Главная База знаний "Allbest" Педагогика Вища освіта в США\n1. Сучасні принципи побудови вищої освіти сша\n2. Система вищої освіти в сша. Коледжі та університети\nФормування системи вищої освіти. Перші кроки до становлення системи вищої освіти у США було зроблено ще на початку XVII ст., коли засновувались коледжі вільних мистецтв, які створювались на зразок англійських технологічних. Згодом майже в усіх штатах з'явилися сільськогосподарські коледжі. Однак, якщо в Європі вищі професійні школи існували самостійно, то в США зазвичай, включалися до складу університету поряд з коледжами вільних наук та мистецтв. Одночасно зі ступенем бакалавра вони почали присвоювати ступінь магістра і доктора. Таким чином, до початку XX ст. еволюція установ американської вищої школи привела до створення великих університетів, які стали основними осередками фундаментальної науки в США.\nКожного року понад три мільйони учнів закінчують середню школу, з них майже мільйон поступають до вищих навчальних закладів. Стати студентом одного з престижних американських університетів -- це вже велике досягнення для випускника середньої школи.\nвища освіта америка\n- заклади післясередньої освіти різного виду і напівпрофесійні школи з програмами тривалістю від 1-ого до 3-ох років і присудженням посвідчень низьких рівнів. Коротка освіта закінчується отриманням сертифіката про певні професійні вміння, довша - присвоєнням асоційованого ступеня (Associate Degree) з правом виконання роботи рівня техніків і вступу на третій курс коледжів з бакалаврськими програмами;\n- місцеві і молодші коледжі з дворічними програмами, виконання яких відкриває двері на третій курс «бакалаврських» коледжів та отримання асоційованого ступеня чи професійної ліцензії (Occupational License);\n- коледжі вільних мистецтв, що є істотною особливістю системи вищої освіти США, з викладанням майже виключно загальних дисциплін типу історії, хімії, економіки тощо і присудженням диплома бакалавра з домінуючим академічним та мінімальним професійним наповненням. Однак помітною є тенденція включати на заключних роках чотирирічної програми і професійні курси, що розширює можливості випускників. Але для окремих спеціальностей, наприклад, медицини і права, для отримання професійної кваліфікації студент повинен пройти ще й програму післядипломного фахового навчання для досягнення рівня магістра в університетських школах;\n- загальноосвітні (comprehensive) коледжі з присвоєнням диплома як бакалавра, так і магістра (програми включають розвиваючі дофахові і поглиблюючі професійні частини). більшість цих закладів готує вчителів, бізнесменів, фахівців, діяльність яких вимагає диплома магістра;\n- незалежні професійні школи з бакалаврським (часто й магістерським) рівнем дипломів у сферах технології, мистецтв тощо. Маючи близький до закладів першої групи зміст програм, ці школи використовують набагато кваліфікованіший персонал з університетською підготовкою;\n- університети з правом підготовки докторів та усіма циклами навчання, які складають найбільш престижну групу ВНЗ. До них входять коледжі бакалаврського рівня, школи для навчання до рівня магістра і вище. Часто цю групу диференціюють на вужчі, опираючись на рівень наукових досліджень (за кількістю та тематичною різноманітністю захищених щороку докторських дисертацій), обсягом наукового фінансування, наявністю чи відсутністю медичної школи з дослідною клінікою, спектром факультетів, нарешті, кількістю викладачів І студентів та співвідношенням між ними.\nТрадиційними є щорічні рейтинги університетів; особливу увагу привертає список «25 кращих університетів США», який вже давно очолюють трійка приватних (Гарвардський, Йєльський і Стенфордський) та кілька державних (Мічиганський і декілька каліфорнійських).З-поміж звичних вирізняється окрема група закладів вищої освіти, що широко використовують надсучасні засоби передачі інформації та організації дистанційного навчання. Серед перших була відома компанія IBM, що використала двосторонній відеозв'язок через супутники для навчання свого персоналу одночасно на обох берегах Атлантичного океану. Сьогодні і телеконференції науковців стали звичною справою. Навчання з миттєвим спілкуванням викладача та групи студентів У багатьох точках США також застосовується все ширше.\nГнучка ступенева система американської вищої школи дозволяє переривати навчання на будь-якому рівні, змінювати профіль навчання, продовжувати освіту. У магістратуру та докторантуру відбирають лише бакалаврів, що мають успішність не нижчу за «В», позитивну характеристику, письмову рекомендацію від одного чи двох викладачів. Вони повинні здати успішно екзамени, що проводяться двічі на рік.\nНаприклад, якщо предмет оцінено у 2 кредити і складено на «відмінно», то студент отримує 4х2=8 балів. Предмет в 1 кредит за заключної оцінки «добре» додає студенту 3 бали. Для отримання диплома бакалавра за 4 роки (8 семестрів) необхідно набрати 120 і більше балів (але середній бал повинен перевищувати «2», а це можливо лише за умови, коли у студента траплялися і добре складені іспити).\nСоціальна диференціація американської молоді завжди впливала на доступності вищої освіти і на якості вчення для різних соціальних прошарків молоді. Підйом масових демократичних рухів в 60-х роках, рух за десегрегацію вузів призвели до певних змін в складі і загальній чисельності студентів: між 1958 і 1979 рр. число їх зросло в 3 рази і досягло 11,5 млн. чоловік, що складає майже половину населення США від 18 до 24 років 30.\nУ наш час середня освіта в країні загальна і безоплатна. Дошкільне виховання здійснюють ясла (nursery school) та дитячі садки (kindergarten), які охоплюють більшу частину старшої вікової групи. Обов'язкова освіта розпочинається з 6 років, триває 12 років і має за побудовою різні варіанти: 8 +4, 6 + 3 + 3, 6 + 6 років. Найчастіше це другий варіант з послідовним вільним переходом між Primaty (Elementary), Junior i Senior High School. Батьки можуть обрати безоплатні державні школи (public school) чи приватні -- private school. Маючи ширший бюджет, останні надають за кошти батьків освітні послуги вищого рівня, ніж державні школи. Уряд встановлює лише дуже загальні рамки вимог для навчання, тому програми середньої освіти відрізняються у різних штатах, містах, округах і школах. Батьки і діти мають велику свободу вибору істотної частини дисциплін та змісту тих, що є обов'язковими. Останнім часом у США постійно зростає кількість спеціалізованих шкіл з поглибленим вивченням частини предметів, де знайшли роботу частина тих вчителів, що емігрували з екс-соціалістичних країн. Набір у ці школи відбувається за результатами попереднього навчання. Вкажемо, що у США немає загальнодержавної шкали оцінок. Застосовуються то різні варіанти числових, то рейтингові. Все ж найпоширеніша 5-бальна з позначенням балів літерами від А до Е. Увага уряду до талановитих (gfted) дітей невпинно зростає, як і зацікавленість у вдосконаленні знань загалу учнів.\nЗаяви у вищі заклади освіти учні США подають у віці 17 років за рік до закінчення середньої школи. Для зарахування необхідно успішно скласти відповідні тести й отримати атестат -- High School Diploma. Останній рік школи частина учнів присвячує поглибленому вивченню тих дисциплін, які вони планують обрати в закладах вищої освіти. Успішне складання заключних тестів може дати право розпочати занаття у ВЗО відразу з другого курсу.\nСистема вищої освіти США надзвичайно велика і різноманітна. На відміну від інших країн, великої популярності набули програми 2-3-річної спеціалізованої підготовки у місцевих і молодших коледжах, які давали змогу порівняно дешево і швидко готувати до ефективної практичної роботи широкі контингенти молоді. Завдяки цьому США у ХХ ст. постійно перебували й утримуються зараз у числі світових лідерів з охоплення населення різними видами післясередньої освіти. Середину 90-х років країна зустріла з майже 4000 ліцензованих закладів вищої освіти різного рівня й близько 14 млн. студентів (1/3 закладів і понад 1/5 студентів планети).\nОсобливістю США є й те, що, крім освітніх і наукових функцій, їх заклади вищої освіти виконують важливі соціально-культурні завдання (програми безперервного навчання, перепідготовки безробітних, консультаційні й експертні послуги, надання курсів різного змісту і тривалості усім, хто цікавиться новим і прагне самовдосконалення).\nАмериканські закони визначають, що незалежно від підпорядкування всі заклади вищої освіти повинні вважатися автономними об'єднаннями під загальним наглядом усього суспільства (федерального уряду і урядів штатів як розподілювачів коштів за встановленими законами) й фактичним керівництвом органів (наглядових рад довірчих осіб), що складаються з представників наукової громадськості, місцевої влади, підприємницьких і фінансових кіл, професорів, відомих громадян з дипломами даного ВЗО. Вироблена ними стратегія розвитку закладу реалізується затвердженим наглядовою радою президентом закладу та його адміністративною командою.\nУ кожному штаті за сторіччя сформувалася власна структура координації діяльності розташованих на його території ВЗО різного рівня і підпорядкування й встановлення спільних «правил гри і вимог» (стандарти з прийому і програми, форми звітності й перевірок, рівні фінансового забезпечення тощо). Усі численні громадські організації разом формують Американську раду з освіти, завданням якої є представлення загальних інтересів і потреб системи освіти й мільйонів її учасників перед федеральним урядом і президентом.\nКожного року понад три мільйони учнів закінчують середню школу, з них майже мільйон поступають до вищих навчальних закладів. Стати студентом одного з престижних американських університетів -- це вже велике досягнення для випускника середньої школи. Деякі коледжі провідних університетів притягують майже два проценти випускників кожен, але тільки один з десяти абітурієнтів стає студентом. Відбір студентів ведеться на основі (а) їх шкільних результатів; (б) рекомендації шкільних вчителів; (в) враження, яке вони справили під час співбесіди в університеті; (г) їх результатів на Тесті по шкільній успішності (SAT).\nСистема вищої освіти в США складна. Вона розділяється на чотири категорії:\n(1) університети, які можуть мати (а) декілька коледжів, по закінченні яких студент отримує звання бакалавра, (б) один чи більше коледжів для тих, хто збирається отримати звання магістра або доктора;\n(2) інститути з чотирьохрічним навчанням -- коледжі -- більшість з яких не є частиною університетів;\n(3) технічні навчальні заклади, в яких навчання продовжується від шести місяців до чотирьох років, де вивчається широке коло професій -- від перукаря до бухгалтера і комп'ютерного програміста;\n(4) дворічні, або громадські коледжі, де студенти можуть отримати багато професій чи продовжити після цього навчання в чотирьохрічних коледжах або університетах.\nБудь-який з цих навчальних закладів, в залежності від джерела фінансування, може бути приватним або громадським. Великої різниці в якості навчання між приватними і громадськими навчальними закладами не існує. Але це не означає, що всі вони мають однакову престижність і що між ними немає різниці в матеріальному забезпеченні.\nБагато університетів і коледжів, як приватних, так і громадських, мають високу репутацію, пропонуючи цікаві програми і даючи своїм студентам відмінну освіту. Більшість з них відповідають всім вимогам. У той же час деякі навчальні заклади дають середній рівень освіти, і їх студенти не завжди стають вченими, видатними діячами, професіоналами в своїй справі. Престижність того чи іншого навчального закладу визначається якістю викладання, наявністю технічних засобів навчання, бібліотек, спеціальних курсів, а також числом і рівнем підготовки абітурієнтів, тобто на яких умовах даний навчальний заклад відбирає своїх студентів. Всі ці фактори доповнюють один одного.\nВ США існує чіткий розподіл на більш і менш престижні навчальні заклади. Навчатися в перших з них дорожче, але по закінченню випускник має переваги при працевлаштуванні і для подальшої кар'єри. Щоб стати студентом одного з таких коледжів, мільйон випускників середніх шкіл щороку здають екзамени SAT. Але недавно наголос на екзаменах при вступу до вузу було піддано критиці, тому що при цьому визначаються знання тільки математики та англійської мови. Виступаючи на захист вступних екзаменів, адміністрація багатьох університетів підкреслює, що ці екзамени дають змогу справедливого відбору студентів, коли число претендентів на одне місце досягає 10-12 чоловік.\nЧому американці йдуть вчитися до коледжу?\nСША займають перше місце серед промислово розвинутих країн відносно частки молоді, яка отримує вищу освіту. Які причини цього? Що штовхає сім'ю з середнім рівнем доходів брати до 120000 доларів в кредит, щоб їх син або дочка могли чотири роки навчатися в приватному університеті? Чому батьки в сім'ях з низьким рівнем доходів беруть додаткову роботу, щоб забезпечити своїм трьом дітям навчання в державному університеті -- це приблизно 4000 доларів на кожного? Чому сорокарічна жінка кидає свою роботу і витрачає свої заощадження на придбання вищої освіти, яку вона не отримала, коли була молодшою?\nАмериканці дуже високо цінують вищу освіту. Це пояснюється давніми політичними традиціями країни. Люди в США завжди вважали, що освіта необхідна для функціонування демократичного уряду. Вони впевнені, що освіта готує людину для свідомого політичного життя, в тому числі, участі в виборах.\nДо Другої світової війни здавалось, що середня освіта відповідає більшості вимог людей, але післявоєнний період поставив перед американцями десятки нових складних питань, таких як використання атомної енергії, ґенна інженерія, космічні програми, допомога зарубіжним країнам. Американцям рідко доводиться безпосередньо брати участь в вирішенні подібних проблем, це роблять представники влади, яких вони обирають. Внаслідок цього, останніми роками все більше американців вважають вищу освіту, як і можливість зробити вільний політичний вибір, необхідними для розв'язання подібних проблем.\nКрім цих, досить ідеалістичних причин отримання вищої освіти, більшість американців вважають її необхідною для збільшення своїх прибутків. В деяких сферах, таких, як право, медицина, освіта, технології, вища освіта є необхідним першим кроком для успішного просування по службі. Інші професії не вимагають обов'язкової вищої освіти, але багато молодих американців вважають, що диплом про вищу освіту дозволить їм отримувати більшу зарплату на першій роботі. Сьогодні ця робота дуже вірогідно включає обробку інформації: більше 60 процентів американців працюють вчителями, програмістами, секретарями, юристами, банкірами тощо, де їм доводиться здобувати, обмінюватись і використовувати інформацію. Щоб успішно справлятися з такою роботою, атестата про середню освіту явно недостатньо.\nОбираючи коледж або університет\nКрім інформації про вступні вимоги вузу (в тому числі оплату), при виборі університету або коледжу американці беруть до уваги ще багато аспектів. Їм треба знати:\n* Які вчені звання пропонує вуз? Як довго продовжується навчання? На молодших курсах (коледж) звичайно пропонується чотирьохрічний курс «гуманітарних наук», після чого присвоюється звання бакалавра мистецтв (В.А.) з таких предметів, як історія, мови і філософія. (Термін «гуманітарні науки» йде від «лібералес артес», латинського виразу, який визначав вільні, або людські мистецтва і навики. В часи Римської імперії їх могла отримати тільки вільна людина, а не раб). Багато гуманітарних коледжів також пропонують звання бакалавра наук (B.S.) з фізики, хімії чи других точних наук. Технічні навчальні заклади пропонують курси з сільського господарства або бізнесу з різним строком навчання, а навчання в общинних коледжах продовжується два роки.\nВипускники старших курсів в Америці отримують звання магістра і доктора як мистецтв, так і точних наук. (Термін «доктор» походить від латинського слова «досере», що значить «навчати»). Щоб отримати ці знання, потрібно навчатися на старших курсах від двох до чотирьох років. Але якщо навчання зв'язане з оригінальними дослідженнями, студент може додатково провести в університетських бібліотеках і лабораторіях місяці і навіть роки.\n* Які навчальні програми пропонують коледжі або університети? Що потрібно для отримання звання? Кожен американський університет чи коледж має свою власну програму. На молодших курсах можуть бути обов'язкові для кожного студента предмети (наприклад, світова історія, математика, методи досліджень або вміння писати твори). Все ж студенти самі вибирають свої «профілюючі» дисципліни (це дисципліни, з яких вони хочуть отримати вчене звання), а також певне число «факультативних» предметів (це не обов'язкові для них предмети). Згідно з даними Національного інституту освіти, урядової організації, американські коледжі та університети пропонують більш як 1000 профілюючих дисциплін, а число факультативних вимірюється десятками тисяч.\nНа молодших курсах студент, звичайно, повинен заробити певне число «заліків» (близько 120), щоб отримати по закінченні чотирьох років навчання звання. Щоб отримати заліки, необхідно відвідувати лекції (або лабораторні заняття), виконувати завдання і успішно здавати екзамени. Один залік з окремого курсу, як правило, потребує години роботи в класі щотижня. Трьох-заліковий курс із біології може включати в себе дві години лекцій плюс годину лабораторної роботи на тиждень. Курс може продовжуватись від 10 до 16 тижнів -- «семестр».\n*Чи є коледж або університет громадським закладом (який управляється державою або місцевою владою), чи це приватний заклад? Якщо він приватний, то чи є він релігійним навчальним закладом? В США немає національної (федеральної) системи освіти, кожен з 50 штатів, а також деякі великі міста, мають свій власний університет. (Федеральний уряд керує навчальними закладами, де готуються професійні кадри для збройних сил -- наприклад, Військово-морська академія США в Аннаполісі, Меріленд). Коло 25 відсотків всіх вузів у США є приватними і управляються релігійними організаціями. Більшість з них відкриті для студентів різних віросповідувань, але в деяких релігійних навчальних закладах усі студенти повинні відвідувати релігійні обряди. Також існують деякі приватні заклади, які не мають зв'язку з релігією.\nЯк громадські, так і приватні вузи залежать від трьох джерел доходів: плата за навчання, благодійництво (пожертвування заможних людей) та державне фінансування. Благодійницькі фонди деяких університетів дуже великі :в Гарвардському, Прінстонському та Єльському університетах вони перевищують мільярд доларів. Більша частина грошей платників податків йде на фінансування громадських навчальних закладів.\n* Які розміри мають вузи? В Америці існує багато маленьких коледжів, в деяких з них навчається менше 100 студентів. Але більша частина абітурієнтів вибирають великі університети. В середині 1980-их років існувало сім університетів, в кожному з яких навчалось понад 100000 студентів. (Один з них, Державний університет Нью-Йорку, має понад 60 студентських містечок в різних куточках штату).\nЧим пояснюється успіх великих університетів? До недавнього часу на це можна було відповісти просто: вони пропонують найкращі бібліотеки та умови для наукових досліджень. Можливість користуватися «головним» (дуже великим) комп'ютером і сучасними лабораторіями притягує на факультети цих вузів провідних науковців. А студенти прагнуть навчатися у справжніх знавців своєї справи. Одним з важливих факторів високої репутації американських університетів є їх дослідницькі програми. Але за останні роки частка вищих наукових звань, отриманих за роботу в «чистих» (дослідницьких) науках, зменшилась. Це стосується гуманітарних наук. Студенти, як і раніше, намагаються поступити до найстаріших і найбільш престижних університетів, але при цьому прагнуть отримати нові різноманітні навчальні програми.\nТенденції розвитку навчальних програм\nПротягом 1970-1980-их років існувала тенденція зменшення популярності традиційних гуманітарних наук. Замість цього, студенти вибирали профілюючі дисципліни, які готували їх до конкретної роботи. В 1987 році 56 відсотків звань бакалавра були отримані в сфері бізнесу і менеджменту, комп'ютерної техніки і інформатики, освіти, машинобудування, медицини та суспільствознавста. Тільки 13 відсотків звань були отримані в традиційних науках та Мистецтвах.\nАле деякі оглядачі вважають, що ця технократична тенденція закінчується, і студенти все частіше обирають традиційні області навчання. Вони приводять той факт, що в 1987 році число тих, хто отримав звання бакалавра з математики, виросло на 49 відсотків порівняно з 1981 роком, коли воно було на самому низькому рівні. Зростає кількість тих, хто отримав звання бакалавра з англійської мови та літератури, іноземних мов, історії та фізики.\nВ багатьох аспектах це нове збільшення популярності гуманітарних наук є поверненням до давніх традицій в американській освіті.\nНа час заснування американських колоній в 1600-их роках в світі вже існували дуже старі університети. Історія університету Аль-Аз-хар в Каїрі нараховувала понад 600 років, декілька століть існував університет Болоньї в Італії. Англійські університети Оксфорд і Кембрідж, а також Паризький університет, були засновані в XII столітті.\nЄвропейські коледжі були продовженням своїх університетів. Перші коледжі були відкриті в Парижі, як місця постійних занять студентів університету. Як правило, всі студенти, які перебували в одному місці, вивчали однаковий предмет (право, медицину, теологію тощо). Термін «коледж» поступово став означати місце, де вивчали певний предмет (наприклад, право). Таким чином коледжі стали вищими навчальними закладами.\nЯк коледжі, так і університети відігравали значну роль в житті Англії на той час, коли люди почали мігрувати в Північну Америку. В перші 25 років існування Колонії Масачусетської затоки туди прибуло понад 100 випускників Оксфордського, Кембріджського та Дублінського університетів. Природно, що перші колоністи заводили в Америці такі ж правила, які існували в їх країнах. А, так як багато колоністів прибуло до Америки в пошуках свободи віросповідання, не викликає подиву, що їх перші коледжі готували церковників. Цю ціль мав Гарвардський коледж, заснований в 1636 році, так як і Коледж Вільяма та Мері (Вірджинія, 1693) та Єльський коледж (Коннектикут, 1701). На час завоювання незалежності у 1783 році було засновано ще шість коледжів: Прінстон (Нью-Джерсі), Пенсильванія і Колумбія (Нью-Йорк), Браун (Род-Айленд), Ратґерс (Нью-Джерсі) та Дартмут (Нью-Гемпшир). Зараз це -- престижні діючі університети.\nКоледжі нового світу\nВ XVII столітті колонії процвітали. Англійці та інші європейці, які покинули свої країни бідняками, стали в Америці землевласниками та купцями. В Європі коледжі існували для еліти (членів заможного «вищого класу»), але в Америці в початковий період колонізації не існувало чіткого класового розділу. Тому ті, хто міг дозволити собі, посилали своїх синів (але не дочок) в колоніальні коледжі. Не всі з цих молодих людей вчилися на церковника. На середину XVIII століття тільки половина випускників американських коледжів присвячували своє життя релігії. Інша половина, як правило, ставала юристами, лікарями та бізнесменами. Чому навчали в колоніальних коледжах? Як і в Європі, базовими предметами були латинська та грецька мови, а також філософія та теологія. Але, відповідаючи на інтереси «нового студента» в Новому Світі (так тоді називали Америку), коледжі також вводили «сучасні» предмети. Студенти вивчали і обговорювали нові політичні ідеї англійця Джона Лока та француза Монтеск'є. Вони цікавились географією. Деякі колоніальні коледжі пропонували навіть курси так званих «практичних» наук -- спостереження, навігація, ведення господарства (фермерство), комерцію (торгівлю) та управління.\nАле основні цілі та методи академічної освіти XVIII століття в колоніальних коледжах не мінялись. Ці коледжі продовжували брати приклад з Оксфорду та Кембріджу: їх метою було виховання студентів, передача знань, набутих минулими поколіннями. Вони не пропонували своїм студентам проводити власні дослідження, або розробляти нові ідеї. Навіть після завоювання незалежності в 1783 році, подібна модель вищої освіти продовжувала існувати в США протягом більшої половини наступного століття.\nНа час інавгурації першого президента США Джорджа Вашингтона в 1889 році в американському суспільстві утвердились декілька провідних ідей. При народженні нової країни появилось кілька визначних документів: памфлет Томаса Пейна «Здоровий глузд». Декларація про незалежність. Конституція США, а також Федеральні документи (есе, в яких обговорювалась нова конституція). Вже саме читання і обговорення цих документів являлось освітою. Американці почали добре розуміти принципи демократії і місце уряду в державі.\nІнколи було нелегко поєднати два принципи: принцип успішності та ефективності навчання і принцип збереження народного контролю над урядом. Наприклад, коли засновники нової держави захотіли дати більше освіти всім громадянам, американці це вітали. Але коли Дж. Вашингтон і наступні п'ять президентів запропонували відкрити в столиці національний університет, Конгрес відповів на це відмовою. Народні представники боялися передавати центральному уряду дуже багато повноважень. Вони вирішили, що питання освіти буде продовжувати знаходитись в руках кожного штату і общини.\nВ XIX столітті над США пронеслися сильні штурмові вітри. І якщо говорити про їх напрямок, то можна сказати, що вони дули з заходу: мільйони європейців перетнули Атлантику, щоб жити в новій країні. Разом з прибулими раніше жителями вони продовжували просуватись на захід Північно-американського континенту. Як першопрохідці, по мірі просування до Тихого океану, вони засновували ферми, міста та коледжі. Більшість з цих нових коледжів були бідні, але туди міг поступити майже любий, хто мав для цього інтерес та час. По мірі розвитку цієї тенденції, європейська модель освіти почала змінюватись.\nЩе одна причина цих змін зв'язана з допуском в коледжі жінок. Перші три жінки, які отримали звання бакалавра в американському вузі, закінчили коледж Оберлін, Огайо в 1841 році. Але Оберлін, який почав приймати студентів незалежно від їх раси або статі ще в 1830-их роках, був винятком. Більша частина коледжів в першій половині XIX століття відмовлялась приймати жінок. Також вважалось непристойним, коли жінки і чоловіки вчились в одному класі. (Навіть в Оберліні жінкам не дозволялось відвідувати вечірні заняття, де за за допомогою телескопа вивчались зірки). Таке ставлення змінювалось повільно. Вассар (Нью-Йорк), перший американський коледж для жінок, відкрився тільки в 1865 році. На протязі наступних 35 років відкрились коледжі Велеслі, Смітт (обидва в Масачусетсі) та інші.\nАле корінні зміни в системі американської вищої освіти почалися з прийняттям корінного закону -- Акта 1862 року про дарування землі коледжам. Згідно з цим законом, федеральний уряд передавав штатам великі ділянки громадської землі для розвитку сільськогосподарських та технічних коледжів. Штати продавали цю землю і направляли виручені кошти для заснування таких коледжів.\nАкт про дарування землі позначив початок федерального впливу на вищу освіту -- впливу, який базувався на фінансовій допомозі. Він також став початком нової тенденції: нові коледжі почали глибоко розробляти проблеми наукового ведення сільського господарства.\nВ 1869 році новий президент Гарварду Чарльз Еліот реорганізував свій найстаріший в країні коледж в університет. Він посилив вступні вимоги, додав нові курси (в тому числі, факультативні дисципліни) і підняв стандарти отримання наукових звань. Через декілька років в Меріленді відкрився Університет Джона Гопкінса, а ще через десять років -- Університет Чікаґо (Іллінойс) та Стенфордський університет (Каліфорнія). Ці нові вузи, які були спрямовані на проведення досліджень, ввели навчальні програми старших курсів (подібний рівень освіти вже існував деякий час в Європі). На початок XX століття американські вищі навчальні заклади мали такі риси:\n* Ціла низка молодших та старших курсів ввели спеціалізацію (наголос на певному предметі). Наприклад, для підготовки вчителів були засновані «нормальні школи».\n* Багато коледжів та університетів, якими до цього керували релігійні громади, стали просто приватними, або навіть громадськими навчальними закладами.\n* Більшість коледжів та університетів були змішаними (відкритими для чоловіків і жінок). Після відміни рабства темношкірі американці також почали навчатись в коледжах і університетах. (Але тільки через багато років було докінчено з шкільною сегрегацією -- практикою навчання чорних та білих в різних школах).\nАле, незважаючи на всі ці зміни, вища освіта все ще вважалась в США елітарною: ії отримували найбільш талановиті, заможні, або ті, хто міг дозволити собі вчитись, не працюючи.\nВ 1944 році Конгрес прийняв Закон про адаптацію військовослужбовців, який незабаром отримав в народі ім'я «Біль про права Джі-Ай». («Джі-Ай» -- так в той час називали американських солдат. Ця назва є англійським скороченням «дарунків уряду» -- обмундирування та інших речей, які «дарувались» солдату). Цей Закон обіцяв фінансову допомогу членам збройних сил по закінченні другої світової війни, в тому числі допомогу на придбання вищої освіти.\nЧерез рік війна закінчилась. Передбачалось, що за допомогою для придбання вищої освіти звернуться 600000 ветеранів війни. До 1955 року понад 2 мільйони ветеранів другої світової війни використали свій Біль про права, щоб навчатися в коледжі. Багато з них були вихідцями з бідних сімей. На момент звернення за допомогою тридцять процентів з них були одружені, 10 процентів мали дітей. Дуже багатьом з них приходилось підробляти під час навчання. Це було нелегко, але колишні військові вважали, що диплом про вищу освіту (який вони не могли отримати без допомоги) покращить їхні шанси отримати добру роботу в післявоєнній економіці. Деякі з них пішли в коледжі, де вивчались гуманітарні науки, другі -- до технічних та професійних навчальних закладів. Вони досягнули в навчанні великих успіхів, і це змусило всіх, хто мав відношення до вищої освіти, переосмислити її цілі. Всього за декілька років американські ветерани війни змінили образ претендента на навчання у вузі.\nВ післявоєнній Америці місце в студентських містечках шукали і інші категорії населення. Почало збільшуватись число жінок, які навчались в вузах. Було покінчено з расовою сегрегацією в початкових та середніх школах, і темношкірі американці отримали рівні права вступати до вибраного ними коледжу.\nНа початок 1960-их років деякі коледжі ввели спеціальні плани та програми, щоб зрівняти можливість отримати освіту на всіх рівнях, для всіх груп. Деякі з цих програм отримали назву «програми по підтвердженню прав». Їх ціллю було компенсувати колишню нерівноправність, даючи спеціальні переваги представникам меншостей, які прагнули вчитися або працювати в коледжі. (В США термін «меншість» часто має два значення: (а) меншість -- це етнічна або расова група, яка становить невеликий відсоток в загальній кількості населення; (б) цей термін також вживається для найменування групи, яка не є керуючою політичною силою.) Деякі коледжі, наприклад, виділяли кошти на підготовку студентів-представників меншостей, коли ті ще навчалися в середній школі. На початок 1970-их років уряд США твердо підтримував дані міри. Він вимагав від коледжів та університетів, які фінансувались суспільством, вводити певні програми по підтвердженню прав. Але коли коледжі почали установлювати квоти (фіксовану кількість) прийому студентів-представників меншостей, багато американців (включаючи американців-представників меншостей) почали протестувати. Вони вважали це однією з форм дискримінації.\nТак як і більшість (але не всі) проблеми в житті американського суспільства, цей конфлікт був вирішений змінами і компромісом. Коледжі продовжували програми по підтвердженню прав, але робили це менш спірними методами. Один великий університет, наприклад, оголосив, що він буде намагатись приймати студентів, які б внесли до студентського середовища різноманітні таланти. Таким чином, він розглядав всіх абітурієнтів, в тому числі представників меншостей, керуючись не тільки їх успішністю в середній школі та на вступних екзаменах, але також їх талантами, добровільною діяльністю і «життєвим досвідом».\nЯких успіхів досягнула подібна практика? Студенти американських коледжів -- представники все більш різноманітних соціальних груп. В 1987 році 54 проценти з них були жінками. В тому році жінки отримали 51 процент всіх звань бакалавра і магістра, а також 35 процентів докторських та професорських звань. Але не всі групи мають такий успіх.\nХоча 59 процентів випускників середніх шкіл 1988 року продовжили в тому ж році навчання в вузах, серед афро-американців цей показник дорівнює 45 відсоткам. Діячі освіти разом з усіма працюють, щоб підвищити цей показник.\nАмериканські коледжі та університети починають також приймати представників нетрадиційних груп -- студентів, які працювали декілька років перед вступом до коледжу, або які продовжують працювати під час навчання. В 1987 році 41 відсоток студентів коледжів були старші 25 років, а 43 відсотки працювали.\nВиша освіта завтра\nЧи можуть американські коледжі та університети почивати на досягнутих результатах? Зараз в Америці близько 12 мільйонів студентів. Вони живуть в суспільстві, яке твердо вірить в зв'язок між освітою і демократією. В їх розпорядженні великі бібліотеки (тільки в Гарварді більше 10 мільйонів томів), останні технічні досягнення і традиції науково-дослідницької роботи. (Перший в світі електронний комп'ютер був, наприклад, розроблений в Університеті Пенсильванії). Вони можуть вільно добиватися своїх цілей, розвивати свої здібності та здобувати професійні знання.\nІ все ж багато американців не задоволені станом вищої освіти в країні.\nМабуть найбільше нарікань викликають навчальні плани вузів і, особливо, широке розповсюдження факультативних дисциплін. В середині 1980-их років Асоціація американських коледжів (ААК) опублікувала доповідь, в якій закликала до викладання всім студентам певного набору традиційних дисциплін. Згідно з цією доповіддю, це мають бути точні науки і вивчення культурних відмінностей (а також основні навики грамотності). Дещо подібна доповідь під назвою «Охопленість навчанням» була опублікована Національним інститутом освіти (НІО). В ній НІО прийшов до висновку, що навчальні програми вузів стали «надмірно професійними і зв'язаними з роботою». Доповідь також попередила, що вузівська освіта практично не розвиває в студентах «загально прийнятих цінностей та знань», які традиційно зв'язують американців. Чи правдиве це звинувачення?\nНа даний момент, можливо, в ньому є доля істини. І справді, деякі студенти отримують свої дипломи без вивчення західної цивілізації, вже не кажучи про другі світові культури. Інші закінчують коледж, не вивчаючи точних наук чи управління. У відповідь на це, деякі коледжі почали робити наголос на обов'язковому для всіх студентів певному набору дисциплін. З іншого боку, багато студентів і деякі викладачі виступили з критикою навчальних програм вузів, як «євроцентричних», які нехтують культурами Африки, Азії чи Латинської Америки. Це привело до появи руху, спрямованого на «мультикультуралізм», тобто вводу до навчальних програм багатьох вузів таких дисциплін, як африканська література або роль жінки в суспільстві. Деякі традиціоналісти вважають, що ця тенденція зайшла занадто далеко.\nПерші кроки до становлення системи вищої освіти у США було зроблено ще на початку XVII ст., коли засновувались коледжі вільних мистецтв, які створювались на зразок англійських технологічних. Згодом майже в усіх штатах з'явилися сільськогосподарські коледжі. Однак, якщо в Європі вищі професійні школи існували самостійно, то в США зазвичай, включалися до складу університету поряд з коледжами вільних наук та мистецтв. Одночасно зі ступенем бакалавра вони почали присвоювати ступінь магістра і доктора. Таким чином, до початку XX ст. еволюція установ американської вищої школи привела до створення великих університетів, які стали основними осередками фундаментальної науки в США.\nПроблеми в освіті свідчать, що американська вища освіта змінюється, як це відбувалось на протязі всієї її історії. І, як і в минулому, ці зміни можуть йти в досить несподіваних напрямках: пуритани заснували коледжі для підготовки церковників, але студенти цих коледжів залишились в історії як керівники першої в світі конституційної демократії. Коледжі, яким була дарована земля, мали ціллю навчати сільському господарству та машинобудуванню будівників американського заходу. Зараз багато з цих коледжів являється ведучими в світі по науковим дослідженням. Американські університети були засновані для навчання досить невеликої еліти. В XX столітті колишні військовослужбовці, жінки та представники меншостей заявили про своє право навчатися в цих університетах. Повний результат цієї зміни, можливо, ще в майбутньому.\nДля американців завжди було дуже важливо «примусити систему працювати». Це особливо стосується сфери освіти. Перед американцями зараз постали важливі питання: «Яку роль в світі повинна відігравати Америка як найстаріша конституційна демократія, найбільша економічна держава і перша в світі ядерна держава?» Американці високо цінують право висловити свою точку зору на ці питання. Але вони, в той же час, усвідомлюють всю складність цих питань. Щоб прийняти участь у вирішенні подібних проблем, більшість американців відчуває, що їм необхідна вся інформація, яку вони можуть отримати. Найважливішу роль в цьому відіграють коледжі та університети. І які б вимоги про поліпшення навчання перед ними не ставились, їх майбутнє майже гарантовано прагненням американців до розвитку і вдосконалення. Наступною зміною в системі освіти США, можливо, буде тенденція продовження людьми навчання в вузах протягом всього їхнього життя.\n1. Лунячек В.Е. Деякі практичні питання управління освітою в США / В.Е. Лунячек // Нова педагогічна думка . - 2008. - № 1. - С. 16-20.\n2. Дудка М.І. Вища школа України: стратегія управління і проблеми реформування : монографія / М.І. Дудка. - Харків : Основа, 2002. - 272 с.\n3. Лютих А.А. Высшее образование и наука в России и США: некоторые аспекты развития и сотрудничества / А.А. Лютих // Образование - ХХІ век: непрерывное образование - основа социализации личности: материалы Международной научно-практической конференции / под ред. Н.А. Проворотовой, П.А. Бабкина. - Воронеж, 2004. - С. 84-89.\n4. American Association of State Colleges and Universities [Електронний ресурс]. - Режим доступу : http://www.aascu.org/.\nреферат "Вища освіта в США" скачать\nДругие документы, подобные "Вища освіта в США"


Вт, 17 июл, 2012 13:20\nТема: где бы взять полочку для ванной на присосках?\nBV писал(а): Делаю так: сверлятся отверстия в стыках плиток, туда вкручиваются дюбеля достаточной длины и на них все вешается. Долбить плитку не надо, она сверлится дрелью (без удара!!!) победитовым сверлом без проблем.\nПридбайте спеціальне сверло для плитки, і сверліть де завгодно\nПн, 16 июл, 2012 11:21\nТема: Ребят=) Тема для взрослых.. Без подбарок и шуточек пожалуйста!=)\nannushka писал(а): а по- моему, нынешним детям хотелось бы айфон, айпод, айпад...совместное проживание мамы и папы их мало волнует....)))\nТема: Адекватность ситуации.\nЧт, 05 июл, 2012 7:55\nТема: Анекдот про Я........\nПоймал Янукович золотую рыбку... Рыбка глянула на Межигорье и сказала: - Жарь!\nСб, 30 июн, 2012 8:55\nТема: Девочкина машинка\nНе перебільшуйте. Значно більшу небезпеку на дорозі становлять мачо з підлітковою психікою.\nЦе ж авто, завдає такої ж шкоди, як і короткі спідниці )) - відволікає увагу. Ви ж не проти присутності на наших вулицях гарних жінок? Наше місто, хвала Господу, в цьому відношенні, особливо небезпечне)\nСб, 30 июн, 2012 7:37\nОтєц Дорік писал(а): а у меня только негатив) ничего хорошего в этом не вижу.\nВи, надто суворі, пане Дорік )))). Людина, можливо, таким чином поліпшує світ навколо себе. До того ж, вона, значною мірою, ще дитина.\nСб, 30 июн, 2012 7:32\nМи, одного разу зустрілись на регулюванні розвалу і я зробив комплімент її автомобілю ... бачили б ви її, її щасливе обличчя ))))))\nПт, 29 июн, 2012 7:27\nГаішники її також добре знають, і ставляться "з розумінням" )))) Особисто у мене, коли я бачу це авто, настрій підвищується і не можна втриматись від посмішки.\nСр, 27 июн, 2012 8:15\nТема: Дорога Возсиятское - Николаев\nНайгірша ділянка від Водяно Лориного до Возсіятського, але це вже не той "Армагедон", який я зі своїм авто відчули на собі минулого року. Є, щоправда, сумніви щодо того, наскільки надійним виявиться цьогорічний ремонт, але в будь-якому випадку - "прогресс на лицо"\nСр, 27 июн, 2012 8:11\nЗгоден. Їхати можна. До того ж, продовжує працювати техніка, за 1,5 тижня, я думаю, щось таки зліплять ))))\nПт, 15 июн, 2012 7:24\nТема: Газель !!!\nЯк окремий бізнес (автоперевезення) - не варто, це однозначно. Як транспорт, щоб картоплю з города підвезти (для забезпеченяя функціонування іншого бізнесу) - можливо. Заявляю як фахівець ))))\nСр, 13 июн, 2012 8:58\nТема: Другий скандал з годинником Кирила\nСр, 13 июн, 2012 8:36\nТема: Отношение форумчан к милиции\nСтосовно міліції та інших органів державної влади: "Нечего на зеркало пенять, коль рожа крива". Ми ж самі їх такими створили. Невже це не очевидно? Хто з нас не намагався обійти "дебільну" бюрократичну систему за допомогою знайомих у відповідних органах? Хто з власників автомобіл...\nСб, 09 июн, 2012 15:09\nСб, 09 июн, 2012 15:07\nПогоджуюся з усією критикою на адресу Кіровоградавто, але, як я зрозумів, вони мало не єдині в місті, хто продає оригінальні запчастини до ДЕУ. Угу, тільки чекати доведеться довго. Інколи можуть привезти але зовсім не те, що замовляли. Часто буває, що замовляєш, а приходиш забрати - вже зовсім інша...


14.04.10 | Автор: м-р Брут | В категоріях: Волинь, костели, монастирі, природа, церкви | Без коментарів »\nТеґи: Загоровські, Михайло Чацький, Олександр Загоровский, Петро Загоровський, Федір Сангушко\nВолинський городничий, що згодом дослужився до луцького ключника і маршалка Петро Загоровський вважався у свої часи скоробагатьком. Правда, не знаю, чи мав він золотого ланцюга на шиї та мобілу Верту. Історики взагалі порівнюють його з конкістадором, з твердими зубами й загребущими руками, що сам здобуває собі поважне становище в суспільности. Цій же меті служив вдалий [...]


Невиконання законних вимог державного виконавця та порушення вимог ЗУ «Про виконавче провадження» тягне за собою відповідальність - 10 Жовтня 2011 - Державна виконавча служба\nПонеділок, 10.12.2018, 08:16\nГоловна » 2011 » Жовтень » 10 » Невиконання законних вимог державного виконавця та порушення вимог ЗУ «Про виконавче провадження» тягне за собою відповідальність\nНевиконання законних вимог державного виконавця та порушення вимог ЗУ «Про виконавче провадження» тягне за собою відповідальність\nКіровським відділом державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції вживається ряд заходів з метою притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності передбаченої статтею 90 Закону України «Про виконавче провадження» та статтею 188-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення.\nТак, при виконанні судового рішення про стягнення із одного підприємства міста Кіровограда, у зв’язку з несплатою останнім коштів на користь іншого підприємства, державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на кошти боржника які знаходяться на рахунку в одній із банківських установ міста Кіровограда. Але в порушення вимог законодавства про виконавче провадження, про банки і банківську діяльність вказаною установою повернуто без прийняття до виконання постанову державного виконавця. В подальшому державним виконавцем запропоновано усунути порушення законодавства про виконавче провадження та повторно направлено постанову про арешт коштів, але постанову директором банківської установи повторно повернуто на адресу відділу та проігноровано законні вимоги державного виконавця.\nЗа наслідками невиконання законних вимог державного виконавця відносно директора банківської станови складено адміністративний протокол та скеровано матеріали до суду для прийняття відповідного рішення.\nСанкція статті 188-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за невиконання законних вимог державного виконавця та тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (340 – 1190 грн.).\nСправа знаходиться на контролі у відділі.\nПереглядів: 1482 | Додав: администратор | Рейтинг: 0.0/0


Поїздка за кордон: скільки грошей потрібно мати при собі? | Новини та аналітика : Україна та світ : EtCetera\nГоловна > Статті > У фокусі > БезВіз > Поїздка за кордон: скільки грошей потрібно мати при собі?\nБезвіз відкрив для українців можливості для більш бюджетних подорожей по Європі. Але це не означає, що українським туристам без грошей будуть раді. Щоб перетнути кордон без проблем, потрібно мати підтвердження того, що за кордоном у вас не виникне проблем з оплатою готелю, транспорту та зворотного квитка. EtCetera з’ясував, які країни які вимоги висувають до наповнення гаманця туриста.\nУ ВСІХ ПО РІЗНОМУ. Кожна країна висуває свої власні вимоги до фінансового стану прибулих туристів. Одні називають чисто символічну суму для перебування в країні протягом одного дня. Наприклад, для поїздки в Угорщину ця сума становить всього 3 євро. Для в’їзду в деякі країни (такі, як Франція) потрібно мати при собі по 120 євро на кожен день перебування (якщо немає броні в готелі). А ось при подорожі в Австрію взагалі не потрібно будь-якої конкретної суми. Тому перед поїздкою краще вивчити вимоги перетину кордону і забезпечити собі «фінансову страховку».\nОтже, пропонуємо ознайомитися з фінансовими вимогами 10 європейських країн, куди найчастіше направляються українці:\nІталія – 269,60 євро на одну людину на термін до 5 днів (якщо ви їдете з туристичною групою, то фінансові вимоги будуть інші).\nБолгарія – 50 євро або туристичний ваучер про сплачене перебування.\nГреція – 50 євро в день, але не менше 300 євро на всю поїздку.\nПольща – 100 злотих (24 євро) в день, але не менше 300 злотих (72 євро) за поїздку. Для тих, у кого сплачено перебування, хто подорожує в рамках пакетного туру, їде до молодіжних таборів, в санаторії на лікування та для ряду інших категорій – 20 злотих (5 євро) в день, але не менше 100 злотих на поїздку. Для тих, хто їде на навчання або для участі в довгострокових наукових програмах – 1600 злотих (орієнтовна сума на перші два місяці перебування).\nСловаччина – 56 євро в день.\nКіпр – немає стандартних вимог до суми.\nНімеччина – 45 євро на один день.\nРумунія – 50 євро в день, але не менше 500 євро.\nЧехія – 40 євро в день для подорожей не довше ніж 30 днів; 15 євро в день для періоду більше 30 днів. Для тих, у кого є національна віза або дозвіл на тривале проживання, і тих, хто залишається на термін більше 90 днів, – 3000 євро.\nІспанія – 71 євро в день.\nЗАПИТАЮТЬ/НЕ ЗАПИТАЮТЬ. Туристи знають, що фінансова перевірка під час митного контролю – велика рідкість. Прикордонники навіть не завжди запитують мету візиту, що вже говорити про інспекцію гаманця. Однак це не означає, що можна проігнорувати правила. Адже така перевірка можлива (все залежить від прикордонника) і цілком правомочна. Інша справа, що вам не обов’язково викладати на стійку усі свої купюри і монети, щоб підтвердити, що ви зможете заплатити за себе під час подорожі.\nНасправді вам досить дати зрозуміти, що з фінансовим забезпеченням поїздки все в порядку.\nЯК ЦЕ ЗРОБИТИ? Найважливішими і суттєвими витратами є витрати на проживання та зворотний квиток. Тому якщо ви пред’явите прикордоннику бронь готелю і квиток на літак, то, швидше за все, цього буде достатньо. Допоможуть також контакти людини, яка погодилася дати притулок вам у себе на час подорожі (це буде означати, що вам не потрібно платити за готель) або гарантійний лист від її імені.\nЯкщо ж ні приймаючої сторони, ні броні номера в готелі, ні зворотного квитка у вас немає, краще мати при собі гроші. Інакше вас можуть запідозрити в тому, що ви збираєтеся залишитися в країні нелегалом. При цьому прикордонний контроль не вимагає у вас виключно готівку. Гроші ви можете мати і на банківській картці.\nЧитайте також: ТУРИСТИЧНА СТРАХОВКА: ДЕ ЇЇ МОЖНА КУПИТИ І ЩО ВОНА КОМПЕНСУЄ?\nЄвропа, Безвіз, общество, подорожі, туризм


Припинити підприємницьку діяльність можна буде за спрощеною процедурою – Провсе\n17.04.2012, 10:52 2k перегляди\nДля цього їм потрібно відповідати кільком умовам – не використовувати працю найманих робітників та не проводити господарську діяльність протягом останніх трьох календарних років. Крім того, підприємець не повинен бути зареєстрованим як платник податку на додану вартість та не мати відкритих рахунків у банках та інших фінансових установах. У разі відповідності цим вимогам строк проведення перевірки становитиме 3 робочих дні.\nТакі пропозиції викладені експертами ДПС України в проекті Закону України „Про внесення змін до Податкового кодексу України (щодо проведення перевірок у зв’язку з припиненням за заявницьким принципом підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців, які не мають найманих працівників)”.\nЗаконопроект розроблено на виконання Національного плану дій на 2012 рік щодо впровадження Програми економічних реформ на 2010-2014 роки „Заможне суспільство, конкурентоспроможна економіка, ефективна держава”.\nПроект Закону оприлюднено на веб-сайті ДПС України (www.sts.gov.ua) для обговорення. Всі зауваження та пропозиції щодо змісту регуляторного акту можна надсилати протягом місяця з дня публікації за адресами: Державна податкова служба України, 04655 МСП, м.Київ – 53, Львівська площа, 8, e-mail: idanilov@sta.gov.ua .\nПопередня Податковий календар на квітень\nНаступна Про визначення мінімального розміру орендної плати за земельну ділянку (пай)


Nin4ik » 02 червня 2014, 12:14\nОт цього року мій старший син закінчив 4 клас у ТНВК №35. Закінчив з похвальним листом! Було всього 3 оцінки у 11 балів, решта 12. 11 було з музики, та "Я і Україна" з обох природознавства та Громадянська освіта. Звісно постало питання: "куди далі?". Всі, хто його знав мого сина, дружно-хором казали спробувати в українську гімназію, але для вступу потрібно було здати іспити: диктант з мови та письмовий екзамен з математики.\nОт цьогорічні завдання І-го туру з математики\nМій розв"язував 3 варіант. 4 завдання розв"язав успішно, за що одержав 9 балів, на 5-те завдання залишалось 5 хв. Всього часу було 45 хв, з яких 10 вчитилька використала на роз"яснення. Диктант написав на 11 балів. Пройшов за результатами першого туру. Один з 33 діток, всього складало іспит в той день більше 170. Маємо чим пишатись.\nАле я не впевнена що більше часу допомогло б йому розв"язати цю 5 задачу. У мене виникала думка розв"язати системою рівнянь з двома невідомими, так, вона так розв"язується, я перевіряла, але це ж задача для випускників 4 класу, які ще з таким не знайомі!!!\nЦікаво чи зможе хтось з вас розв"язати 5 задачу кожного варіанту, принцип розв"язання у них однаковий. Як розв"язати теж знаю, але розповідати поки не буду.\nUlkanet » 02 червня 2014, 12:41\nя такі завдання писла коли в коледж поступала після 9 класу.\nалгебра ж з 7 класу ніби була???\nале кажуть що діти в першому класі тепер завдання на пропорції складають\nшкола свідомо прирікає дітей, які пришли в перший клас і не вміють добре читати, додавати, віднімати, а деколи і множити , на те що вони будуть невдахами і двієшниками. є такі батьки які не мають змоги додатково займатися з бітьми, або не хочуть - то в чому вина дітей??? я йшла в школо, я ніодної букви не знала. а тепер тре вміти читати і писати щоб в школу "поступити". на екзамені при поступлені в школу - діти виконують завдання на фонетичний розбір слова , вписати пропущені букви, написати своє імя (це як на мене саме легше завдання). Тай взагі що за фігня??? які екзамени для вступу в школу??? якийсь дурдом!!!\nколись в школу всі 11 класів примусово ходили, а тепер тре поступати в школу в 1 клас, а потім в 5 клас\nа діти зовсім не мудріші від нас, а навпаки - тупіші і то капець, які тупі\nа ще мене трафляє, що в дітей крадуть дитинвство і час спілкування з батьками. більшість працює цілий тиждень, а на вихідні нікуди і не підеш - бо тре цілий рік ходити в недільну школу (в деяких школах це субота+неділя ). Діти батьків бачать по 3 години в день.\nМоя знайома не водила малого в недільну школу, так їй вже купу нервів виїли в школі - в яку вона хоче дати малого. а дитина буде відстаюча, бо він не знає всіх бук не то шо читати а насправді дуже хороший хлопчик\ntaranjka » 02 червня 2014, 12:55\nУляна, шопоробиш, але теперішні діти таки швидше кумекають у всьому в школу не прийняти не можуть, щось вміти - суто рекомендація, і це, як і в інших сефрах нашого життя просто треба знати\nале назва теми - математика для розумних діток. ліцей - спеціалізований заклад і логічно, що знання математики мають бути не пересічні\nпо темі - цікаві задачки. система рівнянь з двома невідомими - легко, але якшо того ще не вчили думаю...\nОльчик » 02 червня 2014, 13:01\nПривіт. По задачках: для першого варіанту - раз 3 литівки і 4 конверти коштують 18 грн, то 6 листівок і 8 конвертів - вдвічі більше, тобто 36 грн. а 6 листівок і 5 конвертів - 27 грн. Різниця припадає на 3 конверти і складає 36-27=9. отже 1 конверт коштує 3 грн. далі 4*3=12, і 18-12=6,6/3=2 грн за листівку.\nПринцип однаковий для усіх задачок №5\nОльчик » 02 червня 2014, 13:09\nзгідна з taranjka, що теперішні діти швидше кумекають. І заклад, я так розумію, орієнтується на те, щоб виділити діток, які скажімо так, креативніші, чи мислять по іншому. Задачки на логічне і нестандарте мислення, чим можуть похвалитися не всі. Хоча від багатьох мам діток 1-3 класу, чула про надважкі завдання. Бачте, наша освіта хоче впхати в дітей надто багато всього. Але ж і наші люди всі і поголовно прагнуть отримати вищу освіту, диплом найпрестижнішого вузу і т.д. Мені здається, що це швидкість прогресу, і за ним хтось встигає, а хтось ні. Якщо вимагаєть вміти писати і знати букви, то певно батькам варто постаратися і навчити цього дитину - можна ж в ігровій формі, можна зацікавити. Адже, здається мені, що неприємно буде дитинці, наприклад, одній серед всіх чогось не знати чи не вміти.\nХоча, зрештою, це особиста справа кожної сімї - як проводити дозвілля\nNin4ik » 02 червня 2014, 14:50\nUlkanet, раджу призадуматись над тим, щоб віддати дитину на рік пізніше. В нас один хлопчик у першому класі зовсім не хотів вчитись, він хотів гратись, вчитись він почав у другому класі! До речі закінчив 4 клас з похвальним листом!!! Гарний хлопчик, молодець, поступив у гімназію Гармонія (на базі Галицького коледжу)\nА в Українській гімназії вони й справді хотіли відібрати тільки кращих дітей, щоб ще залишились місця на тих хто спроможний фінансувати поступлення неофіційно, це моя думка, гадаю вона дуже близька до реальності. В звичайну школу ми могли попасти без усіляких проблем. Навіть в гімназію Гармонія вступні іспити відбувались в присутності батьків і завдання були простіші, але й бажаючих там було на порядок менше!!!\nЗараз і справді стає складніша програма в початковій школі, мій ще йшов по простішій, коли не вимагалось читати в першому класі, вони цього вчились саме там. Але признаюсь чесно, моя дитина йшла в школу і читати не вміла!!! Так, букви він знав усі, але не читав! Зважаючи, що він народжений 20 листопада і на момент вступу у перший клас мав неповних 6 років, то в мене були сумніви чи його давати в школу, але вихователі, його поведінка в колективі та великий зріст мене перконали. Перший клас був складний, я була вагітна, і з загрозами, а потім малятко, але читати і писати ми навчились. Справжня праця була в 2 класі, оцінювання в нас було з 1 вересня і це було добре, було видно над чим треба працювати. Вже в четвертому класі я час-від-часу серйозно з ним займалась, але в основному вчився він сам. Лише в останні тижні я взялась за математику, мої завдання малого іноді вводили в ступор, але потрошки прийшло розуміння, дечого він ще так досі і не зрозумів, але я забігала вперед, щоб побачити рівень знань, щоб він знав більше ніж однолітки, я не знаю чи я дуже сильно хотіла, щоб він вступив, але сподівалась, що якщо всі контрольні з математики в нього одного з класу, або ще в двох на 12 балів, то таки він кращий і має вчитись більш посилено! Я знаю, що якщо б мене мої батьки так пресували як я малого, то я б вчилась найкраще, а так вчилась сама і просто добре, з предметів які подобались було краще, а в малому я наче себе бачу. І якщо йому вдається, то чому його не підштовхнути бути кращим? Моїх амбіцій вступу до гімназії не було, я завжди якось не до кінця вірила оцінкам в школі, завжди сумніваюсь, що моя дитина серед 25 учнів може бути найкраща, але іспит показав, що він таки найкращий!!! Стабільного рівня знань, елементарної логіки і візуалізації задачі виявилось достатньо!!!\nСпробуйте знайти ціну 1 кг печива +1 кг цукерок\nSms » 02 червня 2014, 16:11\nНінчик, вітаю!!! Мій похресник буде вчитись з твоїм малим. Бо також поступив з першого разу:) На честь нього навіть тортик вчора пекла:) 5 задачку я сиділа вчора думала як розв'язати, якщо не рывнянням з 2 невыдомими цілий день Брат з мене риготав:))))\nПопався 3 варіант з цукерками і печивом. Я чесно, не знаю як :) А брат не колиться!:))) Посперичались на 100 грн, що я знайду метод рішення ))\nSms » 02 червня 2014, 16:51\nNin4ik написав: А в Українській гімназії вони й справді хотіли відібрати тільки кращих дітей, щоб ще залишились місця на тих хто спроможний фінансувати поступлення неофіційно, це моя думка, гадаю вона дуже близька до реальності.\nСаме так. Є знайомі, в яких малий з першого разу не потрапив. Подяка від батьків і дитина вступила з 2 туру :) Зараз 9 з алгебри і 10 з геометрії.\nОльчик » 02 червня 2014, 17:57\nПро печиво і цукерки. За 10 кг ц. і 8 кг п. буде 247*2=494. А за 10 кг ц. і 15 кг п. 124*5=620 грн. Звідси 7 кг п. 620-494=126, 1 кг п = 18 грн. Потім 3*18=54, 124-54= 70, 70/2=35 грн за кг цукерок.\nПро тролейбуи - то в одному завданні є 6 тролейбусів, а в другому 2, 2 множитеина 3 маєте 6. Метод діє, ви просто не розібралися до кінця. Згідна, що в третьому варіанті складніше на одну дію, бо треба шукати до якого спільного звести, в усіх інших одна з умов не змінюється.\nА про великі цифри - так в прикладах бачу і 15 634 - оце великі цифри.\nМоже знаєте, є анекдот, як професор розвязував задачу і списав три дошки, а учень 3 класу розвязав на три дії. Це дуже близько до правди, коли вже знаєш шлях розвязку з двома невідомими, то іншого не шукаєш. Тому діти часто, менше знаючи від дорослих, можуть розвязати простіше. Це свого роду парадокс, з яким я особисто стикалася дуже часто. Зауважу, що математика завжди була одним з улюблених предметів\nВ моєї сестри син вчиться зараз в другому класі, їм вчителька часто дає такого роду задачки на логіку розвязувати, то він дуже любить, і легко йому даються. а багато діток в його класі навіть не пробують розвязувати. Кожній дитині своє.\nОльчик » 02 червня 2014, 17:59\nТакі речі в нашій державі, на жаль, не рідкість, а закономірність . Це вже в тему про хабарництво писати треба.


Норвегія підтримує євроатлантичні прагнення України\n13 травня 2008, 21:09\nЯк повідомили в прес-службі Міністерства закордонних справ України, про це йшлося на зустрічах заступника міністра закордонних справ України Олександра Купчишина з представниками норвезької влади, що відбулися під час його робочої поїздки до Королівства Норвегія.\nОлександр Купчишин провів консультації з заступником міністра закордонних справ Норвегії Раймондом Йохансеном, генеральним директором з питань політики та безпеки МЗС Норвегії К. Оосом і генеральним директором з питань політики та безпеки Міністерства оборони Норвегії С. Еф’єстадом.\nВ перебігу консультацій вони обговорили актуальну проблематику інтеграції України в європейські та євроатлантичні структури, стан і перспективи розвитку двостороннього українсько-норвезького співробітництва. Відзначено обопільне прагнення до його подальшого поглиблення та активізації в усіх галузях, що становлять взаємний інтерес.\nНорвезька сторона висловила запевнення в готовності офіційного Осло й надалі надавати принципову підтримку євроатлантичним прагненням України.


1 серпня 2017, 07:17\nЗ 1 січня 2019 року настане час «Ч» для підприємств, які мають справу з тваринницькою продукцією. Вони мають запровадити систему HACCP. AgroPolit розбирався, які кроки потрібно зробити підприємствам у цьому напрямку та чи готові взагалі оператори ринку до впровадження цієї системи.\nЄвроінтеграційний курс вимагає від України освоєння міжнародних норм та правил ведення господарської діяльності. Сертифікація продукції за ISO вже стала звичною для багатьох підприємств, тому з якістю у багатьох ситуація хороша. Але на ринках Європи та США, окрім поняття «якості», існує поняття «безпечності». Саме воно є ключовим у системі, призначеній для управління ризиками у галузі виробництва харчової продукції, тобто HACCP. Це абревіатура латиницею, яка розшифровується як Hazard Analysis and Critical Control Points, іншими словами — аналіз ризиків і контролю критичних точок.\nФото взято з: binkrm.ru\nСуть системи: виявити усі критичні точки й чинники, які можуть вплинути на безпечність кінцевого продукту, усунути їх і постійно контролювати. Звучить, начебто, нескладно. Але, як стверджує доцент кафедри переробки сільськогосподарської продукції ІПД НУХТ, кандидат біологічних наук Андрій Соболєв, основною «критичною точкою» у впровадженні HACCP на українських підприємствах є совкова ментальність і відсутність ризик-орієнтованого мислення.\nПершими на HACCP звернули увагу експортери продуктів харчування, які почали виводити свої товари на європейські ринки. Держава відреагувала, і 1 жовтня 2012 року наказом Мінагрополітики №590 було затверджено «Вимоги щодо розробки, впровадження та застосування постійно діючих процедур, заснованих на принципах Системи управління безпечністю харчових продуктів (НАССР)». А 20 вересня 2016 року набув чинності розділ VII Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів». В ньому вже сказано конкретно:у всіх операторів ринку харчових продуктів мають бути принаймні програми-передумови впровадження системи НАССР. І встановлені терміни — 3 роки з моменту набрання чинності цієї норми, тобто до 20 вересня 2019 року. Втім, цей термін — дедлайн для усіх операторів ринку, водночас саме впровадження буде відбуватися у декілька етапів.\nЧитати до теми: Товарний безвіз для АПК. Як підняти з колін тваринництво?\nПершими вимогу мають виконати підприємства з високим ступенем ризику, чия продукція містить активні компоненти тваринного походження. Зокрема, бійні, молокозаводи та підприємства з переробки й виробництва м’яса. Їм дали термін до 20 вересня 2017 року. Як вказано в Законі, НАССР упроваджується «на потужностях, які провадять діяльність із харчовими продуктами, у складі яких є необроблені інгредієнти тваринного походження (необроблене молоко, м’ясо, риба, молюски і ракоподібні, зокрема свіжі, охолоджені або заморожені, яйця, мед, їхні похідні та інші продукти, виготовлені з частин тварин, окремих їхніх органів та/або тканин, призначені для споживання людиною)». По суті, йдеться про сировину.\nФото взято з: mountclimb.pro\nНа запит AgroPolit.com це підтвердили й у Держпродспоживслужбі: «Серед підприємств, які мають до 20 вересня 2017 р. впровадити систему HACCP, належать, зокрема, виробники свинини, яловичини, курятини, молока як сировини. На тваринницьких фермах має бути впроваджена належна виробнича практика (GAP)».\nЧитати до теми: Важливі законопроекти для аграрної галузі — коли чекати їх прийняття?\nЧерез рік — до 20 вересня 2018 року — цю процедуру мають пройти підприємства, котрі провадять діяльність із харчовими продуктами, у складі яких відсутні необроблені інгредієнти тваринного походження (кондитерські фабрики, підприємства з переробки й виробництва фруктової і овочевої продукції). По суті — готова продукція.\nПерші два етапи стосуються передусім крупних підприємств. А вже до 20 вересня 2019 року систему мають запровадити на малих потужностях.\nЗараз у цьому переліку не вистачає виробників кормів. А це дуже важлива ланка у забезпеченні безпечності тваринницької продукції», — говорить у коментарі старший експерт з HACCP та простежуваності Проекту ЄС «Вдосконалення системи контролю харчових продуктів в Україні» Юрій Оглашенний, — для цього виду діяльності також запровадять вимогу щодо управління ризиками». Він сподівається, що й для цього запровадять HACCP.\nЗа даними Держспоживслужби, в Україні НАССР діє на 362 об’єктах, які належать до першої «хвилі» впровадження. Водночас, тих, котрі підпадають під цю категорію (але на 20 липня ще не впровадили), — 867 об’єктів. Тобто за два місяці до дедлайну понад дві третини підприємств досі не виконали норму закону! Що це за підприємства, у Службі інформації поки немає.\nЕксперти заспокоюють — не варто панікувати. Юрій Оглашенний не вважає ситуацію катастрофічною. Звісно, каже він, що зараз розпочалася «гарячка» серед операторів ринку, які зазвичай залишають усе на останній момент. З іншого боку, залишаються й такі, хто сподівається або на те, що «пронесе», або, як це часто буває, що дедлайни відтермінуються.\nФото взято з: kokh.ru\nДиректор Інформаційного агентства «ІнфАгро» Василь Вінтоняк говорить, що понад 80% операторів переробної галузі вже запровадили у себе цю систему. До цього спонукає конкуренція і вимоги партнерів — експортерів їхньої продукції.\nЗа даними Асоціації птахівників України, переважна більшість їхніх підприємств уже працюють за HACCP. Адже практично всі птахофабрики мають свої переробні потужності.\nСлідкувати за тим, щоб усі виробники вскочили в останній вагон HACCP, має Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та прав споживачів. Як розказали у відомстві AgroPolit.com, вже підготували 500 інспекторів, які перевірятимуть підприємства. Також провели серію семінарів та вебінарів для самих операторів ринку. Втім, у Службі вважають, що із введенням декларативного способу господарювання підприємці самі повинні знати й цікавитися, що відбувається у законодавчій сфері їхньої галузі. Закону вже 3 роки, на сайтах Мінагропроду та Держпродспоживслужби є вся необхідна інформація, та й часу для підготовки було достатньо.\nЮрій Оглашенний також нагадав, що є низка проектів, започаткованих ЄС та іншими міжнародними організаціями. Вони спрямовані на навчання та інформування фахівців і широкого загалу про системи якості й безпечності харчових продуктів. І зараз вони інтенсифікують проведення тренінгів.\nВже з 20 вересня 2017 року можуть стартувати перевірки на предмет того, які підприємства дотримуються НАССР (ст. 20 та 21 Закону України «Про основні принципи і вимоги до безпечності та якості харчових продуктів»). За результатами перевірок порушників можуть оштрафувати (пункт 4 частини першої статті 64 вищезгаданого закону): юросіб — у розмірі від 30—75 мінімальних заробітних плат (73,6 тис. — 96 тис. грн); фізичних осіб-підприємців — від 3—15 мінімальних заробітних плат (25,6 тис. — 48 тис. грн) та ще й загроза зупинення роботи потужності. Перевірки обіцяють проводити планово. Кого перевірятимуть, обіцяють у Держпродспоживслужбі, внесуть до інтегрованої автоматизованої системи державного нагляду (контролю). Вона автоматично визначатиме підприємства, які підлягають комплексним плановим перевіркам.\nОтже, якщо така значна кількість підприємств несерйозно поставилася до вимоги впровадження HACCP, їм доведеться готуватися до неприємних процедур перевірки та до не таких уже й малих штрафів.\nФото взято з: dnepr.info\nАндрій Соболєв вважає, що, попри «благі» законодавчі наміри, потрібного всеохоплюючого ефекту наразі це не дасть. Впровадження системи HACCP — тривалий, скрупульозний процес. За кілька місяців його не здійснити. Найімовірніше, все закінчиться фікцією. Так само, як зараз можна купити усілякі сертифікати «якості» й «відповідності». За документами все буде чудово, у реалі — хтозна. Особливо, якщо йдеться про невеликі підприємства. Андрій Соболєв цитує Звіт Британської асоціації Демінга щодо впровадження стандартів менеджменту (СМ). Тези цього звіту, які стосуються питання «Чому не працюють згадані стандарти?», — стовідсотково підходять і HACCP\nСМ створюються з метою отримання сертифіката, а не з метою побудови ефективної системи управління; сертифікат потрібен терміново (тендери, контракти тощо), а систему терміново не збудувати, тому що система управління — це, більшою мірою, люди з індивідуальною психологією, а не папери з правилами; отримавши сертифікат, керівництво вважає, що мети досягнуто і втрачає інтерес до стандартів менеджменту, не вміючи витягти з них ті значні вигоди, які в них закладені», — сказаноу звіті.\nЗ цим згодна й аналітик Аграрного союзу України Лариса Старікова: «Насправді не держава має нести відповідальність за продукцію, а підприємець. У нас немає технологічної культури. І це стримує розвиток підприємств. Має діяти принцип простежуваності на всіх етапах виробництва і продажу продуктів харчування. У нас його також немає. Навіть деякі великі експортери, про яких ми вважаємо, що в них усе на вищому рівні, не надають значення впровадженню систем безпечності продукції. Особливо ті, котрі продають не на європейські ринки, а на африканські та деякі азійські».\nУ ЄС до проблеми безпечності підходять серйозно. Цього вимагали й від нових своїх членів. Наприклад, у Польщі в період обовязкового впровадження HACCP закрилися від 70 до 80% підприємств, які не впоралися із запровадженням системи. Чи будуть закривати у нас? Така норма є — щодо малих потужностей. Та навряд чи вона працюватиме сповна. На думку експертів, закрити треба 99% таких підприємств.\nЧитати до теми: Підбито підсумки роботи Держпродспоживслужби за перший квартал 2017 року\nАндрій Соболєв вважає, що нам до Європи іще далеко. Річ не лише у можливості чи неможливості дотримуватися норм. Річ у тому, що називають ментальністю. «Поки ми не будемо дивитися на світ «одними очима», — до них не дотягнемося, — каже науковець. — Там це спільна справа. Згадую, як переймав досвід впровадження HACCP у Норвегії. І звичайний водій компанії показував мені пасовища, розповідав про те, як працює система. Ми з ним розмовляли на рівних — розуміння, обсяг інформації, погляд на проблему збігалися. У нас навіть керівники компаній зазвичай мало орієнтуються в цих питаннях. Вони просто не замислюються над цим».\nХоч як би там було, а закони виконувати доведеться.\nПерший крок — створити спеціальну групу співробітників для розробки плану НАССР. Вона має складатися з осіб, котрі представляють різні підрозділи, від роботи яких залежить безпечність продуктів (включно з керівниками), та які мають знання про харчові продукти, технологічні процеси і відповідний досвід роботи. Якщо необхідно, на етапі розробки можна залучити зовнішніх експертів, які мають поглиблені знання про небезпечні фактори, характерні для харчових продуктів, технологічні процеси та принципи НАССР.\nФото взято з: medvesti.com\n2. Як зазначає Андрій Соболєв, обов’язковою умовою впровадження на підприємстві НАССР має бути наявність щонайменше однієї людини, яка пройшла спеціальне навчання із застосування цієї системи. Але покладати впровадження лише на неї — неможливо. Потрібна постійно діюча група.\n3. Як повідомила заступник директора департаменту — начальник управління безпечності харчових продуктів та кормів Департаменту безпечності харчових продуктів та ветеринарії Держпродспоживслужби Ольга Семенчук, сертифікація постійно діючих процедур, заснованих на принципах системи аналізу небезпечних факторів та контролю у критичних точках, НЕ Є ОБОВ’ЯЗКОВОЮ. ОБОВ’ЯЗКОВОЮ є наявність Програм-передумов системи НАССР. У Наказі МінАПК №590 сказано, що вона має охоплювати такі процеси:\nвимоги до планування і стану комунікацій — вентиляції, водопроводів, електро- та газопостачання, освітлення тощо;\nбезпечність води, льоду, пари, допоміжних матеріалів для переробки (обробки) харчових продуктів, предметів та матеріалів, які контактують із харчовими продуктами;\nчистота поверхонь (процедури прибирання, миття і дезінфекції виробничих, допоміжних і побутових приміщень та інших поверхонь);\nзахист продуктів від сторонніх домішок;\nконтроль за шкідниками, визначення виду, запобігання їхній появі, засоби профілактики та боротьби;\nзберігання і транспортування;\nДо речі, в Україні нині є компанії, які надають послуги з навчання персоналу чи працівників, котрі відповідатимуть за функціонування цієї системи на підприємстві. До того ж, і в Мінагропроді, і в Держпродспоживслужбі запевняють, що з готовністю надаватимуть консультації підприємствам, які візьмуться впроваджувати у себе HACCP. Було б бажання і розуміння.


Обстріл Салтівки (Харків) російськими військами 28.02.2022 – сайт Майдан\nСьогодні, 28 лютого 2022 року, мій район – Салтівку – звичайний житловий район, найбільший в Україні – російські війська обстрілювали градами та артилерією у дві хвилі протягом ранку.\nНа Салтівці фактично немає промпідприємств, максимум невеликі фірми у прилаштованих будівлях, тут живе понад 300 тисяч людей, тут лише багато поверхові 5-ти, 9–ти, 12-ти, 16-ти поверхівки, ринки, магазини, соціальна інфраструктура. І одне з найбільших в Україні трамвайних депо. При цьому, на Північній Салтівці живе (чи отримували квартири) багато відставників правоохоронних структур, в т.ч. тих, хто приїхав з Росії чи мав незаконне подвійне громадянство. І тепер їм несуть “руSSкій мір” у своєрідний спосіб.\nПісля кожної із цих двох хвиль були руйнування. Валив чорний дим від пошкоджень, на виклики виїжджали пожежні, але із запізненням, бо у них дуже багато викликів. Є поранені та жертви.\nВ одній із хвиль лягало у безпосередній близькості від мого будинку. Вибуховою хвилею повибивало вікна на сходових майданчиках та деяких квартирах. Якісь осколки прилетіли і по будинку. Відомо про одного загиблого, є поранені від скла.\nВся Салтівка під обстрілами з першого дня атаки на Харків. Найскладніша ситуація на Північній Салтівці та мікрорайонній, що примикає до неї. Долітає навіть півдня мікрорайонної Салтівки (район Ювілейного проспекту).\nЦікава деталь: основною віссю прильотів є вулиця Гвардійців-Широнінців.\nХарків. Хроніки атаки на місто, день 100-й (03.06.2022)


S. P. Onyshchenko, Y. A. Koskina\nvessel's voyage; vessel's time in port; voyage charter-party; voyage planning\nDavies, D. (2014). Commencement of Laytime. London: Informa Law from Routledge. doi: 10.4324/9780203714973 (in English)\nЛапкін, О. І. Теорія і практика фрахтових операцій : монографія / О. І. Лапкін, С. П. Онишенко, Ю. О. Коскіна. – Одеса : Купрієнко С. В., 2017. – 150 с.\nОнищенко, С. П. Дослідження впливу умов оферти на успішність укладання фрахтової угоди / С. П. Онищенко, Ю. О. Коскіна // Восточно-Европейский журнал передовых технологий. – 2015. – № 6 (3). – С. 25–32. doi: 10.15587/1729-4061.2015.55738\nFagerholt, K. Bulk ship routing and scheduling: solving practical problems may provide better results / K. Fagerholt, D. Ronen // Maritime Policy and Management. – 2013. – Vol. 40. – Iss. 1. – P. 48–64. doi: 10.1080/03088839.2012.744481\nModeling and optimization algorithms in ship weather routing / L. Walther, A. Rizvanolli, M. Wendebourg, C. Jahn // International Journal of e-Navigation and Maritime Economy. – 2016. – Vol. 4. – P. 31–45. doi: 10.1016/j.enavi.2016.06.004\nPsaraftis, H. N. Ship speed optimization: Concepts, models and combined speed-routing scenarios / H. N. Psaraftis, C. A. Kontovas // Transportation Research. Part C: Emerging Technologies. – 2014. – Vol. 44. – P. 52–69. doi: 10.1016/j.trc.2014.03.001\nVoyage Charters / J. Cooke, T. Young, M. Ashcroft, A. Taylor, J. Kimball, D. Martowski, L. Lambert, M. Sturley. – London : Informa Law from Routledge, 2014. – 1463 p.


До того ж епідеміологи стурбовані тим, що в Азії зареєстровано так називаний "курячий грип" з дуже високим рівнем смертності. Поки що випадків інфікування людей не зареєстровано. Та медики кажуть, що грип -- один з найбільш мінливих у світі вірусів, тому вживають усіх заходів, щоб вберегти населення від цієї небезпечної інфекції.\nВакцинуватися у Львові, за словами завідувача епідеміологічного відділу Львівської обласної СЕС Оксани Солонини, можна у спеціальних кабінетах, попередньо придбавши вакцину. Зауважмо, за свій кошт, адже грошей на вакцинацію населення в передепідемічний період держава не передбачила. Хоча, за словами Оксани Солонини, вже нині головних лікарів, керівників великих установ зобов'язали щепити своїх працівників. Однак знову ж таки кошти на це вони мають знайти самі. Втім схоже на те, що місцева влада на Львівщині переймається зовсім іншими проблемами.\nНатомість приклад показує Київ: там міська адміністрація розпорядилася вжити заходів щодо захисту населення Києва від захворювань на грип та інших гострих респіраторних захворювань. Особливу увагу буде приділено столичним закладам освіти. А найбільш вразливим категоріям -- дітям у дитсадках та учням загальноосвітніх закладів -- у передепідемічний період та під час епідемії даватимуть вітаміни та імуностимулювальні препарати. Купуватимуть вітаміни та зазначені препарати в межах асигнувань, передбачених у бюджеті столичних районів на 2004-2005 роки. У межах реалізації іншої міської Міжгалузевої комплексної програми "Здоров'я киян" на 2003-2011 роки у столиці від грипу щеплять понад 8 тис. осіб.\nМешканці ж Львівщини та Львова, щоби не підхопити вірус грипу, за бажання можуть самотужки купувати вакцину та просити лікарів у поліклініках зробити щеплення. Нині в багатьох аптеках міста продають вакцину від грипу, коштує вона в середньому 50 грн. Хоч ця процедура порівняно дорого коштує, зате дає 96% гарантії, що тоді, як усі чхатимуть та ховатимуть обличчя за марлевими пов'язками, ви спокійно ходитимете "хворим" містом. Та як повідомили в обласній СЕС, продаж вакцини у звичайних аптеках, не прикріплених до поліклінік, заборонено.\n"Щеплення роблять у спеціальних кабінетах, -- розповідає про нюанси вакцинації Оксана Солонина. -- Існують приватні пункти, які постійно закуповують вакцину й мають свої кабінети щеплення, де його й проводять. Також практично при кожній поліклініці нині є аптека. Нашими нормативами дозволено продавати вакцину в поліклініках за умови, що в поліклініці є кабінет щеплення".\nТакож треба запам'ятати -- "самодіяльність" щодо щеплення неприпустима. Вакцинацію від вірусу грипу має робити фахівець.


Михайло Грушевський – [Рец.] В.И.Сизов. Курганы Смоленской губернии\nПошук по розділу сайта [Рец.] В.И.Сизов. Курганы Смоленской губернии\n[Рец.] Was Wissen wir von der Indogermanen\n[Рец.] Reallexicon der indogermanischen Altertumskundes\n[Рец.] D[octo]r Isidor Szaraniewicz. Das große prähistorische Gräberfeld zu Czechy, Brodyer Bezirk, in Galizien\n[Рец.] В.И.Сизов. Курганы Смоленской губернии\n[Рец.] Złote skarby michałkowskie\nВып. I. Гнездовский могильник близ Смоленска (Материалы по археологии России, изд[анные] имп[ераторскою] Археологическою комиссиею) № 28), СПб., 1902, ст. 135+14 табл. in folio\nРозкопки гнєздовських могил, розпочаті ще в 1870-х pp. і потім поведені систематично від р. 1880, давно інтересували дослідників матеріальної культури, штуки і побуту староруських часів: скільки можна було міркувати з опублікованих комунікатів, вони могли кинути світло не на одно питання, і тим сильніше приходилося бажати їх публікації, піднятої д[обродієм] Сизовим. Публікація ся потяглася на довший час і задала автору чимало часу.\nОдною з причин проволоки було те, що розкопки в Гнєздові були в р. 1898 поведені знову різними особами, і д[обродій] Сизов, уже почавши друкувати свою працю, спинився, щоби подати звістки про нові нахідки (ст. 76 і далі) та втягнути їх в свій огляд. Крім того, д[обродій] Сизов мав на меті дати студію про гнєздовський могильник, а не просту опись. За се, розуміється, можна бути йому тільки вдячним; одначе не належало йому при сім обмежитися тільки маленькими витягами з свого дневника, як він зробив (ситуаційних планів майже нема).\nСе взагалі треба дуже жалувати, що імп[ераторська] Археологічна комісія якось дуже мале значіння прив’язує до дневників розкопок і, дістаючи їх від дослідників, в своїх публікаціях обмежається коротесенькими витягами; коли вони не так добрі, аби видавати, то треба давати дослідникам докладніші інструкції й ставити більші вимоги. Окрім ст. 3 – 34 і 76 – 82 решта праці присвячена студіям знайдених речей. Вони цінні й інтересні, але дуже загальні; автор не подає переважно тих паралелів, з якими зближає знайдені речі, й тому його виводи не переконують так, як би він собі бажав.\nПублікується за виданням: ЗНТШ. – Львів, 1904. – Т. 61. – Кн. 5. – С. 1 – 2 (Бібліографія).\nСизов Володимир Ілліч (1840-1904) – російський археолог.\nПодається за виданням: Грушевський М.С. Твори у 50-и томах. – Львів: Світ, 2012 р., т. 15, с. 57.\nЧисло завантажень : 275\nМодифіковано : 25.05.2019


Форум про бухгалтерський облік та оподаткування ‹ Новини законодавства про оподаткування, бухгалтерський облік та звітність ‹ Новини законодавства Версия для печати\nОбговорення законопроектів, прийнятих законів, наказів, постанов, інструкцій, офіційних роз'яснень органів державної влади, тощо...\nbyhgalter » 13 июл 2012, 21:48\nЗАТВЕРДЖЕНО наказ ДПС України 06.07.12 № 588\nщодо окремих питань, пов’язаних з обов’язковою реєстрацією осіб як платників податку на додану вартість\nПоложення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 07.11.2011 № 1394, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29.11.2011 за № 1369/20107 (із змінами і доповненнями) – Положення № 1394;\nПорядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 № 1492, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.12.2011 за № 1490/20228 (із змінами і доповненнями) – Порядок № 1492;\nКоло осіб, які для цілей оподаткування податком на додану вартість мають право бути платниками податку на додану вартість, визначено у підпункті 14.1.139 пункту 14.1 статті 14 Розділу І Кодексу.\nВідповідно до пункту 181.1 статті 181 Розділу V Кодексу під обов'язкову реєстрацію як платника податку на додану вартість підпадає особа (крім особи, яка є платником єдиного податку), у якої загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з Розділом V Кодексу, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300 тис. грн. (без урахування податку на додану вартість).\nОсоба, яка підлягає обов’язковій реєстрації як платник податку на додану вартість, повинна подати до органу державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву платника податку на додану вартість за формою № 1-ПДВ (далі – Заява). Така Заява подається до органу державної податкової служби не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто загального обсягу оподатковуваних операцій понад 300 тис.грн. (пункти 183.1 та 183.2 статті 183 Розділу V Кодексу).\nПри цьому, якщо останній день строку подання Заяви припадає на вихідний, святковий або неробочий день, останнім днем строку вважається наступний за вихідним, святковим або неробочим робочий день (пункт 183.6 статті 183 Розділу V Кодексу).\nБудь-яка особа, яка підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку на додану вартість, і у випадках та порядку, передбаченими статтями 180 - 183 Розділу V Кодексу, не подала до органу державної податкової служби Заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату податку на додану вартість на рівні зареєстрованого платника податку на додану вартість без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування (пункт 183.10 статті 183 Розділу V Кодексу).\nПодаткова звітність з податку на додану вартість подається до органу державної податкової служби особою, яка зареєстрована платником податку на додану вартість згідно з вимогами Розділу V Кодексу (пункт 10 Розділу І Порядку 1492).\nПідпунктом 54.3.1 пункту 54.3 статті 54 Розділу ІІ Кодексу визначено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію.\nВідповідно до пункту 123.1 статті 123 Розділу ІІ Кодексу у разі, якщо контролюючий орган самостійно визначає суми податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 Розділу ІІ Кодексу, це тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1 095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.\nЗапитання 1. З якої дати в особи, яка підлягає обов’язковій реєстрації як платник податку на додану вартість, але не подала у встановлені Кодексом терміни Заяву, виникає обов'язок щодо нарахування та сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість?\nОбов'язок щодо нарахування та сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість у такої особи виникає з дня, наступного за граничним днем, який встановлений для подання Заяви, тобто з 11 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто загального обсягу оподатковуваних операцій з постачання товарів/послуг понад 300 тис. гривень.\nПри цьому, якщо останній день строку подання Заяви припадає на вихідний, святковий або неробочий день, то такий обов’язок виникає з другого за вихідним, святковим або неробочим робочого дня (пункт 183.6 статті 183 Розділу V Кодексу).\nОсоба, яка не зареєстрована як платник податку на додану вартість, не має права подавати податкові декларації з податку на додану вартість, але може самостійно сплатити обраховану суму податку на додану вартість. При цьому штрафи за неподання податкових декларацій з податку на додану вартість до такої особи не застосовуються.\nЗапитання 3. Який штраф передбачений чинним законодавством у разі якщо особа, що підлягає обов’язковій реєстрації як платник податку на додану вартість, не подала своєчасно Заяву та, відповідно, не зареєструвалася як платник податку на додану вартість?\nТакій особі орган державної податкової служби зобов’язаний самостійно за результатами проведення документальної перевірки визначити суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість без врахування сум податку, нарахованих під час придбання товарів/послуг, та застосувати штраф у розмірі 25 відсотків (50 відсотків – при повторному порушенні) суми такого зобов’язання.\nДиректор Департаменту оподаткування юридичних осіб\tЛ.Г. Павелко\nЛист ВАСУ від 04.05.2012 №1197/12/13-12 щодо штрафних санкцій до платників податку на прибуток\n09 окт 2015, 02:17\nЗаповнення декларації платника єдиного податку фізичної особи. Інструкція та приклад\n1, 2, 3, 4, 5 Автор bykashka в форуме Єдиний податок (спрощена система оподаткування)\nЛист Мінфіну від 29.02.2012 про документальне підтвердження доходів пплатників єдиного податку\n19 июл 2012, 10:07\nВернуться в Новини законодавства


Газета "Світло Марії". Лютий 2017 » Офіційний інформаційний центр Меджугор'я в Україні\nМеджугор'є - місце молитви, миру » Новини » Газета "Світло Марії". Лютий 2017\nГазета "Світло Марії". Лютий 2017\n25 лютого 2017, 09:27\nЗавантажити газету: Svitlo_Marii_02.2017.ua_.pdf [2.95 Mb] (cкачувань: 12)\n24-29.04 Меджуґор’є. Великоднє паломництво...


Зображення Сталіна і Леніна залишаться висіти на вежі під Черніговом\nЧернігівська влада не може "віддерти" портрети Сталіна і Леніна з водонапірної вежі\n02 жовтня 2019, середа, 19:21 27\n2019-10-02T19:21:00+03:00 Суспільство 2019-10-28T04:03:06+02:00\nСталін і Ленін. Фото: Головком\nНовгород-Сіверський районний суд Чернігівської області задовольнив клопотання слідчого поліції і призначив мистецтвознавчу експертизу зображень Володимира Леніна та Йосипа Сталіна, розміщені на водонапірної вежі міста Новгород-Сіверський.\nПро це повідомляє "Главком" з посиланням на ухвалу суду від 23 вересня.\nФахівці Київського науково-дослідного інституту судових експертиз повинні дати відповідь на питання, чи відповідають зазначені зображення Леніна і Сталіна, визначеному в Законі України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні і заборона пропаганди їх символіки" терміну з символіки комуністичного тоталітарного режиму.\nЗамовлення експертизи відбулося в рамках кримінальної справи за ч. 1 ст. 436-1 КК України ( "Виготовлення, розповсюдження комуністичної, і нацистської символіки і пропаганда комуністичного та націонал-соціалістичного тоталітарних режимів"), санкція якої передбачає покарання у вигляді обмеження або позбавлення волі до п'яти років.\nОкремо слідчі допитали Новгород-Сіверського міського голову Олега Бондаренка. За його словами, ще в листопаді 2017 року до нього з листом звернувся голова інституту національної пам'яті з приводу демонтажу зображення Леніна і Сталіна, які розташовані на будівлі водонапірної башти. На думку голови інституту, присутність цих зображень суперечить пункту 6 статті 7 Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні і заборона пропаганди їх символіки".\nРазом з тим, Бондаренко повідомив, що Чернігівської ОДА не включила зазначені мозаїчні зображення в перелік об'єктів, що підлягають знесенню. І додав, що, відповідно до приписів п. 6 ст. 7 зазначеного Закону, демонтажу підлягають пам'ятники та пам'ятні знаки, присвячені особам, які займали керівні посади в комуністичній партії, вищих органах влади і управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних і автономних радянських республік тощо. У той же час зображення Леніна і Сталіна на будівлі водонапірної башти не віднесені до пам'ятників чи пам'ятних знаків.\nЯк повідомляли Українські Новини, в рамках декомунизации на Луганщині замість пам'ятника Леніну встановили Чиполліно а у центрі Києва знесли 6-метровий пам'ятник Суворову. Також у Києві доступний список перейменованих вулиць столиці.\nБільше новин про: Чернігівська область Декомунізація Чернігівська ОДА Йосип Сталін Закон про декомунізацію Ленін


Інвестиції і бізнес\nЩо ми розуміємо під словом інвестиції? Мова йде про вкладення наявних коштів, щоб розвивалося власну справу. У цій справі завжди висока ступінь ризикованості даних вкладень наявного капіталу. Головне, знайти грамотний підхід, тоді за допомогою інвестицій можна отримати хороший дохід.\nПрагнення багатьох фірм до залучення додаткових інвестицій ксвоему роду діяльності збільшує їх можливості успішно розвинутися і досить швидко вирости.\nБажання кожної людини виражено в природному: не витратити даремно наявні засоби. Здійснюючи будь-яку покупку, очікування кожної людини зрозумілі: корисність і вигідність купленого.\nТе ж саме відбувається і в бізнесі. Немає такої людини, який став би витрачати власні кошти в бізнес-ідеї та їх реалізацію, не переконавшись в користі і доході цього підприємства.\nВ інвестуванні для визначення найефективнішого способу визначають всі можливі варіанти. Потім проводять аналіз всіх альтернативних проектів і порівняння між собою. В результаті стає можливим визначення самого прийнятного проекту, ґрунтуючись на показниках доходу та безпеки для самих інвесторів.\nАналізуючи інвестиційний проект, дотримуються певної схеми, в якій йдеться про послідовність з реалізації вкладень.\nВизначається головна мета для інвестора.\nСтворюється програма послідовності дій.\nОцінюються доступні матеріальні, фінансові, трудові ресурси.\nПроводиться оцінка витрат інвестицій.\nОцінюється прибуток, який вийде після реалізації даного проекту.\nРозробляється бізнес-план та шляхи його реалізації.\nоцінюється ефективність отриманого проекту.\nЧитайте экономические новости на сайте REALNOVOSTI.IN.UA\nМаючи вільні кошти, визначимо, куди вигідніше спрямувати свої інвестиції. Чому віддати перевагу: виробництву, товарних запасах, цінних паперів, нерухомості.\nПроцес інвестування дуже тривалий. Для цього при оцінюванні враховується все: і ризик, і фактори інфляції, і способи привабливості проекту. Ризик підвищується, коли збільшується його окупність. В результаті інфляції гроші знецінюються. Порівняння даного інвестиційного проекту з іншими за ступенем привабливості.\nВикористання запропонованих правил в результаті розгляду всіх існуючих варіантів щодо інвестування наявних коштів допоможе інвестору правильно зорієнтуватися у виборі обгрунтованого рішення щодо інвестування своїх коштів. Це призведе до забезпечення високої прибутковості, ризикуючи мінімально.\nЦікавий бізнес – розробка інтернет магазинів. У наш час все більше людей користуються покупками через інтернет-магазини. І цей вид бізнесу буде мати хороше майбутнє.\nВечірка знайомств в тиші\nСмс-бізнес. Як це працює?\nОпубліковано 03.12.2014 06.12.2014 Автор adminКатегорії Бізнес ідеї\nНазад Попередній запис: Найпростіший спосіб приймати платежі через інтернет\nНаступн. Наступний запис: Вісім підстав відмови банку в кредиті підприємцю


Особливості характеру i темпераменту. \nОсобливості характеру i темпераменту.\nАктивність, ініціативність. Схильність до навіювання. Витримка, наполегливість, дисциплінованість. Емоційна збудливість. Виникнення афектів, при яких обставинах. Який настрій переважає? Причини зміни настрою.\nТип i особливості темпераменту, його прояви у різних видах діяльності (підвищена збудливість, активність, неврівноваженість і навпаки – гальмування, пасивність, емоційна в’ялість).\nПропозиції з розвитку особистості учня та шляхи подальшої індивідуальної роботи.\nПрогноз подальшого психічного розвитку учня.\n1. Психологічний стан класу перед уроком (готовність до уроку i вплив попередніх уроків; настрій учнів, стан збудливості, втоми).\n2. Увага учнів (види i властивості). Засоби організації уваги на уроці (ритм, темп уроку; новизна наочних посібників; інтонація мови вчителя, його міміка; ясність, послідовність, доступність запропонованого матеріалу).\n3. Сприймання навчального матеріалу (підготовленість, осмисленість, урахування вікових та індивідуальних властивостей сприймання).\n4. Керування процесом запам’ятовування навчального матеріалу (установка на запам’ятовування, формування засобів запам’ятовування, урахування вікових та індивідуальних властивостей пам’яті).\n5. Активізація мислительної діяльності учнів. Розвиток самостійності, послідовності, кмітливості, самостійний пошук розв’язання мислительних задач. Формування в учнів розумових дій (аналіз, синтез, абстрагування, узагальнення, порівняння), умінь доводити, робити висновки, логічно міркувати.\n6. Особливості взаємовідносин вчителя з учнями.\n7. Уміння вчителя володіти собою i класом (витримка, впевненість, вимогливість, організованість).\n8. Які якості психічної діяльності та властивості особистості розвиваються в учнів у процесі навчання i виховання на уроці?\nМатеріал до практичного заняття за темою № 8\nСхема психолого-педагогічної характеристики групи\nСклад учнів (студентів) за віком, скільки хлопців і дівчат.\nІсторія групи та традиції.\nЗагальна характеристика успішності і дисципліни.\nВідмітити неповні, неблагонадійні сім’ї.\nЗв’язки з іншими групами і колективами.


02.10.2019 - Чигиринська ОТГ\nЧигиринська міська рада планує відкрити ЦНАП\nЧигиринську міську раду було відібрано до участі у 4 раунді Програми «U-LEAD з Європою» за напрямком покращення якості надання адміністративних послуг для населення.\n1 жовтня відбулася зустріч міського голови Віктора Харченка з представниками Програми «U-LEAD з Європою», які відвідали нашу громаду з метою знайомства та вивчення стану громади щодо готовності до створення ЦНАП.\nВ ході зустрічі було розглянуто декілька варіантів приміщень для розміщення майбутнього ЦНАП, напрацьовано подальші дії для організації його створення.\nПлани та пропозиції Чигиринської міської ради щодо створення власного ЦНАП обговорювали депутати міської ради, в.о. старост та керівники Чигиринської РДА.\nПредставники Програми «U-LEAD з Європою» інформували учасників зібрання щодо умов конкурсного відбору, надали кваліфіковані поради. Програма пропонує переможцям конкурсу наступні види допомоги:\nа) інституційний розвиток:\nконсультування та інша допомога щодо дотримання належного порядку утворення ЦНАП;\nпідготовка якісних нормативних документів щодо статусу ЦНАП та організації його діяльності;\nвикористання механізмів інтеграції послуг у ЦНАП;\nдопомога в ефективному формуванні структури та штату ЦНАП;\nналагодження співробітництва між територіальними громадами у сфері надання адмінпослуг;\nорганізація відкриття територіальних підрозділів ЦНАП, або віддалених місць для роботи адміністраторів\nб) навчання персоналу, підвищення його кваліфікації, включаючи ділову етику та гендерний аспект, а також проведення навчальних візитів у стало працючі ЦНАП, задля вивчення практичних аспектів надання послуг;\nв) допомога у роботі з мешканцями: інформування громадян, що полягає у підвищенні їхнього рівня знань про ЦНАП, його призначення та можливості; залучення громадян.\nа) меблі для облаштування робочих місць для персоналу ЦНАП та місць для відвідувачів ЦНАП;\nб) офісна техніка;\nв) допомога у розробці нового дизайну/зонування/візуалізації ЦНАП згідно з Брендбуком, розробленим під час реалізації Початкової фази Програми, у разі, якщо Учасник відбору готовий самостійно забезпечити ремонтні роботи з облаштування приміщення ЦНАП чи нової будівлі для ЦНАП.\nСпеціалізоване обладнання– електронна система керування чергою.\nРозробка проектів по створенню та модернізації ЦНАП.\nНавчальні візити та обмін досвідом\nПрограмний комплекс автоматизації роботи центру надання адміністративни послухг» (ПК ЦНАП «Вулик»)\nЗасідання бюджетної комісії від 27.09.2019 року.