Олександрія U-21 - Динамо К U-21 - ФK «Динамо» Київ. Офіційний сайт\nОлександрія U-21 Динамо К U-21\nЧемпіонат U-21, Тур: 16\nСубота, 24 листопада 2018 початок: 13:00\nУ суботу, 24-го листопада, відбудеться матч 16-го туру Чемпіонату України U-21, у якому «Олександрія» з однойменного міста прийматиме київське «Динамо».\nПоєдинок пройде в Олександрії, на полі КСК «Ніка» і розпочнеться о 13:00.\nОстанні п’ять матчів у чемпіонаті: 3 перемоги, 1 нічия, 1 поразка, різниця м’ячів – 9:5.\nОстанні п’ять матчів на своєму полі: 3 перемоги, 1 нічия, 1 поразка, різниця м’ячів – 8:4.\n5 найстабільніших гравців у поточному чемпіонаті: Вадим Вітенчук (15 матчів), Тимур Стецьков (14 матчів), Кирило Прокопчук (13 матчів), Максим Дубенков (13 матчів), Денис Устименко (13 матчів).\nВоротар No.1: Дмитро Рудик (4 матчі, пропустив 4 м’ячі), Олег Білик (4 матчі, пропустив 3 м’ячі).\nНайращий бомбардир у чемпіонаті: Орест Ткачук, Денис Устименко (по 6 м’ячів).\nЗа крок до дискваліфікації: Кирило Прокопчук, Дмитро Семенов, Богдан Литвяк (по 3 попередження).\nОстанні матчі у чемпіонаті: 5 перемог, різниця м'ячів - 16:2\nОстанні матчі на виїзді: 5 перемог, різниця м'ячів - 14:1\n5 найстабільніших гравців у поточному чемпіонаті: Роман Вантух (14 матчів), Євген Смирний (14 матчів), Олександр Петрусенко (14 матчів), Юрій Шпирка (13 матчів), Ахмед Алібеков (12 матчів).\nВоротар No.1: Георгій Бущан (5 матчів, пропустив 4 м'ячі).\n«Олександрія» три роки тому дебютувала в Прем'єр-лізі, тому молодіжні склади цієї команди і «Динамо» давно не зустрічалися. До цього останній раз команди грали один проти одного в сезоні 2011/2012. На виїзді «Динамо» поступилося з рахунком 0:1, а домашній матч завершився внічию 0:0.\nАсистенти арбітра – Ярослав Трехліб (Дніпро), Володимир Жарий (Дніпропетровська обл.)\n4-й арбітр – Денис Федан (Олександрія)\nСуддівський спостерігач – Олександр Кран (Харків).\nСезон 2018/19. Чемпіонат U-21. 5-й тур.\n«Динамо» - «Олександрія» - 1:2 (1:2)\n17.08.2018. НТБ «Динамо» в смт. Чапаївка\n«Динамо»: Бущан, Попов (Петрусенко, 67), Миколенко, Малишкін (Романчук, 81), Смирний, Алібеков (к), Калитвинцев, Шапаренко (Булеца, 61), Буено (Цитаїшвілі, 61), Русин (Шпирка, 46), Вантух.\n«Олександрія»: Білик, Прокипчук (к), Семенов, Бухал, Устименко (Литвяк, 61), Микицей (Шкіндер, 46), Вітенчук, Дубенков (Русьян, 67), Верхоланцев (Хрієнко, 82), Куліш (Гура, 88), Стецьков.\nГоли: Русин (29) – Бухал (2), Устименко (45).\nПопереджені: Шапаренко (51), Вантух (72), Алібеков (90+1) - Бухал (15), Стецьков (90)\nВилучений: Семенов (59).\n90 Злотар Кирило\n4 Семенов Дмитро\n6 90+4' Костенко Кирило\n7 62' Гура Іван\n10 77' 82' Литвяк Богдан\n11 90+2' Ткачук Орест\n12 45+1' Стецьков Тимур\n17 75' Дубенков Максим\n27 Русьян Сергій\n87 27' Бухал Гліб\n4 52' Попов Денис (К)\n0 8' 28' Романчук Олександр\n21 60' Кравченко Микита\n10 45+1' Булеца Сергій\n0 45+1' Русин Назарій\n0 71' Вантух Роман\n1 Білик Олег\n14 90+4' Пиріг Маркіян\n18 Шевчук Святослав\n22 90+2' Хрієнко Назар\n23 45+1' Шкіндер Владислав\n25 75' Луців Петро\n44 82' Вітенчук Вадим\n0 60' Дмитрук Тарас\n0 45+1' Білошевський Богдан\n0 45+1' Шпирка Юрій\n0 71' Хоцяновський Артем\nУ суботу, 24 листопада, в рамках 16-го туру Чемпіонату U-21 київське «Динамо» зустрілось у виїзному поєдинку з «Олександрією» з однойменного міста на КСК «Ніка» в Олександрії.\nПершого удару в матчі завдав Євгеній Смирний у ближній кут воріт суперника - голкіпер парирував, перевівши м`яч на кутовий. За хвилину воротар впорався із ударом Сергія Булеци.\nЗгодом Кирило Прокопчук відповів на моменти киян ударом головою, проте не в площину володінь Артура Рудька. Також по воротах «Динамо» пробив Сергій Русьян, після чого «шкіряний» пролетів над поперечиною.\nМожливість відзначитись у воротах господарів поля у середині першого тайму мав Назарій Русин, який із лінії воротарського майданчика пробив повз ліву стійку воріт.\nНа 27-й хвилині «Олександрія» заробила пенальті. Гліб Бухал реалізував 11-метровий удар, пробивши у лівий нижній кут воріт столичної команди, і відкрив рахунок у матчі. Артур Рудько вгадав кут польоту м`яча, проте вберегти ворота від голу не зміг. За хвилину Олександр Романчук отримав другу жовту картку, після чого «біло-сині» залишилися на більшу частину гри у меншості.\nТимур Стецьков, виконуючи штрафний удар із небезпечної позиції, пробив повз праву стійку воріт «Динамо». Ближче до завершення першої половини гри дальнього удару завдав Дмитро Семенов – Артур Рудько забрав м`яч до рук. На перерву команди пішли за мінімальної переваги «Олександрії».\nДругий тайм, на відміну від першого, не був насичений гольовими моментами. «Біло-синім» не вдавалося зрівняти рахунок, але і суперник небезпечних моментів не створював.\nНа 47-й хвилині «динамівці» провели хорошу атаку, проте результативно завершити її не змогли. Через деякий час Роман Вантух, знаходячись поблизу воріт «Олександрії», не зміг замкнути навіс від Юрія Шпирки. Наприкінці поєдинку удар Тараса Дмитрука зі штрафного майданчика був заблокований.\nТож київське «Динамо» мінімально поступилося «Олександрії» з однойменного міста у виїзному матчі 16-го туру Чемпіонату U-21.\nЧемпіонат U-21. 16-й тур. «Олександрія» - «Динамо» - 1:0 (1:0)\n24.11.2018. КСК «Ніка», Олександрія\n«Олександрія»: Злотар, Прокопчук (к), Семенов, Костенко (Пиріг, 90+4), Гура, Литвяк (Вітенчук, 82), Ткачук (Хрієнко, 90+2), Стецьков (Шкіндер, 46), Дубенков (Луців, 75), Русьян, Бухал.\n«Динамо»: Рудько, Романчук, Смирний, Цитаїшвілі, Булеца (Білошевський, 46), Кравченко (Дмитрук, 60), Петрусенко, Вантух (Хоцяновський, 71), Русин (Шпирка, 46), Ярош, Попов (к).\nГол: Бухал (27, пен.).\nПопередження: Гура (62), Луців (77) - Романчук (8), Попов (46).\nВилучення: Романчук (28).\n24 лист 18\nЮрій МОРОЗ: «Ми вийшли грати за результат, а гравці «Олександрії» – битися за нього»\nСтарший тренер «Динамо» (U-21) Юрій Мороз прокоментував виїзний поєдинок із «Олександрією», у якому «біло-сині» мінімально поступилися – 0:1:\nЧемпіонат U-21. 16 тур. «Олександрія» - «Динамо». Анонс матчу\n3 Прокопчук (К)


Два роки ми з дівчиною прожили мандруючи в автомобілі. Наш будинок виник так: я купив стару машину, такий собі автохлам, і своїми руками переробив у «фото-галерею на колесах». Місця для зупинки та місця для виставок ми обирали, як то кажуть, навмання. Можна сказати, це була доля. Ніякого чіткого плану подорожі, суцільна імпровізація, що залежала від деталей.\nЗнаю, що деколи фотографія повинна говорити сама за себе\nЯ завжди любив гуляти, мені подобається помічати речі. Людям часто дорікають, що вони нічого не роблять: ходять вулицями, коли могли б працювати чи вчитись. Тому я вигадав собі привід – ходити з фотоаппаратом, так матиму мету. Таким чином поєднав приємне з корисним.\nЛюблю робити багато речей, які потім в сукупності через деякий час набувають сенсу. Книга почалась як мій дорожній щоденник. Пишу тому, що повинен, бо хочеться. Напевно, це трохи ексгібіціонізм: людина відчуває, що одинока і те, про що вона думає, те, що відчуває, достатньо вагоме, щоб поділитися з іншими, з усім світом.\nДумаю, що, імовірніше за все, існую в письмовій формі, найбільш у тексті\nУ нашому домі-автомобілі було таке маленьке віконечко. Мені придумалось, що кожного дня фотографуватиму вид, який компонує саме життя. Моє фотографічне втручання в композицію буде мінімальним, тому завжди буде присутня однакова рамка і лише краєвид змінюватиметься. Так, власне, виникла серія з 400, а може і більше, фотографій краєвидів, які потім використав у книзі. Людина, передивляючись фотографії, розуміє, що означає життя в мандрівці. Ця книга про відкриття чогось незвіданого.\nШтука, яка мені подобається – класична фотографія. Із задоволенням проводжу час в комірці, де проявляють фото. Це ніби один із останніх оазисів, де людина може подумати\nЗараз живу у Львові, працюю викладачем чеської мови. Не думаю, що це моє життєве призначення. А коли це не призначення, то це погано. У мене немає відчуття дому. Не можу сказати, що почуваюсь у Празі як вдома чи Львів – мій дім. Мені подобається це почуття, це тому, що я досі у пошуках.


Міська влада Золотоноші: «Безглузді звинувачення не дають нам можливості працювати!» — ПРОЧЕРК.інфо\nМіська влада Золотоноші: «Безглузді звинувачення не дають нам можливості працювати!»\n17 березня 2017, 19:48\tМаксим СТЕПАНОВ\tРезонанс\nЩоб «відхреститися» від політики, скликав минулого четверга прес-конференцію в Черкасах міський голова Золотоноші Віталій Войцехівський. За його словами, саме політичні мотиви стали причиною того, що на нього та його колег по роботі чиниться психологічний і правовий тиск, який не дає можливості нормально працювати.\n– Ми звикли займатися поточними проблемами міста, і політика для мене як для міського голови – справа не перша і не друга, а, може, двадцять п’ята, – зазначив Віталій Войцехівський. – Але парадокс у тому, що саме через політику ми сьогодні не маємо можливості робити необхідні для міста справи.\nЗа словами міського голови, приблизно впродовж півтора року народний депутат України від 197-го округу, до якого входить і Золотоноша, систематично робить заяви, в тому числі й із парламентської трибуни, в яких звинувачує міську владу в різних зловживаннях.\n– Є факти щодо порушеного кримінального провадження стосовно очисних споруд у місті Золотоноша, – поширили ЗМІ слова народного депутата Владислава Голуба. – Також є експертні оцінки, які встановили, що там були завищені ціни. Далі, є факт ремонту колектора, який мав бути відремонтований у грудні. Відповідно до тендерної документації, ремонтні роботи мали бути виконані до кінця року, бо в інакшому випадку, кошти повернулися б у бюджет. 26 та 28 грудня були підписані акти виконаних робіт. Проте будь-хто, хто пройде центром міста Золотоноша, побачить, що жодні роботи там не проводилися. Але за відповідну роботу перерахували – 31 мільйонів гривень, – пояснював депутат.\nВласне, такі звинувачення й спонукали Войцехівського та його колег скликати прес-конференцію.\n– Спочатку ці закиди викликали подив, потім – сміх... Але останнім часом, коли в помешканнях членів моєї команди роблять обшуки, а робота на стратегічних об’єктах міста стає дедалі складнішою, нам доводиться активно доводити свою правоту, – зазначив Войцехівський.\nВідповідно до українського законодавства, народний депутат має право ініціювати порушення кримінальних проваджень. Нардеп від 197-ого округу Владислав Голуб використовує це право в повній мірі.\n– Як тільки чергове провадження порушено, в заявах нардепа весь час звучить: «кримінальне провадження», «підозрюються» тощо. Єдине, що не оголошується – це подальша перспектива цих проваджень. А цієї перспективи – немає, оскільки для них повністю відсутнє фактичне підґрунтя, – розводить руками мер Золотоноші. – Загалом має місце така ситуація: як тільки в місті розпочинаються якісь роботи, тут же з’являється подання народного депутата про зловживання й порушується кримінальне провадження. Як тільки порушується кримінальне провадження, тут же з’являються заяви про це з парламентської трибуни і в засобах масової інформації.\nОчисні споруди, колектор...\nДуже багато було поламано списів навколо реконструкції золотоніських очисних споруд. Відомо, що вони багато років не працювали, і лише останнім часом держава виділила кошти для їх реконструкції.\n– Очищення відбувається, зокрема, і завдяки дії спеціальних бактерій, – зазначив на прес-конференції перший заступник міського голови Золотоноші Олег Масло. – Ці бактерії повинні розмножитися, щоб очистка здійснювалася на повну потужність. Нам же дорікають цим, хоча очевидно, що сьогодні стоки, які йдуть у річку Суха Згар, на порядок чистіші, ніж були раніше.\nЗа словами керівників Золотоноші, тамтешні очисні споруди побудовані за технологією, яка застосовується в багатьох містах Німеччини, Франції, інших країн. Робота цієї техніки доповнюється локальними очисними спорудами, які сьогодні створюють у себе підприємства міста.\nЗдавалося б, треба було б дати можливість довести справу з очисними до кінця. Але, як зазначили учасники прес-конференції, замовнику робіт з реконструкції сьогодні не дають можливість передати об’єкт місту, оскільки народний депутат Владислав Голуб запідозрив керівництво міста у багатомільйонних махінаціях при реконструкції очисних споруд.\n– Будівельні роботи на очисних спорудах завершені, але на баланс КП «Міський водоканал» їх не передано, оскільки з подання народного депутата було вилучено документи в управління капітального будівництва та у підрядної організації, яка здійснювала реконструкцію, – зазначив директор «Міського водоканалу» Сергій Кузнєцов. – Хочу наголосити: підрядна організація виграє у правоохоронців суди. Тож ніяких зловживань не було! Але об’єкт нам досі не передано, і міське комунальне підприємство не може його в повній мірі обслуговувати!\nКерівники міста запросили народного депутата Владислава Голуба особисто побувати на очисних спорудах (а також на інших об’єктах, які його цікавлять), щоб ознайомитися з тим, як вони працюють і чого їм бракує для повноцінної роботи.\nХронологічно останнім було провадження, пов’язане з каналізаційним колектором у Золотоноші. Колектор – старий і аварійний, він несе реальну загрозу здоров’ю і благополуччю золотонісців. Реконструкція цього об’єкту поділена на черги, і до кінця минулого року планувалося завершити роботи по першій черзі. Але бюджетні кошти надійшли пізніше, ніж передбачалося, холодна пора року розпочалася раніше, ніж зазвичай. Через це міській владі довелося внести корективи у виконання робіт, і більше 7 млн грн було повернуто в бюджет.\nІсторія із роботами на колекторі – дуже показова.\n– Тендерна процедура проходила дуже важко, – розповів директор КП «Міський водоканал» Сергій Кузнєцов. – Її контролювали всі, хто тільки міг. Одна із фірм подала скаргу до Антимонопольного комітету, через що проведення тендеру було затримане на 22 дні. У день розгляду скарги фірма її забрала, хоча заплатила за розгляд 15 тисяч гривень.\nУ керівництві Золотоноші розуміли, що це робиться для того, щоб затягнути час і змусити наприкінці року або повернути виділені кошти в бюджет, або закрити акти виконаних робіт ще до того, як ці роботи були б насправді виконані. Це було б серйозним порушенням закону.\nАле закон не забороняє виконавцю робіт розпочати їх ще до того, як буде підписано угоду. Тому як тільки стало відомо, хто переміг у тендері, проведеному за системою «Прозорро», ще до розблокування системи й до підписання договору переможець розпочав роботи. Опоненти золотоніської влади трактували це як фінансове порушення й розтрату бюджетних коштів. Було зроблено подання на відкриття кримінального провадження, хоч жодної копійки бюджетних коштів виконавцю робіт на той час заплачено не було.\nРоботи на колекторі наразі добігають кінця, але остаточний розрахунок за них відбудеться лише тоді, коли буде підписано акти виконаних робіт.\n«Я це розцінюю як паніку»\n– Кримінальне провадження по вигаданих «зловживаннях» із цим об’єктом було розпочато... за два тижні до підписання угоди з виконавцем. І зараз ніхто не згадує, що відбулося коригування виконання робіт, що частину коштів було повернуто в бюджет, що акти виконаних робіт укладено тільки за фактично виконаними роботами. Зате звучить інформація, яку вважає за доцільне поширювати народний депутат, – дивується Віталій Войцехівський. – На жаль, ця інформація не відповідає дійсності. Вже є позовні заяви до суду щодо її спростування. Ми не вимагаємо жодних відшкодувань, лише просимо спростувати неправдиві заяви. На сьогодні жодне (!) кримінальне провадження, яке було порушене з ініціативи нардепа, не потрапило до суду. І це логічно, оскільки ніякого складу злочину немає!\nПерший заступник Войцехівського Олег Масло із жалем констатує, що заяви нардепа завдають серйозної шкоди репутації керівників міста.\n– Я народився і виріс у Золотоноші. Зараз, коли я спілкуюся із деякими знайомими, то бачу зміну в їхньому ставленні до мене. Вони думають: «Якщо проти вас порушено кримінальну справу, то ви винні!» – каже Олег Масло. – Уявіть собі ситуацію: о півсьомої ранку в будинок, де живе моя мама, приходить вісім осіб, щоб робити обшук. І що характерно, шукали документи, які... майже за два тижні перед тим на вимогу прокуратури було офіційно передано правоохоронцям.\nВіталій Войцехівський вважає, що причиною ситуації, яка склалася, є неправильне розуміння Владиславом Голубом, людиною ще молодою і не дуже досвідченою, результатів парламентських виборів 2014 року. На тих виборах Владислав Володимирович переміг у багатьох населених пунктах округу, але у Золотоноші більше голосів набрав попередній нардеп Леонід Даценко.\n– У мене була чітка позиція – не підтримувати жодного з кандидатів! – наголосив мер.\nНа думку Віталія Войцехівського, саме ця обставина могла викликати своєрідне ставлення молодого депутата до міської влади Золотоноші.\n– Я це розцінюю як паніку. Коли почали багато говорити про дострокові парламентські вибори, нардеп почав говорити про дострокові перевибори в Золотоноші, – зазначив Віталій Войцехівський. – Очевидно, він розуміє, що у нього в Золотоноші немає «кишенькового» міського голови і «кишенькової» міської ради.\nЦікаво, що навіть прес-конференцію Войцехівського в Черкасах намагалися зірвати – до деяких ЗМІ зателефонували й повідомили, що вона, мовляв, скасовується.\n– Були й прямі погрози на мою адресу, – додав Войцехівський. – Тому я не виключаю й інших провокацій.\nНаголосивши, що він не бажає створювати жодної конкуренції нардепу і не братиме участі в парламентських виборах, Войцехівський закликав Голуба припинити протистояння й включатися у розв’язання проблем жителів Золотоноші.\n– У нас із Леонідом Даценком були не дуже прості стосунки, і ми в багатьох питаннях розходилися. Але ми мали можливість часто зустрічатися, зокрема – під час різноманітних міських заходів. Ми спілкувалися, обговорювали проблеми міста, – пригадує Віталій Войцехівський. – На жаль, по-іншому йдуть справи зараз. Жителі міста не мають можливості зустрітися зі своїм нинішнім обранцем. Коли він приїжджає, то зустрічається лише з тими, з ким домовився зарані.\nРазом із тим, учасники прес-конференції зауважили, що надмірна увага з боку Владислава Голуба змушує бути дуже уважними до своєї роботи. «Навіть там, де ми могли б зробити помилку, ми її не зробимо», – жартували вони. Погано лише, що «сприяння» народного депутата настільки наполегливе, що може паралізувати будь-яку конструктивну роботу на благо міста.\n21/05/2018 19:03 - Золотоніський маслоробний комбінат пройшов міжнародний сертифікаційний аудит\n06/05/2018 15:02 - У Золотоноші відбулися громадські обговорення з приводу аварійної ділянки на вулиці Шевченка\n29/04/2018 15:31 - У Золотоноші відбувся традиційний велопробіг єдності\n+22 #6 Семен 19.03.2017 13:56\nГолуб хотів брати откати з грошей, що заводить на округ. Або щоб підряди випадали на фірми його партнерів. Як то було із Золотоношкою. З містом не вийшло. Запсіхуав молодик. Війну оголосив... Зараз ще в Батьківщину перебіжить. Бо Порах йому вже не потрібен!\n-11 #5 Сеня Рудик 18.03.2017 11:50\nНе МІСЬКА ВЛАДА а КЕРІВНИЦТВО МІСТА - давайте поважати Конституцію і природне право горомадян закріплене нею.\n0 #4 Ох 17.03.2017 23:16\nКоли нарешті в нашій державі припинеться гризня! Давайте працювати на людей, на їх добробут і благополуччя!\nА де ж тоді національна самобутність ?\n+17 #3 петро 17.03.2017 21:30\nОто ще погань вибрали.\n-19 #2 Котовский 17.03.2017 20:17\nЦей "тиск" не дає вам красти, як ви це звикли робити починаючи з часів вашого улюбленого губера - Тулуба.\n"Не дають працювати" в перекладі з вашою крисячої мови означає "НЕ ДАЄ КРАСТИ".\n0 #1 Громадянин 17.03.2017 20:16


3 липня, 2018 12:36\nГлобальний флешмоб #FreeSentsov стартує 7 липня.\nМіжнародний економічно-гуманітарний форум Ukrainian ID закликав українців, незалежно від міста проживання, вийти на мітинги на підтримку політв'язня Олега Сенцова на головні площі міст, а також до дипломатичних представництв Росії та США. Про це повідомляє прес-служба Ukrainian ID.\nГлобальний флешмоб #FreeSentsov стартує під час вручення премії Ukrainian ID Award в Каневі 7 липня в 19:00 за київським часом та серед представників української діаспори по всьому світу.\nНагадаємо, український режисер Олег Сенцов, незаконно ув'язнений у Росії, став першим лауреатом премії Ukrainian ID Award. Премією Ukrainian ID Awards щорічно відзначатимуться лауреати, які зробили визначний внесок у розвиток економіки, гуманізацію суспільства та примноження культурного капіталу\nОлег Сенцов, політв’язні, діаспора


Винагорода за сумлінну працю та зразкове виконання службових обов’язків освітян у Вінницькій області є однією із найвищих в Україні — Вінницька обласна державна адміністрація\nСьогодні, 6 листопада, у приміщенні обласної філармонії ім. М. Леонтовича відбулась ХХІ звітно-виборна конференція Вінницької обласної організації Профспілки працівників освіти і науки.\nУ заході взяли участь: заступник голови обласної державної адміністрації Ігор Івасюк, заступник голови ЦК Профспілки працівників освіти і науки України Любов Гарбаренко, заступник голови обласної Ради Ігор Хміль, в.о директора Департаменту освіти і науки ОДА Володимир Буняк.


Реферат: "Пять кілець, чи ж кінець?"\nГоловна - Різне - Фізкультура і спортПять кілець, чи ж кінець?Додати в закладки\nДізнатися ціну →Детальна інформація про роботуВитягСхожі роботиОригінальна роботаВитяг з роботиПять кілець, чи ж конец?Наиболее небезпечні сексуального здоров’я видів спорту: бокс, важка атлетика, легка атлетика (спринт), гімнастика, футбол. Види, які у меншою мірою знижують статеву потенцію: стайерский біг, лижні гонки, баскетбол, плавание.B очах уболівальників великі спортсмени — завжди секс-символы. Красиві постаті, фізична сила, гори м’язів здаються жінкам вкрай привабливими, здавалося, гарантують избранницам переможців неземне блаженство. На жаль, насправді усе це виявляється лише видимостью.Великие спортсмени знають: кайф від перемоги — вище статевого. І з вище задоволення їм доводиться платити. Своїм здоровьем.Последние дослідження сексологів показали: майже всі великі спортсмени після закінчення кар'єри у тому чи іншою мірою страждають імпотенцією. Це і та сама зворотний бік олімпійської медалі. Інакше кажучи: на трибунах стає тихіше… бувайте здорові, мій «ласкавий миша»…— Пережити такого удару нижче пояса набагато складніша, ніж витримати хорошу ляпас боксера на рингу, — каже кандидат медичних наук, лікар-психотерапевт, сексолог Олександр Полєєв. — І найбільше від своєї чоловічого падіння страждають найсильніші майстра, які просто більше не звикли програвати. Про імпотенції серед колишніх спортсменів ми воліють мовчати, хоча у світі фахівці вивчають цієї проблеми давно.Первым тему «головній спортивній хвороби» підняв один англійський журналіст, який написав у середині вісімдесятих статтю про колишніх американських легкоатлетів. Один із них — відомого бігуна, чемпіона США 1962 — 1963 років — він дізнався на пляжі, коли людина підносив йому шезлонг. Бігун повідав йому свою невеселу історію: після звільнення з спорту втрати чоловічого здоров’я що вона нікому непотрібен: ні дружині, ні поклонницам. Запил, промотав все деньги…Вскоре журналіст із подивом дізнався, що у цьому курорті існувала ціла організація колишніх чемпіонів США. Днем вони обслуговували відпочиваючих, а ввечері напивалися «хлопцем» на спорожнілому пляжі. Найбільше журналіста вразило навіть чи, що колишні зірки затрималися у узбіччі. Бо, що вони взагалі в такому спосіб життя ще «відкинули концы»…Статья, виставляючи Америку в непривабливому освітленні, наробила багато галасу. Відомий американський дослідник Девід Лестер зміг під цієї теми навіть пробити «державний грант» — грошей дослідження. Спочатку вирішив відібрати 100 темношкірих легкоатлетів — чемпіонів 20-річною давності і… просто більше не зміг половини їх знайти. Довелося вдаватися по допомогу приватних детективів. Досвідчені шукача розшукали кілька десятків чемпіонів в нетрях і звалищах. Разюче, але із бомжів виявилися спринтерами і бігунами на середні дистанції. І це стаєри — бігуни на довгі дистанції - більш-менш влаштувалися у житті, більшість їх мали свій малий бизнес.— Цією «живучості» стаєрів є пояснення, — продовжує Полєєв. — Вони під час бігу відчувають виняткове почуття — «інсайт» (осяяння). І, розраховуючи сили на дистанцію, хіба що прогнозують своє майбутнє, розглядають різні його варіанти. Ось ця варіативність свідомості, розрахунок і допомагають їм змоделювати реальне життя. Виявилося, стаєри найменше страждають від гіпоксії мозку (кисневого голодування) і рідше стають жертвами імпотенції. Зате спринтери по закінченні кар'єри часто-густо «сходять із дистанції» й відомства виявляються не здатні до бізнесу, ні з сексу. Останнє, як з’ясували вчені, відбувається від постійних сверхнагрузок, у яких порушується кровопостачання статевих органів прокуратури та статеві гормони роблять «іншу работу».Но цей виявився оборотним. Через дватри роки половина атлетів статева функція відновилася. На жаль, друга половина экс-спортсменов просто більше не дожила до «відродження» і спилась.Парадокс у тому, що з досліджуваних чемпіонів перед виходом із спорту мали непогані заощадження. (У нашого рознощика шезлонгів справа рук було близько 20 тисяч доларів, що у 60-х вважалося значної сумою.) Однак колишні переможці не вміють правильно ними розпорядитися і цього просто просаживают.Заметьте: дослідження проводилися з переможцями 60-х, коли ще мало застосовувався допінг. На жаль, з її появою стимуляторів, особливо анаболіків, імпотенція тим, хто їх використовує - штангістів, культуристов, легкоатлетов-метателей, — стала неизлечима.Проблема сексуальної реабілітації є і в спортсменок. Після напряженнейших тренувань багато жінок стають фригидными.Петр Болотников, олімпійський чемпіон 1960 року у бігу на 10 000 метров— Прикро, як в американців, а й у мене з цим усе гаразд, ніяких відхилень. Мені й ніж одну дружину досі мало, — як у жарт, чи всерйоз каже наш великий бігун, якій у березні нинішнього року виповнюється 70 років. — На потенцію будь-коли скаржився. Мені навіть здається, що вона із кожним роком усе посилюється. Гадаю, ще на тридцять вистачить. Саме до сто років. Стосовно інших хлопців свій вік — не знаю. Ніхто на кшталт не жаловался.— Якось моєї пацієнткою була чемпіонка Москви з фігурному кататися, — продовжує врач-сексолог. — Чудовий струнке тіло — мужики були від нього без розуму. Вона ж ми отримувала від близькості із нею ніякого удовольствия.Однажды начебто знайшла свого принца. Та й після першої проведеної разом ночі він обурився: «Я що, не подобаюся, і коли ти не отримуєш задоволення?» «Так я її немає». Інакше кажучи, її послав разом із кониками. А міг би виявити терпіння. Чутливість в колишніх спортсменок теж відновлюється. Знаю випадки, коли жіноче почуття спадало до тями в 34 — 35 років. Це стосується не лише у фігурному кататися, а й тим самим легкої атлетики, теннису…Обычно довго реабілітація полишає тих спортсменок, хто починав кохатися дуже рано — в 13 — 14 років, коли організм ще дозрів. Втім, останнє належить вже всім женщинам.Кстати, про теннисистках, серед яких великий відсоток про «рожевих», що ми раз писали. Є думка, що вони стають лесбіянками від міста своєї сексуальної неспроможності спілкування з чоловіками. Не одержуючи задоволення від «класичного» статевого акта, намагаються отримувати клитеральный оргазм.Вывод з усього сказаного один: професійний спорт шкідливий здоров’ю як чоловіків, і жінок. І чим вищі досягнення, гірше прогноз. Отож юнакам годі заздрити кумирам з горою м’язів, а жінкам — зітхати про неї перед сном. Краще вибрати для зустрічей любителя звичайній фізкультури… Якщо ж ви займаєтеся спортом професійно, запам’ятайте ці советы:Завершая спортивну кар'єру, заздалегідь готуйте собі відступні позиції - доглядайте роботу. Не зволікайте з «акліматизацією «. Не лякайтеся, якщо раптом почнете терпіти невдачі у сексі: імпотенція спортсмени — явище звичайне. При правильному спосіб життя функції організму восстановятся.Список литературыДля підготовки даної праці були використані матеріали із сайту internetПоказати\nСхожі роботиНазваТипСамоконтроль на тренуванніРефератСтрельба з лукаРефератВлияние на людини небезпечних шкідливих чинників виробничої средыРефератХарактеристика основних форм оздоровчої фізичної культурыРефератНовое у техніці пересувань фехтувальниківРефератФутболРефератПодготовка до старту. РозминкаРефератПамятка на оформлення дипломної работыРефератАлкоголизмРефератОздоровительные тренуванняРеферат


Методологія наукового дослідження хореографічного мистецтва - Факультет культури і мистецтв\nНавчання > Методологія наукового дослідження хореографічного мистецтва\n10 16 Луньо П. Є. КМХ-51м, КМХ-51мз\n10 16 КМХ-51м Маркевич С. Л.\nКМХ-51мз Маркевич С. Л.\nМета курсу – полягає в оволодінні системою знань з методологічних основ, теоретичних знань, умінь та навичок науково-дослідного процесу з хореографічного мистецтва та танцювальної культури світу та України.\nнабуття студентами магістратури узагальнені уявлення про історію європейської науки;\nз’ясувати поняття «методологія», «методика» та «методи» наукового дослідження хореографічного мистецтва;\nоволодіння методологію мистецтвознавчого дослідження з хореографічного мистецтва та танцювальної культури світу та України, набуття навичок організації та оформленням науково-дослідної роботи з хореографії.\nвисвітити основні методологічні підходи до виконання наукового дослідження;\nвивчити способи одержання та обробки інформації під час проведення науково-дослідної роботи.\nУ результаті вивчення курсу студенти магістратури повинні:\nгенезис європейської науки, типологію наукових дисциплін;\nрозвиток навчальних і науково-дослідницьких інституцій;\nвимоги до оформлення науково-дослідної роботи з спеціальності «Хореографія»;\nетапи науково-дослідного процесу;\nпринципи оформлення тез, статей, дисертації;\nспецифіку презентації науково-дослідної роботи.\nчітко формулювати тему згідно напряму підготовки, мету і завдання з напрямом дослідження;\nвизначати об’єкт і предмет, за поставленої мети, а також організувати науково-дослідний процес відповідно до існуючих етапів;\nвдало аналізувати, узагальнювати та опрацьовувати теоретичні та практичні джерела і робити висновки;\nоформляти відповідно до існуючих вимог науково-дослідний і навчально-методичний матеріал – тези доповідей, наукові статті, магістерську роботу;\nвміло репрезентувати та захистити власну наукову роботу.\nАктуальні питання професійної підготовки майбутніх хореографів: Матеріали VII регіональної наукової практичної конференції «Актуальні питання професійної підготовки майбутніх хореографів» 13 березня 2012 р. – Луганськ : Альма-матер, 2012. – 252 с.\nВісник. Луганського національного університету імені Тараса Шевченка. Педагогічні науки. – 2013, травень, № 10 (269). Частина ІІ.\nВісник Львівського національного університету імені Івана Франка. / Збірник наукових праць. Серія мистецтвознавство. 2014, випуск 14. – Львів : Видавничий центр ЛНУ ім. Івана Франка.\nВісник Львівського національного університету імені Івана Франка. / Збірник наукових праць. Серія мистецтвознавство. 2016, випуск 17. – Львів : Видавничий центр ЛНУ ім. Івана Франка.\nВісник Львівської національної академії мистецтв. 2015, випуск 27. – Львів : ЛНАМ. – 2015.\nВісник Міжнародного слов’янського університету. Харків. Серія “Мистецтвознавство” / Український науково-теоретичний журнал. – 2007, т. 10, № 1.\nВісник Міжнародного слов’янського університету. Харків. Серія “Мистецтвознавство” / Український науково-теоретичний журнал. – 2010, том XIII, № 2.\nВісник Міжнародного слов’янського університету. Харків. Серія “Мистецтвознавство” / Український науково-теоретичний журнал. – 2012, том 15, № 1.\nВісник Національної академії керівних кадрів культури і мистецтв : наук. журнал. – К. : Міленіум, 2016. – № 1. – 140 с.\nВиховний та мистецький вплив сучасного хореографічного мистецтва на розвиток творчих здібностей молоді: тенденції та перспективи розвитку / Методичний посібник // Упорядник О. А. Плахотнюк. – Львів : ЦТДЮГ, 2014. – 129 с. : іл.\nВиховний та мистецький вплив сучасного хореографічного мистецтва на розвиток творчих здібностей молоді: тенденції та перспективи розвитку. Матеріали Міжнародної науково-практичної конференції та Всеукраїнського семінару з сучасної хореографії. Львів, 19 – 21 жовтня 2012 року. / Упорядник О.А. Плахотнюк. – Львів : ЦТДЮГ, 2012. – 164 с. : іл.\nДинаміка розвитку вищої хореографічної освіти як складової художньої культури України (до 45-річчя заснування кафедри хореографії Київського національного університету культури і мистецтв): Збірник матеріалів Всеукр. наук.-практич. конф. [упор. А. М. Підлипська, ред. Ю. В. Трач], м. Київ, 17–18 квітня 2015 року. – К. КНУКіМ, 2015. – 232 с.\nДмитриева Н. А. Краткая история искусств / Н. А. Дмитриева. – М. : Искусство, 1969. – 348 с.\nЗосимовский В. Бібліотечний справочник по хореографії / В. Зосимовский. – Москва : Издвтельство ВЦСПС Профиздат, 1959. – 96 с.\nКаган М. С. Морфология искусства / М. С. Каган. – Ленинград : Искусство, 1972. – 440 с.\nКінезіологія танцю та складно-координованих видів спорту : навчально-методичний посібник / упорядник О. А. Плахотнюк. – Львів : Кафедра режисури та хореографії ЛНУ ім. І. Франка, 2017. – 220 с.\nКулка И. Психология искусства / Пер. с чешск. – Харков : Гуманитарный Центр, 2014. – 560 с.\nМатеріали Всеукраїнської науково-практичної конференції» Проблеми та перспективи розвитку хореографічного мистецтва в системі вищої освіти». – Херсон : Херсонський державний університет, 2016. – 220 с.\nМетодологічні проблеми мистецтвознавства. Збірник наукових праць / Ред. М. Гончаренко. – К. : Наукова думка, 1989. – 116 с.\nМузичне мистецтво ХХІ століття – історія, теорія, практика : збірник наукових праць інституту музичного мистецтва Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка. – Дрогобич – Кельце – Каунас – Алмата : Посвіт, 2017. – Вип. 2 – 164 с.\nНауковий журнал «Молодий вчений» : збірник наукових праць. – Херсон : Видавничий дім «Гельветика», 2017. – Вип. № 1 (41), січень, частина І – 186 с.\nНауковий журнал «Молодий вчений» : збірник наукових праць. – Херсон : Видавничий дім «Гельветика», 2017. – Вип. № 4 (44), квітень, частина І – 190 с.\nНауковий журнал «Молодий вчений» : збірник наукових праць. – Херсон : Видавничий дім «Гельветика», 2017. – Вип. № 5 (45), травень, частина І. – 138 с.\nОсобливості роботи хореографа в сучасному соціокультурному просторі : Зб. матеріалів І Всеукраїнської науково-творчої конференції, Київ, 20 травня 2013 р. – К. : НАКККіМ, 2013. – 76 с.\nОсобливості роботи хореографа в сучасному соціокультурному просторі : Зб. матеріалів ІІ Всеукраїнської науково-творчої конференції, Київ, 19 травня 2014 р. – К. : НАКККіМ, 2014. – 112 с.\nОсобливості роботи хореографа в сучасному соціокультурному просторі : Зб. матеріалів ІІІ Всеукраїнської науково-творчої конференції, Київ, 19 травня 2015 р. – К. : НАКККіМ, 2015. – 184 с.\nОсобливості роботи хореографа в сучасному соціокультурному просторі : Зб. матеріалів І Міжнародної науково-творчої конференції, Київ, 19 травня 2016 р. – К. : НАКККіМ, 2016. – 244 с.\nПроблематика розвитку сучасного хореографічного мистецтва та шляхи їх вирішення : Зб. матеріалів ІІ Всеукраїнської науково-практичної конференції Луганськ, 17 – 18 листопада 2011 р. – Луганськ : Видавництво ЛДІМК, 2011. – 160 с.\nПроблеми та перспективи розвитку хореографічного мистецтва : Зб. матеріалів Всеукраїнської науково-практичної конференції [під. ред. В. В. Чуби]. – Херсон : МПП «Идателсьтво «ІТ», 2014. – 134 с.\nПроблеми та перспективи розвитку хореографічного мистецтва : Зб. матеріалів Всеукраїнської науково-практичної конференції [ред. В. В. Чуби]. – Херсон : МПП «Идателсьтво «ІТ», 2015. – 292 с.\nРезников Л. Гносеологические вопросы семиотики / Л. Резников. – Л. : Издателсьтво Ленинградського университета, 1964. – 304 с.\nРоль сприйняття мистецтва у формуванні особистості та суспільного етосу = Rola odbioru sztuks w formacji osoby a etos spoleczny / гол. ред. Г. Гжибек. – Львів ; Rzesźow, 2014. – 208 с.\nСистема навчального процесу в освітній галузі : тенденції розвитку хореографічного мистецтва на сучасному етапі / Матеріалі Всеукраїнського семінару-практикуму та науково-практичної конференції 27–28 квітня 2017 року. – Львів : ЦТДЮГ, 2017. – 84 с.\nСкрипка Х. В. Культурно-мистецькі аспекти діяльності української діаспори Великобританії (друга половина ХХ – початок ХХІ ст.) : автореф. дис. на здобуття наук. ступеня канд. мистецтвознавства : 26.00.01 – Теорія й історія культури / Христина Василівна Скрипка – Івано-Франківськ, 2016. – 18 с.\nСучасні стратегії розвитку хореографічної освіти : матеріали IV Всеукраїнської науково-практичної конференції (м. Умань, 16 березня 2017 р.) / ред. кол. : Л.М. Андрощук (гол. ред.), І. Г. Терещенко, С. В. Куценко (відпов. ред.). – Умань : ФОП Жовтий О. О., 2017. – 184 с.\nТеоретико-методологічні, медико-біологічні аспекти в хореографії та спорті : методичний посібник / упорядник О. А. Плахотнюк. // О. Плахотнюк, І. Аксьонова, Л. Андрощук та інші. – Львів : СПОЛОМ, 2016. – 180 с.\nТенденції і перспективи розвитку світового хореографічного і музичного мистецтва : Матеріали ІІІ Всеукраїнської наук.-практ. конф., 18–19 листопада 2013 р., Полтава [упор. М. М. Погребняк]. – Полтава : ПНПУ імені В. Г. Короленка, 2014. – 208 с.\nХореографічна культура – мистецькі виміри: Наукові статті по матеріалам наукової студентської конференції, секція «Хореографічне мистецтво» (Хореологія). Львів 12 квітня 2013 року. / упор. О.А.Плахотнюк. – Львів : ЛНУ імені Івана Франка, кафедра режисури та хореографії, 2013. – 120 с.\nХореографічна культура – мистецькі виміри: Збірник наукових статті (Випуск 2) / упор. О. А. Плахотнюк. – Львів : ЛНУ імені Івана Франка, кафедра режисури та хореографії, 2013. – 168 с.\nХореографічна культура – мистецькі виміри : збірник статей (випуск 3) / Упорядник О. А. Плахотнюк. – Львів : ЛНУ імені Івана Франка, кафедра режисури та хореографії, 2016. – 304 с.\nХореографічна культура – мистецькі виміри : збірник статей (випуск 4) / Упорядник О. А. Плахотнюк. – Львів : ЛНУ імені Івана Франка, кафедра режисури та хореографії, 2017. – 131 с.\nХореографічна культура – мистецькі виміри : збірник статей / упорядник О. А. Плахотнюк. – Львів : ЛНУ імені Івана Франка, кафедра режисури та хореографії, 2017. ‒ Вип. 5. – 119 с.\nХореографічна освіта і мистецтво України в контексті європейських та світових тенденцій : зб. матеріалів Всеукр. наук.-практ. конф. [упор. А. М. Півдлипська, ред. Ю. В. Трач], м. Київ. 21–22 квітня 2017 р. – Київ : КНУКіМ, 2017. – 244 с.\nХореографічна та театральна культура України: педагогічні та мистецькі виміри : збірник матеріалів Всеукр. наук.-практич. конф. [упор. А. М. Підлипська, ред. Ю. В. Трач], м. Київ, 15-16 квітня 2016 р. – К. : КНУКіМ, 2013. – 331 с.\nХореографія ХХІ століття: мистецький та освітній потенціал : збірник матеріалів Всеукр. наук.-практич. конф. [упор. А. М. Підлипська], м. Київ, 18–19 квітня 2013 р. – Ч. І. – К. : КНУКіМ, 2013. – 331 с.\nХудожні практики та мистецька освіта у крос культурному просторі сучасності: матеріали IV Всеукраїнської науково-практичної конференції 29–31 березня 2017 року. Полтава / упоряд. М. М. Погребняк. – Полтава : Видавництво «Симон», 2017. – 228 с.\nШевчук А. С. Українські музично-хореографічні традиції як засіб музично-рухового розвитку старших дошкільників / А. С. Шевчук. – Фастів : Поліфаст, 2005. – 332 с.\nШеллинг Ф. В. Философия искусства / Ф. В. Шиллинг. – М. : Мысль, 1966. – 496 с.\nШкольников Л. О танцах в шутку и всерьез / Л. Школьников. – м. Советская Россия, 1975. – 72 с.\nAnya Peterson Royce. Antropologia sztua widowiskowyh. Artyzm, wirtuozeria i interpretacja w perspektywie międzykuiturowej. – Warszawa : Wydawnicwa Uniwersytetu Warszawskiego, 2004. – 302 s.\nLwowsko-Rzeszowskie Zeszyty Naukowe (Львівсько-ряшівські наукові зошити) Rultura – Sztuka – Edukacja – Terapia w perspektywie interdyscyplinarej. – Rzeszów – Львів : Wydawnictwo Uniwersytetu Rzeszowskiego. – T. № 2, 2014. – 255 s.\nStudia choreologica. Organ polskiego forum choreologicznego. Vol. XI, 2010. / Polskie Forum Choreologiczne, Poznan. 2010.\nStudia choreologica. Organ polskiego forum choreologicznego. Vol. XII, 2011. / Polskie Forum Choreologiczne, Poznan. 2011.\nStudia choreologica. Organ polskiego forum choreologicznego. Vol. XIII, 2012. / Intytut Choreologii w Poznaniu, Polskie Forum Choreologiczne, Poznan. 2012.\nStudia choreologica. Organ polskiego forum choreologicznego. Vol. XIV, 2013. / Polskie Forum Choreologiczne, Poznan. 2013.\nStudia choreologica. Organ polskiego forum choreologicznego. Vol. XV, 2014. / Polskie Forum Choreologiczne, Poznan. 2014.\nStudia choreologica. Organ polskiego forum choreologicznego. Vol. XVI, 2015. / Polskie Forum Choreologiczne, Poznan. 2015.\nStudia choreologica. Organ polskiego forum choreologicznego. Vol. XVII, 2016. / Polskie Forum Choreologiczne, Poznan. 2016.


Педагогіка наука і мистецтво\nПедагогіка наука і мистецтво\n1. Педагогіка як наука. 4\n2. Педагогіка як мистецтво. 9\nСлово "педагогіка" має кілька значень. По-перше, їм позначають педагогічну науку. По-друге, є й така думка, що педагогіка - це мистецтво, і тим самим вона ніби прирівнюється до практики. Іноді під педагогікою розуміють систему діяльності, яка проектується у навчальних матеріалах, методиках, рекомендаціях, установках. Така неоднозначність нерідко призводить до плутанини, породжує неясність. Останнім часом цим словом стали позначати уявлення про ті чи інші підходи до навчання, про методи та організаційних формах: педагогіка співробітництва, педагогіка розвитку, музейна педагогіка, ріскопедагогіка, педагогіка ототожнення і т.д.\nЩо собою являє ця наука і що вона вивчає?\nНайбільш загальним чином науку визначають як сферу людської діяльності, в якій відбувається вироблення і теоретична систематизація об'єктивних знань про дійсність. Діяльність у сфері науки - наукове дослідження. Це особлива форма процесу пізнання, таке систематичне і цілеспрямоване вивчення об'єктів, в якому використовуються засоби і методи науки і яке завершується формуванням знань про досліджуваних об'єктах.\nПедагогічна дійсність - це та частина загальної дійсності, яка включена в педагогічну діяльність. Це учень, вчитель, їх дії, методи навчання та виховання, підручники, те, що в них написано і т.д. Така діяльність може знайти відображення не тільки в науці. Наука - це лише одна форма суспільної свідомості. Дійсність може відображатися також і в повсякденному (стихійно-емпіричному) процесі пізнання, і в художньо-образній формі.\nЗагальнокультурний і смисложиттєвий (світоглядне) самовизначення особистості, а для педагога і професійне, передбачає її орієнтацію у глибинних шарах тій частині культури людства, яку складає педагогіка. Вона має тривалу історію, невіддільну від історії людства.\nСвою назву педагогіка отримала від грецького слова "пайдагогос" (Пайде - дитя, гогос - веду), яке означає детоводство або дітяведеніе. У Стародавній Греції ця функція здійснювалася безпосередньо. Педагогами спочатку називалися раби, що супроводжували дітей свого пана в школу. Пізніше педагоги - це вже вільнонаймані люди, які займалися повчанням, вихованням і навчанням дітей. До речі, на Русі (XII ст.) Перші вчителі отримали назву "майстри". Це були вільні люди (дячки або мирські), які у себе або вдома учнів стали навчати дітей читання, письма, молитвам або, як сказано в одному "Житії", "книжки писати і учити учні грамотні хитрощі" [1, c.15 ].\nСвою назву педагогіка отримала від грецьких слів "пайдос" - дитя і "аго" - вести. У дослівному перекладі "пайдагогос" означає "детоводитель". Педагогом у Стародавній Греції називали раба, який у буквальному сенсі слова брав за руку дитину свого пана і супроводжував його в школу Поступово слово "педагогіка" стало вживатися в більш загальному сенсі для позначення мистецтва "вести дитину по життю", тобто виховувати його і навчати, спрямовувати духовне і тілесне розвиток [8, c. 14]. З часом накопичення знань призвело до виникнення особливої науки про виховання дітей Теорія очистилася від конкретних фактів, зробила необхідні узагальнення, виокремили найбільш суттєві відносини.\nТак педагогіка стала наукою про виховання і навчання дітей. Таке розуміння педагогіки збереглося аж до середини XX століття І тільки в останні десятиліття виникло розуміння того, що у кваліфікованому педагогічному керівництві потребують не лише діти, а й дорослі. Найкоротше, загальне і разом з тим відносно точне визначення сучасної педагогіки наступне це наука про виховання людини. Поняття "виховання" тут вживається в самому широкому сенсі, включаючи освіту, навчання, розвиток.\nБільш точно педагогіку можна визначити як науку про закономірності виховання підростаючого покоління, дорослих людей про управління їх розвитком відповідно до потреб суспільства [4, c. 6].\nКожна наука в одному і тому ж об'єкті вивчення виділяє свій предмет дослідження - ту чи іншу форму буття об'єктивного світу, ту чи іншу сторону процесу розвитку природи і суспільства. Виховання як складне, об'єктивно існуюче явище вивчається багатьма науками. Історичний матеріалізм, наприклад, розглядає виховання як приватний момент розвитку суспільства, його продуктивних сил і виробничих відносин; історія - як приватний момент історії класової боротьби і класової політики; психологія - у зв'язку з вивченням становлення особистості людини, яка розвивається. Самостійність будь-якої науки визначається, перш за все, наявністю особливого, власного предмету дослідження, наявністю такого предмету, який спеціально не досліджується ніякої іншої наукової дисципліною.\nУ загальній системі наук, в загальній системі "речей і знань» педагогіка виступає як єдина наука, яка має своїм предметом виховання людини [5, c.9].\nВивчення всякої науки починається з з'ясування таких питань: як виникла і розвивалася ця наука, і які специфічні проблеми вона досліджує?\nСправді, кожна наука має свою історію і досить певний аспект природних або суспільних явищ, вивченням яких вона займається і знання яких має велике значення для осмислення її теоретичних основ.\nВідокремлення та формування педагогіки як науки були викликані до життя зростаючими потребами суспільства у створенні спеціальних навчально - виховних установ, в теоретичному осмисленні і узагальненні стихійно складається досвіду навчання та виховання підростаючих поколінь, спеціальна підготовка їх до життя. Освіта та виховання, таким чином, перетворилися на об'єктивну потребу суспільства і стали найважливішою передумовою його розвитку.\nОсь чому на певному щаблі розвитку людського суспільства і, зокрема, на більш пізній період рабовласницького ладу, коли виробництво і наука досягли значного розвитку, виховання виділятися в особливу суспільну функцію, тобто виникають спеціальні виховні установи, з'являються особи, професією яких стало навчання і виховання дітей. Це мало місце в багатьох древніх країнах, але більш-менш достовірні відомості про школи для хлопчиків дійшли до нас з Єгипту, країн Близького Сходу та античної Греції.\nТреба сказати, що вже в стародавньому світі багато громадських діячів та мислителі добре усвідомлювали і вказували на величезну роль виховання, як у розвитку суспільства, так і в житті кожної людини. Наприклад, за законами Солона (між 640 і 635 - ок. 559 рр.. До н.е.) належало, щоб батько обов'язково подбав про спеціальну вишколі своїх синів у тій чи іншій галузі праці. У міру розширення і ускладнення виховання спеціальна галузь теоретичних знань, що відносяться до виховної діяльності, стала розроблятися більш інтенсивно. Ця галузь знання, як втім, і знання в інших сферах життя і виробництва, спочатку розроблялася в надрах філософії. Вже в працях давньогрецьких філософів - Геракліта (530-470 рр.. До н.е.), Демокріта (460-нач.IV ст. До н.е.), Сократа (469-399 рр.. До н.е.), Платона (427-347 рр.. до н.е.), Аристотеля (384-322 рр.. до н.е.) і ін - містилося чимало глибоких думок з питань виховання [10, c.23]. З античної Греції веде своє походження термін «педагогіка», який закріпився в якості назви науки про виховання. Як же це сталося?\nУ Древній Греції педагогами називалися раби, яким аристократи доручали доглядати за своїми дітьми, супроводжувати їх до школи і зі школи, нести навчальні приладдя, а також здійснювати з ними прогулянки. Грецьке слово «пейдагогос» (пейд - дитина, гогос - вести) означає «детоводитель». Надалі педагогами стали називати спеціально підготовлених людей, які займалися навчанням і вихованням дітей і для яких педагогічна діяльність була професією. Звідси особлива наука про виховання стала називатися - педагогікою.\nТреба сказати, що із Древньої Греції ведуть своє походження і багато інших педагогічні поняття і терміни, наприклад, школа, що, означає «дозвілля», гімназія - громадська школа фізичного виховання, а згодом просто середня школа, та ін\nЗначне місце займали питання виховання також у працях давньоримських філософів і ораторів. Цікаві педагогічні ідеї, наприклад, висловлювали Лукрецій Кар (бл. 99-55 рр.. До н.е.), Квінтіліан (42-118 рр.. До н.е.) та ін [6, c.14].\nУ середні століття проблеми виховання розроблялися філософами-богословами, педагогічні ідеї яких носили релігійне забарвлення і були пронизані церковною догматикою.\nПодальший розвиток педагогічна думка отримала в працях мислителів епохи Відродження (XIV-XVI ст.). Найвизначніші діячі цієї епохи - італійський гуманіст Вітторіо так Фельтре (1378-1446), іспанський філософ і педагог Хуан Вівес (1442-1540), нідерландський мислитель Еразм Роттердамський (1465-1536) та ін [6, c.17].\nВони критикували механічну зубріння, що процвітала у навчанні, виступали за гуманне ставлення до дітей, за звільнення особистості від пут гноблення.\nНезважаючи на інтенсивний розвиток виховної теорії, педагогіка продовжувала залишатися частиною філософії. Як особлива наука педагогіка вперше була виділена з системи філософських знань на початку XVII ст. Оформлення педагогіки як самостійної наукової дисципліни більшість дослідників пов'язує з ім'ям великого чеського педагога Яна Амоса Коменського (1592-1670). Сформульовані ним принципи, методи, форми організації навчальної роботи з дітьми та морального виховання стали невід'ємними елементами наступних науково-педагогічних систем [4, c.21].\nНеоціненне значення для становлення наукової педагогіки мали праці таких найвизначніших діячів, як Ж. Ж. Руссо (1712-1778), Д. Дідро (1713-1784), К. А. Гельвеція (1715-1771) у Франції, Джон Локк (1632 -1704) в Англії, Іоганн Генріх Песталоцці (1746-1827) у Швейцарії, Фрідріх Адольф Вільгельм Дистервег (1790-1866) і Йоганн Фрідріх Гербарт (1776-1841) в Німеччині.\nРодоначальниками революційно-демографічних поглядів в російській педагогіці були В. Г. Бєлінський (1811-1848), А. И. Герцен (1812-1870), Н. Г. Чернишевський (1828-1889) і В. А. Добролюбов (1836 - 1861). На становлення вітчизняної наукової педагогіки великий вплив зробили праці Л. М. Толстого (1828-1910), М. І. Пирогова (1810-1881). Цілісне, систематизоване розкриття вітчизняних педагогічних ідей було дано в працях К. Д. Ушинського (1824-1870). Великий внесок у розвиток радянської педагогіки внесли Н. К. Крупська (1869-1939), А. В. Луначарський (1875-1933), М. І. Калінін (1875-1946), А. С. Макаренка (1888-1939) , В. О. Сухомлинський (1918-1970) [10, c. 34].\nТе, що педагогіка висунула таку велику кількість великих педагогів, не є випадковим. Товариство з його інтенсивним розвитком виробництва, науки і культури вимагало підвищення грамотності основних виробників.\nБез цього вона могла розвиватися. Тому зростає кількість освітньо-виховних установ, розширюється мережа народних шкіл, дають необхідну підготовку дітям, відкриваються спеціальні навчальні заклади з підготовки вчителів і починає викладатися педагогіка як особлива наукова дисципліна. Все це давало великий поштовх розвитку педагогічної теорії.\nВиникнувши як наука про виховання дітей та молоді, педагогіка у міру розширення кордонів виховання та сфери дії суб'єктивних чинників в житті суспільства все більше стають наукою про загальні закономірності виховного впливу на людей різного віку.\n2. Педагогіка як мистецтво\nРозглянемо особливості педагогіки як мистецтва. Визначення мистецтва багатоаспектне. "Мистецтво - знання справи. Сама справа, яка потребує такого вміння, майстерності" [7, c.16].\nЗначить, кажучи про педагогіку як галузі мистецтва, ми по всій ймовірності повинні вести мову про вміння, майстерності педагога.\nУ природно-науковому пізнанні особистісні якості вченого, оцінки не мають вирішального впливу на результати його діяльності. Але в педагогічній науці, педагогічної діяльності особистість педагога, його талант, майстерність (або їх відсутність) мають вирішальне значення.\nЧисто практичну педагогічну діяльність називають "мистецтвом, створеним на науковій основі". Педагогічна діяльність кожного конкретного педагога, кожного конкретного педагогічного колективу є мистецтвом у тій мірі, в якій у цю діяльність вкладається творчий потенціал.\nНаука і мистецтво принципово відрізняються способами розповсюдження. Науку потрібно вивчати, і інакше її не осягнеш. А мистецтво можна перейняти; мільйони людей виховують своїх дітей, досягаючи прекрасних результатів, не вивчаючи науку, а переймаючи мистецтво ростити дітей у своїх батьків і близьких. Інакше кажучи, педагогіку можна назвати наукою про розвиток таланту до виховання дітей. Педагогіка - єдина наука, яка визнає таємницю, інтуїцію, долю, залишаючись при цьому строгою наукою [2, c.26]\nВплив особистості педагога на педагогічну діяльність особливо велика і істотно вже тому, що виховання включає в себе міжособистісні відносини, індивідуальний вигляд вихователя, чуття, інтуїцію, винахідливість, такт і багато інших суб'єктивні якості, які виступають як реальні і дієві фактори мистецтва виховання.\nПедагогічна наука не може передбачити це нескінченна безліч конкретних ситуацій, дати вказівки для кожного окремого труднощі. Це протиріччя дозволяє практична педагогічна діяльність.\nПедагогіка фіксує типові обставини і типові труднощі, містить багатий арсенал педагогічних засобів, аналізує умови їх успішного застосування. Педагог - майстер отримує з цього багатства те, що йому потрібно: стосовно особливостей кожного індивідуального випадку він діє творчо [5, c. 34].\nТаким чином, ми приходимо до розуміння того, що педагогічне мистецтво є ніщо інше, як педагогічну майстерність учителя. "Майстерність як комплекс властивостей особистості, що забезпечують високий рівень самоорганізації професійної діяльності", на думку І.А. Зязюна [8, c. 57], включає в себе комплекс властивостей особистості:\n1. Гуманістична спрямованість, виражена в його активній позиції при вибудовуванні педагогічного процесу;\n2. Професійні знання, що дають йому глибину, грунтовність, осмисленість дій;\n3. Педагогічні здібності, що забезпечують швидкість його вдосконалення;\n4. Педагогічна техніка, яка спирається на знання і здібності, дозволяє всі засоби пов'язати з метою, зробити педагогічну діяльність гармонійною.\nАналіз сучасної педагогічної теорія і практики дозволяє встановити, що в роботі кожного вихователя, який прагне стати майстром, повторюється ряд типових умінь. Ю.П. Азаров на основі опитування різних груп учителів та керівників шкіл визначив групу умінь, які характеризують педагогічну діяльність як творчу [10, c.48]:\n- Вміння правильно сприймати ті процеси, які відбуваються в світі дітей, кожної окремої дитини в різних педагогічних ситуаціях;\n- Вміння аналізувати співвідношення «мета - засоби - результат» стосовно вибору ситуації;\n- Вміння організовувати життя дітей;\nвміння вимагати і довіряти;\n- Вміння швидко орієнтуватися і перемикати увагу;\n- Вміння грати з дітьми;\n- Вміння оцінювати ситуацію з різних сторін;\n- Вміння з різноманіття педагогічних фактів виділити істотне;\n- Уміння в випадковому факт побачити істотне;\n- Уміння в одній і тій же ситуації користуватися різнорідними прийомами впливу;\n- Вміння точно передавати свої настрої, почуття і думки словом, мімікою, рухами .\nуклав, що перед ним хлопчик гордий, з гонором. Він підійшов до мене і трохи наївно запитав:\nЗакінчити мені хочеться словами чудового педагога С. Соловейчик: "Виховання і навчання дітей - це мистецтво, одне з найскладніших людських мистецтв. А педагогіка - наука про мистецтво виховання і навчання дітей, стовідсоткова наука і стовідсоткове мистецтво "[10, c. 54].\nПедагогіка - галузь культури, що інтегрує три компоненти: мистецтво, науку, практичну діяльність з організації і взаємодії людей. Ця взаємодія здійснює міжособистісний обмін знаннями, цінностями, досвідом творчої діяльності та індивідуальним досвідом.\nОтже педагогічна наука - це згусток багатовікового досвіду навчання та виховання підростаючих поколінь. Педагогічна наука - це результат багаторічних досліджень закономірностей формування всебічно і гармонійно розвиненої особистості. Знання педагогічної науки допомагає в кожному конкретному випадку обирати оптимальні педагогічні рішення.\nДавня суперечка про те, що таке педагогіка - наука чи мистецтво, розбивається об практику. Випробування практикою підтверджує багато разів: без глибокого знання науки виховання не розвивається мистецтво виховувати. Знання закономірностей навчання і виховання, оволодіння методами педагогічного процесу - основа учительського майстерності. До засвоєнню педагогіки треба підходити як до науково - пізнавальної діяльності, на базі якої може і має розвиватися педагогічне мистецтво як невід'ємний елемент педагогічної діяльності. А педагогом може бути далеко не кожен. Це має бути людина має покликання, заклик, внутрішнє усвідомлення того, що це його шлях - шлях пошуку, постійного неспокою, шлях сумнівів незвичайною вимогливості до себе, шлях наполегливої, щоденної праці.\n1. Дидактика середньої школи: Деякі проблеми сучасної дидактики / Под ред. М. М. Скаткін. - М.: Просвещение. - 1982. - 204c.\n2. Лернер І.Я. Процес навчання та його закономірності. - М., 1980 .- 212с.\n3. Лернер І.Я. Теорія сучасного процесу навчання, її значення для практики / / Радянська педагогіка. - 1989. - N 11. - С. 10-17.\n4. Лихачов Б.Т. Педагогіка. Курс лекцій. - М., 1998. - 351c.\n5. Педагогіка / За ред. Ю.К. Бабанського. - М., 1988. - Гол. 20. - 380c.\n6. Педагогіка / За ред. П.І. Пидкасистого. - М., 1996. - 410c.\n7. Педагогіка / В.А. Сластенін и др. - М., 1997. - 352c.\n8. Підласий І.П. Педагогіка. - М., 1996. - 220c.\n9. Теоретичні основи процесу навчання в радянській школі / За ред. В. В. Краєвського, І. Я. Лернера. - М., 1989. - 231.с\n10. Харламов І.Ф. Педагогіка. - М.: Юрист, 1997. - 576c.\n11. Шапорінскій С.А. Процес наукового пізнання і процес навчання. - М., 1980 .- 145С.\nПедагогіка як наука 2\nПедагогіка як наука та її зв`язок з іншими науками про людину


Конкурс «Благодійність бізнесу: можливість для зміцнення власного потенціалу задля розвитку громади» - 15 Січня 2010 - Ліга політологів-міжнародників "ДИПКОРПУС"\nГоловна » 2010 » Січень » 15 » Конкурс «Благодійність бізнесу: можливість для зміцнення власного потенціалу задля розвитку громади»\n-- інформаційну та консультаційну підтримку щодо можливостей у сфері філантропії та розробки благодійних програм;\n-- організаційний та методичний супровід ініціативам/проектам/програмам, спрямованим на вирішення актуальних проблем у своїй громаді.\nХто може подаватися на конкурс: До участі у конкурсі запрошуються представники бізнесу, які активно працюють у територіальній громаді або регіоні своєї присутності, а саме:\n-- малі /середні / великі компанії;\n-- групи компаній, що працюють в одній громаді;\n-- місцеві торгово-промислові асоціації;\n-- місцеві асоціації підприємців;\n-- місцеві асоціації фермерів;\n-- ініціативні групи власників бізнесу;\n-- приватні підприємці;\nЗаявники можуть діяти самостійно або з партнерськими організаціями.\nОчікувані результати конкурсу: У результаті проведення конкурсу буде відібрано 8 компаній (груп / об’єднань компаній / приватних підприємців) у 8 пілотних громадах України, які безкоштовно отримають:\n-- консультації провідних вітчизняних експертів щодо розробки та втілення якісних благодійних програм; соціального звітування громаді; перетворення благодійної діяльності на соціальні інвестиції та отримання від них дивідендів тощо;\nінформаційно-методичний посібник «Благодійність бізнесу: корисно для себе – ефективно для інших»;\n-- методичний та організаційний супровід ініціатив компанії (чи груп або об’єднань компаній), спрямованих на створення нових форм залучення ресурсів громади до вирішення актуальних проблем громади.\nУ результаті отриманих послуг в рамках проекту компанія (група компаній / об’єднання компаній / приватні підприємці) буде здатна:\n- більш ефективно розробляти та впроваджувати благодійні програми, використовуючи соціальні інновації;\n- вийти на новий рівень партнерства з громадою;\n- започаткувати новий механізм мобілізацій та розподілення ресурсів громади задля вирішення її актуальних проблем (фонд громади) та долучитися до міжнародного руху «Бізнес в громаді» (www.bitc.org.uk).\nВсі переможці конкурсу матимуть можливість: - отримати офіційний статус Партнера проекту «Приватна та корпоративна благодійність: можливості для розвитку громадянського суспільства в Україні»; - зміцнити свій імідж соціально-відповідальної компанії, яка постійно працює над вдосконаленням власних благодійних та соціальних програм; - отримати інформаційну підтримку для поширення інформації про свою благодійну та соціальну діяльність в середовищі українських благодійників протягом реалізації проект.\nПеревага буде надаватися тим заявникам, які:\n- беруть активну участь у розвитку благодійництва на місцевому рівні;\n- активно співпрацюють з організаціями громадянського суспільства;\n- мають наміри підтримувати та популяризувати розвиток благодійництва у громаді.\nГеографія конкурсу Конкурс розповсюджується на всю територію України.\nЯк взяти участь у конкурсі: Для участі у конкурсі необхідно заповнити спеціально розроблену заявку, що є додатком до цього Положення.\nЗаявку можна скачати на сайті Українського форуму благодійників (www.ufb.org.ua) або отримати електронною поштою, надіславши запит на адресу dasha.nepochatova@ufb.org.ua.\nЗаповнені заявки слід надсилати або на електронну скриньку: dasha.nepochatova@ufb.org.ua або на факс: (044) 425 92 95.\nКінцевий термін подання анкети на конкурс: Для того, щоб взяти участь у Конкурсі, заповнена заявка має надійти до офісу Українського форуму благодійників не пізніше 20 січня 2009 року, 18:00 за київським часом. Документи, з тих чи інших причин отримані пізніше зазначеного часу, до розгляду прийматись не будуть.\nОцінка поданих анкета та вибір переможців конкурсу: Оцінку поданих анкет буде здійснювати Дирекція Українського форуму благодійників та Експерта Рада проекту «Корпоративна та приватна благодійність: можливість для розвитку громадянського суспільства в Україні».\nРезультати конкурсу будуть виголошені до 31 січня 2010 року.\nКатегорія: Конкурси та вікторини | Переглядів: 574 | Додав: dipcorpus | Рейтинг: 0.0/0


Про користування Тзов "Футбольний клуб "Львів" земельними ділянками на вул.Є. Патона, 1\nСкачати 14.06 Kb.\nНазва Про користування Тзов "Футбольний клуб "Львів" земельними ділянками на вул.Є. Патона, 1\nДата конвертації 12.06.2013\nРозмір 14.06 Kb.\nПро користування ТзОВ “Футбольний клуб “Львів“ земельними ділянками на вул.Є.Патона, 1\nРозглянувши звернення товариства з обмеженою відповідальністю “Футбольний клуб “Львів“ від 30.06.2009 № 5-7372, технічну документацію на землекористування, керуючись ст.144 Конституції України, пп.34 п.1 ст.26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні“, ст.5 Закону України “Про оренду землі“, ст.ст.12, 93, 120, 124 Земельного кодексу України, міська рада ухвалила:\n1. Припинити заводу “ЛОРТА“ право користування земельною ділянкою площею 3,0542 га на вул.Є.Патона, 32 та зарахувати її до земель міста.\n2. Передати товариству з обмеженою відповідальністю “Футбольний клуб “Львів“ земельні ділянки на вул.Є.Патона, 1 для обслуговування стадіону за рахунок земель промисловості, транспорту, зв’язку, енергетики, оборони та іншого призначення (у тому числі землі рекреації) за функцією використання – інші землі:\n2.1. Площею 2,9006 га в оренду терміном до 28.04.2019.\n2.2. Площею 0,1536 га у межах червоних ліній з обмеженнями без права капітального будівництва та посадки багаторічних насаджень в оренду терміном на 5 років.\n3. Товариству з обмеженою відповідальністю “Футбольний клуб “Львів“ у місячний термін укласти з Львівською міською радою:\n3.1. Договори оренди землі та провести їх державну реєстрацію.\n3.2. Договір про відшкодування недоотриманих коштів за користування земельними ділянками.\n4. Землекористувачеві забезпечити цілодобовий доступ до існуючих на території ділянок інженерних мереж для їх ремонту та обслуговування, дотримуватись правил використання земель в охоронній зоні згідно з вимогами інженерних служб міста і не чинити перешкод при будівництві нових.\n5. Департаменту містобудування внести відповідні зміни у земельно-кадастрові дані.\n6. Контроль за виконанням ухвали покласти на заступника міського голови з питань містобудування та інфраструктури.\n1 у пункті 1 вилучити слово "встановивши"\nПро користування Тзов "ренесанс-львів" земельними ділянками на вул. Садовій, 2-А/12 у м. Львові\nПро користування Тзов "Укрзахідсервіс" земельними ділянками на вул. Газовій, 9 у м. Львові\nПро користування Тзов "пластфарма" земельними ділянками на вул. Промисловій,50-52 у м. Львові\nПро користування Тзов "Ванкувер" земельними ділянками на вул. Промисловій, 50, 52 у м. Львові\nПро користування Тзов "Лідеравтотранс" земельними ділянками на вул. Випасовій, 11-б у м. Львові\nПро користування Тзов "Лан-Лімітед" земельними ділянками на вул. Промисловій, 50-52 у м. Львові\nПро користування Тзов "Ліга Партнерів" земельними ділянками на вул. Персенківка, 14 у м. Львові\nПро користування Тзов "металсервіс-плюс" земельними ділянками на вул. Садовій, 2-а у м. Львові\nПро користування Тзов фірмою "язьм" земельними ділянками на вул. Брюховицькій, 35 у м. Львові


Справа МН17 – це питання політичної волі країн Заходу - Национальный Банк Новостей\n18/07/2020 Дмитро Снєгирьов0\n17 липня 2014 року над селом Грабове Донецької області російськими військовими із ЗРК «Бук» був збитий пасажирський літак Boeing 777, загинуло 298 людей.\nСправа МН17. Фото — zik.ua\nПоказово, що для тодішнього політичного проводу України заяв Лаврова щодо передчасності і контрпродуктивності створення міжнародного трибуналу виявилося достатнім щоби продемонструвати «політику страуса» і заговорити про створення міжнародних механізмів.\n28 вересня 2016 року міжнародна слідча група, яка розслідує катастрофу пасажирського авіалайнера, що виконував рейс МН-17, оголосила попередні результати своєї роботи. Слідчі довели, що лайнер був збитий зенітною ракетою серії 9М38 зенітно-ракетного комплексу «Бук». Окрім того, оприлюднили місце запуску ракети — поле в районі смт Первомайське, яке на той час перебувало під контролем проросійських бойовиків.\n18 липня 2014 року аналітичний відділ ГІ «Права Справа» повідомляє, що проросійські терористи вирішують питання транспортування «чорних ящиків» збитого Boeing 777 на територію Російської Федерації. Повідомляється, що можливий маршрут транспортування пройде по коридору Луганськ-Краснодон. Наголошується, що «чорні ящики» не повинні залишити Україну, тому що відсутність навіть одного з них може порушити цілісну картину події й вплинути на оцінки міжнародних експертів.\nРосійська сторона миттєво реагує на появу цієї інформації. Очільник МЗС РФ Сергій Лавров в інтерв’ю телеканалу «Россия-24» зазначив, що РФ не збирається «порушувати ті норми, які існують для такого роду випадків у міжнародному співтоваристві» й вилучати «чорні ящики» з малайзійського «Боїнгу», що впав на сході України. «Ми за те, щоб якнайскоріше міжнародні експерти прибули на місце катастрофи, щоб вони відразу ж отримали «чорні ящики», — сказав він.\n19 липня 2014 року місцевими джерелами «Права Справа» на окупованій території Луганської області зафіксовано рух колони бронетехніки, близько 20 одиниць, яка направляється назад в Росію через місто Червонопартизанськ Свердловського району Луганської області. Зазначається, що цей відхід пов»язаний з катастрофою малайзійського літака «Боїнг-777″.\nЗдавалося б, після оголошення попередніх висновків міжнародної слідчої комісії, які фактично є обвинувальним вироком світової спільноти агресивній політиці Кремля повідношенню до України, офіційна влада має висловити свою принципову позицію і назвати речі своїми іменами — Росія є країною-агресором, яка розв’язала війну на сході України і в Криму.\nНагадаю, що вже встановлені як мінімум чотири особи, причетних до липневої трагедії в небі Донбасу. Троє з них – громадяни РФ: колишній міністр оборони» так званої «ДНР» Ігор Гиркин-Стрільців, генерал-майор Сергій Дубінський (по кличці Похмурий), полковник Олег Пулатов (Гюрза). Ще один громадянин України, зрадник Леонід Харченко (Кріт).\nАле ні це, ні явні факти причетності Росії до цього злочину не посунули хід судового розслідування до якоїсь завершальної фази. А зухвалі висловлювання того ж Гиркина в стилі «бачив я ваш суд» свідчать про те, що він впевнений – РФ його нікому не видасть. Аналогічна ситуація і з іншими ключовими свідками по цій справі.\nTagged Справа МН17\nЗахват танкера возле Нигерии: в МИД уточнили количество пленных украинцев\nНидерланды начали новое расследование по делу MH17 — Енин\n17/06/2020 Дмитро Снєгирьов


Церковний тропар і кондак блаженної Ксенії Петербурзької\nКсенія Петербурзька є глибоко-прославленої Божої Святий, яка шанована православною церквою, а її ікона особливо шанована прихожанами. На честь Блаженної Ксенії збудовано безліч православних храмів, каплиць і пісних церков. У каплиці на місці її поховання завжди багатолюдно, там знаходяться паломники, які моляться або дякують за надану їм допомогу Святу матінку. Прославляючи Святу, читають тропар святої Ксенії Петербурзької.\nЩе за життя св Ксенія була наділена благодаттю від Господа і мала особливий прозорливий дар, а також могла лікувати людей, які були хворі важкими хворобами. Господь не позбавив подібного чудотворного дару Блаженну матінку і після смерті її. Безліч паломників до сих пір прагнуть потрапити до місця, де знаходяться мощі Блаженної. Вважається, що великої благодаттю буде прочитати тропар Блаженної Ксенії Петербурзької в каплиці, яка побудована на місці поховання мощей Святої матінки.\nТропар Блаженної Ксенії Петербурзької\nТропар є коротким за своїм змістом співом, яке покликане допомогти мелодійно розкрити суть церковного свята або прославити православного Святого. Дане спів стоїть біля витоків церковно-православної гімнографії. Тропар, який написаний на честь православного Святого, оповідає про його життя і прославляє його святість, наприклад, тропар Блаженної Ксенії Петербурзької славить саме цю Святу і її праведне життя. Тропар, який створений на честь свята, розкриває його сутність, особливості святкування, а також оспівує його суть. Читають в тропар свт Ксенії Петербурзької на службі, яка відбувається в день її пам’яті.\nДля самостійного читання тропар і кондак Ксенії Петербурзької можна знайти в іконних лавках православної церкви, в яких продаються книги, які мають його в своєму змісті, а також в інтернеті на сайтах православної церкви. Православні християни і священнослужителі вже давно використовують інтернет ресурси для поширення важливої інформації. На сайтах православної церкви можна прочитати тексти молитов і хвалебних пісень на честь будь-якого Святого, а також Господа і Богоматері, а ще можна прослухати записи співу церковного хору. Записи співу церковного хору дуже популярні серед віруючих тому, що їх прослуховування сприяє духовному розвитку і душевному заспокоєнню.\nТекст тропаря і кондака Ксенії Петербурзької\nВеличаємо тя, свята блаженна мати наша Ксенія, і шануємо святу пам’ять твою, бо ти молишся за нас Христа Бога нашого.\nТропар, глас №7\nЗлидні Христову Возлюби, безсмертния трапези нині насолоджуєшся, божевіллям уявним безумство світу образі, смиренням хрещеним силу Божу воспріяла єси. Тим-то дар чудодейственния допомоги стежити, Ксенії Блаженної, моли Христа Бога визволитися нам від усякого зла покаянням.\nКондак, глас №3\nДнесь світло радіє град святого Петра, яко безліч скорботних знаходить розраду, на твоя молитви яке сподівається, Ксенія всеблаженна, ти бо єси граду сему похвало і твердження.\nПравославні молитва від наркозалежності\nРосійський православний акафіст святій Варварі\nПравославна молитва після аборту.\nПравославні ікони приносять удачу\nПравославна молитва за брата\nПравославна молитва Отче наш\nНадабрама медитація Ошо знайдіть внутрішню гармонію\nПравославна венчальная молитва.


— Та ти що, то був золотий чоловік! Ти думаєш база, де капуста, огірки в діжках та помідори? Чоловіче! Ти хоч раз був у магазині, де продають обручки, серги, золоті годинники і все таке... дороге. Так вони все получали з нашої бази! Та ти що! Біля нас самої охорони було, як біля банку! Щоправда, коли наблизився фронт, усіх їх ніби вітром здуло! Втікали ми з ним самі. Уявляєш, на підводу вночі погрузили дві металеві скрині... А які ж важучі! Ми їх ледь-ледь по дрючках вгору витягли. Тоді соломкою обкушкали й гайда! Тільки далеко не заїхали... Та що говорити, таке творилося, що не розбереш, де чужі, де наші. А тут ще ув'язалася з нами моя кума!\n— Баба Палажка?\n— А то хто ж.\n— Чому ви її кумою звали?\n— Бо кума... — замислився старий. — У тридцять третьому помер мій кум — її чоловік, Нестір, а в мене — моя Парасочка, царство їй небесне. Залишилися ми з кумою. Куди подітися? Так і жили. Вона. так і звала мене все життя кумом, а я її кумою, — тяжкі були спогади, вони примусили старого ще раз взятися до карафки. А випивши, подивився на онука крізь хмільний туман і продовжував: — Так я оце хотів тобі розказати один секрет. Нікому не казав, усе сам чекав моменту, не дочекався. Хоча, дочекався, та... пізно. Зносився організм, скрипить. А на погоду так хоч плач. Дощ ще десь у Харкові, а в мене коліна, як немазані колеса...\n— Я вам співчуваю, діду Захарію, тільки ж давайте про ваш секрет, а то ви мене заінтригували. Може, й справді, щось варте уваги?\n— Варте, варте, онучок! — запевнив старий. — Так слухай, погрузилися ото ми і гайда! А вночі, куди не сунемося, а воно бах та бах! То снаряди, то бомби! А світлячки по небу так і гуляють. Зупинили нас солдати на Колядівському шляху і кажуть, куди ви? Там вже німець! А куди ж нам? Назад! А він же паразит йшов тоді не навалом, а своїми мацаками захоплював цілі області, брав у полон цілі армії! Ми ото назад. Доїхали до хутірця Калинового, що ото за чорним лісом, і стали. Що робити, питає в мене Милован. Не віддавати ж окупантові такі скарби? Каже, паняй до озера, що за верболозами...\n— Це ж яке озеро? — насторожився Микита. — Назва?\n— Та біс його знає! Хіба це Чорне море, щоб йому назву давати. Це за Новим Гаєм...\n— Так ви й самі точно не знаєте?\n— Я-а? — образився старий. — Як же я не знаю, коли я сам те діло робив. Та про що говорити, майже до самого озера соша з деревами обабіч. То не просте озеро. Та-ак, то не просте озеро... — і умовк старий, замислився.\n— Діду, не тягніть жили, далі! Ви заховали свої скрині в тому озері? — навіть встав з-за столу Микита й почав міряти кроками світлицю. — Я помиляюсь?\n— Трохи, — кивнув старий і взявся за поперек. — Той триклятий Милован мене покалічив навік! Ніч. Ні біса не видно. А він жене мене в болото. Надибали на човна в кущах. Він тягне його до бестарки, я підпихаю. Витягли носом на берег. Дурні старі, хоча... тоді ми були, звичайно, дурні, тільки не такі вже й старі. Прив'язати б за щось човна, щоб він не смикався взад-вперед, а ми кинулися до скрині, що лежала в задку. Рачкували, силкувалися, з горем пополам стягли на край і не втримали в руках. Як чортобухнула вона в човен і перекинула його прямо біля берега. У мене тоді в середині щось луснуло і засіла в мені хвороба така, про яку навіть говорити ніяково й до лікаря показуватися соромно...\n— Я знаю, що то за хвороба. Погана хвороба, тільки гарних хвороб не буває. Далі! Що скриня?\n— Потонула. Там вже біля берега глибоченько, а далі, кажуть, ніхто ніколи дна не діставав. Так ми ото першу вже й не чіпали. Затягло жабуринням і бог з нею. А другу ми таки втягли на човен і потопили вже трохи далі від берега.\n— І що, після війни ніхто про це не знав, окрім вас?\n— Та чого там, ще у війну, зразу після визволення, як наші прийшли, заявився Милован на автомобілі. Солдати дістали баграми, тоді зачепили ланцюгом і автомобілем потягли на берег. Це ту, що була ближче...\n— А друга? — насідав Микита.\n— Там! — розвів руками дід. — Десь на глибині. Я оце скільки живу, стільки й думаю про неї. Мабуть же, в ній щось дороге, якщо Милован не кинув її у той скрутний час і не дременув у тил з усіма. Тільки як її дістати?\n— Діду, діду! — хапався руками за голову Микита. — Чого ж ви мовчали? Чому мені не сказали раніш, чи думали самі дістати? Все одно один чоловік її дістати не зможе. Я маю на увазі сильного молодого чоловіка, а про вас і говорити не варто! Чого ж ви мовчали? Я чув, казали про вас, що скупий і всяке таке, але дійти до такого...\n— Та не скупий, не скупий я, Микитко, а розумний! — підняв палець дід і хитренько захихикав. Тоді налив у чарки і продовжував: — А розумний!\n— Який же це розум: сам не гам, і другому не дам! — сердився Микита. — Самі все життя пішки проходили, і я на велосипеді. А то мали б автомобілі і все таке...\n— Помовч, онучок! Не казав я, бо безполєзно! Те озеро облюбував собі найголовніший наш начальник, що в місті. Йому побудували там на березі дачу і провели асфальтовий шлях, посадили дерева. Так що до того озера ні я, ні хтось інший за три версти й носа сунути не міг. Там же була охорона, як на державному кордоні. А він собі блаженствував, на озері завів чорних і білих лебедів. Це ось тепер його кишнули, а дачу передали піонерам...\nМикита не міг зупинитись. Все ходив по хаті. Навіть випив настоєчки. Його думки були вже десь далеко звідси, як ті хмарки, що летіли в далечінь від легенького подиху вітру. Микита вже оглядав те озеро з висоти пташиного лету.\nСтарий захіхікав і продовжував:\n— А я оце думаю, як же в нас люблять начальство! Ти чуєш мене? Ти тільки послухай, що я чув! Тому начальнику привозили всякого харчу і питва стільки, що й зараз ще є! Вже два роки минуло! Кажуть, що хлоп'яки пірнають під кручею в озеро й добувають з муляки пляшки шампанського та коньяки! Ото прямо ящиками опускали у воду, там б'є джерело холодне з-під кручі, там вони холодненькі були влітку і взимку. При одній температурі. Стільки навозили, що й зараз ще є...\n— Діду, а ви можете хоча б приблизно показати те місце, де ви потопили другу скриню чи сейф?\n— Мабуть. Тільки біс його знає. Воно ж все позаростало, не впізнати. Я вже ходив там з вудками. Нібито воно й не воно. Верби у війну на топку позрубували, наросли нові дерева. Та вже якось буде. Без човна не обійтись. Я вже приглянув в одному дворі, лежить під повіткою розсихається. Чоловік помер, а жінці він на біса.\n— А там, кажете, піонерський табір?\n— Вже друге літо.\n— Ви ходити можете?\n— Так, по двору...\n— Одягайтесь. Швиденько!\n— Та чого така нетерплячка, я сорок років чекав...\n— Вважайте, що дочекалися! Нічого думати. Вудки у вас є. Підемо шукати хороші місця для риболовлі.\n— Та ноги в мене кляті, не дуже надійні...\n— Ви ж не самі. На плечах принесу! Тут по дорозі хтось підкине, а там потихеньку, поспішати не будемо. Я мушу сьогодні ж провести рекогносцировку і виробити план. Час лине, а там, дивись, ще заявиться ваш Милован!\n4. БЕЗ ПОМІЧНИКІВ НЕ ОБІЙТИСЬ\nКажуть: гуртом можна й батька бити. Аби тільки знати за що. Це жарт, та головне тут не "батько", а "гуртом". До такого висновку дійшов Микита, поплававши на човні по холодному озері. Він повісив на капроновий шнур молоток без ручки і, опускаючи його на дно, розраховував металом натрапити на метал, а вже тоді, встановивши місце сейфа, залишити буйок і ламати голову над вирішенням другого питання. Змарнувавши день, Микита зрозумів, що це не той шлях. Він подумав увійти в контакт з піонерським табором.\nТак у таборі "Металіст" з'явився новий вихователь Микита Єгорович Сорокаліт. Він увесь час проводив на озері, навчаючи відпочиваючих користуватися ластами, пірнати під воду й триматися там якомога довше. Як виявилося, дід Захарій мав рацію, розповідаючи про коньяки та шампанське. Справді, сам вихователь на глибині двох метрів під кручею в намулі виловив пляшку шампанського і дві банки "шпротів". А хлоп'яки дістали кілька невеличких пляшок "пепсі-коли". Видно, начальник, що тут відпочивав, був уже одною ногою чи, може, обома в тому комунізмі, який обіцяв людям і який його тримав у доброму тілі.\nНе лише комарі не давали спати Микиті Сорокаліту, а й думки. Ламав голову, як знайти скарби, адже вони тут, ніхто їх не виймав. Коли б не така муляка. Мабуть, засмоктало так, що ніяким молотком не дістанеш. А шкурка вичинки варта. Правий дід Захарій, коли б у сейфі не було чогось коштовного, завідуючий бази так не побивався б, не ховав би від фашистів і взагалі від людей. Дістати другий сейф він не наважувався, бо... ясне діло. До озера не було доступу простим смертним.\nНавіть уві сні Микита бовтався у муляці, розгрібав і чманів без повітря. Одне слово, намул став його ворогом на все життя.\nДля обслідування дна потрібен батискаф.\nІще чого! Може, викликати водолазів? Тоді вся затія нічого не варта. Той, хто знайде скарб, той його й забере, а ти залишишся з носом. І без серйозної підготовки і обладнання нічого не вдієш. Намислив справді робити саморобний батискаф з допомогою юнаків, але цей задум розвалився вщент ще до його втілення. Справа в тім, що перша черга відпочиваючих збиралася додому, а через два-три дні мала заїхати нова. Що серйозне можна заробити з такою тимчасовою публікою?


Спочатку мобільні застосунки пропонувалися як інструменти для контролю та оперування загальних потоків інформації, включаючи електронну пошту, календар, контакти, фондовий ринок та інформацію про погоду. Тим не менше, попит та наявність інструментів для розробників зумовили швидке поширення застосунків і для інших категорій електронних пристроїв, які функціонують за допомогою настільних прикладних програм. Як і у випадку з іншим програмним забезпеченням, вибухова кількість та різноманіття мобільних застосунків призвела до виникнення великої кількості пізнавальних ресурсів про них — з відгуками, рекомендаціями та оглядами, а саме: блоги, журнали та спеціальні служби виявлення застосунків в Інтернеті. У 2014 році державні регуляційні служби України почали створювати та регулювати мобільні застосунки, зокрема ті, які мають відношення до медичної індустрії. Деякі компанії навіть почали пропонувати застосунки, як альтернативний метод надання інформації, на противагу офіційним веб-сайтам. Так, наприклад, у 2017 році більш ніж 60 % трафіку на сайти українських мікрофінансових компаній було отримано з мобільних пристроїв.\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Мобільний_застосунок&oldid=33506468\nОстаннє редагування: 27 вересня 2021, 14:06\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 14:06, 27 вересня 2021.


Кримські татари взялись за порятунок рідної мови\n21 Лютий 2016, 17:00\nЩороку 21 лютого у світі відзначають День рідної мови. Із 6000 розмовних мов світу приблизно половині загрожує зникнення. Кримськотатарська мова посідає третє місце в Україні за кількістю носіїв, але незважаючи на це, за офіційними даними ЮНЕСКО, вона швидко виходить із ужитку. Зараз деякі засоби масової інформації, університети й активісти взялись за повернення мови до життя. Кримськотатарською видають газети й журнали, у школах і університетах вивчають і досліджують мову. На українському телеканалі АТР 35 відсотків мовлення ведуть кримськотатарською – навіть перекладають нею фільми й турецькі серіали.\nМова киримли (кримських татар) бере свій початок ще в ХІІІ столітті, й усупереч поширеній думці, вона не є найближчою родичкою мові Татарстану, констатують фахівці. У Криму проживають приблизно 250 тисяч носіїв кримськотатарської мови. Але останнім часом, згідно зі статистичними оцінками, кількість носіїв швидко зменшується – більш поширена на півострові російська мова витіснила кримськотатарську в багатьох родинах.\nУ зв’язку з цим Київський національний університет імені Тараса Шевченка відкрив 2014 року нову спеціальність – «кримськотатарська мова й література». Проректор університету з науково-педагогічної роботи Володимир Бугров розповів, що рішення про відкриття нової спеціальності ухвалили буквально через кілька днів після того, як Росія анексувала Крим. Серед викладачів на цій спеціальності є двоє носіїв кримськотатарської мови – Афізе оджа та Сабріє оджа (оджа – це традиційне звернення до вчителя).\n«Це важка тема для нашого народу – молодь не знає рідної мови» – Ур’яне\nСтудентка Київського національного університету імені Тараса Шевченка Ур’яне розповіла, чому приїхала до Києва вивчати рідну мову. Дівчина народилась у Сімферополі, і з дитинства в сімейному колі розмовляла кримськотатарською мовою. Але ситуація змінилась після того, як вона пішла до школи.\n«Мені дуже соромно це визнавати, але російська мова поступово витіснила рідну кримськотатарську, – зізналася Ур’яне, – це досить важка тема для нашого народу – молодь не знає рідної мови».\nЗгодом дівчина почала детально вивчати кримськотатарську історію, культуру і традиції. Вона приїхала до Києва, щоб урятувати самобутність свого народу.\n«Моя мрія – створити видавництво, в якому б друкували художню літературу кримськотатарською мовою. І щоб ці книги, окрім змісту, вирізнялись якістю типографії й сучасним дизайном», – розповіла Ур’яне.\nЗа словами дівчини, у Київському університеті імені Шевченка навчається 20 кримських татар. Вона бачить, що в Києві перед ними відкриваються нові можливості й перспективи для популяризації кримської мови.\nЮрист громадської організації «Вікімедіа Україна» Левон Азизян розповідає, що «Вікіпедія» кримськотатарською мовою існує з 2008 року. Цей проект може суттєво допомогти у збереженні кримської мови й культури, адже «Вікіпедія» є найпопулярнішим у світі інформаційним ресурсом. Але за словами Азизяна, кримськотатарська версія «Вікіпедії» оновлюється доволі повільно. Це пов’язано з тим, що катастрофічно не вистачає людей, готових писати статті на волонтерських засадах.\n«Мова – це дар, який об’єднує людей у націю» – Усатенко\nДоцент Інституту філології КНУ імені Тараса Шевченка Галина Усатенко зазначила, що мова – це дар, який об’єднує людей у націю, який ідентифікує кожен народ серед інших.\n«До прикладу, скільки в українській мові є слів на позначення снігу? Не більше від 10 – «наст», «крупа», «поземка», ще кілька. А в ескімосів – понад 50: є слово для позначення снігу, який тільки випав, та злежалого, снігу ввечері і снігу вранці, снігу першого і снігу останнього», – розповіла Галина Усатенко.\nЗа її словами, рідна мова – це своєрідний культурний кордон, межа між «своїм» та «іншим». Чим масштабнішою стає глобалізація у сучасному світі, тим гострішим є запит на «індивідуальні» мови різних народів. А відтак, живе функціонування мови – в освіті, літературі, масовій культурі, науці – є чи не єдиним чинником для збереження народу і його ідентичності в глобалізованому світі.


Речник ПЦУ: Філарет чекає на автокефалію від Москви — Вікторіанське братство святого апостола Андрія Первозваного\nПатріарх Філарет чекає на дарування автокефалії від Московського патріархату. Він хоче очолити її і бути патріархом, а будь які спроби пояснити йому помилковість таких тверджень не мають успіху. Таку думку висловив речник ПЦУ архієпископ Євстратій (Зоря) в коментарях під своїм дописом у Facebook.\nПредыдущая запись:На Закарпатті тероризують єпархію ПЦУ: зафіксовано дві спроби підпалу домоволодінь\nСледующая запись:Релігієзнавці: РПЦ безсоромно вторглася на канонічну територію Грузинської Церкви\n9 марта 2021 Патріарх Варфоломій відвідає Україну в серпні, — «слуга народу» Кравчук\n26 августа 2020 «Некомфортний» священник для РПЦ


Грант від USAID для закладів повинної меддопомоги\nДедлайн - 26 грудня 2018 року.\nПроект USAID «Підтримка реформи охорони здоров’я» передбачє надання 15 грантів з фіксованою сумою за цим Оголошенням про конкурс № 1 з максимальною сумою до 18 000 доларів США кожен.\nСприяння реформуванню сектору охорони здоров’я, підвищення прозорості та боротьба з корупцією знизить рівень неофіційних платежів та покращить доступ до якісних послуг, що ґрунтуються на доказовій медицині. Ліквідація корупції є компонентом кожного завдання, яке має бути виконане в рамках Проекту, а саме:\nПретенденти (заявники), що є місцевими комунальними організаціями (неприбутковими) та офіційно зареєстровані в Україні і статути яких передбачають отримання грантів, мають відповідати наступним критеріям:\nДетальна інформація щодо умов участі, критеріїв відповідності та обсягів робіт:https://gurt.org.ua/news/grants/49464/


Khmelnytskyy, Ukraine | Instagram photos and videos\nImages at Khmelnytskyy, Ukraine\nНабор матовых помад #kylie #sendmemorenudes ❤ В наличии есть только 1 набор😱 Стойкость 8 часов 👼\nПерший надто емоційний рубіж подолано✔ Курсова на "А"!😎 Та попереду ще більше роботи та завдань.. І я от останнім часом стала часто замислюватись, чи буде в моєму житті хоча б трошки спокійніший період? Щоб зранку прокидатись без головного болю і почуття приреченості. А в транспорті спокійно слухати музику, а не в паніці перечитувати лекції і дороблювати домашку. Зараз моє здоров'я значно похитнулось і я розумію, що це від постійних моїх переживань (а я по-іншому не вмію), стресів, недосипань, збитого режиму харчування. І коли мені скажуть оцінки не головне, здоров'я найважливіше, я відверто розсміюсь. Бо спершу 4 роки (потім, як піде) ти пахаєш на диплом, в надії не просто його мати, як обов'язковий атрибут випускника, а отримати щось, що, як то кажуть, за плечима не носити.. Та, на жаль, в нашій країні оцінки не завжди відповідають якості знань - через це і нерви. Тепер з кожним днем до мене приходить усвідомлення того, що легше не буде, а навантаження буде тільки зростати. Та... #якосьбуде\nСпеціально з‘їздила на набережну, щоб сфотографувати цю красу. Заходи сонця неймовірні 🧡 . . . #sunset #sundown #sunsetukraine #khmelnitsky #vscokhmelnitskiy #vsconature #закатсолнца #західсонцязаворожує\nНабережная / Embankment\nУ Хмельницькому 19 квітня розпочався відкритий чемпіонат Хмельницької області з баскетболу серед юнаків та дівчат 2003 - 2004 р.н. Дівчата 5 команд: Хмельницький, Кам'янець-Подільський, Полонне, Шепетівка, Староконстянтинів. Юнаки 6 команд: ДЮСШ 1 (Хмельницький) ДЮСШ 1 (Кам'янець-Подільський) Плоскирів (Хмельницький) Плоскирів 1 (Хмельницький) Шепетівка Староконстянтинів\nСнова в наличии ❗ Палитра кремовых корректоров нюдовых оттенков #kylie ❤ Шикарная кремовая текстура 👼 Всего 110грн 💸\nБудь як стихія. 🌪


Як діє система БВПД при захисті прав громадян дізналися слухачі ранкового шоу «Ранок на Лтаві» — Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області\nВи тут: Головна Прес-центр Новини Як діє система БВПД при захисті прав громадян дізналися слухачі ранкового шоу «Ранок на Лтаві»\nДата публікації: Понеділок, 15 травня 2017, 12:49\n12 травня 2017 року фахівці Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги взяли участь у черговій рубриці «Юридичний ранок» в ефірі ранкового шоу «Ранок на Лтаві» телеканалу "Лтава". Цього разу телеглядачів ознайомили з механізмом захисту прав громадян у кримінальному провадженні, а саме Регіональним центром з надання БВПД у Полтавській області, поінформували про те, як здійснюється оцінювання якості роботи адвокатів, оплата їх праці, розповіли про особливості роботи адвокатів у системі, їх взаємодії з Регіональним та місцевими центрами з надання БВПД.\nСпікерами ранкового шоу стали Микола Карпінський, головний спеціаліст відділу забезпечення якості правової допомоги та підвищення кваліфікації її надавачів та Світлана Карнаух, адвокат системи безоплатної вторинної правової допомоги.\nПід час ранкового ефіру фахівець системи БВПД розповів телеглядачам про механізм роботи Регіонального центру та адвокатів системи безоплатної вторинної правової допомоги у напрямі реалізації права громадян на безоплатну правову допомогу, зокрема роз’яснив, у яких випадках здійснюється захист прав громадян у кримінальному процесі Регіональним центром.\nМикола Карпінський зупинився на тому, яким чином Регіональний центр здійснює перевірку надання належної, своєчасної та якісної безоплатної вторинної правової допомоги, що є ефективним інструментом для забезпечення громадян якісною правовою допомогою адвокатами, виявлення шляхів покращення цієї роботи. Даний моніторинг відбувається шляхом відвідування засідань, проведення бесід з клієнтами для забезпечення стандартів якісної правової допомоги. Фахівець системи БВПД розповів також про порядок оплати послуг та відшкодування витрат адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, адже правова допомога є безоплатною громадян, але компенсується за рахунок держави, тому потребує ретельного моніторингу ефективності цієї роботи.\nФахівець Регіонального центру також ознайомив із позитивними практиками успішного захисту клієнтів безоплатної вторинної правової допомоги у адвокатів, яка здійснюється шляхом поширення цієї інформації у засобах масової інформації задля інформування громадян про ефективність роботи системи БВПД.\n«Під успішними практиками захисту клієнтів системи БВПД слід розуміти винесення судом виправдувальних вироків або рішення про закриття кримінального провадження, випадки звільнення від відбування покарання з випробуванням, випадки призначення більш м’якого покарання ніж передбачено законом, випадки зменшення обсягу обвинувачення, та випадків обрання більш м’якого запобіжного заходу. Протягом 1-го кварталу 2017 року адвокатами Полтавщини досягнуто позитивних напрацювань у понад 100 справах» - зазначив Микола Карпінський.\nПід час прямого ефіру адвокат Світлана Карнаух розповіла слухачам про те, за яких умов адвокати можуть працювати в системі безоплатної вторинної правової допомоги, які права та обов’язки має адвокат у процесі надання безоплатної вторинної правової допомоги. Також адвокат зазначила про те, як для себе вона вбачає роботу у системі БВПД області та який це для неї досвід у її діяльності.\n«Надзвичайно важливим у роботі адвоката є налагодження контакту із громадянином, задля ефективного захисту клієнта. Важливим для адвоката є довести до громадянина інформацію про ефективність системи безоплатної правової допомоги, яка є не просто формальною, адже скептицизм, який виникає у громадян, коли вони чують слово безоплатне розвіюється при отриманні якісної правової допомоги. Тому роботу системи слід оцінювати як дієвий та ефективний механізм захисту прав соціально вразливих груп населення» - наголосила Світлана Карнаух.\nУчасть фахівців Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області є однією із нових форм роботи фахівців системи БВПД щодо правового інформування громадян про актуальні юридичні питання сьогодення та діяльність системи БВПД на теренах області.\nДовідково. Ранкове шоу виходить в ефірі ТРК «Лтава» вже близько 10 років. Це формат інформаційно-розважальної телепередачі, в якій полтавців знайомлять з актуальними подіями в житті міста, запрошують гостей до студії. В прямому ефірі полтавцям дають цінні поради, корисну інформацію для використання у повсякденному житті та дарують хороший настрій глядачам.\nРубрика«Юридичний ранок»знайомить телеглядачів із актуальними правовими питаннями сьогодення і саме участь у такій рубриці беруть участь фахівці Регіонального центру з надання БВПД.\nНагадуємо, щоРегіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській областіпрацює за адресою:м. Полтава, вул. Європейська (Фрунзе), 37/40.\nНа Полтавщині працює чотири місцеві центри (Перший, Другий полтавські, Кременчуцький та Лубенський місцеві центри з надання БВПД) надають первинну (консультації, правове інформування) та вторинну правову допомогу у цивільних та адміністративних справах та 23 бюро правової допомоги, які надають юридичні консультації та забезпечують доступ громадян до електронних сервісів Міністерства юстиції, що дає можливості отримати юридичні консультації у всіх куточках нашої області.