Гра «Зимовий містечко» (на основі дуйболу в різних варіаціях)\nДорогі колеги, дозвольте познайомити Вас з нашою саморобної розвиваючою грою, яка дуже подобається нашим дітям.\nГра орієнтована на дітей з 4 до 7 років.\nМета: Розвиток партнерських взаємин дітей і дорослих, інтересу до спільної ігрової діяльності.\n* Уваги, вміння дотримуватися правил;\n* Фізіологічного дихання і дрібної моторики рук;\n* Спритності, швидкості реакції;\n* "Духу здорового суперництва" і "командного духу", здатність співпереживати партнерам по грі, радіти успіхам і позитивно сприймати невдачі.\nВиготовити таку гру зовсім не складно. Вона являє собою ігрове поле з двома "фортецями" ( "Снігової" і "Крижаний", закріплених на його протилежних кінцях; в наборі 4 "сніжку" (пінопластові кульки) і 2 ключки.\n1 варіант "Задуй сніжки в ворота фортеці суперника" Гра в парі (дитина-дорослий або дитина-дитина). За командою (наприклад, на рахунок 1,2,3) гравці починають задувати сніжки в ворота фортеці суперника. У кожного гравця по два сніжку. Той, хто першим задуває обидва сніжку в ворота, каже "стоп" і гра зупиняється. Підрахунок очок: одне влучення в великі ворота - 1 бал, в маленькі - 2 бали. Виграє гравець, який набрав найбільшу кількість очок.\n1.2 варіант Завдання те ж, тільки гравці задувають сніжки по черзі, на одному видиху. У кожного гравця по два сніжку і по дві спроби.\n1.3 варіант Завдання той же, але гра проводиться в двох командах, гравці яких задувають сніжки по черзі, маючи по дві спроби. Виграє команда, яка набрала більшу кількість очок в загальному заліку.\n2 варіант "Міні-хокей" Грають два учасники, кожен з яких забиває сніжки в ворота суперника за допомогою ключки. Гра триває доки один з гравців не заб'є обидва сніжку в ворота суперника і не дасть команду "стоп". Окуляри підраховуються також, як і в попередніх варіантах. Ключки можна замінювати трубочками для коктейлю, паличками, шпателями.\n2.2 варіант: Завдання той же, але гравці забивають сніжки по черзі, маючи по дві спроби.\n2.3 варіант Завдання той же, але гра проводиться в двох командах, гравці яких забивають сніжки по черзі, маючи по дві спроби кожен.\n3 варіант: Пальчиковий футбол. Діти пальцями зображують футболістів, використовуючи середній і вказівний пальці. Грають удвох або вчотирьох (в парах).\n4 варіант: "Влучний клацання": Гравці забивають сніжки клацанням пальців. Підрахунок очок, як і в попередніх варіантах.


最新lu)　/a> 技術沙龍\n證(zheng)券 電力 保險 醫療 銀行 制造業\n公司概覽 核心(xin)團隊 大事件 榮譽和認證(zheng) 聯(lian)系我們 加入我們\n日博亚洲 證(zheng)券 電力 保險 醫療 銀行 制造業\n近幾年來敷衍，股市的(de)跌宕起伏和井噴行情分分，給各大券商(shang)的(de)業務系統帶來巨(ju)大壓力漂亮亮，其(qi) IT 系統面(mian)臨前所未cong)械de)挑戰方方队。為應對日益增長的(de)行情和業務需求袖袖，並通過信息技術的(de)升(sheng)級帶動業務創新这这这，打(da)造差異化競爭力玉玉玉，證(zheng)券公司均不(bu)斷加強對 IT 系統的(de)新建和改造的(de)投入去去。\n近些年來行前前，隨著移動互聯(lian)国国、大數據顿、人工智(zhi)能等IT信息技術的(de)發展和深(shen)入應用直直，人們的(de)生(sheng)活和需求偏好發生(sheng)了(liao)顯著變(bian)化里里里，對原(yuan)有的(de)保險業務經營窜窜过、風險管理(li)找找气、銷售和服務模式產生(sheng)了(liao)變(bian)革角嘴角，同樣給承保鲁城、理(li)賠(pei)些些些、再保置费费、精算等業務經營和管理(li)帶來了(liao)巨(ju)大變(bian)化去去。為應對日益增長的(de)數據和業務需求彩正正，並通過信息技術的(de)升(sheng)級帶動業務創新算打算，打(da)造差異化競爭力点童童，保險公司均不(bu)斷加強對 IT 系統的(de)新建和改造的(de)投入神神神。\n    近年來次说次，隨著金融產品和服務模式的(de)持續(xu)變(bian)革境环环，以及銀行業轉型發展的(de)深(shen)入推ping)jin)站上站，促使我們不(bu)斷思考銀行IT 架構面(mian)臨的(de)挑戰和影響慕慕相。一是隨著移動互聯(lian)網颓颓、線上(shang)支(zhi)付他明明、電子(zi)商(shang)務的(de)快速發展望望失，金融服務的(de)渠道和場景更加豐富正正，服務模式和體驗更加新穎驿驿站，需要IT系統在支(zhi)撐多渠道服務協同知道、信息共(gong)享聯(lian)動全全全、提高服務個性化智(zhi)能化等方面(mian)發揮更大作(zuo)用都都都。二是隨著各行各業互聯(lian)網化和現實世界(jie)數據化趨勢的(de)不(bu)斷演進(jin)犯犯，人類社會已進(jin)入了(liao)數據大爆(bao)炸時代未未未，銀行需充(chong)分發揮數據價值斑，助(zhu)推ping)突?　　飛杓啤　縵輾fang)控(kong)和經營管理(li)轉型很势势，這就要求IT系統在數據存儲(chu)定要、分析挖掘嚅嗫嗫、數據服務等方面(mian)給予有效支(zhi)撐狂退。\n公司概況 核心(xin)團隊 大事件\n? 2009-2020 woqutech.com 版權所有 ICP證(zheng)︰浙ICP備12021190號-1\n日博亚洲 | 1页 | 2页 | 3页 | 4页 | 5页 | 6页 | 7页 | 8页 sitemap 2021年06月19日 19:39


Аналіз характеру деформацій фундаментів | База знань будівництва\nУ 1973-1976 ГТ. були проведені натурні обстеження залізобетонних фундаментів виробничих будинків глиноземних цехів ряду алюмінієвих заводів. Вони показали, що залізобетонні фундаменти, котрі піддаються постійному впливу алюмінатних-лужних розчинів, інтенсивно корродируют. Найбільше руйнування спостерігається у відділеннях мокрого розмелювання, вилуговування, згущення, фільтрування та випарювання глинозему. На поверхні конструкцій спостерігається руйнування захисного шару бетону і утворення тріщин з шириною розкриття до 3 мм.\nСпільний аналіз характеру деформацій фундаментів виробничих будинків глиноземних цехів і отриманих дифрактограм бетонів показує, що руйнування фундаментів відбувається в результаті хімічної взаємодії гідросилікатів кальцію цементу з алюмінатних-лужними розчинами з утворенням метасилікат натрію і гідроксиду кальцію. У присутності содового розчину утворюються різні комплексні карбонатні сполуки, які, крісталлізуясь в бетоні, створюють кристаллизационное тиск і руйнують бетон. Аналогічним чином руйнування бетону відбувається при кристалізації в його порах, капілярах і мікротріщинах метасилікат натрію і гіббсіта, що міститься в алюмінатних-лужному розчині.\nЗначні руйнування фундаментів спостерігаються в кріолітовий цехах, а також у відділенні регенерації фтористих солей алюмінієвих заводів, що займаються виробництвом плавикової кислоти, кріоліту та інших фтористих сполук. У фундаментах відзначаються руйнування захисного шару бетону, утворення в ньому раковин і порожнеч, корозія арматурної сталі. Особливо характерно руйнування бетону в місцях розташування анкерних болтів. Рідка середа, містить плавикову, кремнефтористоводородной і сірчану кислоти, стікаючи по анкерних болтів, викликає їх корозію. Продукти корозії, збільшуючись в об'ємі в 2-2,5 рази, викликають в бетоні значні зусилля, в результаті яких утворюються тріщини, що йдуть до зовнішньої поверхні в радіальному напрямку по найбільш тонкому перетину.\n« Аналіз параметрів інсоляції територій і приміщень\nАналіз аварійних об'єктів »\nhttp://tumen.sportcity74.ru/ как сделать тренировку на эллипсоидном тренажере.


Новини - 28 Листопада 2016 - Оникієвський Лісгосп\nГоловна » 2016 » Листопад » 28 » Новини\nМораторій вводиться строком на десять років. Діяти він почав для деревних порід, крім сосни, - з 1 листопада 2015 року; для деревних порід сосни - з 1 січня 2017 року. Як повідомляли раніше ЗМІ, в 2015 році експорт лісоматеріалів в необробленому стані приніс українській економіці 345 млн доларів валютних надходжень, або 0,9% загальної виручки від експорту. Ця цифра абсолютно непорівнянна з масштабом втрат: за оцінками експертів, безконтрольна вирубка лісів на Заході до зменшення привела показника лісистості з 16% в 1996 році до 11% в 2015 році. Для досягнення оптимального рівня лісистості в 20% в Україні сьогодні потрібно висадити нові дерева на території площею близько 2,5 млн га.


Франківські студенти у Польщі проводили дослідження на недоношених поросятах (ФОТО) | Galka.if.ua Новини Івано-Франківська\nФранківські студенти у Польщі проводили дослідження на недоношених поросятах (ФОТО)\nBy Борис Марія 31 Гру, 2015 08:14\nВпродовж грудня місяця поточного року молоді дослідники кафедри біохімії та біотехнології Інституту природничих наук перебували у закордонному науковому відрядженні в Республіці Польща.\nНа запрошення професора Stefan Pierzynowski з Лундського університету (найкращий дослідницький університет Швеції) фахівець І категорії Василик Юлія, аспірантка ІІІ року навчання Васильковська Руслана та студентка IV курсу Семчишин Олеся взяли участь в дослідженнях, присвячених догляду та розвитку передчасно народжених немовлят. Експерименти відбувалися на базі Інституту фізіології та харчування тварин ім.Кєлановського в м.Яблонна (Республіка Польща) у рамках програми обміну Шведського Інституту регіону Балтійського моря Visby (Swedish Institute’s Baltic Sea Region Exchange Program), інформує ПНУ.\nДослідницька команда була сформована з представників різних країн: Stefan Pierzynowski (Швеція), Katerina Goncharova (Швеція), Kasia Szwiec (Велика Британія), Jarek Wolinski (Республіка Польща), Danica Grujic (США), Maria Boryczka (Республіка Польща), Paulina Grzesiak (Республіка Польща), Andrea Donatelli (Італія), Siarhei Kirko (Республіка Білорусь), Julia Vasylyk (Україна, Івано-Франківськ), Ruslana Vasylkovska (Україна, Івано-Франківськ), Olesia Semchyshyn (Україна, Івано-Франківськ), Galyna Ushakova (Україна, Дніпропетровськ), Tetianа Kovalenko (Україна, Київ), Iryna Osadchenko (Україна, Київ), Anna Socha-Banasiak (Республіка Польща).\nЯк зазначають учасники експерименту, наші молоді дослідники кафедри біохімії та біотехнології, мета цього дослідження є надзвичайно благородною, адже дуже важливо навчитися давати шанс передчасно народженим діткам вижити і бути здоровими. Крім того, досвід, який вони отримали, є унікальним.\nДетальна інфографіка розповідає про процес отримання субсидій та...


Лікування хронічного гастродуоденіту: діагностика, консультація в клініці Лад\nЛікування хронічного гастродуоденита\nГастродуоденітом називається форма хронічного гастриту, при якій спостерігається запалення слизової оболонки шлунку, що переходить на дванадцятипалу кишку. Таке захворювання є одним з найбільш поширених видів порушень роботи шлунково-кишкового тракту.\nУ хронічній формі захворювання може супроводжуватися незначними симптомами, якщо людина дотримується усіх рекомендацій лікаря в питаннях способу життя і живлення. У разі загострення спостерігаються хворобливі прояви, що вимагає негайного звернення до фахівця.\nЛікарі виділяють дві групи чинників, сприяючих розвитку захворювання :\nзовнішні (екзогенні) – вживання жирної, гострої, важкої їжі, попадання в організм бактерії Helicobacter pylori з продуктами харчування;\nвнутрішні (ендогенні) – інші захворювання ШКТ, підвищене кислотоутворення, зменшення вироблення слизу, захворювання ендокринної системи.\nПід впливом негативних чинників виникає запалення на слизовій оболонці шлунку і дванадцятипалої кишки, що згодом викликає атрофію слизової оболонки, порушує секреторну і моторну функцію органів ШКТ.\nХронічна форма захворювання супроводжується характерними симптомами:\nниючі болі в області шлунку, які можуть посилюватися після їди;\nнудота і блювота, позиви до блювоти;\nпогіршення апетиту і безпричинна втрата ваги;\nПри загостренні гастродуоденіту симптоми набувають більше вираженого характеру: виникають гострі болі у верхній частині живота, частішають головні болі, спостерігається часта блювота, кислі відрижки і сухість у роті\nДіагностика і лікування захворювання в клініці “Лад” в Києві\nУ разі виникнення хворобливих проявів необхідно звернутися до гастроентеролога. Фахівець призначить проведення діагностики для визначення стану здоров’я органів ШКТ.\nМетоди діагности включають:\nультразвукове дослідження органів шлунково-кишкового тракту\nОтримавши результати обстеження, фахівець зможе скласти точну картину стану здоров’я пацієнта і призначити ефективний курс лікування хронічного гастродуоденіту.\nКлініка “Лад”, будучи одним з найбільш популярних медичних центрів України, використовує ефективні методики для боротьби з різними захворюваннями. В процесі лікування хронічного гастродуоденіту важливо індивідуально підходити до кожного окремого клінічного випадку для отримання максимально позитивного результату від застосування терапії.\n← Лікування синдрому хронічної втоми | Лікування хронічного гепатиту →


Характеристики Scratch для дітей. Веселий вступ до програмування. Марджі Маджед (9786176797623) Раздел Познавательные и развивающие книги\nАвтор Марджі Маджед\nСерия издательства Пізнавальні книги


КЛАС НЕМАТОДИ, АБО ВЛАСНЕ КРУГЛІ ЧЕРВИ. БОРОТЬБА З ЧЕРВАМИ-ПАРАЗИТАМИ - ТИП ПЕРВИННОПОРОЖНИННІ, АБО КРУГЛІ ЧЕРВИ — ПІДЦАРСТВО БАГАТОКЛІТИННІ ТВАРИНИ - Біологія - універсальний довідник\nКЛАС НЕМАТОДИ, АБО ВЛАСНЕ КРУГЛІ ЧЕРВИ. БОРОТЬБА З ЧЕРВАМИ-ПАРАЗИТАМИ\nБільшість нематод — вільноживучі тварини, що живуть у вузьких капілярних проміжках між часточками ґрунту, піску, мулу на дні водойм або на суші, й лише близько 7 тис. видів (приблизно третина відомих) — паразити рослин і тварин. У прісних водоймах України знайдено понад 300 видів, у Чорному та Азовському морях — близько 200; у хребетних тварин зареєстровано 561 вид паразитичних нематод. Рослинні нематоди живуть на коренях цибулі, часнику, квасолі та на деяких інших городніх рослинах (цибульна нематода), у підземних пагонах картоплі (стеблова нематода), у різних органах суниці (сунична нематода). Розміри їхнього тіла коливаються від мікроскопічних до 1 м і більше. До гігантських видів належить паразитична нематода кашалотів, довжина якої близько 8 м. Нематоди колючим ротовим апаратом проколюють тканини рослин, вводять у них речовини, що розчиняють вміст рослинних клітин. Речовини, що розчинилися, вони всмоктують за допомогою розширеної частини стравоходу, мускулисті стінки якого діють як насос. їжа перетравлюється в кишечнику. Багато нематод живуть у ґрунті, живляться різними рослинними рештками і відіграють певну роль у ґрунтоутворенні.\nНематоди — паразити тварин і людини — живуть в організмі хазяїна. До них відносяться аскариди (людська, кінська, свиняча), гострики, трихінели, ришти, волосоголовці.\nСтатевозрілі самці й самки аскариди живуть у тонкому кишечнику людини. Веретеноподібне тіло самок досягає 40 см завдовжки (самці дещо менші — 12-25 см). Живляться аскариди напівперетравленою їжею. Запліднені самки відкладають яйця (близько 200 за добу), що під час випорожнення виходять назовні. У вологому ґрунті в яйцях розвиваються рухливі личинки. Яйця аскарид мають товсту оболонку, тому легко витримують висихання та інші несприятливі умови. Вони розносяться з пилом, водою або за допомогою мух і потрапляють на харчові продукти. У кишечнику людини, куди яйця надходять разом з їжею або водою, з них виходять личинки, які пробуравлюють стінки кишки й опиняються у кров’яному руслі. З кров’ю вони мігрують до печінки, серця і до легень. Руйнуючи стінки легеневих капілярів, личинки виходять в альвеоли, а звідти по дихальних шляхах мігрують через гортань у травну систему, де й розвиваються в дорослих самців і самок. Під час такої міграції по тілу людини, що триває близько 2,5 місяців, личинки линяють і ростуть. Аскариди викликають у людини загальну інтоксикацію організму продуктами обміну паразита, а також розлади функцій кишечника. Спостерігається зниження апетиту, гострі болі в животі, порушення сну, недокрів’я, завороти та непрохідність кишок тощо.\nШироковідомий гострик — паразит людини, який живе здебільшого в товстій кишці дітей. Довжина дорослих самок становить 9-12 мм, а самців — 3-5 мм. Самка відкладає яйця на шкіру біля анального отвору, що викликає сверблячку. При почісуванні дітьми сверблячого місця яйця попадають під їхні нігті, а потім у рот. Відбувається самозараження новими порціями яєць. Протягом життя самка гострика відкладає 5-17 тис. яєць.\nДорослі трихінели (довжина тіла самок близько 4 мм) живуть у просвіті тонкого кишечника, а мікроскопічні личинки проникають у м’язи, де вони ростуть, скручуються у спіраль і, утворивши навколо себе капсулу, переходять у стан спокою. Джерело зараження людини — м’ясо тварин, особливо свиней, що заражуються трихінелою, живлячись дрібними ссавцями, наприклад, пацюками.\nРозповсюдження паразитичних червів, особливості життєвих циклів та заходи боротьби з ними вивчає наука гельмінтологія, фундатором якої є академік Костянтин Іванович Скрябін (1878-1972). Під його керівництвом було проведено близько 200 експедицій до різних регіонів, в результаті яких було виявлено вогнища поширення червів-паразитів, зібрано величезний матеріал щодо гельмінтофауни людини, свійських та диких тварин, розроблено комплексні заходи профілактики та боротьби з тяжкими захворюваннями, спричиненими червами-паразитами.


Розрахунок бухгалтерії Визначено та відображено ускладі фінансових результатів курсову різницю по заборгованості постачальнику на дату її погашення\n3900 х (5,6 - 5,8) = 780\nЗаява на переказ, виписка банку Сплачено з поточного валютного рахунку кошти в погашення заборгованості 3900х5,6=21840\nВ організації обліку імпортних операцій важливе місце займає облік комерційних (накладних) витрат, питома вага яких в ціні товару більше 50 %. Розміри їх визначаються базисними умовами поставки товару.\nДеякі комерційні витрати безпосередньо відносяться до конкретних партій закуплених товарів, наприклад, витрати по транспортуванню, недостача товарів в дорозі, при зберіганні в межах норм природного убутку та деякі інші. їх прийнято називати прямими витратами. Інші витрати, такі як відсотки по комерційному кредиту, портові і вантажні збори та ін., в більшості випадків не мають прямого відношення до конкретних поставок товарів. Такого роду комерційні витрати вважаються непрямими.\nДля розрахунків з іноземними постачальниками за придбані товари використовується пасивний рахунок 632 "Розрахунки з іноземними постачальниками". Облік по цьому рахунку необхідно вести паралельно в національній та іноземній валюті. За умови наступної оплати імпортної поставки грошовими коштами цей рахунок є монетарною статтею, у зв'язку з чим слід пам'ятати про необхідність визначення в бухгалтерському обліку курсової різниці на дату балансу та на дату здійснення операції. За умови зростання курсу іноземної валюти така курсова різниця відображається на рахунку 945 "Втрати від операційної курсової різниці", а за умови зменшення курсу іноземної валюти, в якій обліковується заборгованість - на рахунку 714 "Дохід від операційної курсової різниці". З подальшим відображенням у складі фінансових результатів на рахунку 791 "Результат основної діяльності".\nДля розрахунків з іноземними контрагентами за придбані необоротні активи доцільно використовувати (рахунок 685 "Розрахунки з іншими кредиторами", облік на якому ведеться аналогічно до попереднього випадку.\nАле курсова різниця по такій заборгованості, що буде погашатись іноземною валютою або її еквівалентами, відображається на рахунках 974 "Втрати від неопераційних курсових різниць" та 744 "Дохід від поопераційної курсової різниці" відповідно.\nСинтетичний облік розрахунків з контрагентами по всіх послугах, пов'язаних з доставкою товарно-матеріальних цінностей до місця призначення, (транспортних, експедиторських, страхових) ведеться на рахунку 68 "Розрахунки по інших операціях". Ці послуги в залежності від місця розташування їх виконавця можуть бути оплачені як в національній, так і в іноземній валюті. В останньому випадку облік по рахунку слід вести в порядку, передбаченому для відображення в обліку імпортних операцій.\nАналітичний облік розрахунків по імпортних операціях рекомендується здійснювати в розрізі країн, а всередині їх - в розрізі постачальників, номерів контрактів та документів (рахунків) до сплати. В будь-якому випадку повинен бути забезпечений чіткий контроль своєчасності розрахунків за кожною поставкою товарів. Аналітичний облік імпортних поставок ведеться за місцями зберігання і обліковими (товарними) партіями, при визначенні ознак яких береться до уваги: характер товару, можливість зберігання партії в процесі перевезення, перевалки, зберігання вантажу. Якщо з іноземним постачальником є домовленість про пред'явлення рахунку на кожну транспортну партію, то за облікову партію приймається партія, оформлена одним рахунком постачальника.\nДля узагальнення інформації про розрахунки з іноземними постачальниками та іншими кредиторами використовується Журнал 3 та відомості аналітичного обліку по відповідних рахунках, що також ведуться паралельно в національній та іноземній валютах (зразок 6.2).\nЖурнал 3, відомості аналітичного обліку за квітень ц.р. за кредитом рахунку 63\nІ. З кредиту рахунку 63 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками" в дебет рахунків\n20 "Виробничі витрати"\n28 "Товари" ,\nВідомість 3.3 аналітичного обліку розрахунків з постачальниками та підрядниками (по рахунку 63) за квітень ц.р.\n№ поста- чальника\nДата виникнення\tК-т\nУсього за рахунком б.3\nПродовження відомості 3.3\nВ дебет рахунка 63 з кредиту рахунків\n3 кредиту рахунка 63 в де6ет рахунків\tСальдо на кінець місяця (кредит)\n2. Бухгалтерський облік бартерних операцій\nВ бухгалтерському обліку бартерні угоди відображаються як по експортних, так і по імпортних операціях. Після здійснення бартерної угоди здійснюється залік взаємних вимог суб'єктів бартерного контракту.\n> відсутні грошові розрахунки з іноземним партнером;\n> момент відвантаження продукції на експорт вважається моментом її реалізації;\n> облік розрахунків з іноземним партнером здійснюється на двох субрахунках: 632 "Розрахунки з іноземними постачальниками і підрядниками" і 362 "Розрахунки з іноземними покупцями і замовниками";\n> кредиторська заборгованість іноземному партнеру за товари, що імпортуються, повинна дорівнювати контрактній вартості відвантаженої на експорт продукції.\nСлід зауважити, що для правильності відображення в бухгалтерському обліку товарообмінних (бартерних) операцій необхідно


ОБҐРУНТУВАННЯ ВИБОРУ ПРОМОТОРІВ УТВОРЕННЯ ПЕРОКСО−ГРУП ДЛЯ ЕЛЕКТРОХІМІЧНОГО СИНТЕЗУ ПЕРОКСИОЦТОВОЇ КИСЛОТИ | Bilous | Вісник Національного технічного університету «ХПІ». Серія: Хiмiя, хiмiчнi технологiї та екологiя\nTetiana Andriyivna Bilous\nаспірант; м. Харків\nAlena Gennadiivna Tulskaya\nкандидат технічних наук, старший викладач кафедри технології переробки нафти, газу та твердого палива; м. Харків\nIssam Hussein Chahine\nкандидат технічних наук, доцент, кафедри технічної електрохімії; м. Харків\nSergey Alekseevych Samoylenko\nІдентифікатор ORCID\tХарківський державний університет харчування та торгівлі\nкандидат технічних наук, доцент кафедри хімії, мікробіології та гігієни харчування; м. Харків\nДомашня сторінка > № 39 (2018) >\tBilous\nОБҐРУНТУВАННЯ ВИБОРУ ПРОМОТОРІВ УТВОРЕННЯ ПЕРОКСО−ГРУП ДЛЯ ЕЛЕКТРОХІМІЧНОГО СИНТЕЗУ ПЕРОКСИОЦТОВОЇ КИСЛОТИ\nTetiana Andriyivna Bilous, Alena Gennadiivna Tulskaya, Issam Hussein Chahine, Sergey Alekseevych Samoylenko\nПероксиоцтова кислота − це сильний дезінфектант з широким спектром антимікробної активності. Використовується як дезінфікуючий і протимікробний засіб. Переваги використання пероксиоцтової кислоти: відсутні стійкі токсичні похідні, незначна залежність від рН, ефективність та короткий час контакту. В промислових масштабах одержують хімічним синтезом, проте він має безліч суттєвих недоліків. Застосування електрохімічного синтезу пероксиоцтової кислоти, безпосередньо на місцях використання, виключає витрати пов’язані з хімічним синтезом, транспортуванням та зберіганням. Продемонстрована можливість електрохімічного синтезу пероксиоцтової кислоти з концентраціями, достатніми для практичного використання в різноманітних галузях. Обґрунтовано необхідність застосування промоторів утворення пероксо-груп для збільшення виходу за струмом цільового продукту. Показано, що аніони, адсорбовані на поверхні платинового електроду, впливають на селективність анодного процесу і швидкість виділення кисню. Методом вольтамперометрії досліджено вплив добавок іонів CNS–, I–, Cl–, Br– на кінетику анодних процесів в водному розчині 3 моль/дм3 СН3СООН + 0,5 моль/дм3 Н2SO4 на платиновому електроді. Введення до складу електроліту добавок іонів CNS–, I–, Cl–, Br– призводить до гальмування суміщеного анодного процесу − виділення кисню. Показано, що збільшення концентрації добавок (CNS–, I–, Cl–, Br–) в діапазоні 0,001…0,1 моль/дм3 призводить до переважної адсорбції введених іонів на поверхні платинового електроду. Доцільно використовувати добавки іонів I–, Cl–, Br– до електроліту для електрохімічного синтезу пероксиоцтової кислоти, бо вони сприяють досягненню максимального виходу за струмом цільового продукту (1,4¼2,1 %). Добавка іонів CNS– не ефективна, її введення до складу електроліту електрохімічного синтезу пероксиоцтової кислоти призводить до зменшення виходу за струмом цільового продукту. Електрохімічний синтез пероксиоцтової кислоти доцільно проводити в діапазоні потенціалів 2,4…2,7 В та в діапазоні густин струму 500…3500 А/м2. При цьому спостерігається максимальний вихід за струмом цільового продукту.\nпероксиоцтова кислота; оцтова кислота; сульфатна кислота; електрохімічний синтез; промотори; платиновий анод\nZhao X., Zhang T., Zhou Y., Liu D. Preparation of peracetic acid from hydrogen peroxide. Part I: Kinetics for peracetic acid synthesis and hydrolysis. Journal of Molecular Catalysis. A: Chemical. 2007, vol. 271, pp. 246−252.\nBilous T. A., Tulskaya A. G., Matrunchyk O. L. Promising Materials and Processes in Applied Electrochemistry: monograph. Kyiv: KNUTD, 2017. 230−234 p.\nBilous T. A., Tulsky G. G., Korohodska A. M., Podustov M. O. Obgruntuvannya vyboru robochykh kontsentratsii otstovoi kysloty dlia elektrokhimichnoho syntezu peroksyotstovoi kysloty [Justification of the choice of working concentrations of acetic acid for the electrochemical synthesis of peroxyacetic acid]. Visnyk NTU “KhPI” [Bulletin of the National Technical University “KhPI”], Kharkov, NTU “KhPI” Publ., 2017, no 48 (1269) , pp. 24−28.\nBilous T. A, Tulsky G. G., Matrunchyk O. L. Obgruntuvannia skladu elektrolitu dlia elektrokhimichnoho syntezu peroksyotstovoi kysloty [Justification of the electrolyte composition for the electrochemical synthesis of peroxyacetic acid]. Visnyk NTU “KhPI” [Bulletin of the National Technical University “KhPI”], Kharkov, NTU “KhPI” Publ., 2017, no 49 (1270) , pp. 10−14.\nKhidirov Sh. Sh., Khibiev Kh. S. Reaktsyia эlektrosynteza Kolbe v uslovyiakh modyfytsyrovanyia poverkhnosty platynovoho anoda CNS-yonamy [Kolbe electrosynthesis reaction under the conditions of modifying the surface of a platinum anode with CNS-ions]. Electrochemistry. 2005, vol. 41, no 11, pp. 1319−1322.\nPeña O. I. G., Vong Y. M., Chapman T. W., López R. A. Study of adsorption and oxidation of thiocyanate at the metal/solution interface by EQCM and EIS. ECS Transactions. 2007, vol. 3, no 17, pp. 9−17.


Напій з куркуми для зняття запалення в суглобах і горлі, а також поліпшення роботи серця і підвищення настрою – Територія інтелекту\nНапій з куркуми для зняття запалення в суглобах і горлі, а також поліпшення роботи серця і підвищення настрою\nМи звикли боротися з болем за допомогою препаратів, які найчастіше грунтуються на ібупрофену. Але ця речовина, хоч і позбавляє від хворобливих відчуттів всього за 15 хвилин, не звільняє від кореня проблеми. Тому ми просто періодично п’ємо знеболюючі засоби, залишаючи недугу «жити і процвітати» в нашому організмі.\nА регулярний прийом таблеток не проходить безслідно. Разом з речовинами, які зайшли в наш організм, з’являються і побічні ефекти, серед яких: гіпертонія, порушення роботи шлунково-кишкового тракту, збої в роботі серця і нирок і т. д.\nДобре, що природа здатна дати нам набагато більше і абсолютно не шкодить, надаючи лише позитивний вплив на організм!\nЗасіб від болю в суглобах, горлі і для нормалізації роботи серцево-судинної системи\nЦей засіб готується на основі куркуми, відомої всім спеції, яку деякі додають в блюда при приготуванні. Напій з куркуми здатний нейтралізувати біль в м’язах, суглобах, одночасно розслабляючи все тіло. Крім того, його рекомендовано пити при проблемах із серцем, при ЛОР-захворюваннях, головних болях і для підвищення настрою! Ось такий чудовий цілющий напій!\nПри бажанні, можна експериментувати і додавати в чай інші компоненти, такі як імбир, гвоздика, кориця, які лише підсилять ефект і додадуть смаку напою додаткового вишукання!\nРецепт чаю з куркуми\nочищена вода – 1 ст .;\nкуркума мелена – 0,5 ч.л. (або 1 ч.л. свіжого кореня);\nолія кокоса – 0,5 ч. л.\nВоду потрібно закип’ятити і всипати в неї всі спеції. Залиште компоненти настоятися на 20 хвилин. Після цього можна додати олію, лимон і мед. До речі, можна використовувати звичайне вершкове масло.\nЯк вживати чай з куркуми\nПотрібно пити по склянці цього напою в день між прийомами їжі. Або ж в той час, коли ви відчуваєте головні, суглобові болі, а також дискомфорт в горлі або просто для поліпшення настрою!\nЯк розпізнати, забита Ваша лімфатична система, і як очистити її


ELARTU — Інституційний репозитарій ТНТУ імені Івана Пулюя: Кримінальна відповідальність за незаконне використання знака для товарів і послуг, фірмового найменування, кваліфікованого зазначення походження товару\nPlease use this identifier to cite or link to this item: http://elartu.tntu.edu.ua/handle/123456789/13835\nTitle: Кримінальна відповідальність за незаконне використання знака для товарів і послуг, фірмового найменування, кваліфікованого зазначення походження товару\nAuthors: Гулкевич, О. В.\nAffiliation: Тернопільська класична гімназія\nBibliographic description (Ukraine): Гулкевич О. В. Кримінальна відповідальність за незаконне використання знака для товарів і послуг, фірмового найменування, кваліфікованого зазначення походження товару / Гулкевич О. В. // Збірник тез Ⅴ Всеукраїнської студентської науково-технічної конференції „Природничі та гуманітарні науки. Актуальні питання“, 19-20 квітня 2012 року — Т. : ТНТУ, 20121 — Том 2. — С. 205. — (Секція: Гуманітарні науки).\nBibliographic description (International): Hulkevich O. V. (20121) Crimeainalna vidpovidalnist za nezakonne vykorystannia znaka dlia tovariv i posluh, firmovoho naimenuvannia, kvalifikovanoho zaznachennia pokhodzhennia tovaru. Zbirnyk tez Ⅴ Vseukrainskoi studentskoi naukovo-tekhnichnoi konferentsii "Pryrodnychi ta humanitarni nauky. Aktualni pytannia" (Tern., 19-20 April 2012), vol. 2, pp. 205 [in Ukrainian].\nVseukrStud_20121v2_Hulkevich_O_V-Crimeainalna_vidpovidalnist_205.pdf 237,87 kB Adobe PDF View/Open\nVseukrStud_20121v2_Hulkevich_O_V-Crimeainalna_vidpovidalnist_205.djvu 13,03 kB DjVu View/Open\nVseukrStud_20121v2_Hulkevich_O_V-Crimeainalna_vidpovidalnist_205__COVER.jpg 117,05 kB JPEG View/Open


Роль лікувального харчування під час вагітності зростає у зв'язку з необхідністю обмежити або навіть виключити деякі медикаментозні засоби, які застосовувалися для лікування. Призначаються при різних захворюваннях дієти не можуть вважатися повноцінними для хворих вагітних. У них не враховані особливості обмінних процесів і зміни функціонального стану різних органів і систем у період вагітності, вплив харчування на перебіг пологів, стан плода та новонародженого.\nКоли ми дізналися, що у нас буде малюк, я вирішила що буде просто соромно, якщо у мене будуть якісь проблеми, адже доктор повинен сам втілювати в життя свої рекомендації. Я працювала, гуляла, робила гімнастику, але було одне «але». - З'явилася підвищена сонливість.\nУ появі розтяжок у вагітних винні гормони: дисбаланс естрогену в крові зменшує амінокислоти в клітинах дерми, та зменшується виділення еластину і колагену. І - привіт, розтяжки. Але ми можемо допомогти нашій шкірі. "Велика РОДИНА" приведе вам кілько порад...\nДієтологи всього світу продовжують наполегливо сперечатися про те, які ж продукти харчування є найбільш корисними для людини. Актуальне останнім часом, питання здорового способу життя, ще більше стимулює вчених проводити дослідження в цій області. Дана стаття - не істина в усіх інстанціях, а лише спроба підсумувати результати досліджень за останній рік, покликані відповісти на питання: «Які продукти корисні?»\nВас часто мучать нездуження під час вагітності і ви почінаєте панікувати? Інтернет-журнал "Велика РОДИНА" допоможе вам розібратися від чого вони починаються і що вони означають.\nЖінка, яка народила дитину, відчуває незвичайну легкість в тілі... до тих пір поки не спробує надягти річ, яку носила до вагітності. Звичайно, у порівнянні з радістю материнства це дрібниця, але хочеться якнайшвидше привести себе в «довагитну» форму. Багато мам лінуються і обмежуються прогулянками на балконі. До речі, це одна з найпоширеніших причин дитячих застуд.\nПитання, які стосуються здорового і тривалого життя, в Україні зараз звучать дуже гостро. Якими ж секретами можуть поділитися з нами жінки з інших країн світу? Почнемо?\nВиникає питання - а як здати аналіз? "Велика РОДИНА" вам допоможе не розгубитися. Перед здачею аналізу не їсти за 8 годин (в ідеалі - 12 годин). Пити бажано тільки воду. Далі...\nЧому вагітна жінка не хоче спостерігатися у лікаря?\nВітаміни для майбутніх мам...\nЧи є можливість завагітніти під час місячних?..


Казкова Каппадокія та Стамбул\n~15 900 грн.**\nЛьвів - Стамбул - Каппадокія - Деврент - Пашаба - Аванос - Гереме - Юргюп - Учхісар - Іхларі - Каймакли - Львів\nЛьвів - Стамбул; Стамбул - Кейсері; Кейсері-Стамбул-Львів (багаж 15 кг)\n3 ночі в готелі у Стамбулі\n3 ночі у готелі в Каппадокії\nзі сніданками та вечерями\nТрансфери з та у аеропорт\nКраса і таємниці Туреччини\nЧасом буває так, що дивишся на фото і не віриш очам, що це реальність. Стамбул та Каппадокія - саме той випадок.\nУ першому випадку зачаровують творіння людських рук - мости, мечеті, палаци; у другому - багатство природи.\nЧудернацькі кам'яні утворення роблять пейзажі цієї місцевості просто космічними! А якщо на них дивитись з висоти пташиного польоту, піднімаючись на повітряній кулі… Чи це не казка?\nПереліт Львів - Стамбул\nТрансфер та ночівля в готелі\nДень у Стамбулі\nПісля сніданку ми вирушаємо пізнавати Стамбул. Факультативна піша екскурсія по Стамбулу з дипломованим гідом (вартість - 15 євро). Оглянемо історичну частину міста: Султанахмет. В цей день ми також побачимо Іподром та Блакитну мечеть.\nЩе одна зірка цього дня - Собор Святої Софії – одна з найвеличніших пам'яток візантійської архітектури, що збереглись донині; символ «золотої доби» Візантійської імперії та один із символів сучасного Стамбула.\nТакож у цей день зможемо прогулятись приватною яхтою по Босфору (вартість - 15 євро, обід на яхті - 20 євро).\nПовернення у готель. Вільний час на приватну вечерю. Нічліг.\nУ цей день пропонуємо відвідати палац Долмабахче – палац османських султанів на Європейській стороні Босфору.\nПотім - здійснити подорож на центральну площу Таксім. Та прогулятися Стамбульським Хрещатиком - вулецею Істікляль. В цей день ми також відвідаємо рибний ринок, Галатський міст та ринок спецій.\nА ще однією окрасою дня стане мечеть Сулейманіє - одна з найбільших мечетей Стамбула.\nСпоруджена у 1550-1557 роках за образом Святої Софії. Висота купола - 53 м., діаметр - 26,5 м. Світло до приміщення потрапляє через 136 вікон.\nРазом з лазнями, медресе, обсерваторією, кухнями та бібліотеками мечеть формує комплекс розміром з міський квартал!\nБіля мечеті розташоване кладовище, де у мавзолеях спочивають Сулейман і його кохана дружина Роксолана, а також ряд інших султанів і її будівничий - Сінан.\nПереліт Стамбул - Кейсері\nДолини Деврент та Пашаба, Аванос, Юргюп\nСьогодні розпочинаємо наше знайомство із Каппадокією.\nІ найкращий початок - екскурсії у знаменитій долині Деврент та долині Пашаба.\nДалі місто Аванос. Місто знамените своїми гончарними і килимоткацькими майстернями. Гончарним промислом тут займаються давно - ще з часів хеттів. Мистецтву більше 4 тис. років. Пов'язано це з тим, що червона глина відмінної якості в Аваносі завжди під рукою: її видобувають на берегах Червоної річки (Кизилирмак).\nЗавершимо цей день споглядаючи на три величні скелі при вході у Юргюп.\nПовернення у готель. Вільний час для вечері. Нічліг.\nУчхісар, Гереме, Каймакли, долина голубів.\nСаме цього дня може здійснитися Ваша мрія - політ на повітряній кулі. Для цього потрібно о 5:00 вже бути на місці посадки, адже найбільша насолода - зустріти світанок на кулі разом з сотнями інших куль у небі. Неймовірно красиве видовище! Політ факультативний. Ви також можете насолоджуватися цим видовищем із землі.\nПоїздка в Учхісар – замок-фортеця в скелях. Учхісар - невеличке мальовниче селище в Каппадокії, що знаходиться на висоті близько 1400 метрів над рівнем моря, недалеко від Гереме. У перекладі з турецької мови, означає «три фортеці». У центрі селища височіє 60-метрова скеля, яку стали використовувати як фортеця можливо ще в період хетського царства (бл. 1800-1180 до н. Е.).\nДалі - Гереме. Музей під відкритим небом,який став об'єктом Всесвітньої спадщини "ЮНЕСКО". На теренах парку розташовані 6 церков і багато монастирських споруд. У церквах - розписи картинами із Нового Завіту і вражаюча іконографія у фресках.\nФакультативно можна відвідати Темну церкву.\nДалі у планах - екскурсія в Каймакли – підземне місто.\nКаймакли (Kaymaklı) – одне з найбільш великих підземних міст Каппадокії. Місто має унікальну історію: Каймакли розташоване на перетині торгових шляхів і місцевим жителям доводилося десь ховати своє майно, та й самим ховатися за потреби. Так і з'явилось восьмирівневе підземне місто. Перший рівень був побудований стародавніми хетами ще у бронзовому столітті.\nХоч місто і підземне, тут є все, що є у звичайному місті: системи водопостачання, вентиляція, кухні, стайні, льохи, майстерні і навіть каплиця. Для туристів сьогодні відкриті тільки перші чотири рівні.\nДолина голубів. Оглядовий майданчик замка Ортаісар з надзвичайним видом.\nПовернення в готель. Вільний час для вечері. Нічліг.\nСоганлі, Долина Іхлара - найбільший каньйон Туреччини\nУ цей день ми відвідаємо ще одну візитну картку Каппадокії - долину Соганлі.\nТут збереглися церкви раннього християнства. Завдяки ізольованості долини Соганлі в багатьох її церквах фрески збереглися досить непогано. Типове "лице", за яким можна впізнати долину Соганлі - велика кількість білих входів в голуб'ятники.\nДолина Соганлі стала останнім місцем в Каппадокії, яке захопили араби. Колись тут було більше 50 церков. Сьогодні можна оглянути лише близько десятка.\nДолина Іхлара - каньйон вулканічного походження довжиною 15 кілометрів і висотою близько 150 метрів.\nПереліт Кейсері - Стамбул.\nПереліт Стамбул - Львів.\nТранспорт та екскурсії у Каппадокії (обов'язково)\nорієнтовно 70 - 140 євро\nВхідні квитки у туристичні об'єкти\n* Ціна зазначена станом на 12/04/2021. У разі зміни вартості квитка, ціна може змінюватись.


Зачарована Долина Десяти Тисяч Димів | Український тижневик Міст\nЗачарована Долина Десяти Тисяч Димів\nПеренесімося подумки в часі на сотню років назад в затоку Аляска, на острів Кадьяк. І побачимо дощ із попелу, який йшов там 25 годин поспіль, залишивши після себе ще три дні кромішньої темряви. Коли світло все ж пробилося крізь неї, виявилося, що замість зелених лук на землі залишився лише шар попелу. Свою назву долина отримала саме завдяки цьому пекельному видовищу.\nНайстрашніше в історії виверження\nУ затоці Аляска, відділений від однойменного півострова широкою протокою Шеліхова, лежить великий лісистий і гористий острів Кадьяк. У північній його частині розташувався єдиний на острові населений пункт — селище Кадьяк. Століття тому його жителі — білі американці і ескімоси — займалися полюванням на тюленів і морських видр, ловили неводами лосося і продавали шкури, рибу та ікру торговцям, що зрідка припливали сюди на пароплавах зі Сполучених Штатів.\n6 червня 1912, коли рибалки і звіробої, як зазвичай у цю пору року, поглядали на море, чекаючи на перше в сезоні судно, вони несподівано помітили на північному заході величезну чорну хмару й почули гучний гуркіт грому. Невдовзі хмара закрила небо над островом, замиготіли блискавки, але з неба замість дощу… посипався попіл!\nЦей дощ падав над островом упродовж 25 годин. Темрява огорнула Кадьяк, і цілих три доби тут було темно, як уночі. Блискавка влучила в антену радіостанції, і острівне селище позбулося зв’язку з материком. Ніхто не розумів, що відбувається. Лише на четвертий день сонце насилу пробилося крізь хмари і блідий світанок осяяв околиці. Але впізнати їх було неможливо: зникли луки, що зеленіли на узбережжі, одноманітне сіре покривало розстилалося по всьому острову.\nКовдра з попелу\nШар попелу на острові сягав півметра завтовшки. Пізніше з’ясувалося, що за 150 км від Кадьяка, на півострові Аляска, відбулося грандіозне вибухове виверження вулкану Катмай. Про його силу доводилося судити з непрямих даних, так як індіанці, що перебували поблизу Катмаю, при перших ознаках пробудження вогнедишної гори поспіхом кинулися навтьоки, а постійних поселень в районі вулкана не існувало в радіусі кількох сотень кілометрів.\nОднак те, що стовп попелу здійнявся на 20 км, а звук вибуху було чути за 1,2 тис. км, у столиці Аляски, місті Дкуно, свідчило про гігантські масштаби природної катастрофи. Коливання ґрунту при вибухах (а за першим слідувало ще два, майже таких же сильних) відчувалися за 200 км від Катмаю.\nПопіл вкрив не тільки Кадьяк, але випав навіть у місті Ванкувері, майже за дві тисячі кілометрів від місця виверження. У радіусі чотирьох кілометрах від вулкана його шар сягав 20 м, а на берегах протоки Шеліхова — 3 м.\nХолодне літо і криваві світанки\nЩе цілий рік потому дрібні часточки попелу літали в атмосфері. Літо на всій планеті видалося значно більш холодним, ніж зазвичай, через те що серпанок із попелу затримував майже чверть сонячних променів, що падали на Землю. Крім того, повсюди 1912 року спостерігалися на диво красиві червоні світанки.\nМинуло чотири роки, перш ніж на Аляску зуміла дістатися перша наукова експедиція. Троє американських учених на чолі зі знаменитим вулканологом Гріггсом піднялося на кам’янистий тайговий перевал Аляскинського хребта, і з його двокілометрової висоти вони побачили широку пласку долину, що тяглася на північ і по всій довжині якої з ревінням вибивалися з-під землі білі фонтани диму.\nГріггс назвав цю незвичайну місцевість Долиною Десяти Тисяч Димів. На старій мапі, створеній за півстоліття до того, на цьому місці була вказана лісиста вузька і глибока долина річки Укак. По ній проходила стежка, значить, тут бували люди, але ніхто не помічав у цій місцевості ніяких газових струменів. Тепер же на місці долини лежала гладка мертва рівнина завдовжки двадцять і завширшки 5 кім, усіяна безліччю білих фонтанів.\nЗамість гори — вирва\nПри найближчому розгляді виявилось, що це — не дим, а пара, але ця обставина не давала відповіді на загадку. Що відбулося в долині? Як виникло десять тисяч “димів”? Розгадку слід було шукати біля вулкана, і Гріггс попрямував до Катмаю.\nАле що це?! Замість високої гостроверхої вершини заввишки майже два з половиною кілометри перед ним лежав усічений, немов обрубаний, широкий конус. Піднявшись на його гребінь, вчені побачили під ногами величезну еліптичну западину-кальдеру окружністю 12 км. Її стрімкі стіни спускалися далеко вниз, де на глибині 900 м розлилося глибоке озеро діаметром півтора кілометра. Вода в ньому була каламутно-білого кольору із зеленавим відтінком, а посередині розташовувався невеликий острівець у формі півмісяця.\nПодальше вивчення вулкана показало, що його виверження 1912 року було найсильнішим в історії людства. (Лише вибух вулкана Санторін в Егейському морі в XV ст. до н.е. був, можливо, ще більш потужним. Але це припущення — з царини гіпотез, оскільки документальних свідчень тієї далекої катастрофи не збереглося, і наука змушена судити про неї лише за непрямими даними).\nВулканічним вибухом було піднято в повітря, перетворено на попіл і розвіяно в атмосфері 30 млрд т гірських порід! Масштаби виверження можна спробувати уявити собі, подумки перенісши вулкан Катмай, наприклад, на майдан Незалежності в Києві. Тоді вся територія столиці до самої Великої кільцевої дороги була б похована під багатометровою товщею попелу. Звук вибуху був би чутний в Криму, на російському Уралі і в Архангельську, а найтонший вулканічний пил долетів би до Ірану, Англії й Італії.\n«Броня» з піску\nАле сила виверження не пояснює появи загадкової долини. Вона розташовувалася збоку від Катмаю, і походження численних струменів пари здавалося незбагненним. Лише подальші експедиції Гріггса в цей вулканічний район допомогли розкрити таємницю Долини Десяти Тисяч Димів. Виявилося, що незадовго до вибуху з бічного кратера Катмаю, а може, із тріщин на його схилах, почалося виверження, але не лави, а дрібного вулканічного піску.\nХмара розпечених піщинок, кожна з яких була оповита гарячим стисненим газом, поводилася, як рідина, і повільно стікала схилом вулкана в долину. По краях майбутньої Долини Тисячі Димов шар піску сягав 30 м, а всередині перевищував 200 м. Дерева на схилах були повалені й обвуглені пекучою піщаною рікою. Коли потік вулканічного пилу зупинився і гази випарувалися, гарячі піщинки сплавилися між собою, утворивши тверду кам’яну броню з вулканічного туфу. Але місцями в ньому утворилися тріщини, і води річки Укак і численних джерел на її берегах, що випаровувалися під гарячою «бронею», виривалися нагору у вигляді білих струменів пари – фумарол.\nЧотири роки поспіль Гріггс і його колеги вивчали дивовижну долину. Працювати їм доводилося в нелегких умовах. Ось що пише про це сам вулканолог: “Уночі важко було спати в наметі: земля була гарячою, як грубка. Поки один бік пропікався, інший холонув від холодного вітру, що віяв із сусідніх льодовиків. Люди змушені були щохвилини перевертатися. Зате надзвичайно зручно було готувати їжу. Не треба було думати про вогнище, поблизу були завжди гарячі печі… Сковорідку настромляли на довгу жердину і всовували в струмінь пари, причому жердину не тільки не треба було підтримувати, але, навпаки, доводилося притискувати донизу, і все-таки сковорода висіла в повітрі — таким сильним був тиск абсолютно прозорої і невидимої перегрітої пари. Цією парою можна було запалити палицю. Воронки багатьох фумарол були прикрашені красивими яскравими візерунками з відклалися на них червоних, зелених, фіолетових солей і окислів металів”.\nБільше немає жодного серпанку!\nНа жаль, минулі десятиліття наклали відбиток на вигляд унікальної долини. З роками покрив туфів став поступово остигати, і вже експедиція французького вулканолога Тазієва, яка побувала в Долині Десяти Тисяч Димів через півстоліття, виявила в ній лише п’ять тисяч фонтанів пари, та й у тих висота і температура струменів стали значно меншими.\nНе мине й сорока років, із сумом констатував маститий вулканолог, як нижні шари туфів охолонуть остаточно, і тоді цей чудовий пам’ятник природи втратить свою найефектнішу прикрасу. Зараз Інтернет дає нам змогу переноситися через океани й континенти, не встаючи з-за столу. Й автор скористався із цієї можливості, бажаючи дізнатися, в якому стані перебуває долина в наші дні, і в душі сподіваючись, що сумний прогноз французького вченого не виправдається.\nНа жаль, Тазієв цілковито мав рацію. У Долині Десяти Тисяч Димів більше немає жодного серпанку! Але, незважаючи на це, вулканічні дивовижі Аляски не стали для мандрівників менш привабливими. І сотні туристів щороку припливають і прилітають у найпівнічніший штат США, щоби побачити фантастичну долину, немов перенесену до нас з іншої планети, і гігантський кратер на горі Катмай — усе, що залишилося від колись грізного вулкану після найстрашнішого в історії виверження.


Уряд затвердив новий правопис української мови | Нововодолазька райдержадміністрація\n22 травня Кабінет Міністрів ухвалив нову редакцію Українського правопису, який враховує новітні мовні явища. Попередній правопис від 1992 року втратив чинність.\n- Числівник «пів» у значенні «половина» пишемо окремо: пів Києва, пів яблука, пів відра. Раніше було кілька варінтів написання: через дефіс, з апострофом і разом. Виняток — слова, з якими «пів» становить єдине поняття (півкуля, півмісяць, півострів тощо).\n- Слово «золото-валютний» тепер потрібно писати через дефіс (раніше — разом).\n- Деякі питомі українські і давно засвоєні слова перед приголосними н та р мають варіанти з голосним и відповідно до вимови: індик (индик), індича(индича), індиченя (индиченя), індичий (индичий), індичина (индичина), індичитися (индичитися), індичка (индичка), ирій (= вирій), ірод (ирод).\n- У художніх текстах іменники на -ть після приголосного, а також слова кров, любов, осінь, сіль, Русь, Білору сь можуть набувати як варіант закінчення -и: гідности, незалежности, радости, смерти, чести, хоробрости; крови, любови, осени, соли, Руси, Білоруси.\n- Складені назви інформаційних агентств пишемо з великої літері (крім родової назви) і без лапок: агентство Українські Національні Новини, агентство Франс Пресс, агентство Інтерфакс-Азербайджан. Раніше назви писали в лапках.\n- «Гінді» та «Гельсинки» тепер пишемо саме так. Раніше ці слова писалися через «х». Фонетично близькі до h звуки передаємо через «х».\n- У прізвищах та іменах людей допускається передавання звука [g] двома способами: буквою г\n- У запозиченнях із давньогрецької мови, що мають стійку традицію передавання буквосполучення au шляхом транслітерації як ау, допускаються орфографічні варіанти: аудієнція і авдієнція, аудиторія і авдиторія, лауреат і лавреат, пауза і павза, фауна і фавна.\n- Буквосполучення «th» у словах грецького походження передається варіативно: Марфа і Марта, Афіни та Атени, міфологія і мітологія, кафедра і катедра і т.д. Раніше було прийнято зазвичай вживати «ф».\n- Слова «проєкція» та «проєкт» потрібно писати через «є» (раніше через «е»).\n- Назви виробничих марок машин, приладів і т. ін. беруться в лапки і пишуться з великої букви: літак «Руслан», автомобіль «Вольво», екскаватор «Амкодор», автобус «Богдан», трактор «Слобожанець». Але назви самих цих виробів (крім назв, що збігаються з власними назвами), беруться в лапки і пишуться з малої букви: «запорожець», «фольксваген» (автомобілі), «боїнг» (літак), «панасонік» (магнітофон); але: «Тесла», «Таврія» (від власних назв), винятки: «жигулі», «мерседес».\n- Географічні назви, що починаються зі Східно-, Західно-, Північно-, -Південно-, Центрально-, пишуться з великої літери (обидва слова) і через дефіс: Східно-Китайське море (раніше Східнокитайське), Південно-Західна залізниця, Західно-Казахстанська область.\n- Слова з першим іншомовним компонентом анти-, контр-, віце-, екс-, лейб-, обер-, штабс-, унтер- писатимуться разом: ексміністр, віцепрем’єр, оберофіцер, унтерофіцер, онлайн, штабскапітан. Раніше ці слова писалися через дефіс.\nБільш детально можна переглянути нову версію українського правопису за посиланням - нова версія\nWeb-адреса: novovodolaga-rda.gov.ua/news/id/1142 | Переглядів: 1949 Дата публікації: 14:50 24.05.2019


Главная Дети и все о детях Воспитание и развитие Дитячі страхи\nДитячі страхи — одна з найнеобхідніших емоцій, адже вона безпосередньо пов’язана з інстинктом самозбереження.\nАдже що таке страх?\nДитячі страхи: вік\nПриблизно в 7-8 місяців немовлята починають відчувати страх перед чужими. Наприклад, коли мама передає малюка на руки няні, він активно «протестує» — плаче, тягне руки до мами. Це виглядає дуже зворушливо і є важливим знаком — все йде як треба, дитина дорослішає. Він ще не може передбачити догляд і повернення мами, але вже точно виділяє її з усіх і відчуває себе впевнено поруч з нею. Якщо в сім’ї панує доброзичлива атмосфера, мама приділяє дитині достатньо уваги, то страх при розставанні з нею поступово проходить. Малюк відпускає її і залишається з бабусею, татом, нянею.\nВін може насторожено ставитися до нових людей, але переймається до них довірою, якщо батьки поруч і спокійні. Найбільше страхів виникає у дітей від 2 до 7-9 років. У них недостатньо реалістичних уявлень про життя, але бачать і чують вони стільки ж, скільки дорослі. І починає працювати уява … У 2-3 роки малюки часто бояться шуму (звук пилососа, грозу), дивних предметів (маски, перуки) і т.п.\nДитячий страх в такому випадку — нормальна реакція психіки на нові і незрозумілі явища. Нерідко діти бояться казкових героїв (Баби-Яги, Бармалея, Людини-Павука), які можуть їм снитися або ввижатися в темних кутках. Батьки не повинні залишати без уваги скарги дитини. Чого б він не побоювався, можна розвіяти страхи малюка, пояснивши природу явища, що лякає, доступною йому мовою. У період від 3 до 5 років нерідко виникає боязнь темряви і тварин, особливо великих. Або маленьких, але агресивних (верескливо гавкаючих собачок, наприклад).\nДитячий страх смерті (своєї і батьківської) з’являється у віці від 5 до 7 років. Малюк вперше розуміє, що все в світі має кінець. І цей, і всі описані вище страхи — нормальні. Вони необхідні дитині для дорослішання. У теплій сімейній обстановці, відчуваючи підтримку та любов близьких, малюки самостійно справляються з негативними переживаннями. Якщо ж постійні стійкі страхи «ламають» нормальне життя малюка (порушують сон, апетит, спілкування з однолітками чи дорослими), дорослі повинні звернутися за консультацією до фахівця — психолога або психоневрології. А ми постараємося розібратися, як впоратися з основними дитячими страхами.\nМалюкам іноді доводиться зустрічатися з лікарями. Як правило, це неприємно. Однак, багато дітей не надто заперечують, швидко втішаються і при наступному візиті в поліклініку поводяться спокійно. Але є малюки, що впадають в істерику при вигляді людини в білому халаті. Вони гірко плачуть, кричать, не піддаються вмовлянням, погроз і не радіють подарункам. Це доставляє величезні незручності і медикам, і батькам. Як подолати цей дитячий страх?\nПерше, що слід зробити батькам — це запастися терпінням. Переконувати і виховувати малюка в той момент, коли він плаче, безглуздо. Краще обійняти його, взяти на руки, пожаліти. Впливати на крихту потрібно непомітно.\nСеред іграшок приділіть особливу увагу набору докторських інструментів. Бажано, щоб вони були красивими і схожими на справжні. З цим набором і улюбленими плюшевими іграшками якомога частіше грайте з малюком «у лікаря».\nПроявіть артистизм і винахідливість — нехай звірі шикуються в чергу, скаржаться «лікаря» на нездужання, поступливо підставляють лапи і хвости для уколів, хвалять «доброго доктора». А іноді трохи «бояться» різних процедур, але не відчайдушно. Ще треба час від часу «лікувати» один одного, а не тільки звірів. Прекрасним доповненням буде регулярне читання вголос відповідних казок («Айболить», «Про бегемота, який боявся щеплень» тощо).\nПеред походом в поліклініку домовтеся, які іграшки з набору візьмете з собою — показати справжньому лікареві, порівняти з його інструментами.\nВажливо з раннього віку сформувати у дитини розуміння того, що є ситуації, коли людина зобов’язана долати страх. Візит до лікаря — саме така історія, адже тут мова йде про здоров’я. Тому ні в якому разі не треба скасовувати похід в поліклініку. Якщо малюк плаче, треба його заспокоїти і все одно піти. Крім того, потрібно назавжди залишити практику залякування дитини якими-небудь медичними процедурами і невиліковними хворобами.\nДитячий страх і збентеження\nДеякі малюки, граючись з однолітками, зовсім не захищають свої інтереси, покірливо віддають іграшки, тікають від агресора. Батьків така поведінка дуже засмучує, їм здається, що малюк ніколи не зуміє постояти за себе та критикують його. Деякі підбурюють «тріснути кривдника як слід». Навряд чи після таких навіювань малюк стане сміливіше. Швидше навпаки, відчує себе нікчемним слабаком. Всі діти різні, вони відрізняються за темпераментом і звичкам.\nДля того щоб дитина не давав себе скривдити, з раннього віку ставтеся до нього з повагою, виховуйте почуття власної гідності.\nЯкщо ви помітили, що малюк поступився комусь, зніяковів перед сильнішим однолітком, не читайте йому нотацій. Залишившись удвох, запитаєте, чому він не дав агресору здачі або не забрав свою річ. Постарайтеся зрозуміти, чим викликане пасивна поведінка малюка — тим, що він не впевнений у своїх силах, або тим, що він сприйняв цю ситуацію як елемент гри. Якщо дитина постійно поступається іншим дітям і вам здається, що він хотів би, але боїться дати відсіч, запитаєте: «Чи тебе це не ображає? А що ти зробиш, якщо ця ситуація повториться знову?» Розіграйте сценку, в якій є кривдник і ображений, помінятися ролями. І тоді у малюка з’явиться правильна модель поведінки. Крім того, вчіть дитину не боятися ігор з тілесним контактом. Весела боротьба з татом чи мамою, квача, «купа мала» — ці розваги допоможуть не боятись в іграх з однолітками, зроблять його сильніше фізично.\nІноді провокуйте малюка «давати відсіч» в жартівливій формі, наприклад, при грі в бокс з кимось із родичів. Це допоможе подолати страх перед необхідністю завдати удару у відповідь.\nПредыдущая статьяДосуг со малышом\nСледующая статьяДелаем калейдоскоп


Рішення № 632 від 12.12.2017\nПро прийняття за основу проекту рішення НКРЗІ «Про внесення змін до Порядку здійснення державного нагляду за ринком телекомунікацій»\nВідповідно до статей 19 та 19-1 Закону України «Про телекомунікації», Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері зв’язку та інформатизації, затвердженого Указом Президента України від 23 листопада 2011 року № 1067, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв’язку та інформатизації\n1. Прийняти за основу проект рішення НКРЗІ «Про внесення змін до Порядку здійснення державного нагляду за ринком телекомунікацій», що додається.\n2. Установити строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об’єднань, приймаються зауваження та пропозиції до проекту регуляторного акта та аналізу регуляторного впливу, з дня його оприлюднення до 22 січня 2018 року.


Comethazine вперше виступить у Києві - 112 Україна\nComethazine в клубі Atlas\nАмериканський репер вперше виступить у Києві\nComethazine Открытый источник\nАмериканський репер Comethazine вперше виступить у Києві. Ще три роки тому він був нікому не відомий. Зараз у нього є пачка хітів, місце в списку головних фрешменів 2019 року авторитетного журналу XXL і, звичайно, годинник Rolex за 25 тисяч доларів. Яким він швидше за все побряцає на концерті в столиці. Псевдонім Comethazine з'явився від злиття назви двох наркотиків - кокаїну та метазина. Кокаїном Френка називали через те, що колір його шкіри був світліше, ніж в інших афроамериканців. Це одна з основних тем його коротких, але дуже хльостких треків. Крім цього, Френк читає про гроші, зброю, дівчат і вуличне життя, яке він бачив на власні очі.\nСкільки:550 - 1250 грн


Помідор слід оберігати від шкідників. Завдати шкоди вони можуть і зеленому рослині, і дозрівають плодам. Овочівники використовують як народні засоби захисту, так і хімічні препарати.\nУ захищеному грунті помідорів найбільшої шкоди може завдати белокрилка. Мушки білого кольору невеликого розміру, їх можна знайти на нижній частині листових пластин. Белокрилка залишає на листках шкідливі виділення, в результаті чого з’являються жовті плями. Помідор чорніє і гине.\nРекомендації по боротьбі з комахою:\nзбільшити доступ свіжого повітря, частіше провітрювати теплиці;\nпрепарати Боверин, Конфідор.\nБелокрилка вражає помідори тільки в закритому грунті.\nВід шкідника страждають листя, плоди. Слимаки поїдають рослину, після на них з’являється гниль.\nРекомендації по боротьбі з шкідником:\nнавколо посадок помідора потрібно обприскати землю гашеним вапном;\nгрунт близько томата обсипати наступним складом: зола, вапно, тютюновий пил;\nземлю навколо помідора присипати гірким меленим перцем.\nЯкщо не боротися зі слимаками, то вони можуть істотно зменшити урожай помідора.\nЦе дрібний шкідник, не більше 1 мм в довжину. Його важко розгледіти, від нього страждають томати як в захищеному, так і у відкритому грунті. Якщо на листках з’явилися невеликі цятки, потім вони стають жовто-білими, то томати страждають від павутинного кліща. Шкідник обплітає рослина павутиною, витягаючи з нього соки.\nРекомендації по боротьбі з павутинним кліщем:\nпрепарати Актофіт, Карбофос;\nобприскування настоєм часнику, кульбаби, мила.\nКомаха вражає різні рослини: томати, картопля. Капустянка розміром близько 5 см, її легко відрізнити від інших комах за характерними копальні лапок, невеликим надкрил. Шкідник відкладає велика кількість яєць, з них з’являються личинки.\nРекомендації по боротьбі з Медведков:\nпрепарат Грім, Медветокс, Грізлі, Гранула;\nв норки капустянки заливати приготований розчин: взяти 140 г гострого перцю, 2 склянки столового оцту все розчинити в 10 л води;\nустановка жерстяних верхівок, для звукового відлякування комахи, воно не терпить гучних звуків;\nшкідник не любить різкі запахи, тому в землю рекомендують закапувати часник, добре допомагає зіпсована риба, м’ясо;\nвстановлюють пастки, зроблені з перегною з пивної приманкою.\nНічні метелики роблять кладки яєць, з яких з’являються гусениці завдовжки близько 4 см. У нічний час завдають шкоди листю, стебел.\nРекомендації по боротьбі з підгризаючими совками:\nобов’язково потрібна перекопування землі;\nвидалення гусениць руками;\nПідгризаючі совки шкодять помідорам, огіркам, капусті.\nШкідник небезпечний для плодів. Він харчується шкіркою помідорів, при цьому в овоч потрапляє фермент. В результаті на овочі з’являються білі, жовті плями.\nРятуються від клопа-щитника обприскуванням рослини настоянкою тютюнового пилу.\nШкоди завдає личинка жука-Щелкунов, розміром 2 см, жовтого кольору. Небезпечна для томатів тим, що пошкоджує коріння, стебла.\nРекомендації по боротьбі з проволочником:\nпастки з сирих овочів: картопля, морква нарізають невеликими шматками, як шашлик нанизують на палички, їх закопують в землю, залишаючи невеликий шматочок палиці зовні. Через 2-3 доби пастки витягають і знищують дротяники.\nЩоб забезпечити себе врожаєм помідорів, необхідно уважно оглядати рослини, проводити профілактичні заходи. У разі необхідності допомогти рослині позбутися від шкідників.\nСамі працюючі кошти від кліщів!\nВесна і літо - період, коли тварини потребують захисту від різних паразитів, в ...\nКожен хоче зробити свою присадибну ділянку найкрасивішим і оригінальним. ...


Хитрощі майстрів, які варто додати до своєї скарбнички знань\nДосвідчені майстри з часом виробляють різні прийоми, що полегшують роботу, і багато хто із задоволенням діляться ними з новачками. Способи ці нескладні, але досить ефективні. Пропонуємо добірку таких корисних порад, які коли-небудь можуть стати в нагоді початківцям майстрам.\n1. Як приховати саморез у деревині\n2. Як засверлити отвір, не зіпсувавши коронку і деталь\n3. Як відрізати шпильку, якщо немає болгарки\n4. Як наростити зварювальний дріт без припою\n5. Як прибрати пил у майстерні без ризику для пилососа\n6. Як засверлити метал без постійного змащування сверлу\nПри збиранні дерев 'яних деталей кріпильними елементами, їхні капелюшки і лунки, що залишаються, псують зовнішній вигляд конструкції. Є кілька методів замаскувати саморези і шурупи так, щоб місця з 'єднань були непомітні. Перший варіант - це придбати шпаклівку по дереву і зачепити отвір. Або можна самому виготовити суміш з деревного борошна і клею ПВА. Другий спосіб маскування - приклеїти пластикову заглушку або гурток ПВХ, підібрані під колір дерева. Третій прийом допомагає закрити глибокі лунки. У отвір забивають змащений клеєм дерев 'яний штифт, виступаючу частину зрізають врівень з поверхнею і зачищають наждачним папером. Четвертий спосіб найцікавіший, що дозволяє приховати капелюшок саморезу так, що візуально практично нічого не буде помітно. При цьому методі в місці, де буде з 'єднання, за допомогою заокругленої стамески роблять скол і піднімають пласт деревини. У отриманому поглибленні просверлюють отвір і закручують саморез. Потім піднесений пласт деревини приклеюють назад і ретельно зашліфовують поверхню деталі. Корисна порада від Novate.ru: Для того, щоб з дерев 'яною заготовкою було легше працювати і пласт легше відходив, її піддають попередній обробці водою і праскою. Це зробить деревину більш м 'якою і "чуйною" до впливу інструменту.\nПри звіренні коронками дерев 'яних заготовок виникає проблема відведення стружки, що може призвести до застрілення і перегріву насадки. У тому ж, в поєднанні з високими оборотами можливе горіння дерева і це призведе до псування деталі. Щоб періодично не перериватися на вилучення стружки можна надійти простіше - зробити невеликий отвір максимально близько до планованого кола. Тепер можна приступати до звірення коронкою, не побоюючись перегріву. Утворювана стружка буде висипатися через підготовлений отвір.\nУ процесі ремонтних робіт трапляється, що виникає необхідність відрізати шпильку потрібних розмірів. Але що робити, якщо в наявності є шуруперт або дриль, але немає болгарки? Не біда, є нехитрий прийом допомагає акуратно виконати операцію з використанням цих електроінфраструктурів. На шпильці відміряють потрібну довжину, закручують у цьому місці дві гайки і затискають стрижень у патрон шуруперта або дрилі. Потім електроінструмент включають і відпилюють шматок кріпильного елемента за допомогою ножівки по металу, впираючи ріжуче полотно в гайку. Такий спосіб допомагає відрізати шпильку рівно, не зіпсувавши різьблення.\nЯкщо зварювальний кабель пошкоджено, але немає інструменту для пайки, можна з 'єднати дріт за допомогою "скрутки". Для цього на кінцях видаляють ізоляцію не менш ніж на 3-4 см, і обробляють жилу уайт-спіритом або ацетоном. Знежирену ділянку зачищають наждачним папером до появи металевого блиску - це створить хороший контакт. Кінці рівно обрізають, розпушують і з 'єднують, просуваючи один в інший. Їх не скручують, але ретельно обтискають пальцями. Далі по всій довжині нарощену сполуку обмотують тонким мідним дротом: акуратно, щільно виток до витка і потім кінці з 'єднують. Після чого роблять ізоляцію за допомогою термоусадочної трубки схожого діаметра. Важливе зауваження: Перш ніж застосовувати цей спосіб, слід знати, що він заборонений ПУЕ ("Правила пристрою електроустановок"). Однак саморобники досить успішно його застосовують в екстрених випадках, коли немає можливості зробити все за правилами, але потрібно виконати якийсь невеликий обсяг робіт. Тобто до подібної "скрутки" вдаються при невеликому терміні експлуатації такого з 'єднання.\nПри роботі в майстерні не уникнути появи абразивного пилу. Прибрати її нескладно пилососом, а щоб не затягнуло дрібні деталі з підлоги, трубку можна затягнути сіткою. Але це не завжди зручно, особливо у випадку, коли потрібно пропилососити лотки з інструментами або з кріпильними елементами та іншою дрібницею, які забули накрити перед початком роботи. Для таких випадків добре працює саморобна насадка з коктейльних трубочок. Їх збирають в одну купку, щільно скручують скотчем і рівно обрізають краї. Конструкцію, що вийшла, вставляють у трубу пилососа і можна приступати до прибирання пилу і дрібного сміття, не витрушуючи інструменти і запчастини з лотків і контейнерів.\nПри звіренні металевої заготовки через тертя сверло сильно нагрівається. Це знижує його твердість і як наслідок, призводить до втрати ріжучих властивостей. Тому щоб охолодити згорло і знизити тертя його змащують маслом. Однак у процесі роботи масляна плівка швидко стирається, через що доводиться часто зупинятися і заново змащувати сверло. Це не завжди зручно і до того ж уповільнює роботу. Простий прийом дозволяє зробити змазку постійною. У місці засвічування кладуть шайбу відповідного розміру, прикріплюють її малярною стрічкою або скотчем, а всередину заливають олію. Виходить своєрідний резервуар, що утримує мастило на одному місці. Олія не розтікається і постійно потрапляє за призначенням - у просвірливий отвір. Більше корисних порад від майстра у відеоролику:\nА про ці 9 хитрощів офіціантів багато хто і не здогадується.


Перший грім й дим Вічності - Україна Incognita\nУкраїна Incognita » Сімейний альбом України » Перший грім й дим Вічності\nДещо про автора «Чорної долини» й «Чорного гнізда» степового українця Розмая, поета з Білого Колодязя, якого не сп’янили заморські вина\n«…Так голосить і плаче мати,\nІ шукає синів забитих.\nУкраїно моя, розп’ята –\nО, як тяжко тебе любити!»\nРівно 60 років тому, в 1958 році, відбувся загальноеміґраційний з’їзд українських письменників, де вперше після низки європейських з’їздів зустрілися мистці слова із майже усіх країн поселення українців - США, Канади, Арґентини, Бразилії, Венесуели, Англії, Австралії, Західної Німеччини, Франції. Якраз тоді, на цьому з’їзді, формально постало знамените Об’єднання українських письменників «Слово» (ОУП). Це об’єднання зокрема ухвалило Звернення українських письменників, що опинилися на чужині, до письменників на материковій, тоді підсовєцькій Україні, яке вказувало на обопільні завдання мистців України та еміґрації: твердо стати на захист українського слова та культури, щоб не повторилося страшне лихоліття для української культури, знову не доводилося реабілітувати знищених мистців, письменників, вчених. Очевидно, що це був дуже вимовний клич із-за океану до братів та сестер в Україні: повсякчас боротися за право на життя, свободу, культуру. Слід сказати, що ОУП «Слово» було засноване власне ще кілька років до цього, а саме - 26 червня 1954 року в Нью-Йорку і виявило себе, як продовжувач творчо-організаційних та ідейних настанов свого європейського попередника Мистецького Українського Руху (МУР-у), воно об’єднувало чимало письменників, розсіяних по чужинах. Від перших кроків своєї діяльності Об’єднання почало налагоджувати контакти з подібними організаціями світу. Так, у 1954 році ОУП «Слово» зконтактувало з польським Інститутом літературним, з відомим місячником «Культура» у Парижі, з Інститутом єврейської культури та єврейською секцією ПЕН-Клубу в Нью-Йорку, з болгарськими письменниками в екзилі. Пізніше, у 1960-х роках, до в рамках Об’єднання продовжували активно творити мистці, що дебютували ще у 1920-30 роках. Це були передусім представники т.зв.«празької школи» (Є.Маланюк, О.Лятуринська, О.Стефанович, Н.Лівицька-Холодна), як також ті, хто жив й творив до початку та в часі Другої світової війни - С.Гординський, Б.Кравців, Б.Нижанківський. Окрім прозових творів, вартими уваги були твори поетичного жанру В.Барки, В.Лесича, Яра Славутича, О.Тарнавського, І.Качуровського, зрештою й насаперед – Олекси Веретенченка, як одного із засновників ОУН «Слово», літературна діяльність якого розпочалася в окупованій німцями Україні 1941 року, коли вийшла збірка його лірики «Перший грім». Згодом були Веретенченкові твори - «Чорне гніздо» (1943), «Дим вічності» (1951), «Заморські вина» (1974), поема «Чорна долина» (1953), а у 1959 році дійшло навіть до перекладу ним українською мовою поеми Байрона «Мазепа».\nВеретенченко (Розмай) Олекса\nЗахоплений творчістю уродженця Лохвиці художника Михайла Сергійовича Дмитренка, 110-річний ювілей якого ми будемо відзначати на початку цьогорічного листопада, я понад десять років тому вперше запізнався з витонченою поезією Олекси Ветеренченка (Розмая).\nБо ж це якраз він так щиро. проникливо й щемно написав про маестро Дмитренка у своєму зворушливому вірші:\nА про Михайла Дмитренка слід було так написати! - Бо ж його композиційні твори прикрашають Церкву 12 століття Святого Благовiщення у Городку, в заокеанському Торонто він розмалював православний собор Св.Володимира, також виготовив план роботи церкви Св.Колюмба (ірландський монах з 6-го століття) в Янґстовні (штат Оґайо). Прикметно, що якраз розголос про цю роботу художника Михайла Дмитренка в Янґстовні й став початком його участі в оформленнi українських й інших церков в Америцi, як от - Непорочного Зачаття в Ґемтремку, Св.Константина - в Мiннеаполiсі, Св.Євгенiя - в Бедфорді, Св. Михаїла - в Чiкаґо, Св.Юра - в Нью Йорку, Неустаючої Помочi - в Лiвонiї, Св.Антонiя з Падуа - в Савт Бенді, а ось в Люрдi зберігаються три його образи, в Римi ж – образ княгинi Ольги. У станковому малярстві він створив чимало композицiй національного характеру. М.Дмитренко він був також талановитим портретистом, залишивши ряд портретiв вiдомих особистостей, та чудовим графіком, брав участь у численних збірних виставках у Києві, Одесі (1934), Львові (1942), Зальцбурґу (1944), Мюнхені (1947), Торонто (1954), Детройті (1960) та індивідуальні виставки: Ґемтремк 1962), Віндзор (1966), Філядельфія (1967), Детройт (1968), Чікаґо (1971), Дженкінтавн (1976), Український культурний центр у Воррені (1982) й багатьох інших…\nНепростою була доля й мистецький шлях й самого мистця слова Олекси Веретенченка. Майбутній поет Розмай народився 25 жовтня 1918 року у селі Білий Колодязь Вовчанського повіту на Харківщині. Властиво, це було містечко або, як часто називали у змосковщеній і збольшевиченій підсовєцькій Україні - «посьолок городского тіпа». Однак у 17-18 столітті це були землі, які належали козакам Вочанської сотні, які на своїх поселеннях (хуторах) несли сторожову службу, займалися землеробством й тваринництвом. У другій половині 18 століття слобода Білий Колодязь налічував лише кілька десятків дворів. Перші згадки про село припадають на другу половину XVIII століття. В документах, пов’язаних з описом земель і датованих 1763 роком, зазначається, що від 1760 року почала заселятися слобода Білий Колодязь і що на той час у ній було близько 30 дворів\nВихідець із слобожанських козаків «Розмай» частенько звертався до козацької тематики. В одному із своїх творів він гучно й промовисто писав:\n«…Гей, вставай, - готуймося до бою», -\nПісля знищення московськими царями українського козацтва навколишні землі стали належал, як тоді часто бувало, інородцям – такому собі поміщикові Гендрикову, а у 19-ому столітті - перейшли у власність великого поміщика з родини Скалонів. Напередодні т.зв.реформи 1861 року тут був маєток генерала М.А.Скалона. він мав 8 тис. десятин землі. В економії цього землевласника були дослідне поле, метеорологічна станція, багато великої рогатої худоби й коней, вівцезавод, де розводили тонкорунних овець, цегельня, паровий млин і цукровий завод, збудований приблизно в 1834 році. Місцевий завод виробляв за рік на 500 тисяч рублєй продукції. Щороку під цукрові буряки відводили приблизно 550 десятин землі. Всі роботи по вирощуванню цієї культури провадилися вручну.\nЯк зазначали колись українські підсовєцькі історики «..Великої шкоди завдавали селянам стихійні лиха — неврожаї і падіж худоби, а також епідемії. У 1848 році в Білому Колодязі тільки протягом липня померло від холери 182 чол., у 1849 році від цинги загинуло 127 чол. Поряд з землеробством, селяни займалися різними промислами, зокрема ткацтвом, чоботарством, лимарством, теслярством та іншими. На час реформи 1861 року Білий Колодязь був волосним центром. Тут проживало 1500 жителів, щороку відбувалося 5 ярмарків. Скасування кріпосного права не поліпшило земельного становища селянства. В їх користуванні залишилося навіть менше землі, ніж було до реформи. Щоб проіснувати, селяни змушені були найматися на завод і в економію Скалонів. У 1896 році поблизу села прокладено залізницю, яка зв’язала цукрові заводи Курської та Харківської губерній. Побудова залізниці дала поштовх для дальшого розвитку цукрової промисловості і взагалі пожвавлення господарської діяльності. У 1899 році на цукровому заводі в Білому Колодязі працювало понад 550 постійних робітників. За сезон цього ж року вироблено 181 тис. пудів цукру. На початку 1905 року в Білому Колодязі недалеко від залізниці побудували новий цукровий завод, а старий знесли. На новому підприємстві працювало понад 1000 робітників. На інших підприємствах Скалонів, що були в Білому Колодязі (механічна майстерня, цегельний завод, паровий млин), працювало 632 робітники. У Білому Колодязі в цей період зосереджувалося 42,6 проц. постійних робітників усього Вовчанського повіту…». Відразу після большевицького перевороту в Петрограді, в середині грудня 1917 року та весною 1918 в Білий Колодязь періодично входили загони військ Центральної Ради, які намагалися зорганізувати клітини української національної влади.\nРедакція слобожанської газети під німецькою окупацією «Нова Україна» (Харків, 1942). Сидять, з ліва до права — Аркадій Любченко, Софія Царинник (Щадківська), Петро Сагайдачний, Всеволод Царинник (головний редактор). Стоять, - третій — Віктор Царинник, п’ятий — Олекса Варавва (О.Кобець) (світлину взято із доступних джерел» («ЖЖ»)\nУ 1925 році батьки Олекси переїхали до індустріального Харкова, де юнак здобув середню освіту, закінчив Харківський педагогічний інститут, працював на обласному радіо, почав друкуватися. Вже у 1939 році був прийнятий до Спілки письменників України. Тоді та пізніше, в часі німецької окупації Харкова, Розмай вболівав за долі українського народу:\nУкраїно, мати Січова,\nобікрала, знищила Москва!\nХай шаліють москалі неситі,\nМи не кинем вічне бороття –\nПрийде час - і в західному світі\nЗійде сонце нашого життя….»\nПриятель Олекси Веретенченка український поет-політв’язень Василь Боровий (1923-2014), автор поетичних збірок «Березнева земля», «Розмова з флейтою», «Жито — життя», «Зелений парус літа», «Багряне серце землі», «Полинова сага», «Святогори», «Монолог для Кассандри», «Червоне сонце Каєркана» та книжки публіцистики «В аркані Каєркана» у своєму інтерв’ю 4 липня 2011 року Люцині Хворост та Ларисі Вировець так згадував про Олексу Веретенченка: «… іще один славний поет. Високий, кремезний, чорнявий, дуже гарний із себе. Був на п’ять років старший од мене: спочатку трохи гордував нами, початківцями, та невдовзі ми з ним зійшлися і заприятелювали. Талант Веретенченка розкрився ще перед війною. Дуже схвально його сприйняв Рильський, став його хрещеним батьком у літературі. Олексу прийняли до Спілки. А в 1941-му він був призваний до радянської армії. Потрапив в оточення. Був поранений… Ви читали його вірш «Дума про Марію»? Ґеніальна річ. Досі не можу спокійно його читати. Так зримо передано жах війни… Ці настрої поділяло багато юнаків, яким війна вже обсмалила шкуру. Згадується мені й Олексина дружина: вона завжди здавалася якоюсь сердитою (сміється). Але вона поїхала з ним в еміґрацію, і прожили вони все життя разом, аж до його смерті… Оприлюднив я у «Прапорі» й добірку Олекси Веретенченка – зі своєю передмовою. І він озвався. Так зрадів, що його на Україні пам’ятають! Він щиро цікавився всім, що робилося в нас. Що відбувалося в літературі, що в суспільстві… Прекрасний, повторюю, був поет – а на Заході в українських колах його не дуже популяризували. Знаєте, чому? Під час війни він десь трохи пройшовся по євреях – і цього йому не забули. А я збирав його вірші. Він надсилав мені з-за кордону свої збірки. Я дуже радий, що нещодавно вдалося видати в Харкові, у видавництві «Майдан», оцю його книжку вибраного – «Нагорода моя – свобода». (Гортає книжку.) Бачите, є в ній і Олексин переклад Байронової поеми «Мазепа». Я теж завжди любив і досі люблю Байрона – але сам перекладати не зважився, бо не досить добре знаю англійську….»\nГрупа українських письменників на еміґрації в Західній Німеччині у 1946 році. (Напис на звороті світлини. - Ймовірно, написано рукою Лесі Богуславської (Ткач) (доньки письменника-зіньківчанина Дмитра Нитченка - «1946» - «В Німеччині. Зліва 1 ряд Костюк, Самчук, Веретенченко, батько, 2 ряд – Л.Полтава, інших не знаю». - Це фото поміщене в книзі Дмитра Нитченка, «Від Зінькова до Мельборну. Із хроніки мого життя», в-во «Байда», Мельборн Австралія\nДійсно, з початком німецько-совєцької війни Олекса Веретенченко був змобілізований до «красної арміі», разом з підрозділом якої, як мільйони інших наших братів-українців, потрапив у оточення, деякий час перебував у німецькому полоні. Однак йому все ж вдалося врятуватися від неминучої смерті. Пізніше Олекса прибув до Львова знайшов працю в «Українському видавництві» Українського Центрального Комітету (УЦК), що його очолював тоді знаменитий професор Володимир Кубійович, пізніший очільник Українського Націольного Комітету (1945). За неповний рік до закінчення Другої світовой війни в Європі О.Веретенченко еміґрував спочатку до Західної Німеччини, а згодом - до США, де працював заробітково на підприємстві знаменитої фірми «Дженерал Моторс» й… творив, творив, творив, продовжуючи писати чудові вірші та поеми. Після виходу Збірки «Дим вічності», яка побачила світ в північноамериканському Детройті у 1951 році, а через два роки там же з’явилась друком його поема «Чорна долина». Приблизно в цей же час його «Дві поезії», що ввійшли до «Літературно-наукового збірника», який деякий час видавався в українсько-американському видавництві у Нью-Йорку. Лише через більш як десять років, наприкінці 1960-их років, у Збірнику антології української поезії, присвяченої УПА і революційно-визвольній боротьбі 1942-1967 років «Слово і зброя», що з’явився друком у Канаді, упорядником якої був уродженець Роменщини Леонід Полтава (Пархомович), був надрукований його поетиний твір «Повстанці». Дещо пізніше у видатному часописі української діаспори «Сучасність» читачі побачили вірші поета Розмая з його збірки «Заморські вина».\nВірш 1933 рік, Львівські вісті, 29.12.1943 року\nНезважаючи на звинувачення Олекси Веретенченка у співпраці з німцями, чи ба більше, - в антисемітизмі, його вірші були навіть надруковані у підсовєцькій Україні в другому випуску «Віршів-90» (видавництво «Радянський письменник», - 1990 рік)\nПригадалося… Колись в колекції високохудожніх портретів того ж таки уродженця Лохвиці Михайла Дмитренка я віднайшов портрет русоволосої української красуні з бандурою в чудовому народному вбранні, точніше – жіночому полтавському строї, під яким написано: «Валентина Биковець,- співачка, олія 1967 рік». Як відомо, пані Валентина Биковець, співпрацювала у 1950-80-их роках з жіночим ансамблем капели бандуристок Спілки Української Молоді Америки, дириґентом й мистецьким керівником якої був Петро Потапенко при співучасті Ананія Никочука та Євгена Репети. Прикметно, що це саме про неї, Валентину Биковець, написав такі хвилюючі й напрочуд щирі рядки все той же поет Олекса Веретенченко, як на мене, один з найкращих поетів українського закордоння, згадуючи у своєму вірші якраз образ пані Валентини з бандурою, як вона зображена на портреті пензля лохвичанина Михайла Дмитренка:\nПро Олексу Веретенченка в різний час писали, але вже здебільшого після здобуття Україною Незалежности. Серед авторів доволі цих ґрунтовних статей були видатні метри-письменники Володимир Базилевський й Михайло Слабошпицький, дослідник історії Харкова й слобожанського реґіону Рослислав Рибальченко.\nРепродукція картини М.Дмитренка Валентина Биковець\nВ.Базилевський, зокрема, твердив: «…Згадують про нього рідко. Пишуть мало. Для інтелектуалів він занадто простий. Для споживачів поверхового ліризму — надто серйозний… Поет пізнається не тільки з літературної піротехніки, формальних екстраваганцій, крикливої метафори, а й із буденної деталі, непримітного, здавалося б, означення… Цей унормований поет, вимогливий редактор і коректор, який фільтрував тексти Винниченка, Багряного, Хвильового, Костюка, а останньому дарував ще й назву до його прецікавих мемуарів — «Зустрічі і прощання» — був людиною віруючою і релігійні мотиви з найвиразніших у його невеликому за обсягом доробку… Веретенченко з тих поетів, у яких, за всієї відкритості тексту, найголовніше загнане в глиб. Він ощадний, небагатослівний… Сосюра балакучий, розкиданий, хаотичний. Веретенченко — стриманий, лаконічний. У господарстві Сосюри дається взнаки безлад. У Веретенченка — порядок і дисципліна. Сосюра часто банальний, Веретенченко — глибокодумний. Надсерйозністю мічена навіть його інтимна лірика, вірші, присвячені дружині, яку він віддано любив і по смерті якої так і лишився вдівцем. Цієї любові не міг зрозуміти Шевельов і повівся украй неетично. Мовляв, любов зла, покохаєш і козла. Називав дружину поета вередливою, еґоїстичною, свавільною. Цього видалося замало і він долучив ще низку неґацій: низькоросла, кривонога, малоосвічена, не надто розумна…».\nОбкладинка книги О.Веретенченка Чорна долина\nМихайло Слабошпицький продовжував дивуватись творчістю Розмая, ні з ким не полемізуючи: «…Отака домежна лаконічність, така пластичність і прозорість, що засвідчили в його особі справді філологічно культурного поета, відкрилися у Веретенченкові вже від перших публікацій на сторінках «Червоного шляху», де він дебютував у сімнадцять літ… Веретенченко справляв враження справжньої дисциплінованості і надійності. Одне слово, глибоко позитивна людина. Це твердження він ілюстрував на багатьох прикладах, а з-поміж них – і на матримоніальній історії Веретенченка. Поставний, чоластий, «з вольовими бровами» красень у побуті анічим не нагадував поетів-донжуанів і дивував усіх винятковою відданістю дружині, якій, здається, було глибоко байдуже до його віршів і взагалі до книг. А на свою малу доньку, що народилася в таборах, він, як мовиться, навіть дихнути боявся. Чи ж не мріє про такого зразково-показового чоловіка кожна жінка на світі?! Ставши вдівцем, глибоко переживав свою втрату і вже не одружувався, беріг вірність покійній дружині. Писав у листі до Дмитра Нитченка, що не знайде в собі душевних сил на другу сім’ю. Тож і доживав свої дні самітником… 1951-го – через десять років після «Першого грому» – з’являється його друга книга поезій «Дим вічности». В ній, за словами винятково вибагливого Ігоря Качуровського, «немає слабких, художньо неповноцінних віршів», вона належить до «найкращих здобутків української поезії повоєнних років». Це справді дивовижна поезія. Тут органічно поєдналися й пісенний вірш, і домежний лаконізм вислову, й філософська глибина, й мудра печаль, і стоїцизм людини, якій довелося багато побачити й пережити…».\nЗаморські вина - О.Веретенченко\nРостислав Рибальченко в контексті дослідження харківської еміґрації зазначав: «…О.Веретенченко звертав увагу на музичність поетичних рядків, їх милозвучність, точність рим, він любив вірші «облизані», виплекані. Це поет глибокого психологізму, гармонійності, філософського мислення. У 1929 році переїхав з батьками до Харкова, навчався у 18-ій холодно-гірській школі. Здобувши середню освіту, О.Веретенченко всгупив до Харківського педагогічного інституту, закінчив його, але педагогічною практикою не займався. Працював на радіо, багато читав і мріяв стати письменником. За характеристикою Ю.Шевельова, Олекса Верегенченко був «красивим чоловіком, струнким, степовим українцем»… З початком війни О.Веретенченко був мобілізований на південний фронт. Брав участь у військових діях, був поранений, потрапив у полон, але йому пощастило звільнитись, навесні 1942 року він прибув до Харкова і почав працювати в газеті «Нова Україна»... На еміґрації «…не кидав і літературну працю, до якої ставився з особливим пієтетом: «Поезія - це найвище, що с в світі. З поезією не можна жартувати. Вірші треба писати не так, як говоримо, і це ознака їх вищості. В кожній поезії повинна бути одна думка, а все інше - образи. Писати треба дуже просто»...» .\nНа усе це, що я написав вище, є уявна відповідь-сповідь незабутнього Розмая-Веретенченка, який тихо спочив у північноамериканському Детройті понад чверть століття тому, 15 березня 1993 року, так і не потрапивши до ним омріяної, вже незалежної України. – Мабуть, ця сповідь скерована до уваги всім нам, з роду-племені українкам і українцям, не лише поціновувачам його багатогранної й щирої творчості, але й критикам, як також - матері й батькові, дружині та усім рідним на українській святій землі:\n«Поета строфи похоронні\nЗнов пригадали давні дні.\nУсім прощається на сконі,\nА Веретенченкові — ні.\nУже не вернешся тепер ти\nДо найдорожчої мети.\nБо треба жити, треба вмерти\nЗа землю, де родився ти.\nЗемлі зелені оксамити.\nЛюбив я небо голубе…\nТа не судителям судити —\nЯ сам судитиму себе.\nСам визначу межу провині,\nЩо з виру вирватись не зміг\nУ тій завійній хуртовині\nІ коні збилися з доріг.\nГей, мчіться, коні, від погоні,\nХоч в пекло, коні вороні!\nВічно ти жива\nВічно ти жива в моєму зорі —\nТи одна для мене, ти одна.\nВ чудо-кременчуцькому соборі\nНас вінчав єпископ із Ромна.\nСтіни ті — растреллівські споруди —\nПломеніли сонцем навкоси,\nА людей зібралося зусюди,\nНібито на хрещення Руси.\nЩо за сила нас тоді водила\nБіля аналою в сяйві дня, —\nГірко пахнув синій дим кадила,\nЩе гіркіше випили дання.\nІ раділи нашому весіллю\nЗемляки: на березі Дніпра\nСтавили столи із хлібом-сіллю,\nНам бажали щастя і добра.\nЗнали б ми, яке всміхнеться щастя,\nДе й куди стелитиметься шлях…\nВсе життя оте гірке причастя\nВідчував я на своїх губах»\nМій земляк-полтавець поет Петро Ротач, був до глибини душі вражений відходом у Вічність Олекси Веретенченка-Розмая, й написав у своєму вірші:\n«Не віриться і серце не сприймає\nСтрілу печалі з-за чужинних меж...\nПрощай, Олексо, любий мій Розмаю,\nТи не вернувсь додому, але знаю:\nТи в Україні віршем оживеш!»


Туристичні послуги / Одноденний тур до Полтави\nГоловна > Туристичні послуги > Подорожуйте Україною > Одноденний тур до Полтави\nОдноденний тур до Полтави\nПрибуття до Полтави.\nВирушаємо на пішохідну оглядову екскурсію по Полтаві.\nКругла площа - Корпусний парк - Монумент Слави - пам'ятник І. Котляревському - пам'ятник М. Гоголю - Музично-драматичний театр - пам'ятник Марусі Чурай - пам'ятник полковнику Келіну і захисникам Полтавської фортеці - Полтавський краєзнавчий музей - Свято-Успенський собор - пам'ятник І. Мазепі - музей-садиба Котляревського - пам'ятник Полтавській галушці - Біла Альтанка - Спаська церква - пам'ятник загиблим козакам. Тривалість 3 години.\nПісля екскурсії пропонуємо самостійно відвідати Полтавський краєзнавчий музей (вартість індивідуальної екскурсії - 150 грн, вхідний квиток - 30 грн), музей-садибу І. Котляревського (вартість індивідуальної екскурсії - 80 грн, вхідний квиток - 20 грн).\nТрансфер на екскурсію.\nЕкскурсія до державного історико-культурний заповідник «Поле Полтавської битви» (вартість індивідуальної екскурсії - 120 грн, вхідний квиток - 20 грн.). Територія поля Полтавської битви - 77 га - є державним заповідником. Тут знаходиться безліч пам'ятників - братської могили російських воїнів, Сампсоніївської церкви, ротонди Примирення, сам музей історії Полтавської битви, Хрестовоздвиженський монастир. Зверніть увагу, що музей працює до 17.00.\nДля обіду-вечері пропонуємо кафе-ресторани міста: «Шалена Шкварка», «Мафія», «Нью-Йорк-Стріт-Піца».\nВартість за тур для двох осіб - 650 грн.\nіндивідуальна пішохідна екскурсія по Полтаві;\nтрансфер в музей «Поле Полтавської битви».\nвхідні квитки в музеї по програмі.


Павло Розенко: Усі соціальні служби та органи Пенсійного фонду працюють у штатному режимі | Кабінет Міністрів України\nСлужба Віце-прем'єр-міністра України, опубліковано 30 листопада 2018 року о 12:38\nВ усіх областях, де запроваджений воєнний стан, соціальні служби та органи Пенсійного фонду працюють у штатному режимі. Про це в ефірі телеканалу «112 Україна» заявив Віце-прем’єр-міністр України Павло Розенко.\n«Внаслідок запровадження воєнного стану в 10 областях України ні соціальні служби, ні органи Пенсійного фонду жодним чином не змінили і не змінять графіків своєї роботи. Все працює в штатному режимі, жодних затримок з виплатами не буде. Всі соціальні допомоги, зарплати, пенсії люди отримають вчасно і в повному обсязі», - сказав він.\nПавло Розенко також зазначив, що на тлі запровадження правового режиму воєнного стану гривня залишається в цілому стабільною і причин говорити про її девальвацію немає. «Давайте згадаємо зовсім нещодавню історію, 2014 року, коли курс гривні «стрибнув» утричі. Протягом короткого часу курс долара зріс із 8 гривень за 1 долар до 40-50 гривень. Коли ми зараз говоримо, що на тлі такого не зовсім позитивного сигналу про введення воєнного стану, при наростанні певної стурбованості людей за чотири дні курс долара підвищився на 40 копійок, то це свідчить про стабільність фінансової системи України. Ніякої катастрофи тут немає, це нормальне коливання національної валюти», – зауважив Віце-прем’єр-міністр.\nЦе черговий інфраструктурний проект, який дає нову якість послуг для громадян, – Глава Уряду під час запуску залізничного експреса до аеропорту «Бориспіль»


16 Лютого 2017 12:31\nЯк виявилося, школярка виконувала завдання «групи смерті» в контакті. Мітки були часом, коли дівчина мала вчинити самогубство, повідомляє «Високий замок».\n«Старанна учениця елітної школи потрапила в лікарню за тиждень до години Х. З великими труднощами вдалося її розговорити. Дівчинка вороже налаштована до оточуючих. Вона кричала, що всіх ненавидить. Вдалося поспілкуватися тільки наодинці. В присутності мами вона відмовлялася говорити. Між ними віддалені стосунки. Зі школяркою не те що важко, а страшно було спілкуватися. Згодом дівчинка розповіла, що означає дата на її руці. А також про куратора однієї з таких груп у соцмережах. Він диктував, що саме потрібно робити. Однак дівчину заблокували, так як вона перебувала в лікарні і завдання не виконувала», – розповіла начальник сектору ювенальної превенції УПД поліції в області Алла Бойчук.\nЗізнання дівчинки збентежили поліцейських. Дівчинка розповіла від початку і до кінця про масове смертельне захоплення серед молоді. А також про саму роботу «груп смерті». Так як акаунт школярки заблокували, відновити листування неможливо.\nКіберполіція відразу виявила 200 сторінок учасників. 7 із них – з Івано-Франківська. З цими дітьми працюватимуть правоохоронці. Це члени двох спільнот – «Синій кит» і «Море китів».\nНині слідчі намагаються встановити зв’язок із кураторами смертельних груп. Поліція звернулася до адміністраторів «Вконтакте». Спільноти заблокували. Однак на їх місці з’явилися нові.\n«З дітьми постійно працює маніпулятор. Завдання дають о 4.20 ранку. Це невипадково, адже дитина у сонливому стані. Не може нормально реагувати. Увесь час дітям розповідають, що вони нікому не потрібні. Єдиний вихід – самогубство. Померти повинні перед веб-камерою. Потім це відео організатори продають на канали в мережі Інтернет або Darknet. На них заробляють так само, як на роликах в Youtube», - розказують правоохоронці.\nЗі слів колишньої учасниці Ангеліни, у «гру» приймають не всіх. Лише тих, хто доведе своє бажання померти. Сторінки кандидатів куратори довго моніторять. Якщо знаходять підтвердження наміру накласти на себе руки, приймають в групу. Це повинні бути депресивні записи, музика, фото. «Прилетить синій кит і забере тебе в тихий дім» – так вони пишуть. Після прийому до спільноти з гравцем переписуються. Висилають 50 завдань, які той повинен виконати. А це по одному в день. Після виконаного завдання учасники надсилають фото або відео.\n«Найперше – приділяти увагу дітям. Перевіряти, чи немає ніяких порізів. У разі чого з’ясовувати звідки вони. Особливо, якщо зображений кит. Перевіряти аккаунти дитини та її групи в соцмережах. Звертати увагу на коло спілкування дитини. Контролювати, які фото- і відеофайли знаходяться в її гаджетах. Встановити функцію «батьківський контроль».\nЯк повідомлялося, у самогубствах двох волинських школярок журналісти виявили слід «груп смерті». Нагадаємо, у 2015 році майже за місяць у селі Баїв Луцького району повісилося дві школярки. Правоохоронці вважали, що між цими самогубствами є зв’язок, оскільки дівчата були подругами. Одна з них, одинадцятикласниця, померла через повішення 31 жовтня, на Хелоувін, а друга, 14-річна дев'ятикласниця, - 24-го листопада. Дівчатка залишили передсмертні записки.\nЖурналісти дослідили історію самогубства школярок Валі та Наталії з села Баїв. Виявляється, одна з дівчат незадовго до смерті зізналася, що захопилася не зовсім звичайною книгою і була учасницею депресивних груп у соцмережах.\nВарто додати, що Донеччині врятували учасника “групи смерті” в соцмережі. Хлопець виконав усі завдання. Останнім було самогубство.\nОкрім того, у Херсонській області поліція запобігла самогубствам двох 17-річних дівчат, які пішли із дому через смертельну гру. З'ясувалося, що дівчата були зареєстровані в Інтернет-грі "Разбуди меня в 04:20", кінцевою метою якої є скоєння самогубства учасником.\nПавел Артемьевич Показати IP 16 Лютого 2017 13:04\n420 (произносится «четыре-двадцать») — термин, используемый в североамериканской наркотической субкультуре для обозначения популярного времени курения марихуаны. Число 420 означает либо 4:20 (4 ч. 20 м.), либо дату 4/20, то есть 20 апреля. В этот день представители данной культуры обычно собираются для того чтобы провести время, покурить коноплю вместе, или же обсудить политику государства, в котором они живут, в отношении марихуаны. Активисты в этот день обычно проводят активную пропаганду относительно легализации марихуаны. Народ, сначала разберитесь в своем государстве,людях которые вами управляют, своих семьях, образе жизни, а потом ищите "тайные общества" которые постоянно мешают вам жить....В этом виноваты мы сами, а не "невидимый враг", который нам всегда мешает... Суицидальность украинских подростков - это результат низкого уровня жизни в нашем государстве, это безответственность со стороны родителей, это очень низкий уровень социальных институтов, которые тоже несут ответственность за НАШИХ детей......\nПД до Павел Артемьевич Показати IP 16 Лютого 2017 13:24\nА ти кацапський бот!!!\n123 до Павел Артемьевич Показати IP 16 Лютого 2017 13:31\nБрєд сивої кобили. Відсутність тепла в сім"ї, дебільне телебачення, матеріальні цінності замість духовних, потреб*ядство, неконтрольованість соцмереж і результат не забарився. Кібербуллінг видозмінився. А вам товарищ ПА - изучайте методичку - забылы в предложении "Народ, сначала разберитесь в.... " изменить "своем" на "нашем".\nВасилій Показати IP 16 Лютого 2017 13:46\nЦе брєд і дурість сучасних дітей. Батьки не дивляться зараз за своїми дітьми. Навіть якщо не в таких групах то нащо дітей реєструвати і дозволяти реєструватись в Лднокласниках Контактах там же стільки бруду хіба діти мають на такому жити? В них же психіка дуже слабка вони такі незахищені. Дітям треба більше радості а не зомбування соціальними сетями. Люди добрі давайте самі берегти своїх дітей а не так як знаю сімю які вже старші а діти малі і вони вихваляються що день закоханих дітей 2 оставили а самі гуляли до ранку. Це ж брєд як так можна робити? На світ діти не просяться самі давайте їм робити більше радості -а саме не грошима а приділяти їм побільше свого часу хоч і лень і не цікаво бо нерви беруть\nЛена Показати IP 16 Лютого 2017 13:50\nЯкщо в сімї чоловік бігає по бабам то жінка зла і вся злість на дітях тому діти повлазять в комютери телефони і сидять там "дуріють" Все від батьків треба починати від влади яка не дає можливості зароляти а треба їхати за кордон залишати дітей. Це влада так робить з поколіннями і наркотики діти проють особливо з багатих сімей бо в них проблем немає от і щось не вистачає\nдо Лєни Показати IP 16 Лютого 2017 15:16\nОт цікаво, бідні жінки страждають, що чоловіки бігають по бабах. Де ж тоді ті звабниці беруться, коли всі жінки такі чесні?\nКокос Показати IP 16 Лютого 2017 16:23\n"ВКонтакте" взагалі треба давно заборонити. Чому такі дійства тільки там відбуваються? Владо! Куди ти дивишся? Дітей твоїх вбивають! А хто ж за світло і газ платитиме в майбутньому? )))\n222 Показати IP 16 Лютого 2017 20:48\nТам ещё игра одна есть - Беги или умри. На сегодняшний день среди детей среднего и подросткового возраста стала очень популярной игра: «Беги или умри!». Суть этой игры — перебежать дорогу как можно ближе перед движущимся транспортом. То есть один ребенок перебегает, а второй или несколько снимают это на видео. Поэтому особое внимание обращаем именно водителей! Старайтесь быть предельно внимательными, когда видите детей у дороги и учитывать тот факт, что они могут броситься бежать прямо под колёса.


Леся Нікітюк назвала причину, чому ніколи не вийде заміж » U-News\nЛеся Нікітюк назвала причину, чому ніколи не вийде заміж\nПопулярна телеведуча та гумористка Леся Нікітюк недавно терпляче відбивалася від хейтерів на шоу «Життя відомих людей». У рубриці #хейтериатакують зірка наткнулася на безліч провокаційних запитань. Проте, Лесі з легкістю та притаманним їй гумором вдалося відповісти на усі «хейтерські штучки». Раніше багато відомих людей, таких як Юрій Ткач, Слава Камінська та Юлія Саніна вже висловили свою думку з приводу висловлювань недоброзичливців у даній рубриці.\nСьогодні ж «під розстріл» потрапила Леся і вміло зуміла уникнути конфліктних ситуацій. Зірку закидали образами про недосконалість «її англійської». Також, хейтери назвали Лесю Нікітюк «звичайною простачкою» і навіть «вічною холостячкою». Недоброзичливці писали навіть про те, що без шоу «Орел і решка» Нікітюк не досягла б такої популярності. Проте, зірка лише посміялася і підтвердила той факт, що шоу дійсно дало хороший старт для її кар’єри.\nШанувальники Лесі відразу вирішили підтримати свою улюблену ведучу. Під світлиною в інстаграмі зірки з’явилося безліч коментарів, в яких фанати висловлюють свої слова підтримки. Коментатори пишуть компліменти для Лесі та дякують їй за шалений позитив.\n«Хай заздрять мовчки, а ти — агонь» — говорять шанувальники Лесі.