Наркономіка: Як працює економіка наркокартелів - УКРАИНА КРИМИНАЛЬНАЯ\nЖурналіст The Economist Том Вейнрайт розглянув роботу мультимільярдної наркотичної мафії з позиції звичайного легального бізнесу – важко уявити, але картелі користуються тими самими інструментами, що й різноманітні компанії з продажу техніки чи модних речей. І роблять це досить успішно. Видання VoxUkraine опублікувало уривок з цієї книги, яку презентувало видавництво КСД.\nБолівія вирощує коку переважно у двох зонах: у вологій провінції Чапаре в центрі країни, де за останні десятиріччя рослина прижилася під час буму торгівлі кокаїном, і в Юнґасі, теплому лісовому регіоні на північний схід від столиці, де люди це листя вирощували протягом сторіч. Саме туди ми й прямуємо; під час повільного спуску східним схилом повітря теплішає, голе каміння на схилі гори спочатку вкривається мохом, а тоді — щільною зеленою ковдрою папороті. Я видивляюсь на протилежний бік долини, аби відволіктися від страхів Каміно-Лос-Юнґас.\nЇї тут називають camino de la muerte, «дорогою смерті»; це вузький гравійний путівець, що притулився до сипкого крутосхилу праворуч, а ліворуч лежить ущелина завглибшки 1000 футів. Бен Ладен бадьоро завертає лендкрузер на сліпих поворотах (а раз промчав крізь невеличкий водоспад), а я посуваюсь до правих дверцят, де чіпляюсь за ручку і готуюсь вистрибнути в разі небезпеки, якщо відчую, що автівка починає сунутись у безодню.\nНа щастя, нічого не сталось. Через кілька годин подорожі, під час якої іноді доводилось вручну розчищати завали, ми прибули до місця призначення. Може, через те що в мене майже не лишилося нервів після пекельної подорожі, але Тринідад-Пампа, село з 5 тисячами мешканців, які живуть у будиночках зі шлакоблоків і рифленого заліза, здалося мені раєм. Обабіч дороги до містечка росли бананові дерева, які замінили собою крутосхили, котрі вздовж долини на північ і південь були акуратно загосподарьовані терасами по кілька футів заввишки.\nДалі за ними високі гори тонуть у хмарах, які виокремлюються на тлі синього неба. Я вистрибую з автівки в теплий полудень, радію можливості розім’яти ноги і прямую узбіччям до плантації. Кущі, які там ростуть, переплутати неможливо. Делікатне мигдалеподібне листя росте на ніжних стеблах, що галузяться з грубших пеньків, дбайливо посаджених у рудий ґрунт. Це кока, листя вартістю мільярди доларів, через яке щороку вбивають тисячі людей. Терасу за терасою вирубано в скелях, і кущі утворюють довгу зелену драбину.\nНа перехресті в центрі села я зустрічаю Едґара Мармані, голову місцевої спілки вирощувачів коки, який прийшов прямцем із плантації — руки брудні, гумові чоботи. Спілка наркофермерів? Майже скрізь у світі це вважалося б незаконним. Але коли йдеться про коку, то болівійський режим вільніший, ніж в інших південноамериканських країнах. В Андах листя споживали задовго до прибуття в Америку європейців. Одні роблять із ним чай, а інші — жують жменями. (Болівійських селян можна часто побачити під час роботи з випнутою щокою, — то вони ссуть жуйку з листя.) У такому вигляді листя дає дуже м’який ефект стимуляції — нічого схожого з кокаїном.\nЛистя нібито допомагає від холоду, голоду, висотної хвороби, що додають прикрощів життю на болівійській верховині. У багатьох готелях Ла-Паса прибульцям подають чай з кокою; донедавна це робили і в американському посольстві. Я й собі випив філіжанку під час сніданку; вона здалась мені не набагато міцнішою за зелений чай. Аби дозволити таке «традиційне» використання листя, щороку болівійський уряд відводить невеликі терени під вирощування коки.\nФермерів, які вирощують коку, толерують і навіть шанують у Болівії, президент якої Ево Моралес сам був cocalero, як називають вирощувачів. Порушуючи всі закони, він колись привіз тюки коки до Мангеттену і з викликом жував її на засіданні ООН, де закликав скасувати міжнародні конвенції, які лишають це листя поза законом. Ця витівка була частиною ширшого спротиву західному втручанню в андські справи, як він це розумів. У 2008 році він вислав посла США за втручання в місцеву політику, а на додачу виставив і Управління боротьби з наркотиками США. Попри міжнародні заборони листя коки, держава Болівія підтримує різні галузі вітчизняної промисловості, що випускають із коки різні вироби — від цукерок, тістечок, напоїв до зубної пасти з кокою.\nЗаймається цим Управління з питань коки й комплексного розвитку на чолі з заступником міністра, котре видає ліміти на вирощування листя. Ідея полягає в тому, щоб забезпечити обсяги для ринку чаю, зубної пасти тощо, і не давати листя для наркоторгівлі. Проте система ця не досконала: за оцінкою ООН 2014 року, Болівія виділила під вирощування коки 20 400 гектарів землі, чого вистачає для вироблення 33 000 тонн сушеного листя. Водночас на два ліцензовані ринки країни припадало лише 19 798 тонн, тобто менш ніж 2/3 виробленого обсягу листя коки. Тобто цілком можна стверджувати, що решта потрапила на нелегальний ринок для переробки на кокаїн.\nОскільки картелям для виробництва кокаїну потрібне листя коки, уряди зосередилися саме на плантаціях коки, намагаючись підірвати витоки незаконного бізнесу. З кінця 1980-х років південноамериканські країни-постачальниці коки почали отримувати від США кошти та експертну допомогу для боротьби з наркотиками шляхом виявлення і знищення ферм, які вирощували коку нелегально. Економічне пояснення дуже просте: якщо скорочується постачання продукту, зростає його дефіцит і ціна.\nСаме дефіцит робить золото дорожчим за срібло, а нафту дорожчою за воду: якщо багато людей щось хоче, а в обігу того нема, то треба приплатити, щоб те дістати. Уряди сподіваються, що, урізаючи постачання коки, вони сприятимуть підвищенню ціни на листя, а отже, і на виробництво кокаїну. Якщо ціна на кокаїн зростатиме, міркують вони, менше людей у заможному світі купуватиме його. Так само як очікування низького врожаю какао нещодавно підняло у світі ціни на шоколад (і шоколадоголікам довелося обмежити свої апетити), нищення насаджень коки підніме ціни на кокаїн, і споживачі цього наркотику менше вдаватимуться до нього.\nКолумбія та Перу, в яких наразі кращі стосунки зі США, ніж у Болівії, значно прикрутили шрубки. Армії обох країн відрядили на упорядження теренів, аби й сліду не лишилося від кущів коки. Проте місцева горовина надзвичайно ускладнила це завдання. Туди й назад літали легкі літаки, й коригувальники видивлялися зрадливі тераси, на яких уродила кока. Фермери навчилися приховувати ці рослини, але влада вдосконалила їх виявлення. Тепер літакам коригувальників допомагають супутники, котрі дають фахівцям докладну зйомку теренів, аби можна було відрізнити легальні плантації бананів та кави від нелегальних — коки.\nСолдатів озброюють такими мапами й надсилають вручну нищити плантації. У Колумбії вдавалися до розпорошення з легких літаків гербіцидів. Селяни нарікають, що разом із кокою нищать багато цілком легальних рослин. 2015 року Колумбія на невизначений термін призупинила програму розпорошення гербіцидів з повітря, бо ВООЗ попередила, що гербіциди можуть викликати рак.\nЩорічна втрата близько 50 % продукції завдала б непоправної шкоди більшості галузей промисловості. А от кокаїновий ринок повертає своє. Акр за акром коку труїли, палили, обпорскували, а фермери йшли деінде й садовили нові кущі навзамін втрачених. Завдяки цьому загальний обсяг виробництва майже не змінився. У 2000 році, після першого десятиріччя боротьби з кокою, в Південній Америці успішно використовували під цю рослину приблизно 220 000 га, тобто стільки, скільки і 1990 року.\nПроте картелі швидко знайшли інші джерела постачання. Нищення в Перу стимулювало вирощування коки в Колумбії. Коли Колумбія подвоїла зусилля і повиганяла фермерів, тераси з кокою з’явилися в Перу. Західні експерти називають це «ефектом повітряної кулі»: якщо кулю натиснути в одному місці, вона випнеться в іншому. У латиноамериканців є приземленіша назва для цього феномену: «ефект таргана». Ви, як тарганів, виганяєте наркоторгівців з однієї кімнати, а вони незабаром оселяються деінде в домі.


Зоряна брама всі сезони через торрент | Elnorafee\nЗоряна брама всі сезони через торрент: открыть интернет магазин видео уроки wordpress\nСериал Звездные врата: ЗВ-1 все сезоны, смотреть онлайн в хорошем качестве. Русская озвучка обычно появляется через 1-2 дня после выхода. Зоряна брама (1-10 Сезон) / Stargate: SG1 (1997) дивитись онлайн в HD українською мовою Тільки український переклад. Звездные Врата: Атлантида 1,2,3,4,5 сезон смотреть онлайн.\nСериал Звездные врата: Атлантида 1,2,3,4,5 сезоны смотреть онлайн, или скачать через торрент. «Зоряна Брама: Перший загін» / «Stargate: SG-1» Перший сезон Минулі через них істоти захопили в полон жінку-військову і вбили решту охорони. однак, прибувши туди, вони виявляють, що всі її мешканці і команда SG-9 Де можна скачати або подивитися онлайн фантастичну сагу Звeздние війни. 31 січ. 2012 Події серіалу «Зоряна Брама: Атлантіс» розвиваються з SG-1 на восьмий сезон, запланований фільм перетворився на епізод. Всі п'ять сезонів «Атлантиди» транслювалися на Sci-Fi Channel у США і The Movie Події серіалу беруть початок від кінця 7-го сезону «Зоряна брама: SG-1». Сезон закінчується влучанням супутника в місто, через що воно. 6 бер. 2012 Команда космічних-навігаторів "SG-1" за допомогою унікального пристрою " Зоряна брама" здатна в одну мить подолати час і простір та. Мы хотели бы показать здесь описание, но сайт, который вы просматриваете, этого не позволяет. 27 чер. 2012 Зоряна брама: Атлантида (Сезон 3) / Stargate Atlantis (Season 3) що місто було захоплене асуранцями, а всі Древні були убиті. Торрент-файл / Оновити статистику трекера Завантажити через Magnet. Звездные врата: ЗВ-1 (1-10 сезон) - смотреть онлайн, бесплатно, без регистрации, в высоком качестве! Жанр: Фантастика, Боевик, Приключения.\nЗоряна брама: Атлантида (1-5 Сезон) / Stargate Atlantis (2004-2005) дивитись онлайн в HD Оберіть сезон та серію для перегляду онлайн Вітаю. Це все мабуть відбувається через велике навантаження на відео хостинг саме.


#Виды городов #Павловск\nВиды городов Павловск\nОткрытка Ленинград Павловск #494\nСлуцк Павловск Дворец-музей. Союзфото фото Величко\nПАВЛОВСК Воронежская 1900-е Духовное училище.\nПавловск. Театр. Старинная фотооткрытка. Прошла почту.\nПродавец: gold-skarabey (461)\nПавловск. Павильон "Вольер". Фото Ритова 1971 г.\n40.43 р. Торг уместен\nПродавец: roxs (655)\nПродавец: Донской352 (3617)\nПавловск. СПБ. Парк. Старая Сильвия Открытка до 1917\nПродавец: add47 (1479)\nУточните поиск: Антикварная открытка архитектура видовая открытка видовые открытки виды городов города города россии города СССР дворец дореволюционная живопись история коллекционирование Ленинград музей набор набор открыток община св Евгении открытка СССР открытка старинная открытки города Павловский парк Петербург почтовая карточка Российская Империя Россия Санкт-Петербург СССР старинная открытка Царская Россия церковь Еще...\nChaika. Чайка кулон\nЛихтенштейн 1976 Живопись Рубенс серия\nКоллекционное (119)• Открытки (118)Россия до 1917 года (47)1970-1979 года (20)1946-1959 год (20)1930-1939 год (9)1918-1929 год (8)После 2010 года (4)1960-1969 год (4)2001-2010 год (3)1980-1989 года (2)1990-2000 год (1)• Литература (1)Фалеристика (1)Книги, журналы, газеты (2)• Другое (2)Электронные (2)Антиквариат и Искусство (2)• Фарфор, Фаянс, Керамика (2)Фарфоровая посуда и изделия (2)\nвидовые открытки архитектура коллекционирование виды городов Царская Россия дореволюционная Санкт-Петербург открытки города города Российская Империя Ленинград старинная открытка Петербург города россии Антикварная открытка почтовая карточка открытка старинная видовая открытка СССР дворец община св Евгении Павловский парк Россия набор набор открыток музей церковь города СССР история живопись открытка СССР Еще...\nИнформация верна на Tue, 19 Feb 2019 01:35:50 +0300


Перший Міжнародний саміт GCS - 2017 розпочався в Києві: подробиці | Справжня Варта\nСереда, 14 червня 2017, 11:27\nПро це повідомляє "Справжня Варта".\n"Це унікальний захід, я гадаю, що він допоможе закласти підвалини співробітництва. Без цього ми не зможемо організувати наше електронне цифрове життя і захистити наш персональний простір, ми втратимо свободу і щастя самого життя. Як засновник цього самита, я гадаю, що він дасть відповідь на цілу низку запитань. Сподіваємося, що за кілька років цей захід буде найбільший у Східній Європі, а за 5 років – найбільший у Європі", - сказав на відкритті один з співорганізаторів Дмитро Шувал.\nЗа словами заступника міністра економічного розвитку та торгівлі України Михайла Тітарчука, цей саміт – визначна подія у галузі кібернетичної безпеки.\n"Це один з найцікавіших форумів у цій галузі в Європі. Він показує, що в Україні успішно реалізуються ініціативи, які стосуються боротьби з корупцією, державного сектора та прав людини… Україна - не тільки динамічний участок роботи для інформаційних технологій як аутсорсер. Президент, прем’єр-міністр України чітко заявляли, що ми маємо розвивати індустрію і те, як це важливо для економіки України", - сказав він.\nЗа його словами, у контексті гібридної війни Україна – одна з перших країн, на яку поширилися кібератаки нового типу, про це свідчать прогнозовані шляхи кібератак та як результат – фінансові втрати, загроза безпеці в цілому.\n"Скажімо, через атаку хакерів на сервер Державного казначейства та Міністерства фінансів України у 2016 році були витрачені 80 мільйонів гривень з резервного фонду. Організація нової системи кіберзахисту – пріоритетна задача України", - підкреслив Михайло Тітарчук.\nСаміт триватиме два дні.\nЗагалом у роботі саміту візьмуть участь фахівці понад 140 вітчизняних та міжнародних організацій, установ та компаній.\nСеред доповідачів саміту – відомі провідні світові спікери. Серед них Ентоні Блінкен, який обіймав посаду першого заступника Державного секретаря США та помічника Президента США Барака Обами (2015-2017), очолював Комітет заступників, Головний центр Адміністрації Президента США з розробки зовнішньої політики. Протягом першого терміну Президента Обами був радником з питань національної безпеки віце-президента Джозефа Байдена (2013-2015). Метт Олсен – співзасновник та президент компанії IronNet Cybersecurity, директор Національного центру по боротьбі з тероризмом (NCTC) (2011-2014) та інші.


2 Галузі сільського господарства СРСР\nСільське господарство СРСР - сільське господарство Радянського Союзу, галузь економіки СРСР.\nСільське господарство займало друге місце (після промисловості) у виробництві валового суспільного продукту і національного доходу СРСР. На початку 1980-х СРСР займав 1-е місце в світі з виробництва пшениці, жита, ячменю, цукрових буряків, картоплі, соняшнику, бавовни, молока, 2-е за поголів'ям овець, 3-е - за загальним обсягом виробництва сільськогосподарської продукції, поголів'ям великої рогатої худоби, збору зерна. Чисельність зайнятих у сільському господарстві ( 1985) становила близько 28 млн чоловік (близько 20% зайнятих у народному господарстві СРСР).\nСРСР також був великим експортером багатьох видів сільськогосподарських продуктів (зерна, бавовни, ростить. та тваринного масла, пушно-хутряної сировини та ін.)\nУ сільському господарстві СРСР виділялися два основних виробничих сектора:\nдержавний (радгоспи, племінні та кінні заводи, птахофабрики, навчально-дослідні та експериментальні господарства і т. д.)\nкооперативний (колгоспи, міжколгоспні підприємства, міжколгоспні об'єднання)\nНа кінець 1974 було 17,7 тис. радгоспів і 30 тис. колгоспів, які були основними виробниками сільськогосподарської продукції і забезпечували державні закупівлі зерна, бавовни-сирцю, цукрових буряків, соняшнику на 100%, картоплі - на 82%, овочів - на 94 %, худоби та птиці - на 87%, молока - на 95%, яєць - на 93%, вовни - на 84%. У користуванні с.-г. підприємств і господарств на 1 листопада 1974 перебувало 551,5 млн. га с.-г. угідь, у тому числі 225,3 млн. га ріллі, 38,3 млн. га сінокосів, 281,8 млн. га пасовищ.  Деякі сільськогосподарські продукти (картопля, овочі, продукція тваринництва) вироблялися також у підсобних господарствах, в основному для особистого споживання.\n2. Галузі сільського господарства СРСР\nУ валової продукції сільського господарства СРСР у 1986 році на частку рослинництва припадало 45%, тваринництва - 55%.\nПродукція рослинництва по роках (млн.тонн) \nСільськогосподарські угіддя займають (станом на 1986) 559 млн га, в тому числі:\nрілля - 227400000 га,\nсіножаті - 33,7,\nпасовища - 292,8.\nПосівна площа всіх сільськогосподарських культур - 210 300 000 га, з них:\nзернові культури - 116 500 000 га,\nкормові - 71,4,\nтехнічні - 13,7,\nкартопля та овоче-баштанні культури - 8,7.\nУ структурі посівних площ зернових культур в СРСР переважала пшениця - 55,3% ( 1970), ячмінь - 17,0%, жито - 8,5%, овес - 7,8%, зернобобові - 4,3%, просо, гречка - 3,9%, кукурудза - 2,9%, рис - 0,3%. У структурі посівних площ технічних культур: соняшник - 33,0%, цукрові буряки - 23,2%, бавовник - 19,0%, льон-довгунець - 8,8%, конопля - 1,4%, інші - 14,6%.\nОсновна продукція: зерно (РРФСР - майже 3/5 валового збору, УРСР - більше 1/5, Казахстан - понад 1/8). З виробництва бавовни-сирцю виділяються республіки Середньої Азії - майже 9/10 валового збору (особливо Узбекистан - близько 2/3), цукрових буряків - Україна (понад 1/2) і РРФСР (понад 1/3), льоноволокна (у 1986 вироблено 366 тис. тонн) - РРФСР (понад 1/3), УРСР (близько 1/3) і Білорусія (понад 1/4), насіння соняшнику (вироблено 5,3 млн тонн) - РРФСР (близько 1/2 ), УРСР (близько 1/2), картоплі (вироблено 87200000 тонн), овочів (вироблено в 1970 - 21,2 млн тонн).\nПоголів'я птиці ( 1986) - 1174200000 голів. Виробництво яєць ( 1986) - 80700000000 штук, вовни - 469,1 тис. тонн.\nГрафіки за показниками розвитку тваринництва СРСР\nПродукція тваринництва по роках\nВелика рогата худоба (млн.гол)\nу тому числі корови (млн.гол)\nВиробництво м'яса (у забійній вазі - млн.тонн)\nВиробництво молока (млн.тонн)\n" Рязанське диво "\nСільське господарство Російського Царства\nСільське господарство СРСР - enc.lib.rus.ec/bse/008/101/038.htm\n1913_2 - www.rus-sky.com/history/library/1913/1913_2.html


Рішення № 307 від 12.06.2018\n1.1. Товариству з обмеженою відповідальністю «МЕГА-ІНЕТ» (35869296, м. Кременчук Полтавської області), за заявою № 3421-Л (вхідний НКРЗІ № 9277 від 23.05.2018), строк дії ліцензії серії АЕ № 269181 від 02.07.2013 на надання послуг з технічного обслуговування і експлуатації телемереж (телекомунікаційних мереж) на території м. Кременчук Полтавської області, з 02.10.2018 по 01.10.2023.\n1.2. Товариству з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «ЗЕНІТ» (32166808, м. Курахове Донецької області), за заявою № 3420-Л (вхідний НКРЗІ № 9282 від 23.05.2018), строк дії ліцензії серії АЕ № 269246 від 12.07.2013 на надання послуг з технічного обслуговування і експлуатації телемереж (телекомунікаційних мереж) на території м. Курахове Донецької області, з 13.10.2018 по 12.10.2023.\n1.3. ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФЛАГМАН ТЕЛЕКОМ» (35924147, м. Запоріжжя), за заявою № 3428-Л (вхідний НКРЗІ № 9547 від 04.06.2018), строк дії ліцензії серії АЕ № 183943 від 08.04.2013 на надання послуг з технічного обслуговування і експлуатації телемереж (телекомунікаційних мереж) на території м. Запоріжжя, з 10.11.2018 по 09.11.2023.\n2.1. Товариству з обмеженою відповідальністю «Мікроком» (24255779, м. Київ), за заявою № 3425-К (вхідний НКРЗІ № 9454 від 30.05.2018), копію ліцензії реєстраційний номер 000928 від 05.03.2018 на надання послуг фіксованого місцевого телефонного зв’язку з ємністю мережі до 10 000 номерів з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв’язку на території м. Київ та Київської області для провайдера телекомунікацій фізичної особи-підприємця Клепача Сергія Дмитровича (3047507335, м. Київ) на території м. Київ та Київської області.\nНа копії ліцензії зазначити: «Копія ліцензії видана провайдеру телекомунікацій фізичній особі-підприємцю Клепачу Сергію Дмитровичу (3047507335, м. Київ) без права на технічне обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж, надання в користування каналів електрозв’язку і присвоєння телефонних номерів споживачам у межах виділеного ТОВ «Мікроком» номерного ресурсу».\nПопередити заявника про необхідність дотримання вимог Положення про державне регулювання номерного ресурсу телекомунікаційної мережі загального користування України, затвердженого рішенням НКРЗ від 01.06.2007 №769, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.06.2007 за № 679/13946.\n3.1. Товариству з обмеженою відповідальністю «Атраком» (32250318, м. Київ) ліцензію серії АЕ № 299870 від 29.07.2015 на надання послуг з технічного обслуговування і експлуатації телемереж (телекомунікаційних мереж) території м. Донецьк, м. Дніпропетровськ, м. Запоріжжя, м. Київ, м. Львів, м. Одеса, м. Харків, за заявою ліцензіата (вхідні НКРЗІ № 9323 від 25.05.2018 та № 9450 від 30.05.2018).\n3.2. Приватному акціонерному товариству «ФАРЛЕП-ІНВЕСТ» (19199961, м. Київ) ліцензію серії АЕ № 269044 від 16.05.2013 на надання послуг з технічного обслуговування і експлуатації телемереж (телекомунікаційних мереж) на території м. Київ, м. Вишневе Київської області, м. Дніпропетровськ, м. Дніпродзержинськ та м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, м. Харків, м. Запоріжжя, м. Донецьк, м. Маріуполь Донецької області, м. Львів, м. Одеса, м. Миколаїв, м. Херсон за заявою ліцензіата (вхідний НКРЗІ № 9279 від 23.05.2018).\n3.3. Фізичній особі-підприємцю Анікалову Артему Андрійовичу (2988000994, м. Кременчук Полтавської області) ліцензію реєстраційний номер 000738 від 07.04.2017 на надання послуг з технічного обслуговування та експлуатації телемереж на території м. Глобине Глобинського району Полтавської області за заявою ліцензіата (вхідний НКРЗІ № 9276 від 23.05.2018).\n3.4. Товариству з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ГРУП» (38701820, м. Герца Чернівецької області) ліцензію серії ДЛ № 000451 від 17.05.2016 на надання послуг з технічного обслуговування та експлуатації телемереж на території м. Чернівці, за заявою ліцензіата (вхідний НКРЗІ № 9515 від 01.06.2018).\n4. Відповідно до частини третьої статті 48 Закону України «Про телекомунікації» скасувати пункт 2.4 рішення НКРЗІ від 17.04.2018 № 212 щодо продовження строку дії ліцензії серії АЕ № 269296 від 06.08.2013, виданої товариству з обмеженою відповідальністю «ЛІНКОМ-3000» (34832752, м. Київ), на надання послуг фіксованого міжміського телефонного зв’язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв’язку на території м. Дніпро та Дніпропетровської області, у зв’язку з ненаданням заявником документів, що підтверджують внесення плати за продовження строку дії ліцензії (вхідний НКРЗІ № 9227 від 22.05.2018).\n5. Внести зміни до ліцензійного реєстру відповідно до цього рішення.\n- повідомити заявників про рішення щодо продовження ліцензій та повідомити про розмір плати за продовження ліцензій, порядок їх оплати та отримання;\n- надіслати (видати) заявнику копію рішення про видачу копії ліцензії та повідомити про розмір плати за видачу копії ліцензії, порядок її оплати та отримання;\n- повідомити суб’єктів господарювання про анулювання ліцензій;\n- повідомити заявника про рішення щодо скасування рішення.


Україна в складі СРСР (1922-1939 рр.) - Реферат Безплатно скачать реферат, курсову, дипломну роботу\nГоловна → Історія України → Україна в складі СРСР (1922-1939 рр.) - Реферат\nУкраїна в складі СРСР (1922-1939 рр.) - Реферат\nУкраїна в складі СРСР (1922-1939 рр.)\n1.\tНова економічна політика\n2.\tУтворення Радянського Союзу. Остаточна втрата Україною незалежності.\n3.\tУтворення Радянського Союзу. Остаточна втрата Україною незалежності.\n4.\tКолективізація сільського господарства. Голод 1932-1933 рр.\n5.\tКультурне будівництво в 20-30 роках.\n6.\tУкраїна і процес формування тоталітарного режиму в СРСР.\n1. Нова економічна політика\nЗапочаткована в роки війни політика "воєнного комунізму" з її продрозкладкою з кожним днем все поглиблювала прірву, що розділяла владу й основну масу населення - селянство. Незважаючи на це, слушні пропозиції Ю.Ларіна, Л.Троїцького про необхідність зміни продрозкладки продподатком, які вносилися ще з січня 1920 р. неодноразово відхилялися прибічниками воєнно-комуністичних методів управління.\nУ березні 1921 р. 10 з'їзд РКП9б) прийняв рішення про заміну продрозкладки продподатком, що поклало початок переходу до нової економічної політики.\nПоява НЕПу як нової моделі господарювання була зумовлена низкою об'єктивних причин:\n1)\tзакінчення бойових дій перехід до мирного будівництва початок відбудови господарства вимагали зміни акцентів у економіці;\n2)\tкризовий стан економіки, що мав тенденцію до посилення негативних явищ, стимулював відхід від воєнно-комуністичної доктрини.\n3)\tневдоволення селянства продрозкладкою, що періодично виливалось у збройні виступи проти існуючої влади, зумовлювало зміну співвідношення класових сил у суспільстві і диктувало необхідність нового підходу до відносин міста і села.\nСуть НЕПу вбачалась у зміцненні союзу робітників і селян, оскільки внаслідок такої консолідації можна було вирішити проблеми економічної відсталості України. Протягом 1921-1922 рр. формується непівська модель організації суспільства, яка фактично реалізовувалась на практиці. Ця модель базувалася на концепції шляху до соціалізму через державний капіталізм.\nЗ переходом до НЕПу почала відроджуватись кооперація, в якій більшовики вбачали оптимальну форму залучення селянства до соціалістичного будівництва, важливий елемент змички міста і села. До кінця відбудовчого періоду в Україна усіма видами кооперації було охоплено більшу частину сільського населення республіки. НЕП зумовив суттєві зміни і в промисловості, контролюючи важку промисловість, держава передала в оренду організаціям, а також приватним особам дрібні підприємства.\nВ Україна в 1921 році в оренду було здано 5200 таких підприємств, тобто майже половину наявного фонду. Було запроваджено трести, які й стали основними ланками управління державною промисловістю. Перші трести в Україна було організовано в 1921 році. Всього в республіці було створено 21 республіканський і 54 губернаторські трести.\nОднак, незважаючи на цілком реальні позитивні зрушення НЕП наприкінці 20-х років було згорнуто.\nКрім економічних протиріч, поглиблення НЕПу дедалі більше виявляло серйозні політичні та соціальні протиріччя, серйозні протиріччя в період НЕПу виникли в соціальній сфері. Почали лунати голоси про "ганебний відступ" перед капіталізмом, "здачу позицій соціалізму". За таких обставин у 1929 році більшовицьке керівництво і вирішило здійснити "великий перелом" відкинувши НЕП.\nОтже, нова економічна політика була реакцією на об'єктивні обставини - кризовий стан економіки, невдоволення селян продрозкладкою, спад світового робітничого руху, тощо. Запровадження НЕПу в Україні зумовило відродження приватної ініціативи, сприяло поліпшенню економічної ситуації. Згортання наприкінці 20 років НЕПу зумовлене внутрішніми економічними протиріччями цієї політики та суперечливими процесами, які вона зумовила в суспільстві.\n2. Утворення Радянського Союзу. Остаточна втрата Україною незалежності.\nТериторії усіх республік, що увійшли до союзу, свого часу були об'єднані в межах Російської імперії. Між ними існували тісні економічні зв'язки, спеціалізація економічних районів, своєрідний розподіл праці.\nЗначну роль у зміцненні та посиленні об'єднавчої тенденції відігравало те, що всі республіки мали однакову політичну структуру, яка характеризувалася моно партійністю.\nВтрата Україною незалежності відбувалася протягом тривалого періоду, поступово у процесі входження УСРР до складу союзу РСР, який умовно можна поділити на кілька етапів.\nІ етап (червень 1919 - грудень 1920 рр.) - утворення "воєнно-політичного союзу" радянських республік, збереження за Україною формального статусу незалежної держави.\nУ червні 1919 р. ВЦВК прийняв постанову "Про воєнний союз радянських республік України, Росії, Латвії, Литви і Білорусії". Об'єднування здійснювалося лише "на час соціалістичної оборонної війни", але, по суті, стало першим реальним кроком до відновлення унітарної держави.\nПошук моделі майбутнього союзу розпочався влітку 1919 року. З цією метою під головуванням Л. Каменєва було створено комісію, члени якої схилялися до надання формально незалежним республікам статусу автономних республік РСФРР, а голова взагалі дотримувався думки про те, що "треба злити Україну з Росією", а не обмежуватися об'єднанням основних галузей управління.\nОднак остаточної відповіді на питання про конкретну форму об'єднання радянських республік не було.\nІІ етап (грудень 1920 - грудень 1922 рр.) - формування договірної федерації, посилення підпорядкування України, обмеження її суверенітету.\n28 грудня 1920 року представники Росії Ленін і Чичерін та представник України Чаковський підписали угоду про воєнний і господарський союз між двома державами.\nДля управління українською металургійною та металообробною промисловістю у червні 1922 р. були створенні загально федеральні трести ("Укрметал", "Югосталь", "Сільмаштрест"), які цілком перебували під контролем центру, а саме - Всеросійської Ради народного господарства (ВРНГ).\nЛенін виступав проти сталінської моделі об'єднання республік, запропонувавши покласти в основу державного союзу принцип федерації. В жовтні 1922 р. пленум УК РКП(б) прийняв форму утворення єдиної держави на якій наполягав Ленін.\nСтворена після жовтневого пленуму конституційна комісія (Й. Сталін, М. Калінін, Г. Чичерін та ін.) висловилися за утворення наркоматів трьох типів:\nа) злитих (5 наркоматів) - мали "цілковиту владу на території нової федерації";\nб) об'єднаних (5 наркоматів) - підпорядковувалися московській колегії республіканські підрозділи дістали назву наркоматів;\nв) автономних (самостійних) - юстиції, внутрішніх справ, землеробства, освіти, охорони. Передбачалася централізація ще більша, ніж в умовах громадянської війни.\nІІІ етап (грудень 1922 - травень 1925 рр.) - утворення СРСР, втрата Україною незалежності.\n30 грудна 1922 року І з'їзд Рад СРСР затвердив декларацію про утворення Союзу РСР і союзнийдоговір. Союз складався з чотирьох республік - РСФРР, УСРР, БСРР, ЗСФРР (Азербайджан, Вірменія, Грузія).\nНе вірячи в те, що Сталін щиро відмовився від ідеї автономізації, Х. Раковський наполягав на необхідності реальних гарантій рівноправності та суверенності республік у межах РСРС. Раковський, на ХІІ з'їзді РКП(б) (квітень 1923 р.) вказував на серйозну негативну тенденцію - зародження диктатури союзних відомств.\nУ цей час процес ліквідації суверенітету України вступає у свою завершальну фазу. 26 січня 1924 р. відбувся ІІ з'їзд Рад СРСР, який остаточно затвердив першу Конституцію Радянського Союзу.\nУ травні 1925 р. завершується процес входження України до складу СРСР ІV всеукраїнський з'їзд Рад затвердив текст Конституції УСРР, у якому було законодавчо закріплено вступ Радянської України до Радянського Союзу.\nОтже остаточна ліквідація державного суверенітету України відбулася в момент утворення СРСР (грудень 1922 р.). Проте, втрата незалежності, перетворення України на маріонеткову державу не означали цілковитої ліквідації завоювань українського народу, тотальної руйнації атрибутів державності.\n3. Утворення Радянського Союзу. Остаточна втрата Україною незалежності.


Візит Зеленського в Париж - глава МЗС Франції зробив заяву | СЬОГОДНІ\nЗеленський найближчим часом планує відвідати Париж – глава МЗС Франції\nГлава МЗС Франції Ле Дріан вже почав підготовку до візиту українського президента Зеленського\n"Найближчим часом президент Зеленський планує візит до Парижа, і президент нашої республіки Еммануель Макрон доручив мені провести підготовчу роботу до цього візиту", – сказав міністр журналістам біля будівлі АП після зустрічі із Зеленським.\nРаніше президент України Володимир Зеленський на зустрічі з міністрами закордонних справ Франції Жан-Івом Ле Дріаном і Хайко Маасом заявив, що готовий відвідати ці країни, якщо його запросять лідери цих держав.\nЯк повідомлялося, Зеленський відзначив підтримку Німеччиною і Францією головного пріоритету кожного українця – припинення вогню на Донбасі. Про це Зеленський сказав після зустрічі з Жан-Ів Ле Дріаном і Хайко Маасом.\nФранція Володимир Зеленський ле дриан


Вади деревини - виходи смоли, сучки, тріщини і вплив шкідників деревини - Електронна бібліотека Бібліограф\nВади деревини - це відхилення від нормального і здорового росту дерева. Вони зменшують цінність і якість деревини і відповідно оцінюються при підрозділі і сортування круглої деревини та пиломатеріалів на класи по якості і сортності. Пороками деревини є значною мірою неправильні освіти в стовбурі, вади у структурі деревини, а також вади внаслідок зовнішніх впливів. Крім того, враховуються й оцінюються як пороки виходи смоли, сучки, тріщини і вплив шкідників деревини.\nПорочні освіти на стовбурі - це в основному сбежистость, завилькуватість, різке викривлення стовбура, роздвоєння стовбура в середині, роздвоєння стовбура від кореня, в тому числі закомелистость, косослой через закручування стовбура. При нерівномірному і ексцентричному зрізі ствола.\nПиломатеріали з таких стволів часто мають знижену міцність на вигин. Вони також дуже сильно деформуються і згинаються при сушінні, так що вони мають досить обмежене застосування.\nВади, викликані зовнішніми впливами, - це пошкодження стовбура і наступні за цим «обвало-вывания» рани, а також виникнення «морозобоев», обумовлених морозними тріщинами\nСмоляні лінзи зменшують цінність деревини, так як смола при нагріванні розм'якшується і витікає, але також і тому, що інструменти при обробці деревини приклеюються\nГілками або сучками називають частини дерева, що утворюють його крону. Сучки в круглій деревині і в пиломатеріалах - це частини гілок, включені в деревину стовбура. Розрізняють здорові сучки і хворі сучки.\nЗдорові сучки зрослися з деревиною, хворі - в більшості сидять досить вільно в деревині, мають чорний колір або мають чорний ободок. Залежно від форми розрізняють круглі, овальні або крылообразные сучки.\nТріщини виникають в основному через непрофесійну валки і транспортування круглого лісу і через непрофесійну сушіння круглого лісу і пиломатеріалів\nУ деревині, вже встановленої в конструкціях, вони можуть бути обумовлені великими навантаженнями. Тріщини проходять, як правило, в напрямку волокон, а також радіально і вздовж річних кілець.\nСучки є найбільш поширеним пороком деревини; особливо вони шкідливі тому, що порушують однорідність будови деревини: біля них волокна ...\nСтупінь впливу вад на придатність деревини для будівництва залежить від їх виду і місця розташування, розмірів ураження, а також характеру і ...\nВади деревини. Основні властивості деревини. Столярно-теслярські ...\nВади можливі і в заготовленої деревини (тріщини, червоточина та ін). До вад деревини відносять гниль, як у зростаючого дерева, так і в пиломатеріалів. ...\nВади деревини сильно знижують її міцність. Тому на відміну від багатьох інших матеріалів, сорти лісоматеріалів встановлюють не по міцності зразків, ...\nВОГНЕСТІЙКІ ПРОСОЧЕННЯ І ПОКРИТТЯ ДЛЯ ДЕРЕВИНИ. Антипірени ...\nДуже небезпечним вадою є трухлява червоточина - продукт життєдіяльності будинкових вусанів і меблевих точильників, що руйнують деревину в потерть. ...\nДеревина і деревні матеріали. Сушка та обробка деревини. Шпон ...\nВплив вад на придатність деревини як виробного матеріалу залежить від виду пороку, ... Тріщини є вельми істотним пороком деревини. ...\nКлеєна деревина шарувата - фанера, фанерні плити, деревно ...\nВАДИ ДЕРЕВИНИ · МАТЕРІАЛИ ТА ВИРОБИ З ДЕРЕВИНИ · Будова і склад деревини · Механічні властивості деревини · Вади деревини · Сушка деревини ...


Як завантажити стандартні ігри для Windows 10 - Поради для всіх\nГоловна/Технології/Як завантажити стандартні ігри для Windows 10\n0 848 Час читання: 2 хв\n1 Встановлюємо пасьянси і інші стандартні гри в Windows 10\n2 Відео — установка пасьянсу Косинка, Павук і інших ігор у Windows 10\n3 Використання Missed Features Installer 10 для установки стандартних ігор\n4 Установка ігор з магазину\nВикористання Missed Features Installer 10 для установки стандартних ігор\nЩе одна можливість встановити Павук, Косинку та інші ігри з Windows 7 в Windows 10 — використовувати пакет Missed Features Installer 10, що представляє собою набір компонентів Windows, які були в попередніх версіях ОС, але відсутні в нових. Є там і гри.\nКомпоненти Missed Features Installer 10 являють собою ISO образ, після монтування якого, слід просто запустити знаходиться там файл mfi.exe і вибрати в меню, що саме ви хочете встановити. Скачати MFI10 можна з офіційної сторінки mfi-project.weebly.com або mfi.webs.com.\nЯк підключити AirPods до комп'ютера або ноутбука Windows


May 17th, 2017 - Олена Білозерська: Знаю, як треба! — LiveJournal\nКопаю вчора окоп. І викопую просто з землі, з глибини мало не півметра, пропагандистський буклет Партії регіонів.\nМокрий. Липкий. Глянцевий.\nАле ж паперовий!\nПотрапив туди невідомо як, лежав невідомо скільки. Без обкладинки, без захисту від вологи, без нічого.\nІ майже цілий.\nЯких тільки див не ховає в собі донецька земля :)\nMay 17th, 2017, 11:33 pm


В. В. Шусть // Актуальні проблеми психологічної теорії і практики / За заг ред кафедри психології\nПРОЯВ АРХЕТИПНИХ ДОМІНАНТ ДАВНЬОУКРАЇНСЬКОГО СУСПІЛЬСТВА У СУЧАСНІЙ КУЛЬТУРНО-ПСИХІЧНІЙ РЕАЛЬНОСТІ Шусть Василь Володимирович\nІнститут психології ім. Г.С. Костюка Національної академії педагогічних наук України Постановка проблеми.\nШусть В. В. Прояв архетипних домінант давньоукраїнського суспільства у сучасній культурно-психічній реальності / В. В. Шусть // Актуальні проблеми психологічної теорії і практики / За заг. ред. кафедри психології\nДонНУ. – Донецьк: ТОВ «Східний видавничий дім», 2013. – С. 304-310.\nПРОЯВ АРХЕТИПНИХ ДОМІНАНТ ДАВНЬОУКРАЇНСЬКОГО\nСУСПІЛЬСТВА У СУЧАСНІЙ КУЛЬТУРНО-ПСИХІЧНІЙ\nШусть Василь Володимирович,\nлабораторії історії психології ім. В.А. Роменця\nПостановка проблеми. Реконструкція психологічного простору давньоукраїнського суспільства передбачає встановлення відповідності між його ціннісно-смисловими домінантами, проведення їх систематичного аналізу. Прагнучи цілісного психологічного аналізу, слід враховувати неоднорідність ментального простору давньоукраїнського суспільства.\nРозселення праукраїнців по обидва боку Дніпра, проживання дещо в різних природних умовах, відмінному культурному оточенні сприяло наростанню культурної диференціації між ними. В сучасному українському суспільстві також наявна значна культурна, ментальна диференціація між населенням різних регіонів, зумовлена, на наш погляд, далеко не в останню чергу архетипними домінантами минулого. В статті дана спроба аналізу вказаних вище домінант і пошуку шляхів консолідації суспільства. Рефлексія у досліджуваному нами аспекті актуалізується ще й потребою краще розуміти сучасні проблеми крізь призму історико-культурного досвіду.\nВиклад основного матеріалу. Базовим, найбільш стійким, цілісним ментальним утворенням, безумовно, слід вважати племінні утворення наших\n2 предків. Саме вони були реально існуючими і функціонуючими психологічними спільнотами. Видається більш виправданим твердження, що праукраїнці напередодні виникнення державних утворень усвідомлювали себе, перш за все, представниками племені, мислили категоріями родоплемінного життя, тому що саме плем'я здійснювало основну регуляцію життєдіяльності. Літописець «Повісті временних літ» відзначає, що кожне племя мало свої звичаї і закони своїх батьків, і перекази і свій психічний склад . Тому можна стверджувати, що в IХ в. слово «Русь» збереглося у вживанні переважно для зовнішніх спостерігачів, для яких з боку цим словом позначалася група племен, схожих за походженням, мовою, характеру, способу життя і т.п. Тому, забігаючи трохи наперед, слід зазначити, що можна стверджувати існування до епохи Київської Русі як давньоруської народності як праматері сучасного українства. В сучасному житті ця традиція простежується у вигляді кумівства, земляцтва.\nЦентральною проблемою в психологічному аналізі стає виділення вихідної, фундаментальної ідеї, яка визначає все розмаїття ціннісно- психологічної структури праукраїнців, утвореною домінантами. Вони визначають психологічний простір культури.\nДомінанти як фундаментальні категорії, змістотворчі принципами є джерелами формування психологічного простору язичницької культури праукраїнців. Вони виступали очевидними «істинами» світосприйняття праукраїнців. Вони виявляють себе як апріорні схеми чуттєвості і розуму, впорядковують весь чуттєво-розумовий потенціал.\nЖиття праукраїнців була повністю занурене в навколишнє багате природне середовище. Можна сказати, що поза природою життєдіяльність наших предків не існувала. Як зауважує А. Тойнбі, у найдавніших культурах планети перетворювальна творча діяльність виступає в якості вихідної, фундаментальної ціннісно-розумової орієнтації . Ця ж особливість ментальності знаходить яскраве відображення в грецькій міфології, в міфах про культурних героїв, які перетворюють хаос світу в раціонально\n3 упорядкований космос. Ця естетично-перетворювальна, конструктивна діяльність як характерна риса античної культури була сприйнята, вбрана в глибини європейського духу. Навпаки, праукраїнці вільно селилися на родючих землях поблизу багатих рибою річок і звіром лісів, на що в один голос вказують історики . Помірний клімат і благодатні природні умови формували м'який, урівноважений характер і розмірений спосіб життя, в якому були відсутні стимули, потреба до наполегливої перетворювальної діяльності. Оскільки навколишній природний світ був повний богів (вищих, що уособлювали природні стихії, і нижчих, просторово локалізованих в гаях, галявинах, річках і т.д.), то можна сказати, що ментальний склад язичницької культури праукраїнців носив чисто натуралістичний характер, не виходив за межі природних, природних потреб, інтересів та уявлень.\nЩоб уникнути невірних тлумачень, слід підкреслити: натуралістичний характер культури праукраїнців не означає тваринний. У цьому зв'язку видається важливим зафіксувати тільки те, що сфера ціннісних орієнтацій праукраїнців обмежувалася горизонтом світу природи. Ненатуралістичних ціннісно-розумових орієнтацій просто не існувало. Вони не виділяли себе з природи, усвідомлювали себе як органічне продовження її «тіла», «бачили» і\n«відчували» її зсередини. Результатом подібного світосприйняття, як відомо, з'явилося безліч природних прикмет. Основними характеристиками язичницького часу є: циклічність, тобто періодична повторюваність природних циклів, а також першопочатків поведінки як еталонів, висхідних до божественного прототипу: вбудованість в даний час минулого і майбутнього, його «позачасовість». Дослідники зауважують, що минуле знову і знову відроджується і повертається, наповнюючи реальним змістом сьогодення. Сучасний досвід наповнюється більш глибоким змістом, оскільки він безпосередньо пов'язаний з міфічним минулим . Прояви натуралістичних ціннісно-розумових орієнтацій спостерігаються у приказках\n«Моя хата з краю», «Не лізь поперед батька в пекло» та відповідній їм поведінці.\nХарактер неоднорідності сучасного соціального простору\nі язичницького простору древніх слов'ян\nСучасний соціальний простір переважно раціоналізований. Язичницький простір переважно «натуралістичний» і включає ліси, степи, річки, гори. На відміну від сучасного соціального простору язичницький простір древніх українців головним чином сакралізований. Він виявляється заповненим богами і злими духами (виступає ареною їх боротьби і діяльності) настільки, що локалізація простору є неможливою. Разом з тим, в сакралізованому просторі виділяються місця підвищеного божественного впливу: перш за все, святилища, а також священні гаї, дерева, кладовища, перехрестя і т.д .\nСуттєвою особливістю простору праукраїнців є те, що освоєна його частина втрачається в нескінченних просторах дикої природи. Для наших предків, навпаки, світ безкраїх степів, дрімучих лісів був рідний середовищем проживання.\nФундаментальне значення домінанти «роду» в ментальному просторі знаходить відображення в мові, в словах, що виражають стрижневі цінності, корінь яких становить «рід»: рід, народ, родина, народжувати, урожай, природа та ін У слові «природа» ( «при-роді») в повній мірі проявляється основне, натуротвірне значення Роду як універсального, творящого, божественного начала всього створеного. У цьому зв'язку видається справедливим твердження Б. О. Рибакова: «Рід виявляється всеосяжним божеством Всесвіту з усіма його світами: верхнім, небесним, відкіля йде дощ\nі летять блискавки, середнім світом природи і народження і нижнім з його вогненним спорідненням» . Загальність, поліфункціональність Роду носить всеосяжний, розмитий характер як торжество універсального принципу родючості, що породжує силу. Однак силу не верховну, не деспотичну, значною мірою позбавлену караючої функції. Буяння чуттєвості, своєрідний «демократизм» Роду є одним з цілющих джерел його звабливої сили, стійкості в міфологічних уявленнях слов'ян, незважаючи на утиски з боку православної церкви. Значимість теми «роду» як фундаментальної\n5 психологічної категорії виражається також у тому, що осмислення світу здійснюється в термінах родових відносин. Категорія «роду» в язичницькому мисленні праукраїнців виступає найважливішим засобом упорядкування, структурування матеріалу.\nСвітосприйняття через призму універсальних родових відносин є ефективним засобом визначення місця будь-якого явища (божественного, природного, соціального), перш за все в системі світобудови, характеру його відносин з іншими явищами. Логіка «родового мислення» імпліцитно включає принцип ієрархічної побудови світобудови (божественного, природного і соціального світів). Ієрархічно впорядкований лад мислення є однією з визначальних рис язичницького світосприйняття. При цьому слід підкреслити, що якщо античному способі мислення, що давно подолав родові пережитки, ієрархічний традиціоналізм був глибоко чужим явищем .\nТаким чином, однією з домінуючих ціннісних домінант праукраїнців в цілому і зокрема в соціальних відносинах були родові, взаємно породжені зв'язки, Між тим, «родове мислення» східних слов'ян носило неоднорідний характер. У міру просування на північ, де соціальні, етнічні відносини набували більш стійкого, стабільного характеру, а природні умови ставали більш суворими, кровноспоріднені зв'язки набували більшого значення. У південно-західних, лісостепових регіонах, на території нинішньої України постійні сутички з кочівниками, міграція населення, періодичне його перемішування, порівняно низька щільність населення (жили невеликими родами, родинами) підривали кровноспоріднені відносини і створювали більш широкі можливості для індивідуальної свободи.\nДомінанта «волі» як буття свавілля, відсутність примусу, простору в діях виступає однією з фундаментальних цінностей духу праукраїнців, відмінною рисою слов'янського менталітету. Безпосередньо на лоні природи, серед її неосвоєних безмежних просторів, невичерпних природних ресурсів формувався незалежний, самостійний, згідний з бажаннями спосіб життя праукраїнців, підпорядкований плавній, самодостатній течії природних\n6 циклів. Дух вольниці, немов з молоком матері і вдихуваним повітрям, просочував весь психічний склад української душі, наповнював відчуттям повноти життя, свободи волевиявлення. Вільний спосіб життя праукраїнців складався не за рахунок формування стійких правових механізмів соціальних гарантій прав індивіда, а в результаті в значній мірі відсутності зовнішніх чинників примусу, нападу. Наприклад, у розкопках трипільських поселень не знайдено зброї, оскільки в ті часи не було пот реби в обороні. Оскільки жорсткої боротьби за виживання не було, то життя праукраїнців на рівні соціальних відносин (племінних, родових), у сімейному та індивідуальному бутті набувало переважно неупорядкованого, неорганізованого характеру. Як свідчать розкопки, праукраїнці жили невеликими поселеннями. Тому можна припустити, що в їх життєвому світі були відсутні надродові соціальні цінності, які виникають у міру утворення держави, згуртування народності.\nЦю обставину чітко фіксують історики. Свідчення Прокопія Кесарійського\n(VI ст.) відноситься до південно-західних слов'янських племен, тобто до праукраїнців. Історик зауважує, що слов'яни і анти здавна живуть у народоуправстві, і тому в них щастя і нещастя в житті вважається спільною справою; між словянами немає одностайності, традиції проведення зборів, порушують укладені домовленості .\nУ цьому зв'язку суспільно-політичний лад суспільства праукраїнців можна було б назвати «варварською демократією», в основі якої лежав\n«натуралістичний анархізм» як прояв духу «вольниці», в якому переважали\nімпульсивні дії, бажання, прагнення, свавілля, неприйняття підпорядкування, а авторитет розуму, порядку, закону були нерозвинені, підпорядковані, приглушені. Це було суспільство реального «натуралістичного анархізму», в якому панували сильні пристрасті, чуттєві жадання. Разом з тим, це було суспільство несвободи, тому що свобода, як відомо, є одним з вищих проявів цивілізованого існування, в якому панують розум, закон і свобода особистості як абсолютні цінності. На нашу думку, до теперішнього часу українцям не вдалося здійснити перехід до цивілізованого суспільства, в\n7 якому визначальною цінністю були б індивідуальна свобода, захищена правовим законодавством.\n«фізичної сили» також\nє абсолютною цінністю язичницького духовного світу праукраїнців і, як і попередні, носить універсальний характер, тобто як би наповнює, забарвлює психологічний простір. Непохитний авторитет фізичної сили чітко проявляється в найбільш древніх пластах фольклору, в билинах, казках і т.д. У давньоруських билинах ця тема займає центральне місце і розкрита з найбільшою повнотою. У натуралістичному психологічному просторі фізична сила виступала одним з основних критеріїв значущості об'єкта чи явища. Фізична сила становить корінь і стрижень характеру героя. Все інше утворює крону могутнього дерева і є похідним. Осьове значення фізичної сили виявляється в моральному ідеалі язичників. І це цілком зрозуміло: при натуралістичному способі життя, коли соціальні механізми регуляції суспільних відносин не носять жорсткого характеру, чітко не виражені, ієрархія відносин, соціальне визнання у великій мірі залежить від фізичних здібностей. До того ж на формування язичницького культу сили безпосередній вплив надають неприборкні, пануючі сили природи. У центрального божества язичницького пантеону Перуна найбільше шанування і поклоніння викликає його безмежна, торжествуюча, неприборкана міць фізичної сили блискавки й грому. Уривчастий і вторинний характер джерел про міфологію праукраїнців, коли в якості джерел виступають зовнішні спостерігачі, не дозволяє впевнено судити про кількісний склад пантеону богів, їх функції, відносини між ними.\nЯк відомо, дослідники по-різному інтерпретують ці джерела. Вшанування фізичної сили спостерігаємо і у сучасному житті, наприклад, демонстрація на телеекранах переважно бойовиків, результати виборчої кампанії В. Кличка.\nЗ точки зору психології, центральною проблемою є осмислення ролі божественного в ціннісно-смисловому просторі особистості праукраїнця.\nСлов'янські язичницькі боги складають основу, є кінцевими причинами і визначають перебіг процесів матеріального, соціального світів. Однак якщо в\n8 монотеїстичних релігіях єдиний бог є єдиний універсальним «джерелом регуляції» всіх процесів, то в політеїстичних уявленнях таких «джерел» безліч . Оскільки, як відомо, відносини між богами здебільшого є дзеркальним відображенням соціальних відносин, то, враховуючи децентралізоване життя праукраїнців, їх соціальних відносин, на цій підставі можна зробити висновок про відсутність «єдиноначальності» в ієрархії слов'янських богів. Сучасна звичка українців лаяти владу «для годиться» має глибоке архетипічне коріння.\nТаким чином, вимальовується цікава картина світосприйняття, в якій переважає різноякісність, мозаїчність, монадологічность світу. Прокопій\nКесарійський заперечує наявність у слов'ян уявлень про долю . Це свідчення Прокопія «працює» на твердження про мозаїчну структуру світобудови.\nЗемлеробський спосіб життя праукраїнців ще більш прив'язував до природних циклів слов'янську міфологію. Широкі застілля з рясною випивкою представляли собою, з одного боку, сплеск чуттєвості, жадань, а з\nіншого - виступали як священнодійства .\nАморфний характер слов'янської міфології робив її відкритою до асиміляції інших міфологічних уявлень. Тому становлення і розвиток язичницької міфології південно-західних слов'ян, ймовірно, відбувалося під впливом іранської та тюркської міфологій, а північно-східних - фінських та\nінших північних народів.\nЗавершуючи розгляд теми «божественного» як домінуючої в язичницькому психологічному просторі праукраїнців, слід звернути увагу на невиразність темних сил, сил зла. Психологія наших предків не створювала жахливих образів демонічних сил. Домовики, водяні виявляються народом досить добродушним, не надто мстивим. Це, втім, не означає легкого\nіснування. Страх перед божественними істотами переповнював душі слов'ян.\nПро загальну систему оберегів добре написав Б.О. Рибаков. На думку вченого, ця обставина відображає достаток слов'янського способу життя,\n9 відсутність великої напруги у внутрішньому житті . І в наш час ми спостерігаємо сплеск неорелігій, шаманства і шарлатанства в Україні.\nСучасні українці не чекають від них зла, а випадки обману оцінюють з\nВисновки. Таким чином, можна виділити ціннісно-смислові домінанти в язичницькій культурі праукраїнців, універсальний характер яких утворює фундаментальну вихідну структуру психологічного простору. Ці домінанти\n(«божества», «природи», «роду», «волі» і «фізичної сили») є необхідними і достатніми при розгляді основоположних характеристик язичницької культури праукраїнців. Психологічна реконструкція всього, доступного людині, передуючого культурного досвіду сприяє виробленню стратегій на найближчу історичну перспективу.\nМіфологічна свідомість залишається таки фактом нашого психічного життя, владно заявляючи про себе, оскільки в ситуації недостатнього контролю розсудку заявляє про себе у прояві інтуїції, безоглядної віри в незбагненне, незглибне. Архетипічні домінанти заявляють про себе у критичних ситуаціях сьогодення.\nГубко О.Т. Психологія українського народу: наукове дослідження в 4-х книгах. Кн. 1. Психологічний склад праукраїнської народності / Олексій\nТимофійович Губко. - Київ.- 2010. -504 с.\nГуревич А. Я. Индивид и социум на средневековом Западе / Арон Яковлевич\nГуревич.— Москва: РОССПЭН. - 2005. — 422 с.\nПовесть временных лет. // Библиотека литературы Древней Руси. Т.1. СПб,\n1997. (по списку Ипатьевской летописи). – 93 с.\nПрокопий Кесарийский. Война с готами. О постройках. (Серия «Памятники мировой истории и культуры»). М., Арктос – Вика-пресс.- 1996. -Ч.1. 336 с.-\nЧ.2. 304 с\nРыбаков Б.А. Язычество Древней Руси. / Борис Александрович Рыбаков .-\nМосква. - «Наука»-1987.- 783 с.\nТойнби А. Дж. Цивилизация перед судом истории: Сборник / Пер. с англ. /\nАрнольд Джозеф Тойнби — М.: Рольф, 2002—592 с.


В центрі Чернігова встановлять близько сотні капканів – ЧЕline |\nВ центрі Чернігова встановлять близько сотні капканів\nМова йде про акцію на підтримку українських політичних ув’язнених «В’ЯЗНІ КРЕМЛЯ»\n10 жовтня о 12:00 у приміщенні Федерації профспілкових організацій (вул. Шевченка, 5, поверх 4) відбудеться прес-конференція, на якій буде представлено останню інформацію про ситуацію із українськими політв’язнями. Родичі полонених поділяться історіями та прикладами безправ’я і залякування, які чинить Російська Федерація і окупаційна влада на Кримському півострові.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: У Прилуках пройшла всеукраїнська акція «Марафон листів»\nІван Голод, активіст кампанії #SaveOlegSentsov.\nПісля прес-конференції журналістам запропонують відвідати місце проведення інсталяції. На перехресті проспекту Миру та вул. Київська, біля ТРЦ «Мегацентр» буде встановлена інсталяція з 86-ти штучних великих капканів, що відповідає кількості арештованих російською владою політв’язнів. Посередині інсталяції буде розташований інформаційний стенд, на якому пояснюватиметься мета акції і буде розміщена інформація про політв’язнів.


Чому в Києві помирають люди: парамедик описав жахливий випадок зі "швидкою" | Останні новини України та Світу сьогодні\nЧому в Києві помирають люди: парамедик описав жахливий випадок зі "швидкою"\nУ центрі Києва не змогли врятувати життя чоловіку, якому стало погано з серцем, через недоукомплектованість бригад "швидкої допомоги".\nПро це розповів голова Всеукраїнського союзу парамедиків Ярослав Вус на сторінці в Facebook.\n"До швидкої допомоги надійшов виклик:"Погано з серцем, 65 років". Швидку викликали колеги Василя. Василю стало погано, заболіло за грудиною, запаморочилося у голові. Сталося це на вулиці Кирилівській (Фрунзе). Виїхала бригада швидкої допомоги з підстанції №1 - вулиця Богдана Хмельницького, 37Б", - зазначив він.\nЗа словами Вуса, на місце виїхала бригада в складі: лікар, санітарка, водій.\n"Лікар - це добре, санітарка - людина без медичної освіти, водій - не має відношення до бригади взагалі", - додав він.\nПарамедик вважає, що чоловіка врятувати не вдалося з кількох причин.\n"Бригада прибула на місце події через 18 хвилин, хоча реально можна вкластися у 7... Чи знали ви, що водій швидкої допомоги не має відношення до бригади, він просто водій, він ніяк не зацікавлений у швидкому проїзді. А в чому ж зацікавлений? Завдання водія - доставити бригаду цілою і не пошкодити авто. З огляду на те, що карета швидкої не застрахована, навіть не має цивілки. Цивілки, яка повинна бути, з огляду на українські закони! Тому якщо він пошкодить автомобіль свій або інший - він буде платити з власної кишені. Тому він їде повільно і обережно", - наголосив він.\nЩе однією причиною Вус назвав брак лікарів у "швидкій".\n"Після приїзду на місце лікар виявив Василя без ознак життя. На кардіограмі - ізолінія. 99% суперпрофесійних лікарів існуючої швидкої допомоги в цьому випадку накривають чорним покривалом, і цей, приїхавши, не залишив Василя, а почав реанімацію... Реанімація тривала 50 хвилин, результат, на жаль, невтішний. Хто проводив реанімацію? Один лікар!" - уточнив він.\nЗа словами парамедика, неукомплектовану "швидку" випустили через відсутність достатньої кількості лікарів.\nВін стверджує, що медична реформа, яка передбачає двох парамедиків у бригаді "швидкої", могла б вирішити цю проблему.\nЯк повідомляв "Обозреватель", пацієнти показали жахи київської лікарні.


Корисна інформація про меблі від інтернет-магазину Mebelin's\nМагазин меблів Mebelin's: виготовлення кухонь, шаф купе\nЗ 11:00 до 19:00.\nДля того щоб визначитися з непростим вибором кухні: готова чи виготовлена за індивідуальним проектом, необхідно для початку визначити, де і що буде розташовуватися. Кожний елемент, що використовується в приміщенні, повинен…\nНерідкими є випадки, коли недостатньо об'ємні вітальні та спальні і вже зовсім крихітні кухні і передпокої створюють певні труднощі в процесі планування та подальшої обстановки інтер'єру. Дуже часто ми відмовляємося від…\nТільки-но ми переступаємо поріг будь-якого приміщення, як тієї ж миті потрапляємо у світ меблів. Меблі – це те, що оточує будь-яку людину і без чого вона не уявляє свого життя. Усім людям властиво проводити час на цій земл…\nНа настрій та самопочуття людини великий вплив має зовнішній світ: оточення та й побутові речі теж не відстають. Стиль Вашого помешкання яким би він не був завжди робитиме Ваш настрій та гнутиме свою лінію. Тому, перш ніж…\nБарні стільці поступово із закладів громадського харчування перейшли і на звичайні кухні. Багато в чому цьому сприяла мода на барні стійки і кухонні острівці в квартирах. Зручні, функціональні і стильні барні стільці стають…\nСкандинавський стиль сьогодні в тренді. Він підійде всім, хто цінує теплу атмосферу та домашній затишок, хто не хоче радикальних змін, але водночас мріє про оновлення інтер'єру. І хоча Скандинавія асоціюється з холодом…\nПропонуємо ознайомитись зі зразками фасадів наших меблів


Українські рани війни\nНа четвертому році конфлікту на сході України я проїхав по лінії фронту на Донбасі й побачив нові травми та кілька ознак зцілення.\nПродюсер: Войтек Гройец\n26 травня 2014 року я кинувся до Донецького міжнародного аеропорту імені Сергія Прокоф’єва, але не для того, щоб сісти на літак. Я приїхав, щоб повідомити про перший великий бій нової війни.\nАеропорт – символ перетворення з похмурої, пострадянської недуги до яскравої сучасності – перетворився на поле битви бою впритул між українськими військами та бойовиками, які захопили велику частину Донбасу.\nЗ приходом ночі термінал став сумішшю крові, розбитого скла та деформованого металу.\nНаступного ранку у донецькому центральному морзі була нова реальність. Гора з десятків спотворених трупів – більшість росіян, згідно з їхніми паспортами – висотою до мого поясу. Інші тіла заповнили коридор прямо в умовах літньої спеки. Навіть навантажені працівники моргу затискали рот від смороду смерті.\nВ Україні була війна.\nДОНБАС: Гостра ситуація на Сході України\nДонецькЛуганськКиївЛуганськУкраїнаШирокинеБахмутАвдіївкаСлов'янськ &СеменівкаМар'їнкаСтаниця ЛуганськаДонецькМайорськ\nВперше я приїхав на Донбас як волонтер Корпусу миру у 2010 році, за п’ять місяців до того, як проросійський президент Віктор Янукович прийшов до влади, і за 4 роки до початку конфлікту з Росією та озброєними «сепаратистами».\nПротягом наступних двох років я їздив до міст та селищ по великих індустріальних регіонах Донбасу: Луганської та Донецької областей.\nСьогодні, через військові дії найбільш жорстокого європейського конфлікту з часів Балканських війн 1990-х років, потрапити на території Донбасу складно, а на деякі – взагалі неможливо. Фронтова лінія простягається через Донбас на 450 кілометрів, і її перетин у сторону «сепаратистів» – ризикований крок.\nЦього літа я повернувся у пошуках хоч якихось ознак зцілення. Я проїхав по підконтрольних територіях та вздовж всієї лінії фронту, щоб знову відвідати знайомі місця та людей з часів мого перебування тут. Проросійські лідери «сепаратистів» відмовили мені у доступі на території, які перебувають під їхнім контролем.\nЯ побачив ще незагоєні рани. Міста були перетворені на щебінь. Бойові дії періодично порушували режим припинення вогню. Та українці: рахували останні дні втраченого сина; підтримували життєво важливий завод між обстрілами, щоб зберегти світло в регіоні; боролися за спільне майбутнє; або розхитування стадіону, що розташований біля лінії фронту, повного фанатів у спробах зшити розірвану націю.\nБільше ніж три роки війни перетворили Донбас на пустирище. Життєво важливі об’єкти інфраструктури – аеропорти, мости, будівлі, дороги, лінії електропередач та водопостачання – були зруйновані. Десятки тисяч мін та бойових снарядів, які не вибухнули, забруднили велику частину дорогоцінного чорнозему і знищили його плодючість.\nМатеріальні збитки складають понад 50 мільярдів доларів. Життя перетворилося на жах для близько 6 мільйонів людей, які жили у зоні конфлікту, зокрема близько 300 тисяч, які проживали вздовж лінії фронту.\nДеякі місця настільки зруйновані, що стали непридатні для проживання.\nРай для відпочинку перетворився на пекло\nАвтопрогравання відео: Програвати відео без звуку:\n«Будь обережним, коли висуваєш свою голову. Снайпер може її прострелити» – Юлія «Тайра» Паєвська, українська лікарка-волонтер\nШирокине, Донецька область\nСеменівка була бідним, робітничим селом на півночі Донецької області, про його існування мало хто здогадувався за межами області. Так було до того, як село було обстріляли перехресним вогнем одного з перших та найбільш інтенсивних боїв за Слов’янськ на початку літа 2014 року.\nСусіднє місто Слов’янськ відтоді значною мірою було відновлене, Семенівка лишається у тому ж зруйнованому стані після обстрілів артилерійським вогнем, який протягом кількох тижнів знищив село вщент. Цілі будівлі були зрівняні із землею або розбомблені, усі, хто вижив, вимушені були втекти. Понад три років по тому село існує як нагадування про жорстокість війни.\nНіхто не намагався відновити це зруйноване містечко. Якщо воно колись буде населене знову, його доведеться відбудовувати з нуля.\nСлов’янськ, Донецька область\nСлов’янськ був першим місцем, куди я потрапив, коли сім років тому вперше приїхав до Східної України. На жаль, сьогодні це мікрокосм людських втрат на війні: більше ніж 10 тисяч людей вбито; понад 20 тисяч поранених; сотні зниклих; і більш як 2 мільйони переміщених осіб.\nВлітку 2010 року сім’я друга запросила мене лишитися в їхньому будинку на зеленій околиці міста. Вони розділили зі мною свій тихий простий спосіб життя. Спекотного дня ми відпочивали біля солоного ставка. Увечері ми збирали овочі з городу та готували кроликів чи нутрій на вечерю. Війна була далеко від цього міста спа-процедур та грязьових ванн.\nОднак, чотири роки потому воно побачило найжорстокіші сутички цієї війни. Слов’янськ перетворився на пекло – суворе та непередбачуване місце з обстріляними, знищеними будівлями, кладовищами безіменних хрестів та непереборним жахом. Російський командир Ігор Гіркін («Стрєлков»), маючи пристрасть до реконструкцій бойових дій, отримав можливість зіграти у війну по-справжньому. Він керував тут залізним кулаком, командуючи російськими та українськими «сепаратистськими» бойовиками, які раніше допомагали Кремлю анексувати Крим.\nБлизько десятка могил невідомих людей, які загинули під час конфлікту, покояться на слов’янському кладовищі. Одна могила тепер з іменем Олексія Пічка, однак його мати не вірить, що там лежать його останки.\nПротягом окупації Гіркін наказав арештовувати журналістів та жителів як шпигунів. Багато людей було кинуто «на підвал» у колишню будівлю Служби безпеки України.\nДекого вбили, їхні тіла були поховані у спільній могилі або покинуті на полі бою, згідно з документами, які знайшли я та ще два журналісти після відступу Гіркіна з його людьми.\nОдна зі справ, яку ми дослідили – 31-річний Олексій Пічко. У документах, підписаних Гіркіним йдеться, що Олексій був мирним жителем, якого звинуватили у викраденні двох футболок та пари штанів із сусідського двору – злочин за який він, як вважається, був розстріляний винищувальним загоном у червні 2014 року.\nУ рукописному зізнанні, схоже, написаному примусово, містилося те, що, ймовірно, було останніми словами Олексія. Він написав, що «хоче померти корисним» для « «сепаратистів». Він додав: «Також у мене є вагітна дружина, Ридковська Інна Володимирівна… Я хочу її побачити та виховувати дітей, і бути корисним членом суспільства».\nЗрозуміло, що цього шансу він не отримав.\nГоре Марії Пічко – мініатюра Східної України.\nЖителі всієї зони війни були травмовані. Досвід Авдіївки, стратегічно важливого міста, яке розташоване прямо на лінії фронту, і лише за 20 кілометрів на північ від оборонного посту бойовиків у Донецьку, був особливо болючим (жахливим).\nАвдіївка не перетворена у пустку. Однак вона була сильно пошкоджена, та саме її існування було під загрозою зовсім нещодавно, коли тут почалися запеклі бої у лютому. Авдіївку врятував коксохімічний завод та близько 4 тисячі його робітників, які підтримували його роботу.\nОдин з найбільших у Європі завод забезпечує до 40% коксу, необхідного для забезпечення важкої промисловості України. Але він також обігріває та освітлює Авдіївку, і допомагає об’єднати громаду. Генеральний директор заводу Муса Магомедом розповів мені, що зупинка заводу перетворить місто на «село».\nРобітники заводу, які залишилися, щоб горіло світло\nГенеральний директор заводу Муса Магомедом розповів мені, що відключення заводу перетворить місто на «село».\n«Лакі» – високий доброволець, який був бізнесменом у Донецьку до війни, просить мене звертатись до нього за позивним. Він розповідає про своїх братів по війні, яку він описує як «кровну ворожнечу». Багато з них вважає, що якщо вони перестануть воювати, землі, які наразі належать бойовикам, то будуть втрачені назавжди. Саме тому вони продовжують воювати, пересуваючись – іноді підозрілими шляхами – за правилами, окресленими у Мінських угодах, які так і не допомогли завершити кровопролиття.\nВ той час як угода допомогла знизити інтенсивність бойових дій, бої та важка артилерія продовжують забирати життя солдат та цивільних майже щодня.\n«Лакі» служить в Авдіївці. Його життя проходить між боями в окопах та проживанням у дев’ятиповерховому будинку на околиці міста, в якому немає ані води, ані електрики. Інші жителі будинку покинули свою домівку. Саме тому тут небезпечно. Будівля вистояла дюжини артилерійських обстрілів. Тепер це і житловий будинок, і оперативна будівля для десятків українських солдатів.\nКоли солдати не відпочивають та не займаються плануванням дій в будинку «Лакі», вони перебувають на лінії фронту, куди «Лакі» везе мене.\n«Лакі» та добровольці\n«Я не думаю, що конфлікт є замороженим, – каже «Лакі». – Заморожений означає, що вогонь не ведеться».\nБлизько 50 кілометрів на південний схід від Авдіївки та всього лише за 2 кілометри від західного краю Донецька розташована Мар’їнка. Як і в Авдіївці, війна продовжується і тут.\nРаніше це було спокійне місто приватних будинків. Зараз центр Мар’їнки сильно пошкоджений. Майже неможливо знайти будинок, який не був би зачеплений уламками снарядів, або не пережив пряме попадання, або й взагалі не був зрівняний із землею. Від поліцейського відділу залишився лише фасад, на якому написане попередження про міни.\nМар’їнку захищають бійці української 92-ї бригади. 28-річний Сашко, із позивним «Купол», виріс у Харкові. Ми зустрічаємось на передовій позиції бригади, у закинутому котеджі, який з’єднує лабіринт бункерів та окопів.\nСаша стверджує, що він та інші бійці постійно перебувають під вогнем: «Особливо увечері». Проросійські бойовики, які перебувають за 60-300 метрів від українських укріплень, «використовують усі види зброї».\n«Вони стріляють із кулеметів, гранатометів, протитанкової зброї, – каже Саша. – Іноді навіть з танків стріляють».\nСаша із побратимами відстрілюються схожою зброєю, більшість з якої прямо перед моїми очима. Поряд зі мною проводиться чистка великокаліберного кулемета, котрий солдати називають просто як «той великий».\n«Солдатське життя в окопах»\n«Солдати з обох боків фронту перебувають настільки близько, що можуть бачити один одного неозброєним оком. І для багатьох, серед ворогів є знайомі обличчя».\nМар'їнка, Донецька область\nАліна Коссе бачила війну у своїх «жахах» чотири роки тому. Зараз Коссе, як вона сама себе називає, «жінка війни». Каже, що живе у щоденній грі російської рулетки тут у Мар’їнці. Я більше не молюся, але віддаю своє життя вдачі», – каже вона.\nЛюди як Аліна та її подруга Олена, яка попросила не публікувати її прізвище, боячись переслідування тих, хто може не погодитись з її думкою, виховували своїх дітей та доглядали за садом. Вони тут заводили друзів. Але більшість з них втекли у більш безпечне місце з того часу, як почалася війна. Для багатьох стрес занадто великий, щоб його подолати.\n«Живучи у страху»\n«Я була вдома, коли почалася війна, – каже Олена. – Була десята година вечора і почали стріляти з «Градів».\nСлава прокинувся зранку і виявив, що він живе на межі військових дій.\nЧерез лінію фронту вздовж вулиці його рідного міста, Бахмут став прикордонним містом і остання зупинка на одній з основних трас області до початку «сірої зони» – порожні землі, які простягаються на близько 20 кілометрів, які розділяють бойові позиції воюючих сторін, де тисячі людей живуть у стані між життям та смертю.\nОкрім того, є територія, яку контролює «ДНР» («ДНР» – угруповання, що визнане в Україні терористичним – ред.), одна з двох територій, які підтримує Москва.\nСлава один із моїх найдавніших українських друзів, як і Наташа. Я не використовую їхні прізвища на їхнє прохання. Війна перетворила кожну тему для обговорення настільки суперечливою, що висловлення власної думки публічно може призвести до зневаги або нашкодити. Ми пригадали один із нещодавніх вечорів, коли пили пиво у місцевій піцерії.\nМи почали обговорювати зміну назв міст. До лютого 2016 року Бахмут був Артемівськом. Він був перейменований у Бахмут через політику української декомунізації. Сотні міст і селищ, та тисячі вулиць і площ із радянськими назвами по всій країні були перейменовані.\nТут Радянська вулиця стала вулицею Незалежності; вулиця Леніна тепер вулиця Свободи. Площа Артема, сусідня з вулицею, де я жив, насправді вже ніхто не пам’ятає її нову назву з того часу, як табличку з перейменуванням зняли й викинули на смітник. Але всі досі використовують їхні старі назви.\nНаташа та Слава сказали, що вони патріоти України. Але вони почуваються, ніби земля зникла з-під ніг. Іноді вони ледь впізнають їхнє рідне місто. Вони замислюються, чи Київ розуміє до яких наслідків призводить національна політика і як впливає на їхню регіональну ідентичність.\nЖити на краю\nВтрата Донецької та Луганської областей «відчувається як відрізана рука або нога», – пояснює Наташа.\nВниз по дорозі від місця, де ми пили пиво, розташовувався кордон, схожий на міжнародний, де тисячі людей чекають кожного дня, переходячи із та до територій, підконтрольних Україні. Часто перетин кордон забирає стільки ж часу, як трансатлантичний рейс або й довше.\nУ перші дні конфлікту блокпости, контрольовані бойовиками, були сформовані з випадкових об’єктів, мішків з піском, шин, повалених дерев, колючого дроту, на трасах та дорогах через Донбас. Коли військові дії були більш хаотичними та непередбачуваними, блокпости рухалися часто з лінією фронту – іноді щоденно, створюючи умови, за яких було неможливо зрозуміти, хто контролює дорогу попереду.\nОскільки інтенсивність конфлікту зменшилася та лінії фронту встановилися, блокпости перетворилися у контрольно-пропускні пункти, які зрештою стали схожими на міжнародний кордон.\nСьогодні українські прикордонники контролюють шість контрольно-пропускних пунктів, перевіряють паспорти та транспортні засоби. Люди отримують позначки у паспорти, які вказують на в’їзд або виїзд з України. Процес досить хаотичний, на мій погляд.\nТакож це може бути небезпечно. Деякі з кривавих епізодів війни відбувалися на переповнених контрольних пунктах в’їзду-виїзду.\nПід час артилерійських обстрілів пункту у січні 2015-го, контрольованого українським урядом, у Волновасі було вбито 12 мирних людей, коли ракети вибухнули біля автобуса, в якому вони їхали, відновилася повномасштабна війна. Інший інцидент на пункті в’їзду-виїзду, контрольованому «сепаратистами», – в Оленівці у квітні 2016 року було вбито 4 людини, які були змушені чекати годинами вночі, коли тривали найгарячіші бойові дії, вони намагалися перетнути лінію розмежування.\nНові кордони 360\nКонтрольні пункти, подібні до Майорська та Станиці Луганської, є складовою частиною – найчастіше безрадісною – для жителів Східної України.\nУ спробах відновитися\nЛисичанськ складно назвати процвітаючим містом. Бідне та занедбане місто ще до війни, було першим, де розгорнулися активні бойові дії, і яке було захоплене бойовиками. Артилерійські обстріли нанесли серйозну шкоду інфраструктурі міста, у тому числі муніципальним та приватним будівлям. Наслідки цих пошкоджень помітні й зараз.\nСвятослав Вакарчук, вокаліст гурту Океан Ельзи, розігріває публіку під час свого концерту в Лисичанську.\nАле є більше того, ніж можна побачити. Після боїв на території міста, коли вони стихли, Україна повернула над ним свій контроль у липні 2014 року. Замість довгоочікуваного миру та спокою, туди прийшов батальйон «Торнадо». Безжальний поліцейський підрозділ, підпорядкований Міністерству внутрішніх справ України, тероризував та затримував громадян, яких підозрювали у підтримці проросійських сил. Члени цього підрозділу грабували, саджали до в’язниць, ґвалтували та катували десятки місцевих жителів, і за непідтвердженими чутками, кількох вбили.\nТільки після визнання винними 12 членів батальйону «Торнадо», місто з полегшенням зітхнуло. Не дивлячись на це, деякі стверджують, що після пережитого досвіду злодіянь батальйону, жителі міста перестали довіряти представникам влади.\nОкрім того, загроза війни досі нависає над цим містом, оскільки воно розташоване у зоні ураження ворожої артилерії – лінія фронту простягається всього за 20 кілометрів до нього.\nАле, місто сьогодні відновлює свої сили.\nНадія на лінії фронту\nУкраїнська рок-зірка Святослав Вакарчук сподівається, що концерт біля лінії фронту принесе людям задоволення та покаже їм, що решта країни їх не забула.\nДосі багато речей тут залишаються роз’єднаними: ландшафти, люди. Дехто говорить, що і національні лідери, які ведуть мирні переговори, відчужені від реальної ситуації.\nУ цей час конфлікт досі перебуває в невизначеному статусі. Допоки так відбувається, реінтеграція Донбасу залишається далекою мрією.\nПроте не всі ознаки вказують на невизначений статус конфлікту.\nМирні переговори поновилися з новою силою після того, як США відправили нового посла, щоб спілкуватись напряму із Москвою. І хоча сторони розходяться у ключових питаннях, вони публічно заявили про можливість збереження миру.\nАле ніхто не знає, чи ці розмови призведуть до довготривалого миру, чи обірвуться, як і попередні спроби.\nПовертаючись до Києва, я думав про те, що мені сказав «Лакі»: «Якщо ти шукаєш тут мир, тобі доведеться дуже довго чекати». На жаль, для жителів Донбасу, я боюсь, що він правий.\nА як тільки війна закінчиться, знадобиться ще більше часу для загоєння ран цієї війни. Але навіть після цього шрами залишаться.\nІнна Варениця сприяла цьому звіту.\nТекст: Крістофер Міллер\nПродюсер Войтек Гройец\nРедактор Енді Хейл\n© 2017 РАДІО СВОБОДА/РАДІО ВІЛЬНА ЄВРОПА


Хмарочосу на Кам’янецькій не буде: ДАБІ скасувала дозвіл на будівництво : 16:04:2020 - vsim.ua\nХмарочосу на Кам’янецькій не буде: ДАБІ скасувала дозвіл на будівництво\nВізуалізація хмарочосу на Кам'янецькій, 2А\nФундамент для 26-поверхового будинку на березі Південного Бугу заклали 2017 року.\nАле далі справа не пішла — ДАБІ скасувала містобудівні умови.\nЗамовник будівництва пішов до суду та виграв справу в перші інстанції.\nДАБІ та міськрада з цим не погодилися та подали апеляцію.\n2017 року в Хмельницькому розпочали будівництво житлового будинку на 26 поверхів. Фундамент заклали на Кам’янецькій, 2А, поряд із набережною Південного Бугу. Окрім квартир, у будинку мали би бути торгові та офісні приміщення, а також багаторівневий паркінг на 42 місця. Комплекс отримав назву «Olimp Tower». Замовником будівництва було приватне мале підприємство «Фінмаркет».\nАвтотроща у Хмельницькому районі: внаслідок ДТП загинуло четверо людей Хмельницькі байкери на «стометрівці» відкрили мотосезон (ФОТО, ВІДЕО) Якою була Хмельницька інфекційна лікарня у минулому. Зібрали для вас 22 фото Два вилучення і пенальті: “Поділля” розгромно програло “Ниві”\n17:03 Де у Хмельницькому відключатимуть світло 17 травня (АДРЕСИ) 16:13 Роздратованість і головний біль. Українців попередили про магнітні бурі 15:21 Померли 14 пацієнтів і майже дві сотні захворіли. Яка ситуація з COVID на Хмельниччині 15:10 Судитимуть інспектора виправної колонії. Чоловік хотів передати ув’язненому канабіс Від читача 08:13 Хмельницький обласний серцево-судинний центр отримав відзнаку Національного інституту ім.Амосова 14:02 Автотроща у Хмельницькому районі: внаслідок ДТП загинуло четверо людей photo_camera 13:38 Хмельницькі байкери на «стометрівці» відкрили мотосезон (ФОТО, ВІДЕО) play_circle_filled photo_camera 13:13 У Хмельницькому судили багатодітну маму, яка вкрала візок продуктів у супермаркеті 12:02 На Хмельниччині зупинили бус, вщент набитий рибою. На водія склали протокол photo_camera 11:07 Чи став Хмельницький молодіжною столицею України: результати конкурсу 10:26 ВСІМ Бізнес-ліга 2021: результати матчів 15 травня (ОНОВЛЮЄТЬСЯ) 09:06 Ще понад три сотні дітей захворіли на COVID: свіжі дані МОЗ 08:06 Скільки коштують долар і євро 15 травня 20:07 Якою була Хмельницька інфекційна лікарня у минулому. Зібрали для вас 22 фото photo_camera stars 19:10 Синоптики розповіли, якої погоди чекати у ці вихідні 18:13 У центрі Хмельницького встановили макет Ейфелевої вежі (ФОТО) photo_camera 17:38 На Хмельниччині троє дітей потрапили в лікарню після випитої горілки\nРекомендую! Дуже затишн завдяки інтер'єру, ввічливий персонал,смачна піца та перші страви. Залишилась дуже задоволена!


Теорія еліт по-українськи. Колонка Дмитрика – Slovo\nТеорія еліт по-українськи. Колонка Дмитрика\nТекст: Дмитро Томіленко\nБАГАТО ХТО ПРАГНЕ БУТИ ЕЛІТОЮ, АЛЕ НЕ ВСІМ СУДИЛОСЯ. ХТОСЬ НЕ З ТОГО КЛАСОВОГО ПРОШАРКУ ВИЛІЗ, КОМУСЬ ГРОШЕЙ НЕ ВИСТАЧАЄ, А КОМУСЬ МІЗКІВ БРАКУЄ. ДЕХТО ВВАЖАЄ, ЩО ПРЕДСТАВНИКОМ ЕЛІТИ МОЖУТЬ БУТИ ОБДАРОВАНІ, А ІНШІ ПОДІЛЯЮТЬ ДУМКУ, ЩО ЦЕ ТІЛЬКИ ДЛЯ ЗАМОЖНИХ ВІД НАРОДЖЕННЯ. ТАКИМ ЧИНОМ І КЛАСИФІКУВАЛИСЯ РІЗНІ ВИДИ ЕЛІТ ТА ПІДХОДИ ДЛЯ ЇХНЬОГО ВИЗНАЧЕННЯ.\nА якщо говорити про політичну еліту, то це та, на яку народ поклав зобов’язання здійснювати владу у державі. Навіщо народові влізати в усілякі ті питання в яких він не зовсім тямущий, коли є вихід з цієї катавасії – делегувати повноваження купці спроможних на це людей.\nКонфуцій, до речі, змальовував еліту як таку, яка просто позбавлена права вибору, а змушена бути найкращою і творити справи заради блага усіх. В той час як простолюди задовольнялися лише егоїстичним задоволенням власних потреб.\nМакіавеллі розпочав, а його школа активно підхопила розробляти теорію еліт. Якщо ж публіцистично коротко та в двох словах, то суть теорії в тому, що ні ОДНА особа, ні УСІ разом просто не в змозі владарювати, тому доводиться УСІМ наділяти ДЕКОГО владними повноваженнями. Що ми з вами й робимо під час наших виборів президента, парламента чи міського самоврядування. Завдяки демократії (і тут бурхливий шквал оплесків) ми маємо змогу делегувати повноваження купці тих, хто тямить у політиці і готовий увесь свій час віддавати на благо державного управління. Але це все згідно з теорією…\nУ нас же трапляється усе так, що ми то (ніби демократично) і вибори проводимо, і повноваження владні (всього народу) делегуємо, а вони (еліта) чомусь то в політиці не тямлять, то зовсім нею не займаються, а вирішують тільки свої власні інтереси. Так і хочеться покликати на допомогу Конфуція, щоб він нагадав еліті, що задоволення саме супільних інтересів мають бути у них в пріоритеті.\nОсновне завдання еліти – це скеровувати народ у правильне русло, вершити модернізаційні зрушення, виводи його з криз та конфліктів, а не кидати в стагнаційне провалля.\nДорозпиналася наша політична еліта до того, що одна тікала, напихаючи за пазуху усі коштовності та гроші, які тільки можна було винести, а інша посіла поважні місця і все між собою не може домовитися як обкрадати країну будуть далі. Домовлялися-домовлялися і петиції писали, і заяви робили, і до людей гарненько говорили, але популізм може вбити, якщо з ним заграєшся. Що й трапилося з певними українськими еліто-політиканами. Але їхній зірковий час ще прийде. Така вже у нас, українців, доля терниста. Обирати ідіотів і давати їм не те, що другий, а третій-четвертий-п’ятий шанс.\nПеріод відсутності стійкої політичної еліти та радикалізація настроїв населення призвело до невтішних для держави наслідків. Російська політична еліта, задля власного електорального збагачення, встигла провести ряд заходів спрямованих на підривання територіальної цілісності України. Введення російських військ у Крим і “тиха війна”, яка переростає в окупацію та анексію півострова. Розв’язання військогового конфлікту на сході України, який вже триває майже два роки. Програмування російського суспільства і формування дискурсу “про необхідність надання Україні допомоги Росією”, адже у нас хунта, жидо-бандерівці, право-радикали, які захопили владу, знущаються над населенням і їдять дітей. І це далеко не все, до чого призвела дистабілізація української еліти, яку успішно використала політична еліта сусідньої країни.\nКоли ж прийде до влади та політична еліта, яка буде збагачувати не свою кишеню, а піклуватиметься про увесь український народ? Питання залишається відкритим. І чи можна вважати тих, хто так нехтує інтересами суспільства на благо задоволення власних інтересів – політичною елітою? Звісно, що ні, але ми чомусь це робимо…


Квартири в розстрочку (під виплату) в Городку (Хмельницька обл.) на 5, 10 років – кредит від забудовника | DOM.RIA\nКвартири в новобудовах Городка (Хмельницька обл.) в кредит і розстрочку (розтермінування)\nБільшість варіантів, знайдених в категорії «новобудови в розстрочку», належать до класу «комфорт». Зазвичай це будинки, в яких від 20 до 20 квартир. Здебільшого це 2-поверхові новобудови. Представлені в цій категорії нові житлові комплекси побудовані за технологією «цегла». Забудовники в Городку пропонують квартири з таким типом обробки: під чистову. Висота стель варіюється від 2.7 до 2.7 м, що дає змогу втілити будь-які дизайнерські задумки. У категорії «квартири в новобудовах в розстрочку» переважна більшість новобудов мають такий тип паркування — «наземний паркінг».\nЩодо вашого запиту в категорії «квартири в розстрочку від забудовника» в Городку найбільш популярний тип договору - «фонд фінансування будівництва».


Представники відділу доуніверситетської підготовки, профорієнтації та працевлаштування Запорізького національного університету не лише опікуються працевлаштуванням випускників вишу. Вони також допомагають студентам під час навчання знайти постійну чи сезонну роботу, аби водночас і з ґрунтовними знаннями студентська молодь здобувала потрібні практичні компетенції. Зокрема, днями для студентів 2-3 курсів спеціальності «соціальна педагогіка» факультету соціальної педагогіки та психології влаштували зустріч із роботодавцями – представниками сімейного курорту-готелю «Пересип» (смт Кирилівка).\nвідділ доуніверситетської підготовки профорієнтації та працевлаштування факультет соціальної педагогіки та психології зустріч із роботодавцями Соціальної педагогіки та психології Головні новини


На Волині готуються до будівництва сміттєпереробного заводу - «Волинь» — незалежна громадсько–політична газета\nПроблема 17.01.2018, 08:01\nНа Волині готуються до будівництва сміттєпереробного заводу\nАби обговорити перспективу реалізації проекту учора, 16 січня 2018 року, голова облдержадміністрації Володимир Гунчик провів робочу зустріч із потенційними партнерами\nСеред низки екологічних питань, які необхідно вирішити в області якнайшвидше – переробка твердих, рідких побутових відходів через будівництво сміттєпереробного заводу, інформує відділ інформаційної політики облдержадміністрації. Аби обговорити перспективу реалізації проекту голова облдержадміністрації Володимир Гунчик провів робочу зустріч із потенційними партнерами.\nМайбутня робота відбуватиметься за умови державно-приватного партнерства, де у рамках програми утилізації відходів залучатимуть державні структури, тобто міністерства і відомства, які безпосередньо курують питання.\n- Сьогодні ми переговорили про початок роботи у частині створення робочої карти. Потрібно тиждень, максимум десять днів, для того, аби говорити уже про конкретні дії, – розповів Володимир Петрович.\nУ пріоритеті, безумовно, утилізація та переробка сміття. Однак, планують також отримуватимуть чималі об’єми енергії, для роботи з якою залучатимуть і бізнес.\nНаступного тижня, не пізніше четверга, розглядатимуть готову робочу карту запланованого, аби вже до кінця другого кварталу 2018 року провести цілковитий аудит області. При цьому, перевірку здійснюватимуть не на основі документів, які надають органи місцевого самоврядування, – фахівці працюватимуть з конкретної робочої групи.\nВідтак, про початок будівництва сміттєпереробного заводу говоритимуть тоді, коли матимуть оцінку економічної ситуації в області, зосередять фінансовий потенціал та передбачать обсяг майбутніх замовлень.\n- Завдання: у першому півріччі 2018-го року розпочати реалізацію проекту, затвердивши бізнес-план. Це й було метою нинішньої зустрічі, – прокоментував голова облдержадміністрації.\nЩо ж до локації підприємства, то під час обговорення майбутні партнери запропонували не прив’язуватися до одного місця, а розпочати утилізацію сміття в окремих пунктах збору. Адже практика розділення заводу та сортувальних ліній уже існує. Фахівці, які працюватимуть над реалізацію проекту, нещодавно відвідали Литву, де бачити реальну роботу підприємства, яке й стане основою для зведення аналога на Волині.\nПозатим, Володимир Гунчик повідомив, що із місцем розташування заводу ще не визначилися, однак попередньо розглядали місто Ковель та прилеглі до нього території. Наразі ж питання опрацьовують.\nНаступну зустріч із партнерами керівник найвищої виконавчої гілки влади в області запланував уже наступного тижня. Тоді, вже із сформованим робочим планом, розпочнуть більш конкретну роботу.


Студенти КУП НАН України взяли участь у відзначенні Міжнародного дня захисту дітей на базі підшефного дитячого будинку «Колиска дитячої надії» - Київський університет права\nСтуденти КУП НАН України взяли участь у відзначенні Міжнародного дня захисту дітей на базі підшефного дитячого будинку «Колиска дитячої надії»\nМіжнародний День захисту дітей широко відзначається в Україні. Це не дивно, адже до дітей в будь-якій країні відношення однакове — як до майбутнього держави.\nЗа дорученням Ю.Бошицького, ректора, професора, заслуженого юриста України, заступника Голови Союзу юристів України, студенти КУП НАН України взяли участь у відзначенні Міжнародного дня захисту дітей на базі підшефного навчально - виховного закладу дитячого будинку «Колиска дитячої надії».\nПротягом місяця у КУП НАНУ проходила благодійна акція. Студенти, професорсько-викладацький склад університету, працівники Укрзалізниці, які проходили курси підвищення кваліфікації на базі КУП НАНУ долучилися до соціального проекту.\nПрограма «Передай тепло своєї руки маленькій дитині» надає студентам глибоко усвідомити, що від кожного із нас залежить майбутнє нашого суспільства, допомагає привернути увагу громадськості до існуючої в сучасному суспільстві проблеми дефіциту добра, співчуття, милосердя. Представники студентського активу презентували подарунки для ігрової кімнати, та спроектований ними буклет «Мої права», де висвітлили основні права дитини, закріплені у конвенції про права дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.02.1989 року.\nЗустріч із маленькими друзями дитячого будинку завжди радість і свято для кожної із сторін. Мета проведення часу із вихованцями – збагачення розвитку світогляду маленьких друзів, щиросердечне , тепле спілкування.\nУ КУП НАН України сьомий рік поспіль під особистим патронатом ректора Ю.Бошицького діє благодійна загальноуніверситетська програма «Передай тепло своєї руки маленькій дитині».\nСвято було засновано на сесії Ради Міжнародної демократичної федерації жінок в Москві 1 червня 1949, а через рік його відзначили в 51 країні світу.


повинен уміти дивитися хоч би на крок вперед, і тоді він буде озброєний, зокрема, і при ширшому розділенні права прийняття рішень зі своїми підлеглими.\nПроцес управління можна укрупнено представити у вигляді трьох складових елементів: визначення курсу дій, розробки і прийняття рішення, виконання. Слабкість хоч би однієї з ланок єдиного ланцюга, звичайно, призводить зниження якості всього процесу управління.\nПерш за все перерахуємо основні, базові положення, які доцільно мати на увазі, оскільки їх свідомий облік сприяє підвищенню якості управлінського рішення.\nЯкість управлінського рішення зростає у тому випадку, коли роботі державного службовця властиві наступні позитивні риси:\nвисокий науково-технічний рівень управління, тобто використання сучасних методів, алгоритмів і технічних засобів на всіх етапах управління;\nвисока технологічна культура управління (підкреслимо, що як і в будь-якій іншій роботі, технологічна культура вимагає наявність загальної культури);\nнаявність необхідного інформаційного забезпечення процесу управління, що вимагає використання відповідних технічних засобів збору, передачі, переробки, зберігання і пошуку потрібних відомостей, наявність розвиненої комунікаційної системи і відповідної інфраструктури для роботи з інформаційними потоками;\nдостатній рівень систематизації, формалізації і стандартизації процесу управління, що дозволяє уникнути "винаходу велосипеда";\nнаявність організаційних форм управління, адекватних завданням управління, раціональне поєднання централізації і децентралізації управління;\nінтенсифікація процесу управління, скорочення тривалості управлінського циклу;\nскорочення тривалості перехідних процесів при реалізації рішень, запобігання "розмиванню" суті рішення при доведенні його до безпосередніх виконавців;\nрозробка управлінських рішень в комплексі, погоджено, з урахуванням роботи всього управлінського ланцюжка;\nуміння відокремлювати те, що є головним і важливим, від другорядного і дрібного.\nЗвернемо увагу тільки на два останніх з них, оскільки далеко не завжди робота державного службовця місцевого органу державної виконавчої влади може характеризуватися названими рисами.\nУ тому випадку, коли рішення поліпшує роботу лише якоїсь єдиної ланки, замість загального успіху всієї справи, тобто замість поліпшення роботи всієї системи, може з'явитися в цілому негативний результат. Така ситуація виникає, наприклад, якщо в управлінському ланцюжку поставили нове устаткування тільки на одній з ділянок, нічого не змінивши на останніх. У результаті модернізована ділянка знижує ефективність через малопотужність попередніх і подальших ланок, працювати на повну потужність часто не може, а ділянки, наступні за нею, не можуть повноцінно використовувати нові можливості свого оновленого попередника. В цілому виходить, що проведені поліпшення і витрати не працюють.\nВід чого ж в першу чергу залежить якість управлінського рішення? В укрупненому вигляді чинники, що впливають на якість управлінського рішення, представлені в табл.1. .\nрозробки рішення\tМетодичний рівень розробки рішення\nОбсяг, достовірність, оперативність використовуваної інформації.\nРівень організації, механізації і автоматизації\nЧас, необхідний для розробки рішення.\nКомпетентність особи, що ухвалює рішення.\nрішення\tОрганізаційні форми і методи управління.\nЧас, необхідний для здійснення рішення.\nРівень підготовки управлінських кадрів.\nНадійність і ефективність технічних засобів\nРаціональна організація контролю виконання рішення.\nВ цілому до чинників, що багато в чому визначають якість управлінського рішення, треба віднести надійність інформації, швидкість її переробки, організацію комунікаційної мережі, протидію можливим перешкодам в каналах зв'язку і перешкодостійкість каналів зв'язку, захист конфіденційної інформації тощо .\nОднією з основних умов підвищення ефективності інформаційного забезпечення є ведення регулярного, повного і якісного обліку. Необхідно організувати облік виконання всіх планів, програм, завдань за такими параметрами, як кількість, якість, витрати, виконавці і терміни. Облік витрати ресурсів бажано організувати за всіма видами ресурсів.\nЗ переробкою інформації пов'язана ще одна проблема. Як відомо, в будь-якому органі державного управління є певна управлінська ієрархія, і процес проходження інформації залежить як від числа рівнів в ній, так і від інтересів державних службовців на різних рівнях управління. Збереження достовірності інформації при її проходженні поверхами управлінської ієрархії - одне з найважливіших завдань державних службовців місцевих органів державної виконавчої влади. Причому ці завдання пов'язані не тільки з суб'єктивними, але і з об'єктивними причинами: інформація та, що йде "вгору" агрегується, "вниз" - декомпозірується, конкретизується.\nПо-друге, безумовно, одним з найважливіших чинників високої якості прийняття управлінських рішень є хороша організаційна структура управління . Оцінювання організаційної структури рекомендується проводити за наступними критеріями:\nздатність організаційної структури місцевого органу державної виконавчої влади забезпечувати досягнення високого результату.\nздатність організаційної структури місцевого органу державної виконавчої влади забезпечувати стратегічний розвиток, зокрема - інтенсивне впровадження результатів науково-технічного прогресу.\nздатність організаційної структури місцевого органу державної виконавчої влади забезпечувати своєчасне реагування на зміну політичної ситуації, здатність здійснювати необхідні дії, викликані цією зміною.\nздатність організаційної структури місцевого органу державної виконавчої влади забезпечувати необхідне оперативне управління і необхідний контроль.\nздатність організаційної структури місцевого органу державної виконавчої влади гармонізувати виробничі і соціальні процеси.\nобсяг витрат, пов'язаних з функціонуванням організаційної структури місцевого органу державної виконавчої влади .


Ресторан Whisky Corner (Віскі Корнер) в Києві вул. Софіївська 16/16: меню, бронювання столика, ціни і відгуки| Tomato.ua\nГоловна / Ресторани / Whisky Corner\nРесторан Whisky Corner (Віскі Корнер)\nКиїв, вул. Софіївська 16/16\nКухня: Європейська , Британська\nКонцептуальний ресторан віскі «Whisky Corner» зустрічає своїх гостей у самому центрі Києва, на вулиці Софіївській.\nТут представлена унікальна колекція віскі, в якій налічується понад 900 позицій напою. Відвідувачі можуть замовити віскі Шотландії, Ірландії, Японії, Тайваню, Індії, США. Регулярно в закладі проходять дегустації з представниками світової індустрії віскі.\nУ меню ресторану представлені класичні та авторські страви європейської кухні. Основний акцент зроблено на се...\nУ меню ресторану представлені класичні та авторські страви європейської кухні. Основний акцент зроблено на сетах з закусок, які максимально здатні розкрити смакові якості віскі.\nТакож у закладі готують стейки з витриманого м'яса Абердинських биків. У меню можна знайти понад 10 видів стейків, серед яких відзначають фірмовий «Стейк Тюдорів».\nКрім цього, у ресторані гості можуть замовити салати, супи, паї, страви з м'яса, птиці, риби й морепродуктів, страви, приготовані на грилі, гарніри, десерти.\nВишуканий інтер'єр закладу виконаний у стилі сучасної європейської класики.\nУ розпорядженні гостей просторий основний зал, активна барна стойка, бенкетний зал і літній майданчик.\nВечорами відвідувачі ресторану можуть насолодитися живою музикою.