Кобилянська, стала помітною віхою в розвитку української прози. Автор "Синьої книжечки" звернув на себе увагу насамперед показом трагедії селянства.» - зазначив доповідач. Подальші збірки і твори Стефаника закріпили за ним славу «майстра... зображення автентичного галицького сільського побуту, політичних обставин того часу, ... заглиблення в універсальні аспекти людського життя.» Серед творів митця було виділено новели «Катруся», «Новина», «Кленові листки», «Мати», «Камінний хрест», «Засідання», «Суд» тощо. Доповідач також звернув увагу на найбільш типову тематику Стефаникових робіт: трагічність людської долі та долі бідних українських селян зокрема. «До самої смерті не полишало Стефаника бажання "сказати людям щось таке сильне і гарне, що такого їм ніхто не сказав ще". І на його долю випало найбільше для художника щастя - він сказав те, що хотів, і сказав так, як хотів.» - зазначив пан Гербіл на завершення.\nКраще ніж розповідь про силу Стефаникового слова може бути тільки читання його творів. Тому на заході було прослухано новелу «Такий панок», що входила до третьої збірки митця «Дорога» (1901). Цей не дуже драматичний твір містить типові для Василя Стефаники засоби зображення - стислість вислову, внутрішню динамічність, драматизм, викладення сюжету в манері діалогу або монологу тощо. З визначення терміну «стиль» з точки зору літературознавства і з огляду притаманних В.Стефаникові стильових особливостей розпочала свою роботу Сара-Марта Деак на тему: «Спільні тематичні та стильові нюанси творчості Стефаника і Хвильового». Монолог є «домінантним» у новелах талановитого вихідця із селянської сім'ї і його розгляду студентка приділила більше уваги. Вона відзначила тісний зв'язок творів Стефаника з пісенним фольклором та їхню відому «переважно трагічну тональність». «Але письменника не можна вважати песимістом» - зазначила Сара Деак. «Іван Франко зауважив: «Я не бачу у Стефаника ані сліду песимізму (...). Певно, коли когось болить, то він кричить, стогне, але хіба ж се песимізм?» - влучно процитувала вона. Розглядаючи творчий стиль Хвильового доповідачка вказала на тематичну специфіку, на властиві йому прийоми зображення - «увага до внутрішнього світу людини, до психологічного аналізу, порушення сюжету, відсутність фабули, «деформація» мови, нахил до гротеску тощо». І хоча Стефаника вважають представником експресіонізму, а Хвильового - імпресіонізму, доповідачка знайшла у їхніх творах «подібні тематичні та стильові риси». На завершення вона підкреслила єднаючий елемент їхньої творчості: «Поринаючи у суб'єктивність обидвох письменників, віднаходиш їхню спільну ціль - переосмислення людського буття через переживання потужного трагізму у вирішені долі.»\nПриналежність Василя Семеновича Стефаника до літератури як майстерного автора лаконічної, драматичної, вражаючої соціально-психологічної новели практично ніколи не підлягала сумніву. Його зараховують до найкращих у світі. Зате про перенасичення у його новелах тяжким для чутливого читача трагізмом говорилося багато ще за життя митця та й опісля. За таку манеру відображення реальності «співучим покутським діалектом» його часто критикували, засуджували. Цей вибір Стефаника зображати як першопланове саме темну сторону людського існування він пояснював так: «Я представив ваше темне життя і представив ваш настрій. І все те страшне, що є в ньому, а що так болить мене, писав я, горіючи, і кров за сльозами мішалася...». Отой вибір тем і головних героїв у поєднанні з оригінальним і неповторним стилем передачі та біллю самого автора, заставляють читача фізично відчути все описане, всю ту чорноту і розпач. Таку глибину відчуття викликає не кожна драма. Найкраще, на мою думку, пояснила Стефаниковий задум український літературознавець та дослідниця творчості письменників Покутської трійці О.Д.Гнідан: «Сила творчості Стефаника полягає в тому, що вона не залишає байдужим жодну людину. Зачіпаючи в її душі найтонкіші струни, спонукаючи до... духовних роздумів, творчість Стефаника розвиває почуття краси і доброти, котрих так не вистачає зараз людині...».\n(Автор: Ольга Сенишин)