Оформлення інтер’єру спальні: дизайнерські рішення | Потрiбна допомога? Є-help!\nОформлення інтер’єру спальні: дизайнерські рішення\nДо оформлення інтер'єру спальні потрібно поставитися з особливою серйозністю. Кожна людина проводить у сні третя частина власного життя, а тому кімната для відпочинку повинна бути дуже комфортною і комфортабельною. Посеред всього контрасту дизайнерських рішень є кілька варіантів, які допоможуть перетворити місце між чотирма стінками в місце, де стовідсотково розслабитися і відпочити після напруженого робочого дня.\nЗробити зі звичайної кімнати реальну царську спальню в стилі Марії Антуанетти можна, звернувшись до стилю бароко. Одне тільки його назву, яка в перекладі з італійської означає «перлина неправильної форми», говорить про те, що інтер'єр відрізняється особливою пишністю і величчю. На стінках спальні повинні красуватися світлі шпалери із золотим рослинним малюнком, що не будуть зайвими опускаються до підлоги дзеркала і велика кришталева люстра. Якщо розміри кімнати дозволяють, можна встановити камін. Неодмінно, головним елементом спальні є ліжко. Вона повинна бути жвавій форми з плавними лініями: для стилю бароко підходять ліжка-намети з балдахінами. Щоб зробити вашу спальню не тільки лише шикарною, та й комфортабельною, для ліжок потрібні елітні матраци. Що ж стосується частин декору, то на тумбочках з незвичайними ручками та ніжками повинні красуватися вази або вкраплені дорогоцінними каменями або стразами освітлювальні прилади. Підвищена увага потрібно приділити світла: гра світла і тіні – одна з найвідоміших рис бароко.\nЗвернувшись при оформленні інтер'єру спальні до стилю південноамериканського кантрі, можна зробити красиву і романтичну атмосферу тепла і комфорту домашнього вогнища. Одна з основних особливостей даного стилю – екологічність. Для цього потрібно використовувати тільки натуральні матеріали: підлога, меблі, двері та віконні рами повинні бути неодмінно деревні. Для стінок вживається декоративна штукатурка, допускається поєднання з «голої» кам'яною кладкою. Колірна палітра – світла і пастельна. Шифоньер, комод, ліжко і стільці повинні виглядати «постареним», а якщо раптом дивом зберігся меблевий гарнітур вашої бабусі, він як не можна краще впишеться в інтер'єр. А ось ліжко краще замовити і придбати в неї нові високоякісні дешеві матраци.\nЧерговий головний момент – рясне впровадження текстилю. Ліжка повинні бути прикрашені покривалами з маленьким квітковим малюнком і вишитими подушками. Вікна потрібно закрити строкатими фіранками. Як елементи декору на стінки можна повісити панно або вишиті картини, на тумбочки поставити освітлювальний прилад з абажуром і дрібні порцелянові статуетки. Що стосується освітлення, то світло в інтер'єрі в стилі кантрі повинен бути не дуже помітним.\nРізновидом сільського стилю кантрі вважається прованс. Але цей звичайної і відразу стильний стиль все таки відрізняється від інших. У палітрі кольорів переважають світлі тони. На шпалерах допускається велика смуга, але контрасту квітів бути не повинно – тільки плавні переходи. На вікнах повинні висіти білі прозорі фіранки, а на стінках дзеркала в сріблястих рамках. Обов'язковий елемент декору – квіточки в горщиках. Світло в такий кімнаті м'який, заспокійливий, приємний для очей. У спальні в стилі прованс справді здається, що ви не просто відпочиваєте на ліжку, а лежите на луговому килимі з м'якою і пахучий травички Півдня Франції.\nЯк вибрати якісні піноблоки →


Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення правового регулювання забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків. Закон від 08.09.2011 №3716-VI Закон від 08.09.2011 №3716-VI | «Дебет-Кредит» - Нормативные документы\nПро внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення правового регулювання забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків. Закон від 08.09.2011 №3716-VI\nВерховна Рада України Закон від 08.09.2011 №3716-VI\nПоследняя редакция от 08.09.2011. Прийняття\nОфициальные издания: Відомості Верховної Ради України 2012, N19-20 від 18.05.2012, ст. 167\nОфіційний Вісник України 2011, 75 від 07.10.2011, ст. 2796\nУрядовий курєр 2011, N181 від 01.10.2011\nГолос України 2011, N181 від 29.09.2011\nПро внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення правового регулювання забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків\n( Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2012, N 19-20, ст.167 )\n1. Частину третю статті 9 Житлового кодексу Української РСР (Відомості Верховної Ради УРСР, 1983 р., додаток до N 28, ст. 573) викласти в такій редакції:\n"Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом".\n2. У Законі України "Про приватизацію державного житлового фонду" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 36, ст. 524; 1994 р., N 24, ст. 182; 1997 р., N 12, ст. 100; 2006 р., N 22, ст. 184; 2008 р., N 46, ст. 323; 2011 р., N 4, ст. 22):\n1) в абзаці першому преамбули слова "житла, що знаходиться в державній власності" замінити словами "державного житлового фонду";\nу частині першій слова "квартир у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб (далі - жилої площі у гуртожитках) (з урахуванням положення частини другої статті 2 цього Закону)" замінити словами "житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб";\n"Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом";\nу пункті 1 слова "кімнати у гуртожитках" замінити словами "житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції))";\nпункти 2 і 3 викласти в такій редакції:\n"2. Не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.\n3. Приватизація квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, включених до плану реконструкції поточного року, здійснюється після її проведення власником (володільцем) будинку (гуртожитку). Наймачі, які проживали у квартирах (будинках), житлових приміщеннях у гуртожитках до початку реконструкції, після проведення реконструкції мають пріоритетне право на приватизацію цих квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках";\nпункт 4 після слів "квартири в будинках" доповнити словами "житлові приміщення у гуртожитках";\n4) текст статті 3 викласти в такій редакції:\n"Приватизація здійснюється шляхом:\nПередача у власність громадян житлових приміщень у гуртожитках здійснюється з одночасною передачею їм у спільну сумісну власність допоміжних приміщень (приміщень загального користування)";\n5) у статті 5:\n"Стаття 5. Порядок розрахунків при приватизації квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку";\nабзац другий пункту 4 викласти в такій редакції:\n"Право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них";\n6) у статті 8:\n"2. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.\nПередача житлових приміщень у гуртожитках у власність мешканців гуртожитків здійснюється відповідно до закону";\nу пункті 4 слова "кімнат у гуртожитках" замінити словами "житлових приміщень у гуртожитках";\n"5. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення";\nу пункті 7 слова "кімнати у гуртожитку" замінити словами "житлове приміщення у гуртожитку";\nпункти 8 і 10 викласти в такій редакції:\n"8. Вартість послуг з оформлення документів на право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку оплачується громадянами за розцінками, що встановлюються місцевими органами виконавчої влади";\n"10. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом";\nу пункті 11 слова "кімнат (гуртожитків)" замінити словами "житлових приміщень у гуртожитках";\nу назві та пункті 1 слова "кімнат у гуртожитках" замінити словами "житлових приміщень у гуртожитках";\nу першому реченні пункту 2 слова "багатоквартирних будинків та жилої площі в гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень будинку" замінити словами "багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку";\n"3. Власники квартир багатоквартирних будинків, житлових приміщень у гуртожитках можуть створювати об'єднання співвласників багатоквартирного будинку відповідно до закону".\n3. У Законі України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" (Відомості Верховної Ради України, 2008 р., N 46, ст. 323):\n1) частини першу, третю і четверту статті 1 викласти в такій редакції:\n"Сфера дії цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них";\n"Сфера дії цього Закону поширюється на гуртожитки, які є об'єктами права державної та комунальної власності, крім гуртожитків, що перебувають у господарському віданні чи в оперативному управлінні військових частин, закладів, установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до закону, Міністерства внутрішніх справ України та державних навчальних закладів.\nДія цього Закону не поширюється на гуртожитки, що знаходяться у приватній власності, крім гуртожитків, що було включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації)";\n2) доповнити статтею 1-1 такого змісту:\n"Стаття 1-1. Визначення термінів\nдопоміжні приміщення у гуртожитку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації гуртожитку та побутового обслуговування і задоволення санітарно-гігієнічних потреб його мешканців (кухні, санвузли, сходові клітки, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні (позакімнатні) коридори, колясочні, кладові, сміттєзбірні камери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення);\nжитлова кімната у гуртожитку - окреме житлове приміщення у гуртожитку, призначене та придатне для постійного проживання у ньому;\nжитловий блок (секція) у гуртожитку - житлове приміщення, що складається з декількох (двох і більше) житлових кімнат, мешканці яких мають можливість користуватися допоміжними приміщеннями у гуртожитку. Належність відповідних приміщень до житлового блоку (секції) визначається проектною документацією на гуртожиток;\nжитлові приміщення у гуртожитку - приміщення гуртожитку (житлові кімнати, житлові блоки (секції)), призначені та придатні для постійного проживання у них;\nнежитлові приміщення у гуртожитку - приміщення адміністративного, господарського та іншого призначення (для проведення культурно-масових заходів та навчання, спортивних занять, відпочинку, громадського харчування, медичного і побутового обслуговування тощо), які входять до житлового комплексу гуртожитку, але не належать до житлових приміщень і є самостійними об'єктами цивільно-правових відносин";\n3) у частині першій статті 3:\nу пункті 1 слова "у визначений цим Законом строк" виключити;\nу пункті 2 слова "протягом трьох років з дня його прийняття" замінити словами "в строки, передбачені державною програмою передачі гуртожитків у власність територіальних громад";\nпункти 4, 6, 7, 9, 10 та 11 викласти в такій редакції:\n"4) гуртожитки, що було включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), передаються у власність територіальних громад відповідно до державної програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад з урахуванням особливостей, визначених цим Законом";\n"6) видатки, пов'язані з капітальним ремонтом гуртожитків (їх цілісних майнових комплексів), що передаються у власність територіальних громад згідно з цим Законом, здійснюються за рахунок передбачених на це відповідно до державної програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад коштів державного та місцевих бюджетів;\n7) допоміжні приміщення у гуртожитках передаються у спільну сумісну власність власникам житлових приміщень у таких гуртожитках безоплатно і окремо приватизації не підлягають";\n"9) утримання приватизованих та неприватизованих житлових, нежитлових і допоміжних приміщень у гуртожитках та прибудинкових територій здійснюється за рахунок коштів їх власників у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;\n10) власники житлових і нежитлових приміщень у гуртожитках є співвласниками допоміжних приміщень у гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням гуртожитку і прибудинкової території, відповідно до своєї частки у майні гуртожитку;\n11) власники житлових та нежитлових приміщень у гуртожитку можуть створювати об'єднання співвласників багатоквартирного будинку відповідно до закону";\nдоповнити пунктом 11-1 такого змісту:\n"11-1) громадяни, які на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитку та фактично проживають у ньому, мають право, за наявності згоди власника гуртожитку, здійснювати за власні кошти ремонт житлових та допоміжних приміщень у гуртожитку з наступним відшкодуванням здійснених ними витрат у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України";\n4) статтю 4 викласти в такій редакції:\n"Стаття 4. Реалізація мешканцями гуртожитку права на житло шляхом приватизації житлових приміщень у гуртожитках\n1. Громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до закону.\nПриватизація житлових приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.\n2. Громадяни, які на законних підставах проживають у гуртожитках державної форми власності, гуртожитках, що було включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), набувають право на приватизацію житлових приміщень у таких гуртожитках після їх передачі у власність відповідної територіальної громади";\n5) у частині першій статті 5:\nв абзаці першому слова "жилих приміщень (кімнат) та нежилих приміщень (місць загального користування) у гуртожитках, переданих (та тих, що підлягають передачі згідно з цим Законом)" замінити словами "житлових і нежитлових приміщень у гуртожитках, переданих";\nу підпункті "а":\nу першому реченні слова "жилих і нежилих" замінити словами "житлових і нежитлових";\nу другому реченні слова "жилих та допоміжних" виключити;\nу підпункті "б" слова "жилих та допоміжних" замінити словом "житлових";\nпідпункти "в" і "г" викласти в такій редакції:\n"в) перепрофілювати гуртожиток та використовувати цілісний майновий комплекс колишнього гуртожитку за іншим призначенням. У цьому випадку рада одночасно приймає рішення щодо забезпечення законних мешканців такого гуртожитку іншим житлом згідно із законодавством;\nг) знести цілісний майновий комплекс колишнього гуртожитку та вжити заходів щодо будівництва на звільненій земельній ділянці соціального житла або продажу земельної ділянки на аукціоні згідно із земельним законодавством. У цьому випадку рада одночасно приймає рішення щодо забезпечення законних мешканців такого гуртожитку іншим житлом згідно із законодавством";\n"6) передача житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян здійснюється на підставі рішення органу місцевого самоврядування";\nпідпункт "б" пункту 7 доповнити словами "і на яких поширюється дія цього Закону";\n"8) для приватизації житлових приміщень у гуртожитках використовуються приватизаційні папери - житлові чеки (у порядку, передбаченому Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду") з урахуванням залишкової вартості усіх житлових приміщень, що підлягають приватизації у відповідному гуртожитку";\n6) статті 6 та 7 викласти в такій редакції:\n"Стаття 6. Право власників приватизованих житлових приміщень у гуртожитку на допоміжні приміщення у гуртожитку та обов'язок щодо їх утримання\n1. Власники житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у гуртожитку і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території, відповідно до своєї частки у майні гуртожитку. Допоміжні приміщення у гуртожитку передаються у спільну сумісну власність безоплатно і окремо приватизації не підлягають.\n2. Співвласники допоміжних приміщень у гуртожитку зобов'язані не перешкоджати іншим особам у правомірному користуванні такими приміщеннями.\n3. Утримання допоміжних приміщень у гуртожитках та прибудинкових територій здійснюється у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.\nВласники житлових та нежитлових приміщень у гуртожитку можуть створювати об'єднання співвласників багатоквартирного будинку відповідно до закону";\n7) абзац другий частини третьої статті 9 викласти в такій редакції:\n"Договір найму соціального житла укладається між органом місцевого самоврядування або уповноваженим ним органом і наймачем або уповноваженою ним особою";\n8) статтю 14 викласти в такій редакції:\n"Стаття 14. Особливості передачі гуртожитків у власність територіальних громад\n1. Гуртожитки (як цілісні майнові комплекси), на які поширюється дія цього Закону, підлягають передачі у власність відповідних територіальних громад.\n2. Гуртожитки державної форми власності у власність територіальних громад передаються безоплатно.\n3. Гуртожитки, що було включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), передаються у власність територіальної громади за умови попередньої повної компенсації вартості гуртожитку або безоплатно, за умови згоди на це власника гуртожитку.\nРозмір компенсації вартості гуртожитків розраховується відповідно до вартості гуртожитків, за якою їх було включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), з урахуванням її зменшення внаслідок нарахованого фізичного зносу і збільшення в результаті фактичних витрат власників на проведення капітального ремонту за час перебування гуртожитків у їх власності. У разі наявності корпоративних прав держави у статутному капіталі таких товариств розмір компенсації визначається пропорційно обсягу таких прав відповідно до закону.\nЗа згодою сторін компенсація вартості гуртожитків може здійснюватися грошима або майном (майновими правами).\nПорядок визначення розміру компенсації встановлюється Кабінетом Міністрів України.\n4. Рішення про передачу гуртожитків у власність територіальних громад приймають відповідні органи управління (уповноважені особи) власників гуртожитків або суд.\n5. Видатки, пов'язані з передачею гуртожитків у власність територіальних громад, здійснюються за рахунок передбачених на це відповідно до державної програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад коштів державного та місцевих бюджетів";\n9) у пункті 2 частини першої статті 15 слова "та її фінансування" виключити;\n10) пункт 19 статті 18 викласти в такій редакції:\n"19) звертаються до суду з позовом про передачу гуртожитків у власність територіальних громад";\n11) у розділі VIII "Прикінцеві положення":\nу першому реченні пункту 3 слова "протягом трьох років з дня опублікування цього Закону" замінити словами "протягом строку реалізації державної програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад, але не менше шести років з дня опублікування цього Закону";\nпункт 5 доповнити підпунктом 6 такого змісту:\n"6) щороку під час розроблення проекту закону про Державний бюджет України передбачати кошти, необхідні для реалізації цього Закону та державної програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад";\nпункт 6 доповнити підпунктом 5 такого змісту:\n"5) вжити заходів щодо забезпечення фінансування реалізації цього Закону та державної програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад".\nпривести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити прийняття нормативно-правових актів, що випливають із цього Закону;\n3. Органам місцевого самоврядування вжити заходів щодо видачі ордерів мешканцям гуртожитків, стосовно яких в установленому порядку було прийнято рішення про надання їм житлової площі у гуртожитку, але які не отримали їх з незалежних від них причин.\nм. Київ, 8 вересня 2011 року\nМинимальную зарплату предлагают повысить, а доплаты к ней отменить: законопроект\nВерланов передумал: перечисление средств за товар или услугу через банковские счета не требует РРО\nЧто поручено сделать Правительству до конца 2019 года: Указ Президента\nВскоре внедрят электронную ТТН: эксперимент по Указу Президента\n«Дебет-Кредит» за неделю. Самые короткие бухгалтерские новости за 4-9 ноября\nМораторий на проверки ФЛП и РРО без штрафов: очередной Указ Президента\n[quote=Lin@] Не с моей. А с точки ст. НКУ И...\n[quote=Lin@] ivan1 Аренда не услуга, по большому счету в актах...\nКВЕД для продажа саженцев малины\nДобрый день. У ПП открыт КВЭД 46.90 - Неспециализированная оптовая...\nRe: Больничный лист\nRe: Код ознаки доходу в 1ДФ при виплаті лікарняних вже звільненому працівникові\nRe: У ФОП найманий працівник - інвалід\nДоначисление до минимального страхового взноса относится только к основной ставке...\nЩодо визнання контрольованими операцій з страхування (перестрахування)\nЩодо проведення самостійного коригування податкових зобовязань для цілей трансфертного ціноутворення\nПро затвердження Змін до Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті\nЧи може НМА не мати ліквідаційної вартості та що робити, якщо залишкова вартість - 0?\nЧи подавати до ДПС копії договорів оренди приміщення та продажу землі?\nРоялті за субліцензійним договором: чи є коригування об’єкту податку на прибуток?\nНові функції Е-кабінету для покупців, які купують товари із розрахунками за допомогою програмного РРО?\nПослуги з розміщення реклами: коли визнавати ПЗ з ПДВ?\nВиплата дивідендів фізособам: документальне оформлення та оподаткування


У степ, на волю! Козацький фестиваль "Степ та воля козацька доля" вже п'ять років проходе у Благодатному. • Skadtalk. Блог сучасного міста\nУ степ, на волю! Козацький фестиваль “Степ та воля козацька доля” вже п’ять років проходе у Благодатному.\nВи давно були в степу, де повітря пронизане ароматами полину, сіна та росою? На волі, там де душа співає, там де люди щасливі, де очі у людей щирі, голоси впевнені, де говорять мовою яку дав Бог, де пишаються місцем де живуть, країною, Батьківщиною. У Благодатному давно були?\nСаме тут все це є, і степ, і воля, і козацька доля, і справжній козацький фестиваль “Степ та воля – козацька доля” у Благодатному проходить вже вп’яте.\nПро те як проходив минулий фестиваль “Степ та воля – козацька доля” у Благодатному читайте тут Скадовськ-Благодатне. Фестиваль «Степ та воля — козацька доля».\nА про п’ятий фестиваль “Степ та воля – козацька доля” дивіться мій фотозвіт.\nПочаток фестивалю був яскравим, співочим, з почесними гостями та хлібом-сіллю.\nГоловними героями фестивалю “Степ та воля – козацька доля” були благодатненці та козаки.\nДітям було цікаво, весело і смачно.\nА від гостей очей було не відірвати.\nВарилось вісім казанів кулешу, серед яких потім обирали насмачніший.\nСмажили баранчика, смакували справжню їжу\nКрім кулешу був ще й бекмез, вареники, галушки, сало та ковбаска.\nАртисти влаштували грандіозний концерт\nПоки на сцені співали пісень, на галявині оцінювали кулеші та обирали переможців.\nПроводили конкурс серед господинь у якому приймали участь представниці з сусідніх сел. Дівчата готували цікаві страви, презентували їх та себе.\nВболівали за своїх.\nОльга Василівна Миронець, начальник культури Скадовського району, отримала у подарунок соняшниковий віночок, а голова Благодатненської сільської ради Василь Козак – козака.\nСелфі з фестивалю “Степ та воля – козацька доля” робили всі бажаючі.\nЯ теж робили світлини, які вам з задоволенням і показую. Свято вдалося іми вже збираємось на шостий фестиваль “Степ та воля – козацька доля”, до села Благодатне.\nПопередня статтяУ Скадовську говорили про реконструкцію центральної частини міста. Обговорювали проект І.Юрчака, заперечували, пропонували… Міська рада чекає на пропозиції.\nНаступна статтяУ Скадовському порту існують проблеми.


Яку теологію потрібно викладати в Університетах? | Богословский клуб во имя святого Максима Исповедника / THEOLOGICAL CLUB in the name of st. Maxim us the Confessor\nІСТОРИЧНА ЗУСТРІЧ УКРАЇНСЬКИХ ПРЕДСТОЯТЕЛІВ У РПЦ вважають, що актор Охлобистін не може брати участь у президентських виборах\nBy admin On 2011/09/01 · Leave a Comment · In Богословие, Черноморец\nНещодавно «Релігія в Україні» опублікувала статтю наукового працівника Києво-Могилянської Академії Юрія Вестеля «Теологія як наука і предмет викладання: на шляху до концепції світської теологічної освіти в Україні». Автор пропонує викладати світську, надконфесійну теологію. Цій думці можна проставити авторитетну оцінку кандидата філософських наук і теолога Олександра Філоненко: поза конфесійного богослов’я не існує, богослов’я належить лише церкві, і його присутність в університеті може бути цікавою лише якщо це богослов’я традиційних церков, а не окремих людей.\nОтже, хто правий?\nВся проблема виникла лише тому, що існують дві теології. Перша – це філософська теологія, частина метафізики.\nОтже, розберемося в поняттях. Філософія – це теоретичний тип світогляду, що розумом намагається пізнати найзагальніші реальності. Таких реальностей кілька. Це – людина, світ, Бог. Філософ розумом намагається пізнати ці три граничні реальності, охарактеризувати їх сутність. Пізнання розумом включає в себе як роботу розсудку, так і пізнання інтуїтивним розумом, філософським спогляданням. Про таке споглядання вчили Платон та Шеллінг, його заперечували Кант та Гегель. Але в будь-якому разі філософ намагається відповісти на три питання:\n— хто така людина і в чому смисл її існування?\n— що таке всесвіт і чому він існує?\n— чи існує об’єктивна причина всесвіту (тобто Бог); і якщо вона існує, то яка вона?\nФілософський розум народжує гіпотези, на користь яких висуває систему аргументації. Оскільки реальності «людина», «світ», «Бог» є гранично універсальними, про них неможливе точне знання, але можливі лише гіпотези.\nФілософію як вчення про перші універсальні реальності та їх можливі причини в традиції назвали «метафізикою». Дійсно, філософія перш за все намагалася бути саме метафізикою, давати відповіді на ті питання, на які не може бути відповіді у фізики чи математики, біології чи політології.\nФілософія як метафізика обов’язково включає в себе три складові: антропологію (або вужче – «раціональну психологію»), космологію та теологію. При вивченні останньої філософи-педагоги ставили питання так:\n— що людський розум може сам по собі (без допомоги релігії) сказати про Бога?\n— що різні філософи вчили про Бога, про його відношення до світу та людини?\n— що філософи говорять про релігію? (тут – зародок можливості релігієзнавства як філософської дисципліни).\nФілософія дуже скоро усвідомила, що крім трьох метафізичних дисциплін обов’язково необхідна гносеологія, з її головними питаннями:\n— як люди пізнають світ та себе?\n— чи можливе пізнання чогось, крім світу та людини?\n— як формуються людські поняття?\nЧасто гносеологію в традиції метафізики намагалися замінити просто філософським словником, в якому б всі поняття були сформовані як «очевидні». Саме таким був шлях класика метафізики Х. Вольфа.\nКрім того, філософія відкрила як власні дисципліни етику, естетику, онтологію (яка виділилася із «словника»), філософію суспільства, філософію історії, філософію права, філософію техніки та багато інших цікавих філософських наук.\nДосвід викладання філософської теології\nУ сучасні філософські підручники філософська теологія входить вкрай несміливо. У взірцевому в багатьох відношеннях підручнику «Філософія» під редакцією Є.М. Причепія філософська теологія розглядається як частина філософії релігії. Ця остання дисципліна виявляється штучним поєднанням філософського вивчення релігії та Бога (стор. 387). Вивчення релігії та філософські відповіді на питання про Бога як причину світу ясно розрізняються авторами підручника: «Філософське релігієзнавство основну увагу звертає на релігійне ставлення людини до дійсності, а філософська теологія апелює до конструктивного осмислення основного об’єкта релігії – реальності Бога» (стор. 390). В перекладі на більш точну мову це означає наступне: релігієзнавство вивчає релігію як тип світогляду та форму людської діяльності. А філософська теологія – це коли філософ за допомогою розуму (і лише розуму) намагається пізнати Бога. Як правило, мається на увазі опосередковане пізнання Бога, тобто чисто теоретичні роздуми про причину світу – чи існує вона. І якщо існує – то яка вона? Але в історії філософії були філософи, які вважали, що розум може і споглядати Бога. Тоді їх філософська теологія спирається на містичні споглядання, які нібито має розум.\nСвій ідеал філософської теології Прокл змальовує в першій книзі праці «Платонівська теологія». Згідно із Проклом теологія – це наука про найперші самодостатні початки існуючих речей, яких звичайно називають богами. Теологія покликана довести три основні метафізичні положення. По-перше, існування Божественного. По-друге, що Божественне Начало є Промислом для всього. По-третє, що воно є Суддею для всього. Адже Богом може називатися не просто самодостатня Першопричина, але така Першопричина, яка зумовлює розвиток всього (момент промислу) та визначає кінцеве торжество добра (момент правосуддя). Також філософська теологія покликана створити вчення про атрибути Божественного, якими є благість, незмінність, простота, мудрість та краса. Засобом пізнання божественної мудрості є екстатичне знання, засобом пізнання Божественної благості є екстатична віра, засобом пізнання божественної краси є екстатична любов. Отже, обов’язковим елементом філософської теології має бути вчення про віру, надію, любов. Останнім змістовним елементом філософської теології має бути вчення про божественні імена. Але особливе значення мало вчення Прокла про методологію філософської теології. Згідно із Проклом, божественне знання відкрите лише для філософських містиків, таких як Платон. Істина теологія може бути сповіщена лише в словах і текстах таких людей, а істинне тлумачення може давати філософська школа, заснована фундатором філософської теології. В самих текстах філософських пророків істина сповіщена у міфах та символах. Завдання філософа – розшифровувати тексти та паралельно дійти до споглядання божественного. Досягши божественного знання, філософ може перебувати в духовних вправах, наприклад, займатися тлумаченням текстів, частково пояснюючи знання про Божественне. А може викласти вчення про Божественне в повному обсязі – наскільки це для нього можливе. Можна створити систему аподиктичних суджень про Божественне – як то робив Прокл в праці «Елементи теології», а можна самому створити символічний текст.\nЯсно, що більшість філософів заперечуватимуть за людським розумом здатність до містичного пізнання Бога. А отже, в усіх практично філософських школах (за виключенням неоплатонізму) можна буде відокремити філософську дисципліну як теоретичні гіпотези розуму про Бога від містичної теології чи теології релігійної.\nОдним із завдань філософії релігії є як раз строге відокремлення трьох різновидів теології. По-перше, існує філософська теологія – яка є частиною філософського світогляду. По-друге, існує релігійна теологія – як теоретична частина релігійного світогляду. По-трете, існує містична теологія – це записи різного роду містичного досвіду, який був у людей релігійних та на наявність якого претендували і деякі філософи (той же Прокл). Містична теологія проблемна в тому, що вона може належати як додаткове явище і до філософії (Прокл, Мейстер Екхарт), і до теології (Ареопагітики). Але самі теоретики містичної теології вбачають в ній самостійне явище. Згідно із ними, містична теологія – це записи досвіду богопізнання. А ці записи є такими, в яких використовуються поняття та слова мови, але не у їх строгому значенні, а символічно. Тому що містичний досвід неможливо виразити адекватно.\nОтже, можна вважати, що філософська теологія як частина філософського світогляду (як гіпотетичні знання філософів про Бога) існує як щось відмінне від релігійної та містичної теологій. Також філософська теологія відрізняється від релігієзнавства. Останнє покликане вивчати релігійні знання, — поряд із вивченням релігійних цінностей та практичних настанов. Оскільки серед релігійних знань є релігійна теологія, то одним із центральних завдань релігієзнавства є вивчення саме релігійної теології. Другорядним є вивчення містичної теології, яка була у людей релігійних. Лише в плані порівняння релігієзнавство може цікавитися містичною теологією філософів та філософською теологією.\nУ класичному для України підручнику «Філософія» під редакцією Є.М. Причепія змістовно філософська теологія аналізується у параграфі «Буття Бога у філософські інтерпретації». Автори підручника вважають, що філософська теологія перш за все концентрується на проблемі доказу існування Бога, а по друге – дає філософські тлумачення ідеї Бога.\nАналізуються докази як саме раціональні аргументи на користь існування Бога. Автори підручника вважають, що докази філософської теології мають ґрунтуватися на розумі та досвіді, і не мають спиратися на прозріння. Як основні аналізуються три докази: онтологічний (Бог є такою довершеною істотою, яка не може не існувати), космологічний (гармонія світу є такою, що її міг створити лише Бог), телеологічний (розвиток світу є таким, що ним управляє Бог). Автори підручнику аналізують як достоїнства, так і недоліки раціонального ходу аргументації. Цікаво, що самі теологи є більш критичними до філософських доказів на користь існування Бога. Наприклад, В. Карпунін у книзі «Логика и богословие» аналізує саму логічну форму аргументів, доводить, що всі докази можна звести або до логічного кола, або до онтологічного аргументу (який найслабкіший). Ясно, що для В. Карпуніна – це лише свідчення того, що розум може мало що довести і все вирішує віра. Позитивним моментом в аналізі філософських аргументів на користь існування Бога слід назвати те, що автори підручника «Філософія» звертаються не лише до класичних філософських концепцій. Особливо цікавим є аналіз концепцій сучасного православного філософа Річарда Свінберна. Крім традиційних доказів, автори підручника приділяють увагу доказам існування Бога, які запропоновані Н. Вайтхетом (основоположником «теології процесу») та різного роду антропологічним доказам (Бердяєв, Шелер, Бубер та ін.).\nПри аналізі філософських тлумачень ідеї Бога розглядають теїзм, деїзм, пантеїзм (різні його види). В продовження цієї тематики автори підручника зупиняються на тому як тлумачиться ідея Бога в різних течіях сучасної філософії (неотомізм, феноменологія, неофрейдизм, екзистенціалізм, персоналізм, герменевтика.\nБільш розлого аналізується проблематика доказів існування Бога та різних тлумачень поняття Бога в підручнику «Метафізика» В. Гусева. Автор вважає, що аргументи на користь існування Бога є невід’ємною частиною філософії, а різні філософські тлумачення поняття Бога – результат вільної філософської творчості.\nДеякі російські філософи навіть намагаються написати підручники «Філософська теологія». Яскравим недоліком таких підручників є зосередження уваги авторів на двох видах філософського дискурсу про Бога. По-перше, деяка увага приділяється тим вченням про Бога, які існували в творах класиків філософії, перекладених на російську мову. По-друге, автори підручників левову частину матеріалу приділяють аналізу вчень про Бога російських філософів XIX-XX століть. Натомість, сучасні філософські концепції залишаються поза увагою. Тим самим читач попадає у філософський дискурс про Бога, який де-факто не існує в сучасній філософії. Отже, потрібні українські підручники із філософської теології, які б ознайомлювали із сучасними дискусіями у цій царині.\nТакож спостерігаємо цікаве явище, коли філософська теологія стає частиною непоганих російських підручників «Онтологія релігії», наприклад Д. Пивоварова. Правда, все це робиться із певними обмовками та виправданнями: оскільки релігієзнавчий аналіз уявлень про Бога вимагає постановки питання про самого цього Бога, то й відбувається перехід від релігієзнавства до філософської теології. Якість матеріалу в такого роду підручниках набагато краща, і можна було б створити український аналог на основі, наприклад, прекрасної монографії про онтологію релігійної духовності Анатолія Чернія.\nОтже, філософська теологія – це намагання філософського розуму довести існування Бога (чи довести неможливість таких доказів) та філософські тлумачення поняття Бога. Залишається спитати себе: чи є ця філософська теологія саме тим, що потрібно вивчати на богословському факультеті університету?\nЯсно, що філософська теологія як частина філософії – це предмет уваги філософського факультету. Ця філософська теологія може бути цікавою для теологів, але не може замінити їм їхньої власної теології – теології релігійної.\nРелігія – це самостійний вид світогляду, який стверджує існування Надприродного (Бога, душі, ангелів та ін.). Якщо філософський (та науковий) світогляд основується на розумі, то релігійний – на вірі та релігійній інтуїції. Віра – це визнання чогось без повного раціонального доведення. Або взагалі без доведення. Релігійна інтуїція – це безпосереднє переживання Надприродного. Релігії засновують та розвивають люди, які мають релігійну інтуїцію або симулюють її наявність. Звичайні люди мають релігійну інтуїцію у нерозвиненому вигляді («я відчуваю, що Щось є»), тому часто користають вірою.\nСкладовими релігійного світогляду є релігійні знання, релігійні цінності тарелігійні практичні настанови. Часто релігії відрізняються найбільше саме цінностями. Наприклад: головна цінність християнства – любов, в ісламу – покірність. Практичні настанови стосуються моральної поведінки та культової поведінки. Релігія неможлива без власної моралі, оскільки Бог – це Надприроднє, яке не лише дарує людині існування, але і накладає етичну відповідальність. Релігія неможлива без культу – бо він є простором зустрічі із Богом (від найпростішої молитви до складних обрядів).\nРелігійні знання є найскладнішим елементом релігійного світогляду. Релігійні знання для окремої людини можуть ґрунтуватися на вірі та релігійній інтуїції. Це – перші джерела релігійних знань. Але кожна релігія робить відбір і вчить не довіряти власним вірі та релігійній інтуїції. Релігійні знання дають як нормативні уявлення про Бога, світ, людину – згідно із якими треба корегувати власну віру та тлумачити власні релігійні інтуїтивні переживання. Такі авторитетні релігійні знання дають у двох формах: віровчення та теологія. Віровчення – це короткий виклад релігійних знань. Це — те що сповіщається як нормативне в цій релігії всім. Теологія – це відрефлектоване віровчення. Віровчення та релігійна теологія, як правило, посилаються на три джерела знання: Святе Письмо (Біблія, Коран, тощо), Свята Традиція (Переказ, Сунна, тощо), Вчительство релігійної громади (навчання Церкви, вчення соборів, вчення пап, вчення умми, вчення авторитетних равинів, тощо).\nЯсно, що вже в межах зазначеного виникає проблемне поле для постання власне релігійної теології та її складових. По-перше, виникає потреба у систематичній теології, яка б охоплювала все віровчення та його осмислення богословами. До цієї ж проблематики примикає проблема методології самої теології як цілого, як системи релігійних знань. По-друге, завжди на богословських факультетах є кафедри по вивченню Святого Письма. В історичних церквах приділяється увага вивченню традиції та осмисленню сьогоднішнього вчення церкви, особливо соціального вчення.\nОчевидно, що систематичне богослов’я може ділитися на велику кількість дисциплін. Догматика, її окремі складові: вчення про Бога, вчення про створене та людину, вчення про спасіння. Спеціально виділяються христологія, еклезіологія та сакраментологія. Окремою проблематикою є сучасне богослов’я, оскільки в ньому завжди існують важливі дискусії. Неможливо обійтися без історії богослов’я.\nНорми релігії щодо моральної поведінки мають бути предметом морального богослов’я. Бурхливо розвивається останнім часом теологія культу, набуваючи форм теоестетики, теодраматики, теології подяки (благодаренія).\nВнутрішня логіка розгортання релігійних знань взагалі та релігійної теології зокрема має стати основою для визначення того, які саме предмети необхідно викладати на теологічному факультеті. Але вона не обов’язково має визначити організаційну структуру факультету (але про це мова далі).\nПаспорт спеціальності «Теологія» в Україні складено з прицілом на самостійне існування теології як окремої науки. Адже зміст паспорту відображає саме зміст релігійної теології. Але при цьому теологія віднесена до числа філософських дисциплін. Отже, до великого дерева філософської науки тимчасово приєднати теологію, саме як релігійну теологію – і це вже створює проблему. Мало того: необхідно вказувати конфесійну спрямованість цієї самої теології.\nВихід лише один: викладати конфесійні теології такими, якими вони є. Сьогоднішній паспорт складено таким чином, щоб була можливість працювати і в межах православного, і католицького, і протестантського богослов’я. Додатковим масивом знань для теологів має бути ознайомлення із філософською теологією. Для православних теологів це означає розширення їх курсів із «основного богослов’я». У католиків вже існує традиція викладання філософської теології під виглядом «філософії», яку мають пройти всі семінаристи.\nОтже, якщо б Університет створив ідеальні умови для існування теологічного факультету, то мінімальним набором кафедр мали б бути чотири: філософської теології, православної теології, католицької теології, протестантської теології. Оскільки умов ідеальних чекати не доводиться, то скоріше за все необхідно розрізнити на рівні кафедр хоча б дві реальності: філософська теологія та християнська теологія (релігійна теологія, або ж просто «теологія»). Але чи можлива релігійна теологія як університетська реальність в Україні?\nУніверситет та релігійна теологія\nУкраїна – країна із давньою християнською традицією. І здається, що в Університеті могла б існувати кафедра християнської теології. І навіть більше – православної теології.\nАле головна проблема – у невмінні цієї традиції презентувати православну теологію у формі університетської дисципліни.\nВізьмемо для прикладу філософію. Її положення – гіпотетичні. Користь – сумнівна. Але вона надійно тримається в університеті. Тому що здійснює власну безперервну презентацію у формі підручників. І ці підручники відповідають формальним вимогам університетів та міністерства освіти.\nОтже, найперше чого не вистачає теології – це самопрезентації у формі стандартних підручників, які відповідали б вимогам університетів та міністерства освіти. Сконцентруємо увагу на традиційній для України християнській теології. Богослов’я в університеті неможливе без повноцінних підручників: «Християнська теологія», «Історія християнської теології», «Сучасна християнська теологія». Також необхідними є власні українські підручники: «Православна теологія», «Історія православної теології», «Сучасна православна теологія». Ясно, що необхідно написати аналогічні українські підручники щодо католицької та протестантської теології. Протестантська серія важлива ще і для того, щоб показати як можливе викладання протестантської теології в її фактичному різноманітті, яке здається критичним. Принагідно зазначу, що в реальності будь-яке конфесійне богослов’я є різноманітним. І православні богословські концепції теж не можна звести до одного знаменника – що відкривається при конкретному їх аналізі (можу тут послатися на свою книгу «Візантійський неоплатонізм» та написану разом із Геннадієм Христокіним монографію «Сучасна православна теологія», що готується до друку). Але варто зробити таке порівняння: різноманіття філософських концепцій не заважає створювати підручники з філософії та викладати її в університеті. Отже, наявність підручників, особливо із православного богослов’я – це певний Рубікон, який має перейти богослов’я. Якщо воно хоче існувати в українському Університеті.\nОтже, напрямком зусиль має бути створення комплексу підготовки із християнської теології. Це не виключає необхідності викладання філософської теології. Але не для її викладання приймався паспорт із теології, не для неї відбувалася акредитація бакалаврату та магістратури.\nСьогодні держава поставили перед теологами виклик: чи здатні вони представити власну теологію як університетську дисципліну. Особливим є цей виклик для православних теологів. Окремим і особливо складним є становище греко-католиків, оскільки не існує окремої греко-католицької теології, але є єдність двох традицій. Католикам простіше за інших написати власні підручники. Протестантам слід ризикнути і надати свободи своїм можливим представникам в університеті, виявити до них християнське та пасторальне довір’я.\nСкотитися до філософської «надконфесійної» теології – це визнати неможливість релігійної теології як університетської дисципліни. Цій дисципліні буде і так важко: адже її предмет – Бог – не є загальноочевидною реальністю. Філософія акцентує власну увагу на вивченні людини і світу саме тому, що її третій головний предмет – Бог – не є очевидним. Тому вона має університетську респектабельність. Теологія – це дисципліна, яка завжди буде в університеті під сумнівом.\nОтже, не подати сьогодні презентації релігійної теології в загальній для всіх дисциплін формі підручників – це знищити її університетське майбутнє. Саме підручники і мали б стати розгорнутим і переконливим доказом на користь можливості теології як університетської дисципліни.


Пояснювальна записка до проекту закону України №4237а от 03.07.2014, Про внесення змін до деяких законодавчих актів України (щодо зняття регуляторних бар'єрів для розвитку державно-приватного партнерства в Україні та стимулювання інвестицій)\nПояснительная записка к проекту закона Украины от 03.07.2014 № 4237а\nдо проекту Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України (щодо зняття регуляторних бар'єрів для розвитку державно-приватного партнерства в Україні та стимулювання інвестицій)"\nВерховна Рада приймала Конституцію, дбаючи про забезпечення прав і свобод людини та гідних умов її життя, як зазначено в преамбулі до Основного закону України.\nГоловною передумовою забезпечення гідного життя кожного громадянина є побудова сильної та сучасної європейської демократичної держави, що передбачає новий якісний рівень надання публічних послуг населенню, розвиток сучасної інфраструктури, створення сприятливого інвестиційного клімату.\nНерозв'язані проблеми накопичувалися в Україні десятиріччями. "Соціалізація" бюджету за відсутності економічного розвитку тимчасово вирішувала завдання щодо підтримки добробуту громадян та не базувалася на відповідному збільшенні обсягів виробництва і підвищенні рівня продуктивності праці. Внаслідок цього в Україні істотно загальмувалися процеси подолання структурних дисбалансів перехідного періоду, технологічної модернізації, поліпшення основних фондів та формування ефективної економічної бази з метою подальших соціальних перетворень. Низька якість інфраструктури перешкоджає економічному зростанню країни та підвищенню її конкурентоздатності на міжнародних ринках. Нерозвинута інфраструктура також є основною причиною зниження якості життя, високого рівня захворюваності та смертності. Інфраструктурні проекти мають значний соціальний ефект. Незважаючи на те, що державний сектор фінансує значну частину інфраструктурних послуг, попит на інвестиції все ще залишається незадовільним і уряди країн з різними ступенями економічного розвитку шукають нові методи підвищення ефективності виробництва та надання інфраструктурних послуг. Як спосіб вирішення поставлених завдань розглядається державно-приватне партнерство та правові механізми залучення інвестиційних капіталовкладень для розвитку визначальних галузей економіки. Альтернативою може бути фінансування необхідних заходів з Державного бюджету України або приватизація активів, що не завжди є кращим рішенням для держави.\nПрийняття в 2010 році Закону України "Про державно-приватне партнерство" (далі - "Закон про ДПП") та відповідних підзаконних актів Уряду України (щодо проведення аналізу ефективності проектів, оцінки ризиків, підготовки конкурсних процедур) показало наміри Уряду про широке впровадження державно-приватного партнерства (далі - "ДПП") в Україні. Незважаючи на позитивну статистику Мінекономрозвитку України щодо наявності сотень проектів ДПП в різних галузях економіки, з дати набуття Законом про ДПП чинності (31 жовтня 2010 року) в Україні реалізується та знаходяться на різних стадіях підготовки невелика кількість проектів ДПП, що підготовлені прямо з використанням механізмів запропонованих цим законом.\nСистемні недоліки чинного Закону про ДПП заважають його широкому використанню, а складність, зарегульованість процедур підготовки відповідної проектної документації, "перетягування" повноважень місцевих органів влади щодо розпорядження майном територіальної громади на центральний рівень на тлі конкуренції законодавства - все це не сприяє залученню приватного капіталу на довгострокових засадах.\nДаний законопроект покликаний усунути такі недоліки Закону про ДПП:\n1) ввести чітке розмежування між проектами, які реалізуються в рамках ДПП, та проектами, які реалізуються в інших формах;\n2) покращити регулювання відносин, які виникають у зв'язку із наданням у користування земельних ділянок для здійснення ДПП;\n3) ввести ефективні механізми державної підтримки (Автономної Республіки Крим, територіальної громади) у реалізації проекту ДПП;\n4) визначити органи державної влади, уповноважені проводити аналіз ефективності здійснення ДПП та доцільність укладення відповідних договорів;\n5) ввести додаткові гарантії для приватного інвестора на випадок затвердження тарифів на його товари (роботи, послуги) нижче економічно обґрунтованого рівня;\n6) усунути протиріччя між Законом про ДПП та іншими спеціальними законами та нормативно-правовими актами, які регулюють порядок укладання договорів в рамках ДПП в різних сферах економіки, тощо.\nТакож законопроектом пропонуються зміни до правових норм з регулювання сфери угод про розподіл продукції, які спрямовані на впровадження гнучких правових механізмів, покликаних стимулювати збільшення об'ємів геологорозвідувальних, сейсмічних досліджень, розвідувального буріння для збільшення приросту ресурсів та запасів, що призведе до збільшення видобування ресурсів, у тому числі в цілях забезпечення енергонезалежності країни.\nТаким чином, у зв'язку із змінами, запропонованими до Закону про ДПП, та з метою усунення інших перешкод, які містяться у деяких нормативно-правових актах, також пропонується внести зміни до наступних Законів України: "Про управління об'єктами державної власності", "Про концесії", "Про угоди про розподіл продукції", "Про оренду державного та комунального майна", "Про здійснення державних закупівель", "Про особливості здійснення закупівель в окремих сферах господарської діяльності", "Про міжнародне приватне право", "Про приватизацію державного майна".\nМетою законопроекту є зняття регуляторних бар'єрів для розвитку ДПП та стимулювання інших механізмів залучення інвестиційних капіталовкладень в Україні.\nЗавданнями законопроекту є створення більш ефективних механізмів для співробітництва між державою і територіальними громадами (державними партнерами), та приватними партнерами в рамках ДПП, покращення інвестиційних умов та гарантій для приватних інвесторів шляхом внесення змін до відповідних законів України та усуненні невідповідностей, які дані закони містять.\nВідповідно до завдань даним Законопроектом передбачаються наступні зміни до Закону про ДПП:\n1. Внести зміни до статті 1 Закону про ДПП, додавши що ДПП - це співробітництво, яке "відповідає ознакам ДПП" з метою розмежування ДПП від інших форм співробітництва між державними та приватними партнерами.\nТакож пропонується уточнити правове регулювання у разі множинності осіб на стороні приватного партнера.\nОскільки в конкурсах з визначення приватного партнера можуть брати участь та перемогти іноземні юридичні та/або фізичні особи, пропонується дозволити переможцю(-ям) таких конкурсів створити окрему юридичну особу з метою укладення договору в рамках ДПП. З метою дотримання заборони про участь у конкурсі однієї особи, а укладення договору - з іншою особою, пропонується ввести вимогу про контроль переможцем(-ями) конкурсу над створеною юридичною особою..\nУ зв'язку з тим, що виконання органом державної влади чи органом місцевого самоврядування всіх функцій державного партнера в рамках договору про ДПП може виявитися неефективним, пропонується передбачити, що на стороні державного партнера в рамках договору ДПП може брати участь суб'єкт господарювання державної чи комунальної власності.\nТаку ознаку ДПП, як забезпечення вищих техніко-економічних показників ефективності діяльності, ніж у разі здійснення такої діяльності державним партнером без залучення приватного партнера пропонується видалити з частини 4 статті 1 Закону про ДПП та перенести до статті 3 Закону про ДПП.\nДодати до ознак ДПП, передбачених частиною 4 статті 1, таку ознаку, як "надання прав управління (користування, експлуатації) об'єктом партнерства або придбання, створення (будівництва, реконструкції, модернізації) об'єкту партнерства з подальшим управлінням (користуванням, експлуатацією)" з метою виокремлення проектів в рамках ДПП від звичайних підрядних контрактів на будівництво об'єктів, які фінансуються за кошти державного чи місцевого бюджету, оскільки в контексті світового досвіду останні не належать до ДПП.\n2. Привести у відповідність одну із можливих сфер застосування ДПП у відповідність до Закону України "Про відходи" N 187/98-ВР від 05.03.98, замінивши фразу "оброблення відходів", яка міститься у частині 1 статті 4 Закону про ДПП, на "поводження із відходами".\nТакож, у частині 2 статті 4 Закону про ДПП пропонується уточнити, що ДПП може застосовуватися у інших сферах діяльності за "рішенням державного партнера", оскільки чинна редакція відповідної статті Закону про ДПП не дає відповіді на питання про особу, уповноважену приймати таке рішення.\nЧастину 3 статті 4 Закону про ДПП пропонується виключити, оскільки вона є описовою та зайвою з урахуванням запропонованої нової редакції статті 5 Закону про ДПП.\n3. Пропонується розширити перелік договорів, які можуть укладатися в рамках ДПП, додавши до частини 1 статті 5 Закону про ДПП такий договір як "управління майном".\nОскільки договори в рамках ДПП, зазвичай, є комплексними та складними, пропонується внести уточнення до частини 2 статті 5 Закону про ДПП, вказавши, що договори в рамках ДПП можуть містити елементи різних договорів, передбачених законами України.\nПропонується виключити частину 2 статті 5, оскільки дане положення не містить правового навантаження.\nПропонується викласти частину 3 статті 5 Закону про ДПП у новій редакцій, яка уточнює, що окремими законами, які регулюють відповідні форми здійснення ДПП, може встановлюватися інший порядок ініціювання відповідної форми ДПП, вибору приватного партнера, підготовки до укладання, укладання та виконання договорів про ДПП, ніж передбачені Законом про ДПП (наприклад, Законом України "Про концесії").\n4. З метою спрощення процедури закупівлі товарів, робіт та послуг у приватного партнера в рамках ДПП пропонується внести зміни до статті 6 Закону про ДПП, яка стосується здійснення державних закупівель.\nЗмінами передбачається врегулювати питання закупівель в рамкам ДПП аналогічно до того, як дані питання вирішуються згідно із Законом України "Про угоди про розподіл продукції". Зокрема, пропонується відмовитися від необхідності проведення процедури державної закупівлі у приватного партнера за загальним правилом, оскільки державний партнер приймає на себе зобов'язання щодо закупівлі таких товарів, робіт, послуг у приватного партнера під час прийняття рішення щодо переможця конкурсу в рамках ДПП та визначення його особи.\nЗ метою приведення зазначених вище змін у відповідність із законами, які регулюють державні закупівлі, пропонується також внести зміни до Законів України "Про здійснення державних закупівель" та "Про особливості здійснення закупівель в окремих сферах господарської діяльності".\n5. Метою змін, внесених до частин 1 та 2 статті 7 Закону про ДПП є усунення неузгодженостей, які існують між ними відповідно до чинної редакції Закону про ДПП.\nОскільки схеми, згідно з якими приватний партнер за умовами ДПП створює чи придбаває об'єкт, який протягом строку дії договору знаходиться у власності такого приватного партнера, що здійснює його експлуатацію, є поширеними в світі та зрозумілими для потенційних приватних партнерів, пропонується внести відповідні уточнення до Закону про ДПП.\nКрім того, пропонується також встановити, що такі об'єкти можуть підлягати обов'язковій передачі державному партнеру не пізніше дати припинення договору, а умови щодо їх використання приватним та державним партнером визначаються договором ДПП.\nТакож, пропонується встановити, що договором про ДПП може бути передбачено виникнення спільної часткової власності на новостворені чи придбані об'єкти, при цьому порядок поділу зазначених вище об'єктів та продажу частки у спільній частковій власності регулюються договором про ДПП.\n6. Пропонується закріпити у частині 1 статті 8 Закону про ДПП положення, за яким приватний партнер отримує можливість використовувати земельну ділянку безпосередньо на підставі договору, що укладається в рамках ДПП, та одночасно із набранням чинності договором про ДПП.\n7. Згідно зі змінами до статті 10 Закону про ДПП уточнено орган, до якого мають подаватися пропозиції про здійснення ДПП, з метою чіткого визначення такого органу.\n8. Зміни до частини 1 статті 11 та виключення статті 12 Закону про ДПП спрямовані на усунення дублювання положень, яке має місце згідно із чинною редакцією. Положення, що наразі містяться у статті 12 Закону про ДПП переносяться до частини 1 статті 11.\n9. Запропонована редакція частини 2 статті 11 Закону про ДПП закріплює за органами державної влади, органами Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування повноваження щодо проведення аналізу ефективності здійснення ДПП.\nУ частині 4 статті 11 Закону про ДПП пропонується встановити вимоги до висновку, складеного за результатами аналізу ефективності.\n10. Статтю 12 пропонується виключити.\n11. Згідно зі змінами до статті 13 Закону про ДПП передбачається, що рішення про проведення конкурсу з визначення приватного партнера прийматиметься:\n- щодо об'єктів державної власності - центральним органом виконавчої влади, що здійснює відповідно до закону функції з управління об'єктами державної власності, а якщо такого органу не визначено - Кабінетом Міністрів України;\n- щодо об'єктів комунальної власності - органом місцевого самоврядування, згідно повноважень, відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування";\n- щодо об'єктів Автономної Республіки Крим - органом, уповноваженим Радою міністрів Автономної Республіки Крим, а якщо такого органу не визначено - Радою міністрів Автономної Республіки Крим.\n12. Змінами до частини 1 статті 15 Закону про ДПП пропонується уточнити, що під час прийняття рішення про проведення конкурсу з визначення приватного партнера для здійснення ДПП визначаються обсяг та форми державної підтримки у здійсненні ДПП, а не обсяг та форми фінансової участі державного партнера у здійсненні ДПП.\nВиключення частини 2 статті 15 Закону про ДПП має на меті усунути дублювання положень.\n13. В частині 1 статті 17 Закону про ДПП встановлюється строк, протягом якого орган, що прийняв рішення про проведення конкурсу, зобов'язаний розглянути питання про затвердження результатів конкурсу.\nТакож, пропонується доповнити статтю 17 Закону про ДПП частиною 5, згідно з якою сторони можуть добровільно розірвати договір у будь-якому випадку, а у випадках, передбачених законом та договором, такий договір розривається в судовому порядку.\nСтаттю 17 також доповнено положеннями про те, що правові наслідки зміни або розірвання договору про ДПП визначаються законом та цим договором.\nТакож, статтю 17 Закону про ДПП доповнено так званим "step-in" положенням (step-in clause), згідно з яким особа, яка організовує або надає фінансування в рамках ДПП (кредитор проекту), може брати участь в договорі ДПП на стороні приватного партнера. При цьому, у разі неможливості виконання приватним партнером своїх зобов'язань за договором ДПП, кредитор проекту може звернутися до державного партнера з пропозицією замінити приватного партнера в договорі ДПП на нового приватного партнера.\n14. В частині 1 статті 18 Закону про ДПП пропонується передбачити, що державна підтримка в рамках ДПП може надаватися також шляхом виплати приватному партнеру інших платежів, які передбачені договором, укладеним в рамках державно-приватного партнерства, зокрема, плати за готовність (доступність) об'єкту державно-приватного партнерства до експлуатації (використання), тощо.\nКрім того, пропонується доповнити статтю 18 частиною 4, в якій зазначити, що державна підтримка в рамках ДПП надається без проведення державної реєстрації інвестиційних проектів та проектних (інвестиційних) пропозицій, що передбачена Законом України "Про інвестиційну діяльність".\n15. Зміни до статті 19 Закону про ДПП: (1) надають приватним партнерам право звертатися до міжнародного арбітражного та/або третейського судів у випадку будь-яких спорів та (2) передбачають можливість для органів державної влади відмовитися в договорі про ДПП від судового імунітету.\n16. Зміни до статті 20 Закону про ДПП пропонуються для того, щоб:\n- встановити для приватного партнера реальні гарантії на випадок не врахування в цінах (тарифах) на товари (роботи, послуги), що підлягають державному регулюванню, інвестиційної складової, або затвердження тарифу на рівні, нижчому за економічно обґрунтований;\n- розширити гарантії приватних партнерів від зміни законодавства ("Stability Clause") та в разі розірвання договору про ДПП через порушення державним партнером своїх зобов'язань за договором про ДПП.\n17. Пропонується уточнити повноваження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері ДПП (стаття 22 Закону про ДПП).\n18. З метою стимулювання розвитку ДПП, пропонується доповнити Закон про ДПП новою статтею (стаття 23), в якій передбачити спрощення валютного регулювання операцій за участю учасників ДПП, аналогічно до того, як дане питання вирішуються згідно із Законом України "Про угоди про розподіл продукції".\n19. Також пропонується внести зміни до наведених нижче законів, спрямовані на уточнення та стимулювання розвитку ДПП та стимулювання інвестицій:\n- Закон України "Про управління об'єктами державної власності" - для забезпечення можливості укладення договорів спільної діяльності та управління майном центральними органами виконавчої влади (Міністерствами) в рамках здійснення ДПП.\n- Закон України "Про концесії" - для забезпечення можливості: (1) укладати безоплатні договори концесії для соціальних об'єктів; (2) отримувати в концесію об'єкти, що розташовані у рекреаційних зонах; (3) врегулювати питання надання земельних ділянок для будівництва об'єктів концесії; (4) визначати в концесійному договорі порядок та форми внесення концесійних платежів; (5) передавати спори за участю підприємств з іноземними інвестиціями до міжнародного арбітражного суду та третейського суду; (6) захисту прав концесіонера у разі нездійснення концесієдавцем виконання (фінансування) робіт з реконструкції, технічного переоснащення, поліпшення об'єкта концесії, у випадку, якщо умовами договору концесії передбачений такий обов'язок концесієдавця.\n- Закон України "Про оренду державного та комунального майна" - для врегулювання питання щодо: (1) користування приватним партнером державним та комунальним майном, створеним (придбаним) цим приватним партнером на виконання договору про ДПП, після переходу прав власності на таке майно до держави та територіальної громади (аналогічно до того, як дане питання вирішуються згідно із Законом України "Про угоди про розподіл продукції"); (2) визначення обставин, за наявності яких, з урахуванням інтересів держави, передача в оренду державного майна є недоцільною та (3) визначення правових наслідків діяльності державного підприємства (його частини) після передачі його цілісного майнового комплексу в оренду відповідно до норм чинного законодавства України.\n- Закон України "Про здійснення державних закупівель" та Закон України "Про особливості здійснення закупівель в окремих сферах господарської діяльності" - для цілей, зазначених в пункті 4 цього розділу пояснювальної записки.\n- Закон України "Про приватизацію державного майна" - для усунення правової прогалини стосовно невизначеності долі орендованого майна, оскільки лише реєстрація товариства не може бути підставою розірвання договору, у протилежному випадку майно за таким договором певний час залишається без державного контролю з огляду на те, що момент реєстрації товариства не співпадає з моментом повернення майна власнику (державі).\n- Закон України "Про міжнародне приватне право" - для уточнення виключної підсудності справ з іноземним елементом.\n20. Крім того, пропонується внести зміни до Закону України "Про угоди про розподіл продукції" в частині надання надрокористувачу права ініціювати укладання угод про розподіл продукції на всю або частину ділянки надр, що надаються йому в користування на підставі спеціального дозволу. Зазначені зміни стимулюватимуть інвесторів збільшувати об'єми геологорозвідувальних, сейсмічних досліджень, розвідувального буріння для збільшення приросту ресурсів та запасів на розроблених ділянках, що дозволить збільшувати власний видобуток енергоносіїв в Україні та зменшувати залежність від імпорту природного газу.\nВідносини у сфері здійснення ДПП на даний час врегульовані рамковим Законом України "Про державно-приватне партнерство", а також Земельним кодексом України, Законами України "Про концесії", "Про концесії на будівництво та експлуатацію автомобільних доріг", "Про угоди про розподіл продукції", "Про управління об'єктами державної власності", "Про особливості передачі в оренду чи концесію об'єктів централізованого водо-, теплопостачання і водовідведення, що перебувають у комунальній власності", "Про оренду державного та комунального майна". Відносини у сфері укладання угод про розподіл продукції на даний час врегульовані Законом України "Про угоди про розподіл продукції".\nРеалізація законопроекту не потребує додаткових матеріальних та інших витрат. Водночас, законопроект, у разі його ухвалення, дозволить істотно покращити стан місцевої та центральної інфраструктури, покращити якість надання публічних послуг, збільшити надходження до бюджетів всіх рівнів в результаті здійснення ДПП та виконання угод про розподіл продукції, пожвавити економічні стосунки на регіональному рівні, створити додаткові робочі місця та умови для ведення бізнесу, зміцнити імідж України як надійного та передбачуваного партнера.\nПрийняття акта сприятиме розвитку різних форм ДПП та стимулюванню інвестицій, що, в свою чергу, матиме позитивні соціально-економічні та інші наслідки у вигляді створення нових робочих місць, зростання доходів бюджетів різних рівнів, досягнення різних суспільно-корисних цілей у конкретних випадках здійснення ДПП (розвиток інфраструктури, покращення якості життя через більш якісне і різноманітне надання послуг для населення, тощо).


Михайло Головко напередодні Великодня завіз гостинці захисникам на передову (фото, відео) - Тернопільська газета\nМихайло Головко напередодні Великодня завіз гостинці захисникам на передову (фото, відео)\n«Ми приїхали сюди, аби подякувати усім, хто сьогодні на передовій зустрічає світле свято Воскресіння Христового, боронячи українські кордони від агресора – Московії. Важливо, щоб захисники України знали, що ми їх любимо, цінуємо та поважаємо. Також ми передали їм освячені паски, які власними руками пекли тернопільські депутатки. Дякуємо нашим захисникам за службу, за патріотизм, за вірність, за національну позицію. Просимо у Господа, щоб усі наші хлопці повернулися додому, до рідних, де їх, щодня згадуючи у молитві, чекають батьки, дружини, діти… живими! Віримо у перемогу України! Слава нашим Героям! Слава Україні!» – зазначив Михайло Головко.


Курс «Інформаційні технології в економіці» - презентація з економіки\nІнформація автора курсу Мотурнак Євген Володимирович – вчитель-методист, 13 років працює в школі, викладаючи економіку та інформатику у класах з 5-го по 11-й. Став лауреатом всеукраїнських конкурсів “Вчитель року” 2006 та 2009 років, посівши, відповідно, ІІІ та ІІ місце в Україні. Нагороджений Грамотою Верховної Ради, Почесною грамотою МОН України та іншими відзнаками. Переможець конкурсу “Перспективні технології навчання” у 2011 році, лауреат VIII конкурсу “Вчитель-новатор”. Головний тренер курсу “Учителі в онлайні” від компанії Microsoft. Автор програм з інформатики: “Інформаційний працівник”, “Інформаційний працівник 2. Інформаційні технології в економіці”, підручника “Інформаційний працівник”. Провів 10 очних майстер-класів та кілька вебінарів з впровадження курсу “Інформаційний працівник” у різних регіонах України. Курс «Інформаційні технології в економіці» 9 Надайте детальну інформацію про навчальний заклад, де проводився проект, та педагога (педагогів), що виступали авторами та організаторами навчального проекту.\nІнформація про автора курсу Костюков Володимир Павлович, вчитель вищої категорії, вчитель методист. Працює вчителем інформатики від початку її появи, як навчального предмета в школі – з 1985 року. Відмінник освіти України, відмінник народної освіти УРСР, нагороджений нагрудним знаком “Василь Сухомлинський”, лауреат обласної педагогічної премії, лауреат конкурсу “Кращий працівник освіти Придніпров’я”, численними грамотами та подяками МОН освіти, Дніпропетровської обласної ради, управління освіти тощо. Переможець конкурсу “Перспективні технології навчання” у 2011 році, лауреат VIII конкурсу “Вчитель-новатор”. Автор програм з інформатики: “Поглиблене вивчення інформатики”, “Інформатика. Профільний рівень”, “Інформаційний працівник”, “Інформаційний працівник 2. Інформаційні технології в економіці”, “Алгоритмизація і програмування”, підручника “Інформаційний працівник”. Провів 10 очних майстер-класів та вебінарів з впровадження курсу “Інформаційний працівник” у різних регіонах України. Курс «Інформаційні технології в економіці» 9 Надайте детальну інформацію про навчальний заклад, де проводився проект, та педагога (педагогів), що виступали авторами та організаторами навчального проекту.\nОсобливості сучасності прискорення темпів розвитку суспільства; перехід до інформаційного суспільства; розширення масштабів міжкультурної взаємодії; виникнення і зростання глобальних проблем; скорочення сфери некваліфікованої і малокваліфікованої праці; постійна потреба в підвищенні професійної кваліфікації; зростання ролі людського капіталу.\nЕфективний працівник вміє: самостійно вчитися, змінювати структуру своїх знань і навичок; добувати та обробляти знання з різних джерел; ефективно спілкуватися з людьми, працювати в складі і на чолі команди; формулювати завдання для себе та інших людей; вирішувати завдання в чітко визначені терміни; розробляти інформаційну модель задачі; використовувати інформаційні технології в комплексі; бачити місце виконуваних завдань в системі підприємства, галузі, держави\nНедоліки сучасної освіти: формування в учня набору відомостей з різних галузей знань, слабо зв'язаних між собою; віддалений зв'язок з практичним застосуванням; недостатність навичок самостійної постановки завдань та планування діяльності на період від декількох тижнів; недостатність навичок роботи в команді.\nІнструменти сучасної освіти: Репродуктивне навчання Продуктивне навчання Проблемний підхід до навчання Діяльнісний підхід до навчання Проектні технології навчання Система навчальних проектів\nІНФОРМАЦІЙНИЙ ПРАЦІВНИК узагальнення і інтеграція знань з інформатики і інших навчальних предметів; самостійна постановка завдання; самостійне планування і робота згідно розробленого плану; робота в команді; самостійний розподіл ролей і індивідуальних завдань членів групи; навчання ефективному і результативному спілкуванню при виконанні завдань, запланованих в кожному проекті; самостійна оцінка учнями виконаної роботи за детально розробленими критеріями для кожного проекту; отримання конкретного результату при рішенні реальної задачі в стислі терміни.\nІНФОРМАЦІЙНИЙ ПРАЦІВНИК Проекти курсу Літературна мозаїка (створення макету книги) Відеокліп Інтерактивна книга Комп’ютерне моделювання Статистичний аналіз часових рядів Портфоліо команди, публічний захист\nРобота над проектом Задачі, що виконуються при реалізації проекту Вибір теми проекту та ключових питань Вибір технології реалізації проекту (в залежності від профілю навчання) Планування роботи над проектом Створення проектної документації Організація роботи команди за чотирма ролями Контроль з боку вчителя та самоконтроль виконання планів Зворотній зв’язок та корекція роботи над проектом Підготовка до публічного захисту\nТема проекту Літературна Мозаїка Мета проекту: Створення електронної книги у MS Word Тривалість проекту 4 години\nЛітературна Мозаїка Створити електронну книгу з обраного тексту і підготувати її для публікації в друкованому та електронному вигляді в форматі MS Word згідно поліграфічних вимог. Текст повинен форматуватися з використанням стилів, без безпосереднього форматування. Книга повинна мати обкладинку, ілюстрації, колонтитули, відповідні назвам глав, нумерацію сторінок, автоматичний зміст та список ілюстрацій, вихідні дані та багатомовну анотацію.\nЛітературна Мозаїка Об’єм книги в фінальному форматуванні повинен бути від 50 до 200 сторінок. Файл з книгою повинен бути запакований в форматі .rar або .zip. По виконаній роботі потрібно зробити звіт за вказаною формою.\nТема проекту Використання мультимедійних можливостей ОС для створення відеокліпів Мета проекту: Створення відеокліпу, з використанням мультимедійних технологій Тривалість проекту 6 годин\nВідеокліп Створити синопсис і літературний, операторський та режисерський сценарії відеокліпу розрахованого не більше ніж на 5 хвилин; обрати технологію відеомонтажу; підібрати відповідні відеоматеріали та звукову доріжку; записати аудіоефекти; змонтувати відеокліп за допомогою програми Microsoft MovieMaker.\nВідеокліп Кліп повинен містити початкові і кінцеві тітри. Початкові титри повинні містити назву кліпу, кінцеві титри повинні містити інформацію про осіб, що його створювали (роль, прізвище, ім’я), перелік використаних матеріалів, дату створення. Власне кліп повинен відповідати структурі художнього твору, тобто мати сюжетну лінію: зав’язку, розвиток, кульмінацію та розв’язку.\nВідеокліп По закінченні роботи потрібно представити файл кліпу у форматі *.avi або *.wmv та звіт за вказаною формою. Звіт повинен містити загальний опис кліпу, сценарій та перелік використаних спеціальних ефектів та переходів. Кліп не повинен містити графічні, відео та аудіо матеріали, які суперечать законодавству України, носять образливий характер, та принижають гідність будь-яких людей.\nТема проекту Технології створення інтерактивних книг Мета проекту: Створити інтерактивну книгу з використанням технологій web-дизайну та web-програмування Тривалість проекту 6 годин\nІнтерактивна книга Обрати тематику інтерактивної книги (художня, науково-популярна, навчальна, книга-гра). Сюжет книги має складатися з основної сюжетної лінії, на якій є декілька ключових поворотних моментів. У ці моментів сюжет може піти одним із кількох шляхів. Таким чином від основної сюжетної лінії відходять бічні сюжетні лінії, котрі також можуть мати аналогічну розгалужену структуру. Всі сюжетні лінії разом повинні формувати дерево сюжетних ліній, коренем якого є початок книги.\nІнтерактивна книга Створити інтерактивну книгу у формі веб-сайту, де кожна веб-сторінка відповідає частині сюжету. Перехід між частинами сюжету повинен відбуватися шляхом вибору варіанту розвитку подій на кожній сторінці. Після завершення гри користувач повинен мати можливість повернутися до початку або вийти з програми. При написанні текстів книги необхідно використовувати виключно літературну мову, не допускаючи орфографічних, граматичних та стилістичних помилок.\nТема проекту Комп’ютерна модель фізичного процесу Мета проекту: Розробити імітаційну модель фізичного процесу. Створити пакет документації по моделі. Запрограмувати модель. Тривалість проекту 6 годин\nКомп’ютерна модель фізичного процесу Створити словесну та математичну модель обраного фізичного (економічного, біологічного) процесу. Розробити алгоритм імітаційного моделювання. Створити комп’ютерну імітаційну модель за алгоритмом, яка забезпечить можливість проведення експериментів з моделлю із можливістю зміни вхідних параметрів та візуалізації процесу у вигляді анімації або графіків та діаграм.\nКомп’ютерна модель фізичного процесу Провести тестування і корекцію моделі. Пакет документації повинен містити технічне завдання на моделювання, опис фізичних процесів, математичні співвідношення, що використовуються в моделі, вхідні та вихідні дані програми, коротку інструкцію по роботі з програмою. Спланувати і провести серію експериментів з моделлю.\nТема проекту Статистичний аналіз економічних часових рядів Мета проекту Провести аналіз часового ряду заданого показника. Виявити тренд та сезонні залежності. Тривалість проекту 2 години\nСтатистичний аналіз економічних часових рядів Провести аналіз існуючого ряду числових статистичних даних. При проведенні аналізу необхідно побудувати та дослідити тренд ряду, сезонну складову ряду за допомогою пелюсткових діаграм, побудувати прогноз на визначений період. Зробити висновок про характер даного ряду.\nТема проекту Використання web-технологій для створення підсумкового звіту Мета проекту Створити сайт-візитку команди, на сторінках якого будуть представлені всі проекти, створені за семестр, та резюме кожного члена команди. Тривалість проекту 6 годин\nВикористання веб-технологій для створення підсумкового звіту Специфіка цього проекту полягає в тому, що на відміну від попередніх проектів він є узагальнюючим і потребує дещо іншого підходу. Фактично проект розбивається на три частини: технічну — створення сайту-портфоліо, креативну — обгрунтування та класифікація інформаційних технологій, використаних при створенні всіх проектів, рекламно-публіцистичну — публічний захист, пропозиція власних доробок на ринку.\nЗміна ролі учителя


У Кременчуці створили новий спецавтомобіль – Новини Полтавщини\nГоловна сторінка > Полтавщина > У Кременчуці створили новий спецавтомобіль\nКременчуцький автомобільний завод випустив новий багатофункціональний спецавтомобіль – каналопромивний КО-503. Він призначений для очищення зливних каналізаційних труб від опадів і засмічень, повідомляє Avtoblog.\nСпецавтомобіль оснащений навісним обладнанням – 8-кубовою цистерною з антикорозійним покриттям і відвалом для прибирання снігу завширшки 3 м, призначеним для очищення проїжджих частин вулиць, доріг і тротуарів з твердим покриттям.


Головну роль у майбутньому фільмі виконала Мішель Єо – зірка стрічок «Шан-Чі і легенда десяти кілець», «Вартові Галактики 2», «Шалено багаті азіати», «Леді», «Мемуари гейші», «Тигр, що крадеться, дракон, що причаївся», «Завтра не помре ніколи». Також одну з ролей у картині виконала Джеймі Лі Кертіс (франшиза «Хелловін», «Ножі наголо», «Чумова п'ятниця», «Правдива брехня»).\nВи можете бути будь-ким і будь-коли, адже в мультивсесвіті існують тисячі ваших Варіантів. Існують й тисячі версій Евелін – вона може бути будь-ким: відомою акторкою, талановитим шеф-кухарем, оперною дівою або майстром бойових мистецтв. Вона може отримати доступ до спогадів, емоцій та неймовірних здібностей різних версій себе. Кажуть, що так можна врятувати світ. І якщо зовсім пощастить, то розібратися з найстрашнішим злом - власними податками.\nУ США новий фільм дуету Деніелів відкриває престижний мультимедійний фестиваль South by Southwest (SXSW). Сценаристи та режисери Деніел Шайнерт та Деніел Кван, які працюють під псевдонімом “Деніели”, прославилися у 2016-му році завдяки культовій картині «Людина-швейцарський ніж» з Деніелом Редкліффом та Полом Дано. Нову роботу Деніелів випускає студія А24 у співпраці з продюсерами братами Руссо, які зняли чотири картини Marvel Cinematic Universe, включаючи фінальні частини «Месників».\n«Все завжди і водночас» заплановано до релізу в українських кінотеатрах навесні 2022-го, точна дата стане відома найближчим часом.


ЮрПолітика. Донецький суд: Указ про Героя України С. Бандеру протиправний. Заголовки ЗМІ неточні? :: ЮрСлава - Персональний сайт Славіка Бігуна\nРішення суду наразі почитати не вдалося. Одне російське ЗМІ пише: "Суд решил: указ президента Ющенко признать противоправным и подлежащим отмене", - говорится в решении Донецкого окружного административного суда, которое огласила председатель коллегии судей Каринэ Абдукадырова.\nОтож, якщо так: Указ про присвоєння скасовано не було, є лише правова позиція про його неправомірність. По-друге, це рішення – першої інстанції, яке ще не вступило в законну силу.\nНагадаю, що 2 квітня 2010 року Донецький окружний адміністративний суд визнав неправомірним Указ колишнього Президента Віктора ЮЩЕНКА про присвоєння лідеру ОУН Степану Бандері звання Героя України.\nЗа повідомленням УНІАН, головуюча в суді Каріне АБДУКАДИРОВА зачитала рішення суду, в якому зазначається, що указ В.ЮЩЕНКА про присвоєння С.Бандері звання Героя України був виданий з порушенням норм у зв`язку з тим, що С.Бандера ніколи не був громадянином України. Судове засідання тривало з 13.00 до 18.40.\nСуд надав 10 днів на подання апеляції. У НУНС зазначили, що рішення суду щодо державної нагороди Бандері – «спроба допомогти В. Януковичу» виконати обіцянку Росії скасувати Указ; готується оскарження апеляції.


У Румунії знову перекинувся туристичний автобус - є жертви » Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»\nУ Румунії знову перекинувся туристичний автобус - є жертви\nУ Румунії трапилася дорожня аварія за участю туристичного автобуса, в якому серед пасажирів були українці. Про це повідомляє ZAXID.net з посиланням на місцеві ЗМІ.\nЗа даними різних видань, троє загинуло, поранено від 25 до 36 осіб. З них 22 були доправлені у лікарні.\nАвтобус, зареєстрований в Туреччині, рухався за маршрутом Стамбул - Бухарест - Кишинів.\nЗгідно із попередніми висновками поліції, через несприятливі погодні умови водій не впорався з керуванням.


Куряча печінка з горошком - Страви з субпродуктів - М'ясо - 2021\nІнгредієнти для приготування курячої печінки з горошком\nСметана 2-3 столові ложки\nГорошок консервований 1/2 банки\nПетрушка свіжа 1/2 пучка\nПриправа універсальна за смаком\nОсновні інгредіентиПечень, Горох, Сметана\nСковорода, ніж кухонний, дошка обробна, лопатка, ніж для різання овочів, глибока тарілка, паперові рушники.\nПриготування курячої печінки з горошком:\nРазморозьте курячу печінку і промийте її холодною водою, очистивши від плівочок і жилок. Обсушити паперовими рушниками і перекладіть в глибоку тарілку з холодним молоком. Залиште тельбухи вимочувати протягом 30-40 хвилин.\nПісля злийте молоко (в їжу воно більше непридатне), обсушити печінку рушниками і наріжте її великими шматочками.\nКрок 2: готуємо морква і цибуля.\nОчистіть цибулю і моркву, промийте овочі холодною водою. Лук поріжте пір'ям, а морква або наріжте тонкими смужками за допомогою овочерізки, або натріть її на крупній тертці.\nКрок 3: тушкуємо цибулю з морквою.\nРозігрійте в сковороді (краще в воке) рослинне масло і киньте в нього цибулю з морквою. Гасіть на середньому вогні, часто помішуючи. Готуйте овочі буквально протягом декількох секунд.\nКрок 4: готуємо курячу печінку з горошком.\nПокладіть в сковорідку з морквою підготовлену печінку і зелений горошок (попередньо злив з нього сік). Додайте ще трохи рослинного масла, якщо вважаєте за потрібне. Смажте все на сильному вогні, поки не виділиться достатня кількості соку, щоб печінка тушілась в ньому. Зробіть вогонь середнім і продовжуйте гасити все до тих пір, поки печінка не приготується, тобто десь 10-15 хвилин.\nКоли печінка буде готова, розведіть в невеликій кількості води сметану, додайте дрібно посічену петрушку і перемішайте, а отриману суміш влийте в сковорідку. Посоліть, поперчіть і продовжуйте готувати, поки сметанний соус трохи не загусне.\nКрок 5: подаємо курячу печінку з горошком.\nГотову курячу печінку з горошком подавайте відразу після приготування. Розкладіть на порції і полийте зверху Скоп'є в сковороді сметанним соусом. Як гарнір найкраще вибрати відварений рис або макарони. Дуже смачно, обов'язково спробуйте.\n- Можна використовувати свіжий або заморожений горошок так само, але смак страви буде трохи іншим.\n- Замість сметани можна використовувати жирні вершки, знову ж дещо інший смак, але чому б і ні?\nCopyright 2021 \_ Покрокові рецепти приготування їжі c фотографіями \_ Куряча печінка з горошком


Трагічна загибель закарпатки: винуватця затримали | PMG.ua – новини Мукачева та Закарпаття\nТрагічна загибель закарпатки: винуватця затримали\nЖиття 22 серпня 2021 року, 15:35 2375 ФОТО\nЧитайте також: У ДТП біля Кольчина постраждали діти віком 8 та 10 років, – поліція про наслідки автотрощі\nВід отриманих травм потерпіла загинула на місці події. Водіїв освідчили і за результатами експертизи обидва були тверезі. Транспортні засоби учасників ДТП поміщені на спец майданчик поліції.\nНагадаємо, що нещодавно на Закарпатті розбився на смерть водій ВАЗу.


60 м (старт і стартовий розбіг), біг по дистанції, фінішне прискорення і зупинку після фінішу; біг на 400 м; біг на 2000 м; естафетний біг: передачу естафетної палички; біг по віражу;\nстрибки: у довжину способом "зігнувши ноги" (підготовка до відштовхування; фаза польоту, приземлення); стрибок у "кроці" через перешкоду з послідуючим пробіганням; стрибок у довжину з місця; у висоту способом "переступання" з 5 кроків розбігу (визначення кута розбігу та місця відштовхування);\nметання: метання м'яча способом "з-за спини через плече" (розбіг, схресний крок, підготовка до кидка);\nдівчата -1000 м\nІсторія українського футболу. Розвиток футболу в Україні та за кордоном.Фізична підготовка юного футболіста.\nЗагальна фізична підготовка Загальнорозвивальні вправи; рівномірно-перемінний біг; повторно-інтервальне пробігання; біг на витривалість; стрибки; елементи акробатики; рухливі ігри та естафети; смуга перешкод, вправи на приладах; спортивні ігри.\nВправи для розвитку швидкості: повторне пробігання коротких відрізків; "човниковий" біг; біг із різних вихідних положень; рухливі ігри;\nвправи для розвитку спритності: стрибки з поворотом; стрибки з імітуванням ударів головою й ногою; жонглювання м'ячем; смуга перешкод; рухливі ігри ;\nвправи на координацію рухів: вправи у рівновазі; гімнастичні вправи; рухливі ігри та спортивні ігри; елементи акробатики.\nудари по м'ячу ногою: удари правою та лівою ногою різними способами по м'ячу, що котиться і летить;\nудари по м'ячу головою: удари по м'ячу середньою частиною лоба без стрибка та в стрибку;\nзупинки м'яча: зупинки м'яча підошвою, внутрішньою стороною ступні, стегном та грудьми (для хлопців) у русі;\nведення м'яча: ведення м'яча вивченими способами;\nвідбирання м'яча: вивчені прийом в умовах ігрових вправ та навчальних ігор;\nтехніка гри воротаря: вибивання м'яча; керування грою партнерів оборони.\nгрупові дії: взаємодія з партнерами під час організації атаки; суперника; гра в один дотик.\nІндивідуальні дії: уміння протидіяти передачі, веденню та удару по воротах;\nгрупові дії: вибір позиції та страхування під час організації протидії атакувальним комбінаціям;\nтактика воротаря: визначення моменту для виходу з воріт; керування грою партнерів по обороні.\nХарактеризує історію українського футболу; розвиток футболу в Україні та за кордоном; фізичну підготовку юного футболіста;\nвиконує загальнорозвивальні вправи в парах, трійках і групах; рівномірно-перемінний біг на 30, 60, 100 і 200 м; повторно-інтервальне пробігання (серіями) різних за довжиною відрізків (від 10 до 30 м) з максимальною швидкістю (8-12 відрізків у кожній серії) з паузами для відпочинку 30 с; біг на витривалість 200, 400, 500 м; стрибки у висоту та довжину з місця; вправи з навантаженням (набивними м'ячами 1-2 кг, гантелями 0,5-1 кг); елементи акробатики; вправи на приладах(канат, жердина, драбина, гімнастична лава, стінка, перекладина); опорні стрибки через козла і коня; подолання смуги перешкод;\nвправи для розвитку швидкості: повторне пробігання коротких відрізків (10-30 м) із різних вихідних положень, зі зміною напрямку бігу за зоровим сигналом; "човниковий" біг; біг боком і спиною вперед; прискорення та ривки з м'ячем, ривки до м'яча з наступним ударом по воротах; рухливі ігри "Виклик", "Виклик номерів", "Ривок за м'ячем" та інші;\nвправи для розвитку спритності: стрибки з поворотом на 90-180 градусів; стрибки з імітуванням ударів головою й ногою; діставання підвішеного м'яча головою, ногою, у стрибку з місця і з розбігу; стрибки з місця і з розбігу з ударами головою чи ногою по м'ячах, підвішених на різній висоті; жонглювання м'ячем; подолання смуги перешкод; рухливі ігри "Виштовхни з кола", "Мисливці й качки" та інші;\nвправи на координацію рухів: вправи у рівновазі; гімнастичні вправи на 8 рахунків і більше; волейбол з елементами футболу; елементи акробатики;\nпересування: різні поєднання способів пересування з технікою володіння м'ячем;\nудари по м'ячу ногою: удари правою та лівою ногою різними способами по м'ячу, що котиться і летить у різних напрямках; удари на точність і дальність з оцінкою тактичної обстановки перед виконанням удару;\nудари по м'ячу головою: удари по м'ячу середньою частиною лоба без стрибка та у стрибку; удари на точність і дальність з оцінкою тактичної обстановки перед виконанням удару;\nзупинки м'яча: зупинки м'яча підошвою, внутрішньою стороною ступні, стегном та грудьми (для хлопців) у русі; зупинки м'яча, що опускається, з поворотом до 180 градусів внутрішньою та зовнішньою частинами підйому;\nведення м'яча: ведення м'яча вивченими способами, збільшуючи швидкість руху, виконуючи ривки та обведення й контролюючи м'яч;\nвідволікальні дії (фінти): фінти "відходом", "ударом", "зупинкою" в умовах ігрових вправ з активним двобоєм;\nвідбирання м'яча: відбирання м'яча вивченими прийомами, атакуючи суперника спереду, збоку, ззаду, в умовах ігрових вправ та навчальних ігор;\nвкидання м'яча: вкидання м'яча з різних вихідних положень з місця і після розбігу на дальність і точність;\nгру воротаря: вибивання м'яча ногою з землі та з рук на дальність і точність;\nзастосовує маневрування на полі: "відкривання" для прийому м'яча, відволікання суперника, створення чисельної переваги на окремій ділянці поля за рахунок швидкісного маневрування по фронту атаки та підключення з глибини оборони; взаємодії з партнерами


Голос за 100 гривень і цукор: мешканка Лисичанська піде під суд за підкуп виборців | Новости в 'Час Пик'\nГолос за 100 гривень і цукор: мешканка Лисичанська піде під суд за підкуп виборців\nМешканка Лисичанська (Луганська область) піде під суд за підкуп виборців, який проводився під виглядом благодійності.\nЛисичанською місцевою прокуратурою Луганської області направлено до суду обвинувальний акт відносно мешканки Лисичанська за фактом пропозиції і надання виборцям неправомірної вигоди, яка супроводжується передвиборною агітацією, вчиненої за попередньою змовою групою осіб, передає Час Пік з посиланням на прес-службу прокуратури Луганської області.\nЗа даними слідства, влітку 2019 обвинувачена в складі групи осіб з метою отримання окремих кандидатом більшої кількості голосів виборців на позачергових виборах до Верховної Ради України, здійснювала незаконну агітацію під виглядом надання благодійної допомоги на території одномандатного виборчого округу № 107.\nЗа голосування за конкретного кандидата на виборах виборцям пропонували і давали грошові кошти в сумі 100 гривень, а також цукор в мішках, на яких у вигляді тексту і зображення містилася інформація агітаційного характеру зі згадуванням конкретного кандидата в народні депутати України.\nСанкція статті, інкримінованої жительці Лисичанська, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на термін від 5 до 7 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк п'ять років.\nЧитайте також: На День міста в Лисичанську ледь не сталася велика трагедія (фото)