Зібратись миттєво всі учасники боротьби з нечистою силою не могли, тому збори проходили поступово протягом майже всього місяця.\nСпочатку приходили боротися з нечистою силою душі померлих християн. Бо святий Димитрій після 8 листопада забирає ключі від землі, після чого душі не можуть легко потрапити на землю. Тому напередодні святкування дня святого великомученика Дмитрія у суботу, яка називалась Дідовою або Батьківською.\nПоминальною Суботою або Дмитрівською Поминальною, кожний український (російський, білоруський та ін.) рід збирався у одного з родичів для поминання померлих родичів. Але ще зранку до церкви несли калачі, паляниці, цукерки й інше їство з записками, в яких вказувались імена померлих родичів, щоб відслужити за упокій їхніх душ.\nТакож існував звичай приносити до церкви по три хлібини. Одна хлібина призначалась давно померлим родичам, друга хлібина – дідам і бабам роду, а третя хлібина – тим померлим у роду, хто загинув на війні, наглою смертю, утопився або згорів.\nПоминальні обіди проводили не тільки в суботу, а в різних місцевостях протягом декількох днів. Але всі поминальні обіди проводили не на кладовищах, а в оселі, трапезних приміщеннях церков. Бо метою цих поминальних родових та колективних обідів було запрошення померлих душ прийти в обійстя, оселю родичів для знищення нечистої сили, яку вони могли бачити і переповісти своїм живим нащадкам у їхніх снах. По обіді на ніч залишали запалену свічку, страви, ложки, рушники та воду для померлих душ, щоб ті, хто запізнився, міг пригоститись.\nПісля приходу на землю душ померлих у Поминальні дні, 10 листопада до християн приходить Великомучениця Параскева. Вона освячує людей на добрі діла й карає тих, хто вчинив провину, хто не відзначав протягом року 12 п'ятниць, і особливо жінок.\n14 листопада на землю до людських осель приходили святі чудотворці Кузьма та Дем'ян, які являються покровителями ковалів та ремісників й управителями морозу, засухи й заметілі. З давньої легенди Кузьма та Дем'ян самі були справними ковалями, бо змогли викувати величезного плуга, й надіти його на Змійгоринича, щоб той зорав землю. У пам'ять про цю подію на Україні залишились зміїні вали. Таким чином, ці святі заставляють нечисту силу виконувати роботу, що змінює її природу, а та, яка не хоче цього робити, заморожується. Тому якщо нечиста сила пристає до роботящої людини, вона втрачає силу. Бо на захисті ремісництва стоять святі чудотворці Кузьма та Дем'ян.\n21 листопада архистратиг Михаїл збирає небесне воїнство для боротьби з сатаною та войовничим сатанізмом. З цього дня архистратиг Михаїл виганяє нечисту силу звідусіль й знищує. Разом з тим він бере під свою опіку лісових хижих звірів та мисливців. Тому нечиста сила не може ввійти в звірину або мисливця, і можна до 28 листопада споживати м’ясо хижих звірів.\nДо 28 листопада усі учасники боротьби з нечистою силою виказували свої можливості й ставали у стрій. Тому з 28 листопада починався Різдвяний піст, коли не можна було їсти тваринної їжі. Бо нечиста сила, ховаючись від сил небесних, могла увійти в тварину. Якщо людина споживає у цей час тваринну їжу, то разом з нею у її організм може проникнути нечиста сила, що обумовлює виникнення кармічної хвороби. Так само, якщо в цей час зачинається дитина, то в неї може вселитись нечиста сила, яка може її потім погубити. Знання цього дає можливість людям свідомо дотримуватись посту.\n1 ЛИСТОПАДА – УАРА\nДень пам'яті святого мученика Уара, що був римським воїном у Єгипті. З початку Уар приховував, що сповідує християнство. Він таємно допомагав у темницях християнам. Та одного разу до темниці були кинути 7 учителів християнських, які відмовились від допомоги Ура і настановили його такими словами: "Ніхто, улюблений, котрий боїться, не є досконалий, ніхто не пожне, коли не сіяв, ніхто не увінчається, коли не постраждає. Згадай слова, що є в Євангелії: "Хто ж мене відцурається перед людьми, того і я відцураюся перед небесним Отцем моїм". Коли боїшся тимчасової муки, вічної не уникнеш; коли страшишся сповідати Христа на землі, не будеш насолоджуватися баченням лиця Його на небесах. Іди-бо, брате, і ходи із нами шляхом мучення до Владики, який дивиться на подвиги наші, з нами вкупі постраждай, таку-бо дружину не скоро знайдеш". Ура закатували за віру близько 307 р., його покатоване тіло вночі викрала Клеопатра (померла 327 р.) і спершу поховала в своїх покоях, а через декілька літ перевезла до Палестини, де в 320 р. збудувала храм. При перепохованні мощі мученика Ура виявились нетлінними, ними зцілялись хворі. До ночі помер син Клеопатри Іван, якого взяв Ісус Христос у воїнство небесне.\n- ІВАНА РИЛЬСЬКОГО\nДень пам'яті святого преподобного Івана Рильського, що походив із болгарського міста Скрина. Він все життя вживав лише пісну їжу, багатьох людей до віри в Христа привів, і чудеса творив, і до глибокої старості досяг, і з миром кінець прийняв, переставившись до нестаріючого блаженства – нетлінного тіла.\n2 ЛИСТОПАДА - ДИМИТРІВСЬКА БАТЬКІВСЬКА СУБОТА\nУ Дмитрівську Батьківську Суботу поминають покійних родичів. Це – день особливого поминання спочилих. У православних заведено йти до церкви з хлібом, поставити свічку, помолитися за тих, хто відійшов у Вічність, кого нам так бракує у повсякденному житті.\n- АРТЕМІВ ДЕНЬ\nВшановується пам'ять великомученика Артемія, що загинув в 362 р., і праведного отрока Артемія Веркольського, який помер у XVI ст. Перший з них походив із знатного римського роду. Він переніс мощі апостолів Андрія та Луки із грецької провінції Ахайї до Константинополя, потім був воєначальником Єгипту. Згодом Артемія катували. Його поклали на кам'яну плиту, а зверху вдарили великим каменем, так що виступили нутрощі, але він лишився живим. Після цього йому відтяли голову. На цій підставі святого Артемія здавна шанували як цілителя від грижової хвороби. Інший Артемій був уродженцем села Веркола на Пінезі (воно існує й понині). У 12 років він був убитий блискавкою, коли разом з батьком боронував ріллю. Батьки поховали сина в сосновому лісі, а згодом останки перенесли в сільську церкву. Незабаром від поховання почали зцілятися люди - від лихоманки, очних хвороб, тощо.\nПрославився заснуванням монастирів у Палестині. Народився у 291 р. поблизу міста Гази. Освіту здобув в Олександрії, там же хрестився. З благословення Іларіона у Палестині виникло кілька монастирів, статути для яких були розроблені ним же. Він навернув у християнство багато язичників, прославився як лікар, мав дар чудо творення. Все це дало привід назвати Іларіона Великим. Помер він на Кіпрі у 372 р. Цього дня вшановується й пам'ять Іларіона (Ларіона) Печерського. Він був сучасником знаменитого Феодосія. За свідченням Нестора-літописця, в келії Феодосія Ларіон переписував книги, "бо книгам був хитр писати", робив багато інших справ.\nДруге свято Казанської ікони Божої Матері. Воно має нагадати про визволення Москви від польських інтервентів ополченням Мініна та Пожарського в 1612 р. Неабияке значення у цій перемозі приписувалося Казанській іконі, яка була в ополченні й стала його покровителькою.\nСвято Осінньої Казанської відігравало важливу роль у сільськогосподарському календарі. Вважається, що того, хто одружується на Осінню Казанську чекає велике щастя. "Що Казанська покаже, то й зима скаже".\nНа честь зведеного брата Ісуса й апостола. Яків був сином Йосифа від його першої дружини, другою була Марія - Мати Ісуса. За переказами, після народження Ісуса Христа сини Йосифа не захотіли, щоб частиною батьківського майна володів Ісус, і лише Яків прийняв його у спільне володіння своєю частиною. Помер Яків близько 63 р. Сьогодні вшановується й пам'ять Якова Боровицького, Новгородського чудотворця. Він був юродивим у селі Боровичі. Близько 1540 р. його вбило блискавкою. Мощі перенесли у Новгород. Вони мали чудотворні властивості, від них зцілялися немічні.\nНа честь константинопольських мучеників, страчених у 355 р. аріанами - послідовниками вчення олександрійського священика Арія, який не визнавав єдину сутність Бога-Отця і Бога-Сина. Маркіян та Мартирія були нотаріями, тобто секретарями патріарха Павла Сповідника. Це також день вшанування двох ченців Києво-Печерського монастиря - Мартирія диякона і Мартирія затворника, які жили в ХІІІ-ХІУ ст.\nВстановлений на честь великомученика Дмитрія Солунського, одного з найшановніших святих православної церкви, який близько 306 р. постраждав за християнську віру. Народився він у Солуні, тепер грецьке місто Салоніки, в сім'ї воєначальника. Після смерті батьків був призначений правителем усієї Солунської області. Він вважається покровителем хоробрих воїнів. Оскільки його день збігався з днем ангела Дмитрія Донського, то, здобувши перемогу в 1380 р. над Мамаєм, князь увів звичай в суботу, напередодні Дмитрового дня, поминати пам'ять полеглих воїнів. Спочатку поминали тільки воїнів, згодом - усіх померлих. Субота одержала назву Дмитрової. Називається вона також поминальною, родинною або дідовою. В цьому 2015 році поминальна Дмитрівська батьківська субота відбудеться 7 листопада.\nЩе здавна на святого Дмитра закінчувався сезон весіль, і не засватані дівчата вважали його за втрачений. "До Дмитра дівка хитра, а по Дмитру хоч за старця, аби не остатися". За народними уявленнями, Дмитрів день завершував землеробський рік, замикав землю і приводив зиму. Ключі він тримав у себе до весни, коли передавав їх Юрію (Георгію).\nЯкщо цього дня холодно і випав сніг, то весна буде пізня й холодна, а коли відлига, то це до теплої зими та весни.\nВстановлений Указом Президента України в 1997 р. і пов'язується із вшануванням пам'яті Нестора Літописця, автора всесвітньо відомої "Повісті минулих літ", який народився в 1056 р. Юнаком Нестор прийшов у Києво-Печерський монастир "навчатися мудрості з книг". Літературний хист молодого ченця, його філософські знання та володіння іноземними мовами привернули увагу вищого духовенства. Йому доручають написати житія князів Бориса та Гліба, а ще Феодосія Печорського, засновника монастиря. Потім він береться за справу, якій віддає багато років свого життя, усі свої знання, досвід і натхнення, - створення літописного зведення про початкові віки нашої країни. Показати Руську землю в ряду інших держав світу, довести, що руський народ не без роду та племені, що він має свою історію, - такою була мета, яку поставив перед собою укладач "Повісті минулих літ". Це - пристрасний публіцистичний твір про життя та розвиток нашої держави: про князів і народні повстання, боротьбу з печенігами й половцями, про походи у Візантію, прийняття християнства, тощо. Упокоївся Нестор Літописець у 1114 р., і був похований у Печерському монастирі. На площі, неподалік того місця, де він працював, вдячні нащадки спорудили йому пам'ятник.\n10 ЛИСТОПАДА - ДМИТРІЯ РОСТОВСЬКОГО\nВшанування пам'яті цього видатного українського церковного і культурного діяча. Іноді відзначається 9 листопада. Святий Димитрій помер у 1709 р. По собі він не залишив майже ніяких грошей, бо все, що мав, за свого життя віддавав на добродійні цілі. Та зосталось по ньому інше багатство - духовне, і насамперед багатотомне "Житія святих". Він написав також багато проповідей, віршів і кілька драм.\n- ПАРАСКЕВИ П'ЯТНИЦІ\nЗа церковною легендою, батьки цієї святої довго не мали дітей і кожну п'ятницю проводили в моліннях, постах і благочинних справах з надією мати нащадків. Господь почув їх, і народилася у них дочка саме в п'ятницю, що по-грецьки означає Параскева. Вона була уродженкою Іконії, жила в III ст., рано сприйняла Христову віру, за яку її стратили.\nПараскева здавна вважається заступницею полів і худоби, покровителькою торгівлі. Опікується молодятами, вважається також цілителькою від головного та зубного болю, від диявольського наслання.\n11 ЛИСТОПАДА - АВРАМІЯ-ВІВЧАРА\nВід імені ченця Авраамія. Він мешкав у малоазійському місті Тенії, навернув багато людей у християнство. Помер близько 360 р. Цей святий вважається покровителем вівчарів. Тому в народі цей день називають також овечим святом. Сьогодні ж день пам'яті Авраамія Печерського, затворника Києво-Печерського монастиря (помер у 1360 р.) та Аврамія Ростовського, який жив в XI ст. Він народився в Чухломі, заснував Богоявленський монастир у Ростові Великому. Помер у 1077 р.\nНазва дня походить від імен священномученика Зиновія та його сестри Зиновії. Вони народилися в місті Егах, у Кілікії. Зиновій був обраний єпископом у своєму рідному місті, мав дар зціляти хвороби дотиком руки. В 285 р. Зиновій і його сестра були страчені.\nО цій порі прилітають щиглі, сойки, чечітки, синиці та інші зимові птахи. Оскільки серед них найбільш помітні синиці, то святого Зиновія назвали Синичником. День Зиновія вважається також і святом мисливців, які виїжджають на перший сніг. Цього дня треба обов'язково вполювати хоч одного зайця, який зветься "іменинним", інакше буде невдача цілий рік.\nВони жили в XI ст. і були ченцями Києво-Печерського монастиря. Спиридон походив із якогось села і прийшов у монастир у зрілому віці. Був неписьменним, але завдяки працелюбству освоїв книжну грамоту і напам'ять вивчив Псалтир. Ігумен монастиря Пимен Постник доручив йому пекти проскури. В цій справі Спиридону допомагав Никодим, з яким він жив у великій злагоді. Спиридон відзначався і музичним хистом, а одного разу, не розгубившись, загасив пожежу, що спалахнула в храмі.\n14 ЛИСТОПАДА - КУЗЬМИ ТА ДЕМ'ЯНА\nОстаннє та головне із свят, встановлених на честь третьої пари братів. Присвячене братам, які народилися в Малій Азії й жили в III ст. Як і попередні пари братів, вони прославились безплатним лікуванням хворих. Але найбільшої популярності вони зажили як покровителі ковалів і весілля. Річ в тім, що з прийняттям християнства на цих святих були перенесені ознаки одного з найголовніших богів ранньослов'янського язичницького пантеону - Сварога, бога неба, заліза, ковальства та шлюбу.\nЗа народними уявленнями, Сварог навчив людей варити та кувати мідь і залізо. Він викував першого плуга та першу золоту обручку. У деяких місцевостях Кузьма та Дем'ян вважаються охоронцями курей, мабуть, за те, що лікували не тільки людей, а й тварин, і тому називають цей день курячим святом. Цих святих шанують і як помічників у книжному навчанні.\nПо цьому святу передбачують якою буде зима - "Який Кузьма, така й зима".\n15 ЛИСТОПАДА - АКИНДИНА, ПІГАСІЯ ТА АНЕМПОДИСТА\nПерський король Сапор жорстоко переслідував християн. Він ув’язнив відважних юнаків Ахиндіна, Пигасія і Анемподиста й наказав їх мучити. Їхнє мужнє свідчення Христової віри навернуло вельмож і триста вояків, яких було 341, всі вони були страчені. Діялося це 330 року.\nЦієї пори селяни теребили льон і коноплі, продовжували обмолочувати хліб. "Доки на току ціп, доти на столі хліб". У народі казали: "Акиндин розпалює стодолу, Пегасій сонце гасить” — світловий день стає все коротшим. Якщо на Акиндина небо заплаче, то зима м’якою буде. З цього дня і до 20 листопада відбувається стійке промерзання грунту.\nЦю всесвітньо відому пам'ятку історії, архітектури та монументального живопису було споруджено за часів Ярослава Мудрого. Приблизно в 1037 р. "Повість минулих літ" повідомляє: "Заклав Ярослав город великий Київ, а біля нього Золоті ворота. Заклав і церкву митрополичу на честь святої Софії, премудрості Божої. Ярослав же цей мав любов до книг і багато переписав їх і зібрав у церкві святої Софії, яку сам сотворив і прикрасив її іконами многоцінними, і золотом, і сріблом, і сосудами церковними". А 17 листопада 1039 р. відбулося урочисте освячення храму, яке провів митрополит Феопемпт. Собор став центром громадсько-політичного життя Київської держави. В ньому відбувалися прийоми іноземних послів, велося літописання, була заснована бібліотека. Біля храму збиралися київські віча. Собор був також усипальницею князів. У 1054 р. в ньому поховано його засновника - великого київського князя Ярослава Володимировича.\nЗа іменами мучеників III ст., чоловіка та його дружини. Галактіон розумівся на граматиці, риториці, астрономії та інших науках. Після одруження він роздав своє майно бідним і з дружиною пішов у гори - він у чоловічий монастир, вона в жіночий. З початком гоніння на християн Галактіона повели на суд. До свого чоловіка приєдналася його дружина. Їх довго мучили, а потім четвертували. Ця повчальна історія була дуже поширена в Україні до монгольської пори. Як доводять літературознавці, численні списки рукописів про життя Галактіона та його дружини ведуть своє походження від грецького роману Ахілла Татія "Левкіппа та Клітофонт".\nВід імені патріарха Константинопольського. Він активно виступав проти аріанства - вчення олександрійського священика Арія, яке було засуджене як єресь. Павла вислали до Вірменії, де в 350 р. удавили.\nВ народі цей день назвали льодоставом, оскільки до цієї пори ріки у деяких місцевостях через холоди можуть вкритися кригою.\nНазва походить від імен святих Федота і Феодоха, страчених у III ст. в числі 33-х мучеників у Мелітині, і мученика Феодота Корчемника, тобто корчмаря, який наклав головою в 303 р.\nУ народі цей день зветься льодоставом з тієї ж причини, що й день Павла, - покриття рік льодом.\nНа честь архистратига Михаїла, головного над ангелами. За біблійним переказом, він є вождем небесних сил із часу вигнання з небес сатани. Він веде непримириму боротьбу з дияволом та всіма силами пітьми. В цей день архистратиг Михаїл збирає на собор усі небесні сили, щоб йти на війну з силами зла. Після чого з 28 листопада кожний рік починається Різдвяний піст, щоб люди духовно очищали свої душі, щоб сили пітьми не ховалися б в них від архангела Михаїла.\nНа Україні це свято шанували поряд з Покровою, особливо кияни, бо київські князі вважали Михаїла покровителем Києва. Тому на гербі Києва зображено архистратига Михаїла з мечем. За легендами він дарував киянам перемоги над половцями та іншими ворогами.\nВ давнину Михайлів день завершував сезон осінніх весіль. Тому в народі говорили: "Після Михайла - хоч і за шкандибала".\nДуже шанують Михайла мисливці, бо вважають його своїм опікуном.\nЦієї пори інколи настають теплі Михайлівські дні, та коли цієї пори випадає сніг, то кажуть, що Михайло приїхав на білому коні. Про погоду на Михайла говорять: " Якщо на Михайла ніч ясна, то буде зима сніжна та красна".\nЗа іменем мучениці, яка зазнала катувань за віру в Ісуса Христа в 492 р. Вважається, що з цього дня зима повністю вступає в свої права. Про погоду говорять: "З Мотрони Зимової налітають морози".\nВід імені апостола з 70-десяти Іродіона, що був родичем апостола Павла. Він займав єпископську кафедру в Патрасі.\nПро погоду цього дня говорять: " Прийшов Родіон - візьме мужика в полон". О цій порі крига ще тонка, і коли по ній їздять, то вона ламається й сани застряють.\nНа честь визначного церковного діяча Візантії, що народився в 759 році. Він пройшов повний курс світського навчання. Феодор був одним із головних ідеологів іконошанування. Велику популярність принесли йому епіграми та церковні пісні, написані ним. А його статут, яким керувалися ченці відновленого ним Студійського монастиря в Константинополі, був запроваджений у Києво-Печерському монастирі, а згодом і в інших монастирях Східної Європи. Помер Феодор у 826 році.\nВ народній уяві ім'я цього святого пов'язували з приходом холодів. Тому говорили: "З Федора Студита стає холодно й сердито".\nСвятий Іоанн був патріархом Олександрійським. Він відзначався благодійністю, за що й одержав ім'я Милостивий. Він є автором декількох богословських робіт. Помер він у 620 році.\nВ народі за цим днем визначають погоду на найближчий період, тому говорять: " Коли на Йвана випаде сніг чи дощ, то бути розталям аж до Введення (4 грудня Третя Пречиста).\n26 ЛИСТОПАДА - ІОАННА ЗОЛОТОУСТОГО\nЗ нагоди кончини Іоанна Золотоустого, видатного діяча православної церкви й проповідника християнської моралі. Народився він у 342 році в Антіохії, в молодості був адвокатом. Блискучі за формою проповіді дали привід назвати його Золотоустом. У своїх численних працях, проповідях і псалмах Іоанн з повагою писав про бідних, працелюбство, селян. В них він виклав своє обурення розкішним життям багатих людей. Він був першим організатором благочинної діяльності церкви, яка підтримувала за свої кошти до семи тисяч чоловік. В цей час столиця Візантії стала центром вищої церковної дипломатії. Невдоволена його проповідями придворна знать та вище духовенство добилися його зміщення з посади й вислання з міста. Помер він у 407 році. Про його життя було написано "Житіє", яке згодом переклали на старослов'янську мову, і яке було популярне в Україні. Як вважають деякі дослідники, цей твір вплинув на Нестора Літописця, тому він написав "Житіє Феодосія Печерського".\nВстановлений на честь апостола Филипа, учня Ісуса Христа. Він народився у місті Віфсаїда. В Євангелії розповідається, що він був одружений, мав трьох дочок, лікував недужих. Филип проповідував Євангеліє в Скіфії та Фрігії. За те, що він навернув у християнську віру дружину одного з великих вельмож, його розіп'яли на хресті вниз головою.\nПилипів день - останній перед Різдвяним постом. Тому в цей день готують смачні страви, щоб наїстись досхочу перед постом, та щоб нагодувати душі померлих родичів, домовика. Для цього залишки страв виставляють у сіни, клуню, сарай, двір, щоб худоба водилась. По погоді в цей день передбачають врожай на овес, пшеницю. Якщо в цей день випаде іній, то вродить овес, якщо - дощ, то вродить пшениця. Хмарна та сніжна погода в цей день передбачає мрячний травень, а мороз - холодну зиму.\nЦе Пилипівський, або Різдвяний, піст, який триває 40 днів до Різдва Христового. А Пилипівським чи Пилипівкою зветься від імені апостола Филипа. За церковними канонами, піст пов'язаний не тільки з обмеженнями в їжі. Цей час необхідний людині для духовного очищення й означає певну зміну в способі життя. В дні посту потрібно утримуватись від поганих учинків, роздратування, гніву.\nРаніше Різдвяний піст жінки використовували для прядіння, а чоловіки намагалися заготовити якомога більше дров і жартували з цього приводу: "Як хочеш лози, то в Пилипівку вози". Пилипівський піст збігається з найкоротшим днем та зимовим сонцестоянням і тому говорять, що в Пилипівку день до обіду.\nВстановлено на честь апостола Матфея - автора першого канонічного Євангелія. Вважається, що цей твір є найбільш повчальним, оскільки Ісус Христос показаний у ньому передусім як учитель і проповідник. До того ж у ньому згадується багато подій, які відсутні в інших Євангеліях. Матфей був спочатку митарем - збирачем податей, а потім його покликав Ісус до числа 12 своїх найкращих учнів. Після смерті Вчителя Матфей проповідував християнство. Помер, за одними свідченнями, мученицькою смертю, за іншими - звичайною.\nНа Матвія дуже часто повертається тепло і тому в народі кажуть, що цього дня земля потіє чи пріє.


Аллотропія - це... Поняття, причини та приклади аллотропії\nАктуальне 30 жовтня 2021\t Перегляди: 30\nХімія вивчає властивості і будову простих речовин. Здебільшого вони залишаються незмінними в будь-яких ситуаціях. Однак є ряд елементів, здатних змінювати свої властивості в різних своїх станах. Таке явище називається аллотропією. Знання про поведінку елементів, схильних до аллотропії, розширює розуміння пристрою світу і поведінки в ньому речовин і елементів.\nЯким речовинам властива аллотропія\nАллотропія - це можливість елемента трансформуватися в інший. У деяких випадках навіть у два або три. Якщо перекладати назву терміну з грецької мови, то аллотропія - це "" інша властивість "". Тобто буквальний переклад розкриває сутність явища.\nАллотропія, властива деяким речовинам, умовно ділиться на два види - за складом і за будівлею. У першому випадку різне число атомів в молекулі. У другому - будова кристалічної решітки.\nУ хімії аллотропія - це зміна речовини незалежно від того, рідка вона, тверда чи газоподібна. Єдиний відступ від термінології з 'являється в роботі з твердими речовинами, їх будова складніша, для їх трансформації використовується слово "" поліморфізм "", в перекладі з грецької означає "" різноманітний "".\nНе всі речовини здатні перетворюватися зі складних у прості навіть під дією температур або інших впливів. Це може відбуватися тільки з тими з них, у яких є здатність до утворення гомоточних структур або добре окислюються. Саме тому аллотропія речовин властива неметаллам. Хоча справедливості заради слід сказати, що є метали, здатні перетворюватися на прості елементи, але це, швидше, півметали.\nДля розуміння процесу існує ряд прикладів перетворення речовини, причому вона буває зверненою і незворотною. Тобто речовина може після впливу на неї температури або тиску повернутися до початкового стану. Але буває так, що воно залишається у видозміненому стані. Наприклад, ромбічна сірка - при нагріванні її до температури 95,5 градуса за Цельсієм вона перетворюється на моноклінну форму. При зниженні температури до 95,5 градуса настає зворотне перетворення - з моноклінної форми на ромбічну.\nІнший приклад аллотропії - це зміна білого фосфору в чорний. В даному випадку для проведення перетворення потрібна температура в 200 градусів за Цельсієм і тиск в 1,25 г Па. При впливі тих же температур і тиску на перетворений чорний фосфор він не зможе повернутися до початкового стану.\nЯк вже згадувалося, явище аллотропії властиве і деяким металам. Але через складність їх структури переходи з одного в інший стан можуть чергуватися. Наприклад, в нормальних умовах біле олово є пластичним металом, але при нагріванні його при температурі 173 градуси за Цельсієм воно перебудовує свою кристалічну решітку до дуже крихкого стану, а при зниженні температури до 13 градусів кристалічна решітка приймає вид кубічної алмазоподібної і робить речовину порошкоподібною.\nНайяскравішими і різноманітними фізичними властивостями аллотропії володіє вуглець. Він здатний перероджуватися в найбільшу кількість аллотропних форм, причому з різними не тільки властивостями, але і будовою кристалічної решітки. Взяти, наприклад, графіт і алмаз. Форми однієї речовини, але з різними будовами кристалічних решіток - графіт трохи щільніше порошку, а алмаз - найміцніша речовина на землі. І це вже не кажучи про вуглецеві нанотрубки, лонсдейліт, фуллерен, карбін та інші форми вуглецю.\nАллотропія характерна для сірки. В нормальних умовах структура речовини моноклінна, а під впливом температур може перетворюватися на пластичну і слідом за цим на ромбовидну.\nФосфор здатний змінюватися в 11 форм. Причому 3 з них - білий, чорний, червоний - навіть зустрічаються в природі, інші можна отримати штучним шляхом. Відрізняється одна форма речовини від іншої кількістю атомів в молекулі. Різними кольорами в хімії представлений селен. Він також буває сірчаний, чорний і червоний.\nДуже відома аллотропія - це кисень. Він видозмінюється до озону під дією температури або електричного струму. Відомий приклад природного впливу - блискавка. Під час розряду електричного поля кисень перетворюється на озон.\nБор - це півметал, що зустрічається в природі в аморфній і кристалічній формі. Але у нього є ще 10 відомих науці форм.\nАморфним і кристалічним буває кремній. Сурьма в чотирьох формах за своєю структурою представляється металом, і в трьох вона аморфна, аллотропна.\nЯк і у випадку з фосфором або селеном, миш 'як буває сірий або чорний, залежно від форми - полімер або неметалева структура.\nНайширшим спектром форм серед металів володіє залізо. У першому виді ферриту, з характерною об 'ємно-центрованою кубічною кристалічною решіткою, залізо здатне існувати в температурних межах від 0 до 769 градусів за Цельсієм. Має властивості ферромагнетиків.\nДругий тип ферриту існує при температурах в діапазоні 769-917 градусів за Цельсієм. Відрізняється об 'ємно-центрованою кубічною кристалічною решіткою. Магнетичні властивості проявляє як парамагнетик.\nТретій тип заліза називається аустеніт, характерний гранецентрованою кубічною кристалічною решіткою. Здатний існувати тільки при температурах від 917 до 1394 градусів за Цельсієм. Магнітних властивостей не має.\nЧетвертий тип заліза виникає при температурах понад 1397 градусів за Цельсієм. Магнітних властивостей не має, характерний об 'ємно-центрованою кубічною кристалічною решіткою.\nІнший метал, що має кілька типів перетворення, - це олово. В аллотропній формі може існувати у вигляді порошку з кристалічною решіткою, подібною до алмазної. Це так зване сіре олово. Є й більш звична форма металу - біле олово. Воно зустрічається у вигляді пластичного металу срібного кольору. Третя форма характерна тугоплавкістю, оскільки володіє ромбічною кристалічною решіткою, називається вона гамма-оловом.\nВсі метали, півметали і неметали різних аллотропних типів з характерною будовою кристалічних решіток, масою, кількістю і зарядом протонів і нейтронів можуть зустрічатися в природі в чистому, натуральному вигляді або виходять тільки в лабораторії. У звичайних умовах вони не зберігають своєї стабільності. Все це говорить про різноманіття хімічних елементів і перспективи відкриттів нових досі невідомих науці форм і типів речовин. Такі дослідження ведуть до розвитку всіх галузей життєдіяльності людини.\nВовняна тканина: типи та властивості\nВиди підлогових плінтусів\nЯк зробити ефект мокрого волосся і виглядати бездоганно\nПам 'ятка, як навчитися радіти життю і завжди відчувати себе добре: правила, поради\nЗапалення лімфовузлів за вухами - вчимося самостійно виявляти проблему\nЯкий хліб можна їсти при схудненні?\nЯнуш Леон Вишневський, "Самотність у мережі": короткий зміст, сюжет, головні герої, відгуки


Барселона отримає за трансфер Суареса смішну суму – Ювентус значно більше заплатить бонусами - Футбол 24\nБарселона отримає за трансфер Суареса смішну суму – Ювентус значно більше заплатить бонусами\n9 вересня 09:58 - Читать на русском\nЛуїс Суарес / фото: Барселона\nПродаж Луїса Суареса в Ювентус не принесе Барселоні значних прибутків.\nПро деталі трансферного пропозиції туринського клубу щодо 33-річного уругвайця повідомив журналіст Танкреді Палмері для Tuttomercatoweb.\nСуарес отримає другий паспорт заради Ювентуса – питання компенсації Барселоні ще не вирішене\nЗа інформацією джерела, Суарес відмовиться від останнього року контракту з Барселоною, щоб туринці могли досягти угоди з каталонським клубом про компенсацію, яка складе близько 3 млн євро. Однак також буде прописана сума бонусів в розмірі 13 млн, причому приблизно половина пов'язана з цілком досяжними цілями, такими як кваліфікація в Лігу чемпіонів і перемога в чемпіонаті Італії, а інша половина прив'язана до результатів у Лізі чемпіонів. Самому футболісту Юве готовий платити 12 млн євро на рік.\nДо слова, Луїс Суарес виступає у складі Барселони з 2014 року. У сезоні-2019/2020 уругвайський форвард взяв участь в 36 матчах у всіх турнірах на клубному рівні, забив 21 гол і віддав 10 результативних передач.\nІталія Ювентус Барселона Трансфери Трансфери Барселони Трансфери Ювентуса Луїс Суарес\nАнглія — 00:17 35857\nЛіга чемпіонів — 06:30 22470\nУкраїна — 08:52 17761\nЛіга чемпіонів — 11:46 16115\nУкраїна — 09:46 12699\nІталія — 23:39 1\nУкраїна — 23:35 5\nАнглія — 23:21 58


Перевитрати на агросектор в Україні склали 4 млрд гривень\n12 лютого 2018 - 10:03\nУкраїнським чиновникам доведеться пояснювати Світовій організації торгівлі (СОТ) перевитрати на агросектор.\nПро це повідомяє Олег Нів'євський, старший економіст проекту «Підтримка реформ в сільському господарстві та земельних відносинах в Україні» Київської школи економіки на своїй сторінці у Facebook.\nЗа його словами, Україна зобов’язалась витрачати на АПК не більше 3 млрд грн на рік.\n«Звичайно, є нюанси розрахунку максимально дозволеного обсягу підтримки. Наприклад, коли був спецрежим ПДВ, то підтримка аграріїв сягала і 40 млрд грн (в 2015 році), але оскільки ця сума була менша 5% валового випуску, то ці 40 млрд не зараховувались. Такий от хитрий механізм. Зараз маємо 4 млрд на тваринництво. За 2017 рік виробництво продукції тваринництва склало всього 69 млрд грн. А оскільки 4 млрд — це більше ніж 5% від 69 млрд, значить ці 4 млрд підуть в "копілку" України», — пояснює фахівець.\nНагадаємо, що Росія скличе нову панель арбітрів, щоб перевірити ще раз вже виконані вимоги СОТ щодо поставок свинини з Євросоюзу.\nТегиСОТ Україна Агросектор Олег Нів'євський


Аборт – це не право жінки, це смертна кара ненародженої дитини | Магнолія-ТВ\nЧлен Європейського Інституту Сімейної Освіти\nДектрет було підписано на тлі повоєнної розрухи та браку робочих, зокрема жіночих, рук для відбудови зруйнованого господарства. Відмова від дітонародження – ідея, яка була штучно нав’язана ук¬ра¬їнсь¬ко¬му народові та почала вкорінюватися у його свідомість за часів радянської влади. Аборти в Україні стали явищем масовим, повсякденним, доступним. Кількість вбитих до народження дітей нараховується мільйонами. Страшний рекорд, подібного якому не знала історія людства. Жодна війна не забрала такої кількості людських життів.\nАборти захищають виключно ті люди, які самі вже народилися. Прихильники абортів говорять, що мають право вибирати - бути чи не бути матір'ю. Насправді, кожна жінка може вибирати вагітніти чи не вагітніти. Але коли жінка завагітніла, вона ВЖЕ є матір'ю своєї дитини, яка росте і розвивається у її лоні. Єдине, що вона може вибирати: її дитина буде живою, або ж мертвою, розірваною на шматки під час аборту. Вибір, який робить вагітна жінка - це вибір між життям і смертю. Невинна дитина в ролі «козла отпущения», коли можна “помститися” за свої помилки, сексуальну вседозволеність, матеріальні нестатки та брак відповідальності.\nЩо запропонувати подружній парі щоб вони жили повноцінним життям не вдавались до аборту, не знищували свою плідність, планували кількість дітей у своїй сім'ї ? Найкраще - методи розпізнавання плідності. Вони доступні кожному, незалежно від рівня освіти. Навіть з огляду на екологічну ситуацію в Україні, натуральні методи мають бути пріоритетними. Вони не призводять до прикрих і важких побічних наслідків. Опрацьовані правила методу дозволяють кожній жінці дітородного віку, незалежно від індивідуальних особливостей її організму і фізіологічного стану, чітко окреслити період потенційної плідності і виключити в ці дні статеву близькість (якщо не планується зачаття), чи навпаки, успішно використати їх при плануванні вагітності.


Чому не працює гугл останнім часом?\nЗапитав: Punsalan (рейтинг 10135) Категорія: Товари споживання\nПошукова система від компанії "Гугл" може не працювати у користувачів з багатьох причин:\nзбій в роботі самого браузера - просто вирішується видаленням і установкою по новому\nвіруси в ОС - очищення від вірусів\nпроблеми в самій ОС - доведеться шукати неполадки.\nВідповів на питання: Mishima\nПричини можуть бути які завгодно, це "навороти" вашого комп'ютера.\nМоже заважати Антивірус. Або одночасно два а то і три браузера відкрито. Якщо гугл не є браузером за замовчуванням, він може вередувати. Може куки почистити треба. Віруси, утиліти або програми ліві. Я б перевстановити браузер, якщо він потрібен. Або просто видалити.\nПодивіться відео, там може теж щось корисне для себе знайдете\nЄ ймовірність, що з проблемою допоможе впорається очищення браузера, тобто через настройки вам необхолімо видалити всі тимчасові файли, паролі, малюнки та ін.\nА також паралельно можна провести поглиблене сканування заліза на шкідливі програми за допомогою будь-якого антивіруса.\nГугл НЕ працювати може з багатьох різних причин, особливо коли браузер погано работет, допоможе перевстановлення. А може заважають антивірусні програми, якщо відбулося зараження вірусами. Крім того, Гугл має проблеми і треба протестувати на тему збоїв.\nВаш браузер гугл заражений або вірусними програмами або рекламними і скоріше за все його блокує. У мене був такий випадок. Касперський не давав його запускати. Вам доведеться удаіть браузер і заново його встановити.\nВідповів на питання: Seral\nЗараз online 898 гостей та 272 зареєстрованих користувачів


Робота гідроблока АКПП налагоджена в точності з автоматичними рухами водія, що перемикає передачу, тільки алгоритм його роботи розроблений за більш ефективним та економічним сценарієм. Техніка перемикання швидкостей відпрацьована конструкторами практично ідеальною, про що свідчить безступеневий перехід процесу навіть на високій швидкості.\nПрактично всі складні механізми схильні до поломок, навіть не дивлячись на те, що вони управляються комп'ютером. Банальне сміття, таке як окалина або металева стружка, не видалена своєчасно, може стати причиною серйозних порушень роботи гідроблоку і вимагати серйозного ремонту.\nРемонт і чистка сучасного гідроблоку починається з розшифровки кодів помилок, виявлених комп'ютером під час діагностики, а закінчується, так званою, повною "перебіркою гідроблоку". Це регламентована робота, яку рекомендують робити всі виробники АКПП під час ремонту гідротрансформатора, а також заміни фільтру. Її періодичність залежить від часу і пробігу, і робити її бажано вчасно, не дожидаючись, поки все вийде з ладу.\nБагато умільців профілактичну чистку роблять самостійно. В принципі, це можливо, якщо запастись терпінням, інструкціями і хорошим інструментом. Що стосується ремонту, то проводить його самостійно – відчайдушний крок. Можна наламати таких дров, що потрібно буде все викинути і купити нове.\nНайчастіше власникам автомобілю приходиться ремонтувати клапан, що включає блокування гідротрансформатора. Це саме уразливе місце, тому що через нього проходить гаряче і брудне масло до охолодження та очищення.\nСамий легкий ремонт гідроблоку - усунення поломки на початковому етапі. Це його промивка, чистка деталей, заміна витратних матеріалів і соленоїда.\nДо мілкого ремонту відносяться і несправності в електропроводці, яка поєднує датчики і соленоїди.\nУ будь-якому випадку при несправності, що б це не було, і яким легким ремонт не здавався, краще звернутися до сервісного центру.


У Міносвіти відбулося чергове засідання Громадської ради - 14 Червня 2012 - Храм Миколи Притиска | м. Київ, вул. Хорива, 5а\nГоловна » 2012 » Червень » 14 » У Міносвіти відбулося чергове засідання Громадської ради\nЗа результатами засідання було прийнято рішення вивчити досвід співпраці закладів позашкільної освіти з церквами та релігійними організаціями у здійсненні духовно-морального виховання, звернутися до Міністерства щодо важливості сприяння духовно-моральному вихованню студентів професійно-технічних і вищих навчальних закладів та підготовці викладачів курсів духовно-морального спрямування.\nТакож було висловлено пропозицію щодо створення при Інституті інноваційних технологій і змісту освіти робочої групи з розробки Концепції духовно-морального виховання, а також проведення у листопаді 2012 року круглого столу за участю представників кафедр богослов'я у системі світських вищих навчальних закладів, присвяченого актуальним питанням викладання богослов'я у вузах.\nУчасть у засіданні взяли представники церков і релігійних організацій – члени Громадської ради, фахівці Міністерства, зокрема Інституту інноваційних технологій і змісту освіти, а також представники низки вищих навчальних закладів та установ Національної академії педагогічних наук України.\nВід Української Православної Церкви Київського Патріархату у засіданні взяли участь член Громадської ради, перший проректор КПБА протоієрей Олександр Трофимлюк та секретар вченої ради КПБА Олександр Якович Мирончук.\nНаступне засідання Громадської ради, присвячене питанням впровадження викладання предметів духовно-морального спрямування в загальноосвітніх навчальних закладах, вирішено провести 19 вересня за участю методистів обласних інститутів педагогічної післядипломної освіти.


Кількісні та якісні показники розвитку автомобілів\nКількісні та якісні показники розвитку автомобілів\nНа сьогоднішній день у світі нараховується більше мільярда автомобілів різного призначення. До 2050 року їх кількість прогнозується збільшити до 2 млрд. одиниць. У 2010 р. масштаби світового автомобільного виробництва зросли приблизно на 2% і перевищили 70 млн. од., передусім, за рахунок бурхливого росту виробництва в країнах, що розвиваються. У 2011 році вироблено 85,24 млн. В тому числі Китай 18,42 млн., США-8,65млн., Японія-8,4млн., Німеччина-6,3 млн., Корея-4,658 млн. У 2012 році вироблено 81,145 млн. автомобілів. В тому числі Китай-18,7 млн., США-8 млн., Японія-8 млн., Німеччина-6 млн., Корея-5 млн. Україна-0,0697 млн.\nУ 2017 році прогнозується випуск до 100 млн. автомобілів, а до 2020 року 107,5 млн. Особливо бурхливими темпами незважаючи на кризові явища у економіці, спостерігаються у розвитку автомобільної галузі Китаю, де у порівнянні з 2006 роком кількість вироблених автомобілів збільшилась більше ніж на 200%. Майже такі ж темпи розвитку автомобільної галузі утримує Індія, Іран. Збільшився випуск автомобілів у Республіці Корея, Чехії, Польщі, Бразилії, Мексиці, Таїланді. Зменшилось виробництво автомобілів майже у всіх країнах Європи, США, Японії, Росії.\nКількість автомобілів у країнах світу (у тис. шт.) Таблиця № 1.\nЛегкові Вантажні Автобуси Легкові Вантажні Автобуси\nАвстрія 9,8 9,3\nАлбанія 58,7 25,8 6,7 190,0 46,8 25,1\nБеларусь 905,7 21,2 9,3 21,1 9,2\nБельгія 14,7 15,3\nБолгарія 41,8 22,8\nУгорщина 20,5 17,7\nНімеччина (млн. шт.) 40,5 2,2 0,1 46,6 2,6 0,1\nГреція 24,6 26,9\nДанія 13,7 14,6\nІрландія 5,3 8,0\nІспанія (млн. шт.) 14,2 2,9 0,05 20,6 4,7 0,06\nИталия (млн. шт.) 30,3 2,7 0,1 35,3 3,9 0,1\nЛатвія 60,8 16,5 10,6\nЛитва 17,1 15,1\nНідерланди 11,6 10,9\nНорвегія … 32,5 80,6 27,0\nПольша (млн. шт.) 7,5 1,3 0,1 13,4 2,2 0,1\nПортугалія 15,0 … 15,0\nРеспубліка Македонія 19,5 2,5 14,7 2,3\nРеспублика Молдова 158,3 10,5 2,6 287,4 2,7 …\nРумунія 42,0 40,4\nСловакія 11,8 8,8\nСловенія 39,4 2,5 51,3 2,3\nОб’єднане Королівство (Великобританія) (млн. шт.) 22,0 2,5 0,1 28,7 3,3 0,1\nУкраїна … … … …\nФінляндія 8,1 11,2\nФранція (млн. шт.) 27,9 3,6 0,1 31,0 5,4 0,1\nЧешська Республіка 20,5 21,1\nШвейцарія 36,5 46,5\nШвеція 14,6 13,6\nЕстонія 65,6 7,0 92,9 5,4\nАзербайджан 271,4 12,1 5,2 525,3 49,8 9,5\nВірменія 249,0 6,0 4,8 … … …\nБангладеш 51,1 1127) … 75,0 …\nВєтнам 25,6 39,17) … 60,8 88,2 …\nІзраїль 13,0 11,4\nІндія … …\nІндонезія … …\nИран … … … …\nКазахстан 997,1 39,4 17,0 8,5 9,1\nКиргизія 190,7 7,4 3,7 208,6 2,3 1,4\nКитай (млн. шт.) 4,2 5,9 … 23,3 1,0 …\nПакистан … …\nРеспублика Корея (млн. шт.) 6,0 1,9 0,6 10,3 4,3 …\nСингапур … …\nТаджикистан … … 2,3 … … …\nТайланд … … … …\nТуркменія 220,1 7,2 4,0 … … …\nФіліпіни … …\nЯпонія (млн. шт.) 44,7 … 0,2 42,2 … 0,2\nАлжир … … … …\nЄгипет 37,9 …\nМароко … … …\nПівденно-Африканская Республіка …\nАргентина 37,6 …\nБразилія (млн. шт.) 10,3 … … … … …\nКанада (млн.шт.) 13,2 3,4 0,1 17,9 … …\nМексика (млн. шт.) 8,1 4,1 0,1 14,3 6,9 …\nСША (млн. шт.) 6,7 0,7 8,5 0,8\nЧілі 34,0 …\nАвстралія (млн. шт.) 8,7 2,0 … 11,2 … 0,1\nНова Зеландія … …\nВиробництво автомобілів у світі (Млн.одиниць) Таблиця № 2.\n№ пп Країна-виробник За 2006 рік у млн одиниць За 2010 рік у млн одиниць За 2011 рік у млн одиниць За 2012 рік у млн.. одиниць Примітка\nКитай 8,882 18,264667 18,42\nЯпонія 11,596 9,625940 8,4\nСША 10,781 7,761443 8,65\nНімеччина 6,213 5,905985 6,3\nРеспубліка Корея 4,086 4,271941 4,658\nБразілія 2,971 3,648358\nІндія 2,307 3,536783\nІспанія 2,89 2,3879\nМексіка 2,095 2,345124\nФранція 3,019 2,227742\nКанада 2,578 2,071026\nТайланд 1,238 1,644513\nІран 0,997 1,599454\nРосія 1,66 1,403244\nВеликобританія 1,75 1,393463\nТурція 1,099 1,097554\nЧехія 0,939 1,076385\nПольша 0,785 0,869736\nІталія 1,284 0,857359\nАргентина - 0,71654\nУкраїна 0,255 0, 09 0,098\n№пп Компанії-виробники Вироблено всього В тому числі\nЛегкові Легк.комерц. Вантажні Автобуси\nTOYOTA 8,557,351 7,267,535 1,080,357 204,282 5,177\nG.M. 8,476,192 6,266,959 2,197,629 1,175 10,249\nVOLKSWAGEN 7,341,065 7,120,532 220,533\nHYNDAI 5,764,918 5,247,339 393,701 123,878\nFORD 4,988,031 2,958,507 1,962,734 66,790\nNISSAN 3,982,162 3,142,126 768,833 71,203\nHONDA 3,643,057 3,592,113 50,944\nPSA 3,605,524 3,214,810 390.714\nSUSUKI 2,892,945 2,503,436 389,509\nRENAULT 2,716,286 2,395,876 320,410\nFIAT 2,410,021 1,781,385 499,358 91,037 38,241\nDAIMLER AG 1,940,465 1,351,372 221,239 306,903 60,951\nCHRYSLER 1,578,488 340,205 1,231,383 6,900\nB.M.W. 1,481,253 1,481,253\nMASDA 1,307,540 1,233,862 73,077\nMITSUBISHI 1,174,383 1,056,666 114,268 3,449\nCHANA AUTOMOTILE 1,102,683 929,195 173,488\nTATA 1.011,343 579,052 236,967 171,454 23,870\nFAW 896,060 780,507 93,232 21,288 1,033\nCHELI 802,319 802,319\nCHERY 692,438 685,103 7,335\nFULI 649,954 595,465 54,489\nDONGFENG MOTOR 649,559 350,041 239,098 58,778 1,642\nBEILING AUTOMOBILE 615,725 13,138 570,720 3,189\nBA3 545,767 545,767\nBYD 521,232 521,232\nISUZU 488,484 32,701 453,379 2,404\nANHUI JAC AUTOMOTIVE 439,327 200,730 187,572 51,025\nBRILLIANCE 434,182 226,840 203,969 3,373\nGREAT WALL 398,692 294,321 104,371\nSAIC 346,525 240,439 105,750\nMAHINDRA 292,149 166,770 124,323 1,056\nHAFEI MOTOR 215,558 154,377 61,181\nVOLVO 191,560 9,139 170,861 11,560\nJIANGXI CHANGHE 190,906 154,668 36,238\nJIANGXI JIANGLING AUTOMOTIVE 173,577 173,117\nPROTON 172,360 143,256 29,104\nJIANGXI JIANGLING AUTOMOTIVE 135,648 135,648\nM.A.N. 127,729 112,048 15,681\nCHONGQING LIFAN 126,402 71.090 45,531 9,871\nFUJIAN MOTOR 115,362 115,560 7,434 3,034\nKUOZUI 122,312 115,082 3,651 3,579\nSHANDONG KAIMA 108,422 99,182 9,240\nPORSCHE 95,529 95,529\nCHEN ZHOU GONOW NANYAN CHIFENG MOTOR VEHICLE 92,490 49,039 43,451\nZIYANG NANJUN MOTOR 82,062 48,080 32,850 1,132\nRONGCHENG HUATAI MOTOR 81,300 81,300\nРАЗОМ 77,743,862 60,343,756 13,370,432 3,510,681 518,993\nНайбільші компанії-виробники автомобілів (млн.шт.) Таблиця № 4.\n№пп Компанії-виробники За 2010р. За 2011р. За 2012 р.\nToyota (Япония) 8,56\nGeneral Motors (США) 8,48\nVolkswagen (Германия) 7,34\nHyundai Motor (Южная Корея) 5,76\nFord (США) 4,99\nNissan (Япония) 3,98\nHonda (Япония) 3,64\nЯк видно з таблиці 1. у першому десятилітті XXI століття найбільш бурхливими темпами розвивається автомобілебудування Китаю, за рахунок лідируючого положення по об'ємах залучення іноземного капіталу і активної антикризової податкової і кредитної підтримки держави та дешевої робочої сили. У 2010 року виробництво в КНР виросло на 32,4 % в порівнянні з 2009 роком і досягло 18,26 млн автомобілів, включаючи 11,6 млн легкових автомобілів, що дозволило зберегти другий рік підряд і зміцнити перше місце у світі (у тому числі і по продажах легкових автомобілів), дуже значно випередивши лідерів (США і Японію), що змінили один одного в минулі десятиліття, а також випередивши усі країни Євросоюзу разом узяті. Передбачається, що в і уперше у світовій історії автовиробництва для якої-небудь країни зможе перевищити планку виробництва в 20 млн автомобилей\nПродажі автомобілів в Європі склали близько 19,2 млн. ед., місткість японського ринку знизилася приблизно до 5,3 млн. машин, а в Китаї зафіксований черговий рекорд продажів - 8,9 млн. ед. В цілому в країнах Азії і Тихоокеанського регіону реалізовано близько 19 млн. автомобілів.\nТака динаміка показала, що на цей час країни Азіатського і Тихоокеанського регіонів перегнали європейські країни по кількості проданих за рік автомобілів. Непрямим підтвердженням значної динаміки росту збуту автомобілів в Азії може послужити щорічний приріст продажів в Китаї, який складає 25%. При збереженні таких показників автомобільний ринок Піднебесної до 2025 р. по об'ємах реалізації стане найбільшим у світі.\nУ перспективі глобальний автопром приростатиме переважно за рахунок так званих країн, що розвиваються : Індії, Китаю, Мексики, Росії і деяких держав Східної Європи, про що також свідчать данні наведені у таблиці 1.\nТенденція перекладу складальних потужностей автомобільної промисловості з країн з дорогою робочою силою і великим податковим навантаженням в країни з низькими витратами набиратиме темп і дальше.\nЩо стосується сектора середньо - і великотоннажної вантажної автотехніки, ключовою тенденцією розвитку цієї галузі є циклічність. Прискорення росту світової економіки, що почалося в 2001 р., забезпечило значний попит на вантажні автомобілі повною масою понад 6 т, внаслідок чого їх виробництво в 2006 р. виявилося найвищим за останні півтора десятки років - 2,46 млн. од.\nВ той же час значні інвестиції, вкладені в розвиток інфраструктури низки країн, що розвиваються, стали стимулом ще значнішого росту потреби у великотоннажному транспорті, тим самим сприяючи подальшому ефективному розвитку галузі.\nУ 2007 р. обсяги виробництва важких вантажівок дещо знизилися відносно попереднього року, головним чином, в результаті різкого скорочення попиту на цю продукцію в країнах Північної Америки. Неабиякою мірою цьому сприяло введення нових екологічних нормативів (EPA 07) в січні 2007 р. і передуючий цій події споживчий бум.\nЗокрема, в період з січня по жовтень поточного року випуск среднетоннажной техніки, вантажопідйомністю від 6 до 15 т, в США скоротився на 32%, а в секторі важкого автобудування (понад 15 т) зафіксований ще істотніший спад - на рівні 40%. Очевидно, північно- американський ринок залишиться таким же нестабільним впродовж найближчих років. Можна прогнозувати поступовий незначний ріст виробничих показників впродовж найближчих років і відновлення місткості ринку до рівня 2005-2006 рр. Далі, ймовірно, очікується черговий сплеск споживчої активності після введення в 2010 р. нових технічних регламентів по емісії шкідливих речовин (EPA 10). Потім можна чекати відчутний спад продажів і відповідну стагнацію виробництва вантажівок в США.\nНайбільші темпи приросту виробництва за підсумками 2010-12 років спостерігаються в Китаї - на рівні 22%, чому повною мірою сприяють бурхливий розвиток економіки КНР в останнє десятиліття, невелика доля автопарку, а також будівельний бум, що охопив країну, напередодні Олімпіади "Пекин-2008". Після закінчення Олімпійських ігор споживча активність в цьому сегменті китайського ринку зберігається і в цілому перспективи розвитку галузі досить оптимістичні.\n3. Фактори, що впливають на розвиток конструкцій автомобілів:\n- Потреби економіки та попит в країні та світі на дану конструкцію автомобіля;\n- Забезпечення країни та світу джерелами енергії і їх ціна;\n-Розвиток економіки та можливості промисловості з виробництва автомобілів;\n- Купівельні можливості населення та підприємств (надання пільг при купівлі автомобілів Вітчизняного виробництва);\n- Собівартість виготовлення автомобіля (у тому числі вартість робочої сили);\n- Розвиток науки, інформаційних технологій і своєчасне втілення досягнень науки у виробництво та конструкцію;\n- Вивільнення від налогового тиску та захист вітчизняного виробника;\n- Створення приоритетів розвитку та надання субсидій автомобільній галузі;\n- Відповідність автомобіля призначенню і можливість використання автомобіля за багатоцільовим призначенням (модульні схеми);\n- Розвиток дизайну та модних тенденцій на той чи інший тип автомобіля у відповідності до запитів суспільства;\n- Надійність і економічність експлуатації автомобіля та відповідність вимогам стандартів з екології;\n- Вимоги стандартів по забезпеченню безпеки руху та комфортність керування;\n- Стан розвитку сітки доріг;\n- Стан розвитку інфраструктури обслуговування для автомобілів з альтернативними джерелами та перетворювачами енергії (електромобілі, автомобілі, що працюють на водню тощо);\nЕкономічна світова криза прискорила процес створення більш економічних транспортних засобів з використанням новітніх технологій в автомобільній галузі. Більш вимогливими стали стандарти з екології.\nВ зв’язку кризою, промислове виробництво вимагає впровадження автомобілів з невеликими витратами палива, малою металоємністю та використанням новітніх технологій. Разом з тим громадяни вимагають покращення комфортності, дизайну, безпеки руху та покращення екологічних показників автомобілів. Зменшення темпів промислового виробництва негативно відобразилось на потребах в автомобільному транспорті, що привело до зниження продах автомобілів. Економічна криза також негативно вплинула на купівельні можливості населення, що також привело до зниження рівня покупок автомобілів. Збільшення кількості автомобілів в країнах світу привело до збільшення дорожньо-транспортних пригод, що в свою чергу підвищило вимоги до автомобіля по забезпеченні безпеки руху. Підвищення рівня життя населення поставило вимогу покращення комфорту керування та дизайну автомобіля в цілому та його елементів. Останнім часом намітилась тенденція випереджаючого розвитку конструкції шасі автомобіля в порівнянні з двигунами внутрішнього згорання. Все в більшій кількості випускається гібридних автомобілів, електромобілів які працюють на сонячній енергії, або використовують акумуляторні батареї, або конденсатори. Так Німеччина планує після 2020 року випускати по 1 млн. електромобілів щорічно. Проводяться роботи по використанню автомобілів, які працюють на повітрі та автомобілів з маховичними двигунами. Все більше в трансмісії, незважаючи на підвищення собівартості, застосовують гальма- накопичувачі енергії, системи стоп-старт, системи стабілізації руху, автоматичного керування рухом, найбільш ефективного використання джерела енергії та перерозподілу крутного моменту з метою покращення прохідності, безпеки руху, тощо. Більшість сучасних двигунів внутрішнього згоряння мають безпосереднє електронне впорскування бензину,по 4 клапана на циліндр, турбонаддув, кулер, створена лазерна свічка запалювання. В системах автоматичного керування рухом застосовується радар, інфрачервоні датчики та відеокамера, які попереджуватимуть про небезпеку в “мертвій” зоні, тощо. Створюються системи розпізнавання мови, встановлюються датчики попередження про засинання водія. Рульове керування планується зробити електронним за рахунок комп’ютера та електричних двигунів повертання коліс, встановлених на колесах. Існують плани створення напруги в 36 вольт, що дає змогу зменшити габарити виробників та споживачів електричної енергії, зменшити товщину електричної проводки.\nБ). Особисті потреби громадян у розвитку конструкції автомобіля та дизайну.\nНа сьогоднішній час ця тенденція збереглась і із загальної кількості автомобілів, що випускаються більше 70% - легкові, біля 30% - вантажні та автобуси.\nВиробництво легкових автомобілів у 1929-2012 рр. (млн од.) Таблиця № 5.\nКраїна-виробник 1929 р. 1950р. 1970р. 1990р. 2001р. 2011р. 2012р.\nСША 4,59 6,67 6,55 6,08 4,88 8,65\nЯпонія 0,02 3,18 9,95 8,12 8,4\nНімеччина 0,07 0,21 3,53 4,66 5,3 6,3\nСРСР (Росія) 0,07 0,34 1,09 1,969\nРеспубліка Корея 0,99 2,48 4,658\nКитай 18,42 18,7\nРівень автомобілізації населення в країнах світу росте. Так, кількість легкових автомобілів з розрахунку на 1000 жителів в 1928 р. складала в США - 177; у Західній Європі - 19-20, але вже в 1960 р. статистика змінилася і цей показник збільшився до 339 в США, а в Західній Європі до більш ніж 80. У 1990 р. в США насиченість легковими автомобілями на 1000 жителів склала 576 одиниць, в Західній Європі - близько 444 одиниць, а в Україні – біля 20 одиниць. А вже в 2010 р. спостерігається нова картина - 802 і біля 500 одиниць відповідно в США і Західній Європі. Нині понад 85% попит на заході визначається заміною старих автомобілів на нові. У 1950 р. у світі в середньому один легковий автомобіль доводився на 46 чоловік. Світовий показник рівня автомобілізації населення дорівнював: в 1950 р. - 22 автомобілі на 1000 жителів Землі; у 1970 р. - 56 автомобілів; у 1995 р. – 92 (в Україні-50), а в 2004 р. 97 автомобілів. У кінці ХХ ст. навіть щорічне число нових реєстрацій автомобілів у світі складало: 8 одиниць в 1990 р. і 8,8 одиниць на 1000 жителів в 2000 р. До середини 70-х рр. світовий автомобільний парк подвоювався кожні десять років, а аж до 2000 р. - вже кожні 20 років. Причому в 90-і р. ХХ ст. темпи росту світового автомобільного парку і світового ВВП не перевищували темпів росту населення Землі.\nХарактеризуючи загальні зміни у світовій автомобільній промисловості в ХХ ст. необхідно відмітити те, що сформувалися три головні центри світового автомобілебудування : азіатський - з провідною роллю Китаю, Японії, американський - з домінуванням США і західноєвропейський - з менш вираженим, але все таки домінуванням ФРН і Франції . Китай приєднався на початку ХХІ століття до провідних автомобільних виробників, який по показникам 2010 року вийшов на перше місце у світі по виробництву автомобілів, відтіснивши США та Японію.\nДоля світового виробництво легкових автомобілів у 1929-2011 роках в %.\nКраїни/регіони 1929 р. 1950 р. 1960 р. 1970 р. 1980 р. 1990 р. 2001 р. 2011 р. 2012р.\nЗахідна Європа 9,6 13,6 39,0 46,0 39,7 39,6 37,65\nЦентрально-Східна Європа 0,1 0,6 2,0 2,3 2,2 3,5\nСРСР/СНД 0,8 1,1 1,4 4,1 2,9 2,5\nПівнічна Америка 90,4 85,5 55,1 31,5 22,4 18,7 18,0\nЛатинская Америка 0,6 2,6 5,1 3,8 4,3\nАзия 1,4 13,8 23,1 32,4\nАфрика 0,8 1,0 1,0 0,7 0,8\nАвстралія і Океанія 1,3 1,6 1,2 1,2 0,75\nСвіт у цілому 100,0 100,0 100,0 100,0 100,0 100,0 100,0\nАналіз статистичних даних показує, що з кінця ХХ ст. та на початку ХХІ ст. у світовому автомобілебудування сталися дуже істотні зрушення в розміщенні виробничих потужностей і виробництві продукції галузі, як на рівні окремих країн, так і на рівні великих регіонів світу. У 1929 р. на долю Північної Америки доводилося більше 90% світового виробництва (тільки на США близько 87%), тоді як на усі країни Західної Європи - менше 10%.\nПроте після другої світової війни ситуація почала нестримно мінятися. Так, вже в 1960 р. на долю Північної Америки (США і Канади) доводилося дещо більше 55% світового виробництва легкових автомобілів, в 1980 р. - трохи більш 20%, а на початку 2000-х рр. - вже менше 20%. В той же час доля Західної Європи в загальносвітовому виробництві продукції галузі росла швидкими темпами.\nТак, питома вага Західної Європи збільшилася з 9,6% в 1929 р. і 14% в 1950 р. до 46% в 1970 р. Але потім відзначається деяке скорочення долі регіону в загальносвітовому виробництві, що, проте, не супроводжувалося скороченням обсягів виробництва (1970 р. - майже 11 млн. шт.; 1980 р. 12,8 млн; 2001 р. - більше 15 млн. шт.). У 2001 р. доля Західної Європи склала близько 37%. Доля азіатського регіону у світовому випуску легкових автомобілів в ХХ ст. виросла практично з нуля до 32%, а Японія вже декілька десятиліть є світовим лідером, роблячи більше 8 млн легкових автомобілів в 2000-і рр. В 2010 році Японія втратила світове лідерство у виробництві автомобілів.\nАмериканське автомобілебудування завжди відрізнялося тим, що з часу появи автомобілів і початком їх поширення серед рядового населення воно могло швидко наростити випуск машин і задовольнити величезний американський ринок (і не лише). Поліпшення якості моделей американських фірм проходило дуже повільно.\nЦе також є однією з причин росту виробництва в країнах Європи в другій половині ХХ ст., які донині ще не могли побудувати достатні виробничі потужності (негативний вплив двох світових воєн), але накопили достатній науковий потенціал.\nСлід зазначити, що до 1950 р. на лідируючу десятку країн доводилося 100% світового виробництва автомобілів. У 2001 р. -- вже близько 79%, що говорить про зниження рівня концентрації виробництва автомобілів в декількох "обраних" країнах, про географічне поширення випуску легкових автомобілів в усі нові регіони і країни.\nЗ 1970 р. росло значення автомобілебудування Іспанії (1970 р.- 9-е місце, 1990 р. і 2001 р. - 6-е місце). В той же час позиції Італії у світовому табелі про ранги, навпаки, знизилися.\nДеякі компанії, виходячи з даних за об'ємом виробництва в 2001 р., залишаються практично без змін. Перші два місця по випуску автотранспортних засобів міцно утримують "Дженерал Моторс" і "Форд Мотор". Але якщо брати до уваги випуск тільки легкових автомобілів, то перше і друге місця займають "Тойота" і "Фольксваген", а вищезгадані компанії-лідери автомобілебудування переміщаються на третє і четверте місця відповідно.\nУ автомобілебудуванні велика доля капітальних витрат, а також витрат на робочу силу, хоча її кваліфікація не така важлива, як, наприклад, в авіабудуванні або енергетичній промисловості.\nАвтомобілебудування з самого зародження у кінці XIX століття було великим споживачем продукції чорної металургії – холоднокатаного листа, відливань з чавуну і сталі і т. д.; кольорової металургії - виробництво радіаторів, карбюраторів, арматури і т. д.; хімічної промисловості - гумові (передусім шини) і пластмасові вироби, барвники і т. д.; електротехнічної - системи запалювання, акумуляторні батареї, генератори, стартери, електромережа, системи освітлення; скляної промисловості.\nАвтомобілебудування, як галузь машинобудування зародилася в 80-90-х роках XIX століття у Франції і Німеччині, а у кінці XIX - початку XX віків в Англії, Австро-Угорщині (Богемія), Італії, США, Бельгії, Канаді, Швейцарії і Швеції у зв'язку з об'єктивною громадською потребою в механізації сухопутних безрейкових перевезень (передусім військових) і витісненні з цієї області людської діяльності мускульної сили тварин (і людей). З середини XX-го століття автомобілебудування відноситься до вагомих галузей промисловості з високою та все зростаючою мірою монополізації.\nНа початку ХХІ століття автомобільна промисловість почала інтенсивно розвиватися в Китаї, Південній Кореї, Індії, Чехії, Словаччині і низці інших країн.\nЗ кінця ХХ століття широке поширення отримали: автоматизація виробничих процесів "верстати з автоматичним управлінням і автоматизовані виробничі лінії з (особливо на шкідливих (забарвлення) і відповідальних (зварювання) ділянках) промисловими роботами-маніпуляторами, електронні інформаційні технології і логістика, що дозволили підвищити продуктивність праці, впровадити систему постачань комплектуючих "точно вчасно, а також що дозволило розширити варіанти індивідуальної комплектації автомобілів.\nНа початку ХХІ століття Японія почала втрачати звання світового лідера автомобілебудування у США і почався інтенсивний розвиток автовиробництва в Китаї який 2009 став новим світовим лідером автомобілебудування і автоспоживання та Південній Кореї, а з 1990-х - і в деяких постсоціалістичних європейських країнах. В той же час з кінця 1990-х років та початку ХХІ століття багато європейських країн (окрім Німеччини) значно втратили свої позиції у світовому автомобілебудуванні.\nЗ 1980-х рр. багатодесятирічна світова велика трійка концернів-автовиробників із США (Дженерал Моторс, Крайслер) також стала втрачати лідерські позиції. Найбільші і інші автовиробники багаторазово об'єднувалися (а також розходилися) з іншими в національні і транснаціональні концерни і консорціуми, а також активно почали розміщувати свої виробництва в третіх країнах.\nЗ початком 1980-х та по сьогоднішній день відзначається усе зростаюче використання виробів електронної промисловості - систем управління двигунами, коробками передач і трансмісією, систем пасивної (преднатяжителей і компенсаторів натягнення ременів безпеки, подушок і шторок безпеки, активних підголовників, систем супутникової аварійної сигналізації) і активної безпеки (АБС гальм, брейкасистерів, протизаносних систем і т. п.), активних світлотехнічних систем, радарів і сонарів, датчиків тиску повітря в шинах, гарнітур мобільного зв'язку "хєнд-фрі", також бортових комп'ютерів, діагностичних і навігаційних систем, а останнім часом і автомобільних персональних комп'ютерів.\nДо найбільш важливих тенденцій світового автомобілебудування на початку XXI століття можна віднести особливу увагу до поліпшення екологічних і економічних показників ДВЗ (каталітичні нейтралізатори і дизелі нового покоління, нові типи палив, включаючи біопаливо), створення гібридних систем (ДВЗ+електродвигун+акумулятор), підвищенню рівня безпеки, поліпшенню ходових якостей (повний привід, електронні системи допомоги водінню), "інтелектуалізації" автомобіля в цілому.\nВажливою проблемою сьогодні є проблема утилізації (рециклінгу, рециклізації) автомобілів, що вийшли із вживання. У ряді держав прийняті сьогодні норми, директиви і закони, що вимагають від виробників, в цілях регулювання процесів рециклізації, повної інформованості по частині використовуваних ними матеріалів. Важливим кроком до реалізації цих законів і норм було створення єдиної міжнародної інформаційної системи IMDS. Сьогодні членами IMDS є більше за 20-и представників світового автопрома.


Лицарство в Україні – Чернігів стародавній\nЧернігів стародавній > Новини > Інформація > Лицарство в Україні\nВишнівецький замок, Замки Тернопілля, лицарство, науковці\nУчасниками наукового форуму були науковці та дослідники з різних куточків України — Чигирина (Черкаська область), Чернігова, Дубно (Рівненська область), Бережан та Кременця (Тернопільська область), а також наукові співробітники Національного заповідника «Замки Тернопілля».\nДослідники обговорили тематику лицарства у козацький період, на початку ХХ століття, а також на сучасному етапі — під час революційних подій на Майдані.\nЗокрема, з науковими доповідями виступили:\n– Володимир Парацій, завідувач науково-дослідного відділу Державного історико-архітектурного заповідника у м. Бережани — «Меморіал на горі Лисоня в контексті формування традицій збереження воєнних могил українського стрілецтва (1920-1930 рр.)»;\n– Надія Любецька, заступник генерального директора з наукової роботи Державного історико-культурного заповідника у м. Дубно — «Дубенський замок — визначна пам’ятка оборонної архітектури»;\n– Руслан Підставка, заступник генерального директора з наукової та культурно-просвітницької роботи Національного заповідника «Замки Тернопілля» — «Останні» Збаразькі і козацтво. До питання взаємовідносин»;\n– Ірина Шевчик, молодший науковий співробітник Національного архітектурно-історичного заповідника «Чернігів стародавній» — «Полковник чернігівський Я. Лизогуб та його нащадки в історії церкви св. Катерини ХVІІІ ст. м. Чернігова»;\n– Ірина Скакальська, доктор історичних наук, доцент кафедри української філології та суспільних дисциплін Кременецької обласної гуманітарно-педагогічної академії ім. Тараса Шевченка — «Витоки українського лицарства: погляд крізь призму сучасності на діяльність та боротьбу у пограниччі князя Дмитра Вишневецького»;\n– Андрій Климчук, головний редактор українського інформаційного сайту «Віртуальна Польща» — «Ілляш Караїмович — герой українського козацтва».\nДля учасників та гостей конференції була проведена екскурсія Вишневецьким палацом. Це унікальна архітектурна пам’ятка ХVІІІ ст. загальнодержавного значення, у ній поєднанні поєднані риси пізнього бароко та класицизму.\nДо речі, у Вишнівецькому замку, що свого часу був одним із найбільших в Україні, де зберігалась найбільша приватна колекція стародруків XV століття, стіни кімнат якого були покриті китайським шовком та оздоблені золотом, побували всі тогочасні імператори, королі та князі Європи.\nФото: «Замки Тернопілля».


Главная Продукція CROCI Іграшки для собак Іграшки Іграшка для соб. CROCI Вибуховий діаманд, помар., Гума / силікон, 25х6,3х6,3см, 3шт / уп (ціна за 1ш\nІграшка для соб. CROCI Вибуховий діаманд, помар., Гума / силікон, 25х6,3х6,3см, 3шт / уп (ціна за 1ш\nИгрушка для соб. CROCI Взрывной диаманд, оранж., резина/силикон, 25х6,3х6,3см.\nВзрывной диамант будет развлекать и приносить огромное удовольствие домашнему питомцу во время игр. Предназначена для собак и щенков, разрабатывает мышцы челюсти животного при жевании и кусании игрушки. Используется для игр, обучения, развивает инстинкты, а также не оставит без внимания домашнего питомца, подарит позитивные эмоции в процессе игры. Помогает разрабатывать мышцы челюсти. Способствует очистке и укреплению зубов. Удовлетворяет природную потребность что-либо кусать и жевать, защищая от порчи домашнюю мебель. Прочна и устойчива на укус животного.


Кафедра релігієзнавства, теології і культурології Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника, Національний заповідник «Давній Галич», Відділення релігієзнавства Інституту філософії імені Григорія Сковороди НАНУ та Українська асоціація релігієзнавців ініціюють проведення 24-25 травня 2013 року в м. Галичі у Національному заповіднику «Давній Галич» Міжнародної наукової конференції «Аврамічні релігії в Україні: історія, етнокультурні взаємовпливи, міжконфесійні взаємини».\n1. Юдаїзм, християнство та іслам в українській історії.\n2. Етнокультурні взаємовпливи аврамічних релігій.\n3. Взаємини аврамічних релігій в українському контексті.\nТексти доповідей у друкованому вигляді та в електронному варіанті просимо надсилати до 10 березня 2013 року на адресу: Національний заповідник «Давній Галич», вул. І. Франка, 3, м. Галич, Івано-Франківська обл., 77101\nКонтактні телефони: (0342) 59-60-66 – кафедра релігієзнавства, теології і культурології;\n(03431) 22-655, факс: (03431) 21-991 – Національний заповідник «Давній Галич»;\n(044) 278-51-49 – Відділення релігієзнавства ІФ НАНУ.\n-\tобсяг 7-10 сторінок форматом А-4, 14 кеглем з інтервалом 1,5, шрифтом Times New Roman;\n-\tпосилання в тексті слід супроводжувати цифрами у квадратних дужках, наприклад [3, 5], а список джерел подавати в кінці тексту.\nОргкомітет планує випуск збірника матеріалів до конференції. Матеріали, надіслані після 10 березня 2013 року, публікуватись не будуть.\nПроїзд, харчування і проживання за власний рахунок учасників конференції.\nЗасідання вченої ради Національного заповідника «Давній Галич»\n24 грудня в Національному заповіднику «Давній Галич» відбулося засідання вченої ради, на якому обговорювалися такі питання:\n1. Звіт про наукову роботу Національного заповідника «Давній Галич» за 2012 р.\n2. Розгляд та затвердження наукових тем на 2013 рік.\n3. Затвердження тематики та напрямів роботи наукових конференцій на 2013 р.\n4. Про вдосконалення екскурсійного обслуговування.\n5. Різне. Ознайомлення з Положенням про норми часу для розрахунку та обліку наукової роботи співробітників Національного заповідника «Давній Галич».\nЗ першого питання виступив заступник генерального директора Національного заповідника «Давній Галич» з наукової роботи, кандидат історичних наук Семен Побуцький, який розповів про діяльність установи в 2012 році. Наукові співробітники заповідника провели чотири наукові конференції, працювали в етнографічному загоні зі збирання топонімів (керівник Марія Костик), у трьох археологічних загонах (керівники к. і. н. Тарас Ткачук, Олег Мельничук, Ігор Креховецький), завершили дослідження дев’яти наукових тем, працівники інформаційно-видавничого відділу підготували до друку ряд наукових та науково-популярних видань, зокрема збірники матеріалів наукових конференцій, монографію С. Побуцького «Галицька митрополія в контексті міждержавних і міжконфесійних відносин ХІV–ХV століть», фотоальбом «Галич давній і сучасний» та ін. Помітною подією в культурному житті не лише Галича, а й Івано-Франківщини став музейно-туристичний фестиваль «Галицька брама». Щомісяця в Картинній галереї Національного заповідника «Давній Галич» відбуваються відкриття мистецьких виставок і презентації нових видань.\nЗ другого і третього питань виступила вчений секретар Національного заповідника «Давній Галич» Наталія Качковська. Вона повідомила нові теми досліджень, над якими працюватимуть наукові співробітники, оголосила про наукові конференції, які в 2013 р. проводитиме колектив Національного заповідника «Давній Галич». Це, зокрема, такі:\n1. «Костел і монастирський комплекс у Більшівцях. Перспективи розвитку та діяльності». Лютий 2013 р.\n2. «Аврамічні релігії: історія, етно-культурні взаємовпливи; міжконфесійні взаємини». 24-25 травня 2013 р.\n3. «Галич і Галицька земля в державотворчих процесах України», присвячена 1115-ій річниці першої письмової згадки про Галич (в угорській хроніці). 7 листопада 2013 р.\nГенеральний директор Національного заповідника «Давній Галич» Олександр Береговський висловив пропозицію визнати роботу установи задовільною, затвердити звіт Національного заповідника «Давній Галич» за 2012 р., план на 2013 р., теми наукових досліджень, над якими працюватимуть наукові співробітники заповідника, тематику та напрями наукових конференцій, які проводитиме НЗДГ.\nЗ пропозиціями щодо удосконалення екскурсійного обслуговування виступила т. в. о. завідувача науково-освітнього відділу Галина Величко. Вона повідомила, що колектив Національного заповідника «Давній Галич» впродовж кількох років працює з рядом установ та організацій, укладено більше 30-и угод з навчальними закладами Івано-Франківщини, туристичними фірмами нашої та інших областей.\nУ різному заступник генерального директора Національного заповідника «Давній Галич» з наукової роботи, кандидат історичних наук Семен Побуцький ознайомив присутніх з Положенням про норми часу для розрахунку та обліку наукової роботи співробітників Національного заповідника «Давній Галич».\nПрезентували фотоальбом «Невідомий Галич»\n20 грудня 2012 року в Картинній галереї Національного заповідника «Давній Галич» відбулася презентація фотоальбому Василя Пилип’юка «Невідомий Галич. Галицький національний природний парк».\nЗаступник директора Галицького національного природного парку В. Бучко, основний ідейний натхненник цього проекту розповів про те, як зароджувалася ідея фотоальбому, як працівники природного парку шукали рідкісні та цінні екземпляри рослин, тварин і грибів в лісах, природні об’єкти, які входять в Червону книгу України. Галицький національний природний парк знаходиться на сьомому місці в Україні по кількості червонокнижних видів рослин і на п’ятому – по кількості тварин. Усі ці рідкісні види рослинного і тваринного світу, а також природні об’єкти парку ввійшли у фотоальбом.\nЗаступник генерального директора Національного заповідника «Давній Галич» В. Дідух наголосив на тому, що задум, виношування і видання книги дуже складний і довгий процес, оскільки фотографувати природу і тваринний світ нелегко. Побажав працівникам природного парку творчого натхнення, а також попросив творців книги не зупинятися і створити ще фотонарис, адже книги переживуть нас, переживуть сторіччя та залишаться наступним поколінням.\nНа презентації виступили директор Галицького національного природного парку Б. Терешкун, представники районної влади П. Стрембіцький і Б. Мазурик, які звернули увагу на те, що в Галичі є багато ще не дослідженого, не вивченого і видання подібних книг є дуже важливим в популяризації флори і фауни Галицького району.\nГенеральний директор Національного заповідника «Давній Галич» О. Береговський побажав працівникам природного парку продовжувати пропагувати природу свого краю та України, бо такі книги є дарунком давньому Галичу, який існує з незапам’ятних часів.\nКукільники – село печатника Курила\nКукільники… Моє село,\nНеначе айстри розцвіло,\nМов маків цвіт воно здаля,\nМоєї юності земля.\nЦе рядки з невеличкої книжки «Кукільники», авторами якої є місцеві вчителі-краєзнавці Петро Хміль та Марія Зарічна-Перепічка. У ній розповідається про історію села, його мешканців, вміщено вірші вихідців із Кукільник, подано топонімічні назви урочищ, горбів, водойм тощо. Оскільки допомагали у створенні книги наукові співробітники Національного заповідника «Давній Галич», то 6 грудня в Картинній галереї відбулася презентація видання.\nПарох села о. Василій благословив захід, розповів про будівництво нової церкви, про віру і духовність, торкнувся проблем, які постають перед сільськими жителями. Голова с. Кукільники Юрій Остяк наголосив, що селяни завжди були годувальниками в державі. Зараз, на жаль, село зубожіло, молодь не хоче залишатися в ньому, бо немає роботи. Але мешканці Кукільник намагаються відродити колишнє містечко, хочуть, щоб воно процвітало – посадили сад на 40 гектарів, у планах – створення музею, адже залишилося багато реліквій, унікальних знімків і документів. Ю. Остяк подякував за допомогу в створенні книги про Кукільники генеральному директору Національного заповідника «Давній Галич» Олександрові Береговському та науковим співробітникам установи, зокрема завідувачу історичного відділу Марії Костик, голові Галицької райдержадміністрації Григорію Івасишину, начальнику центру поштового зв’язку № 6 уродженцю села Ростиславові Лотоцькому та ін.\nАвтори видання П. Хміль та М. Зарічна-Перепічка розповіли про роботу над книгою, про славне історичне минуле колишнього містечка, відомих людей, вихідців із села Кукільники, переселенців, зокрема лемків, для яких Галицька земля стала рідною домівкою. Як зауважували у своїх виступах промовці, дуже важливо, щоб мешканці кожного населеного пункту нашого району збирали краєзнавчі матеріали про своє село чи місто і готували публікації, книжки, створювали музейні експозиції, щоб молодь не забувала про своє коріння, історію рідного краю.\nУ Картинній галереї Національного заповідника «Давній Галич» вже не вперше демонструються роботи викладачів, студентів та випускників Вищого художнього професійного училища № 3 м. Івано-Франківська. Днями відкрилася нова мистецька виставка під назвою «Барви креативу», на якій представлені твори івано-франківських митців, а також роботи народного майстра, нашого земляка Володимира Гловацького.\nПоблагословив захід декан Галицького деканату УАПЦ протоієрей Іван Кузь. «Людина покликана щось творити на землі, – сказав священик. – Кожен має своє уподобання, своє ремесло, свою роботу. Нашим життям, нашою творчістю ми покликані прославляти Господа».\nЯк зазначив директор Вищого художнього професійного училища № 3 м. Івано-Франківська Богдан Данилюк, з навчального закладу вийшло багато відомих людей: художників, викладачів, священиків. Усі вони люблять мистецтво. Бог дав людині очі, щоб бачила, вуха – щоб чула, серце – щоб відчувала, руки – щоб творила. Представлені на виставці 40 робіт – це лише частина творчого доробку викладачів та студентів училища.\nБагато випускників Галицької малої академії народних ремесел продовжує навчання в Івано-Франківському ВХПУ № 3. Директор академії Стефанія Сидорик наголосила, що від мистецтва ми беремо те, що допомагає нам жити, бачити красу цього світу, тішитись від того, що він дарує.\nВедучі заходу Іванна Сорочинська та Ярослав Поташник розповіли про доробки Володимира Гловацького, агронома за фахом, який у полудень віку несподівано для себе взявся за пензель, різець, перо. Як розповів сам автор, він любить працювати, має велике бажання створювати щось нове.\nТеплі слова на адресу Володимира Гловацького лунали з уст його друзів і колег – Ростислава Лотоцького, Мар’яна Грінера, Василя Крука. Промовці відзначали такі риси характеру В. Гловацького, як працелюбність, наполегливість, внутрішню одержимість. Автор не має професійної освіти, підготовки, але творить серцем; як бачить, відчуває – так і передає. Він вийшов з народу і для нього творить: побудував капличку, намалював ікони, створив ряд різьблених картин. У рамках відкриття виставки відбулась презентація двох книг В. Гловацького, в яких він намагається віднайти себе, своє коріння, описує звичаї земляків, природу рідного краю тощо.\nЗаступник генерального директора Національного заповідника «Давній Галич» з питань розвитку та охорони пам’яток Володимир Дідух подякував митцям за те, що дарують людям радість від зустрічі з прекрасним, побажав досягти вершин професійної майстерності.\nНемеркнуча слава Слова\nУ Національному заповіднику «Давній Галич» відбулася друга Міжнародна наукова конференція «Слово о полку Ігоревім» та його доба» (на посвяту Ярославу Осмомислу). Науковці, історики, літературознавці з Києва, Львова, Івано-Франківська, Черкас, Москви зібрались у Галичі, щоб обговорити питання авторства та нові напрямки дослідження давньоруської пам'ятки, висловити свої зауваження щодо інтерпретацій так званих «темних місць» твору, проаналізувати політичну ситуацію у Київській Русі епохи «Слова…»\nВідкрив конференцію генеральний директор Національного заповідника «Давній Галич» Олександр Береговський. Він розповів про постать князя Ярослава Осмомисла, побажав плідної роботи науковцям. Територіальний представник Департаменту культурної спадщини Міністерства культури України Лідія Максим’як передала привітання учасникам конференції від міністра культури Михайла Кулиняка.\nЗ побажаннями нових досягнень у дослідженні «Слова…» до учасників конференції звернулися голова Галицької районної державної адміністрації Григорій Івасишин та керуючий справами Галицької районної ради Мирослав Бобрис. Привітання від голови Івано-Франківської ОДА Михайла Вишиванюка передав його заступник Роман Іваницький.\nА далі голова оргкомітету Міжнародної наукової конференції «Слово о полку Ігоревім» та його доба» (на посвяту Ярославу Осмомислу), кандидат історичних наук, заступник генерального директора Національного заповідника «Давній Галич» з наукової роботи С. Побуцький надав слово Людмилі Ромащенко, доктору філологічних наук, професору кафедри української літератури та компаративістики Черкаського національного університету ім. Б. Хмельницького. Гостя з Черкас привітала присутніх від імені землі Тараса Шевченка, Богдана Хмельницького та виголосила доповідь на тему «Автор «Слова о полку Ігоревім» за версією Богдана Лепкого». Вона, зокрема, зазначила, що до найвидатнішої пам’ятки давньоруської доби зверталось чимало українських письменників, зокрема Т. Шевченко, І. Франко, Панас Мирний, М. Рильський, Д. Павличко та ін. Зацікавився «Словом…» і Богдан Лепкий, який вважав, що його автором є брат княгині Ярославни Данило.\nПолемічного питання про автора славнозвісного твору торкнувся письменник, лауреат Шевченківської премії, кандидат філологічних наук, професор кафедри української літератури Прикарпатського національного університету ім. В. Стефаника Степан Пушик. Він дотримується думки, що «Слово про Ігорів похід» написав князь Володимир Галицький.\nДиректор Державного історико-культурного заповідника в м. Путивлі (районний центр на Сумщині) Сергій Тупик розповів про стародавнє місто над річкою Сейм, де на валу плакала Ярославна, дружина новгород-сіверського князя Ігоря. В місцевому краєзнавчому музеї розгорнута і постійно діє виставка, присвячена «Слову о полку Ігоревім». У місті споруджено пам’ятник княгині Ярославні. Про давню епоху нагадують вали, поховання руських воїнів, які загинули у боротьбі з монголо-татарами, топонімічні назви, зокрема урочище Городок, річка Путивлька, поле Половецьке тощо.\nПоет, літературознавець, член Спілки письменників м. Москви Григорій Пєвцов виголосив доповідь про особливості поетичного перекладу «Слова о полку Ігоревім» К. Бальмонта.\nЗ цікавими доповідями і повідомленнями на конференції виступили також кандидат історичних наук, доцент кафедри релігієзнавства і теології Прикарпатського національного університету ім. В. Стефаника Ігор Коваль, кандидат філологічних наук, старший науковий співробітник Київського національного музею Тараса Шевченка Олеся Пономаренко, директор Інституту Слова зі Львова Павло Салевич та інші учасники. Наукові статті, що стосуються дослідження «Слова о полку Ігоревім» та періоду, коли відбувалися описані події, вміщені у збірнику матеріалів, який підготували до друку працівники інформаційно-видавничого відділу Національного заповідника «Давній Галич».\nУ рамках конференції відбулося обговорення проекту пам’ятника князю Ярославові Осмомислу, який планується спорудити біля фундаменту Успенського собору в Крилосі.\n8 листопада 2012 року в м. Галичі відбудеться Міжнародна наукова конференція «Слово о полку Ігоревім» та його доба (на посвяту Ярославу Осмомислу)», яку організовує Національний заповідник «Давній Галич». Після пленарного засідання працюватимуть секції: історико-археологічна, літературознавча, джерелознавча, філософська.\nЗапрошуємо до участі в роботі конференції, сподіваємося на зацікавленість та персональний внесок в обговоренні суспільно важливої проблеми.\nНаціональний заповідник “Давній Галич”,\nвул. І. Франка, 1 м. Галич,\nІвано-Франківська область, 77100,\nПам’ятки національного значення Галицького та Коломийського районів внесено до Державного реєстру нерухомих пам'яток України\nПрикарпаття багате пам’ятками культурної спадщини. Кожен район нашої області має свої цікаві та неповторні об’єкти. Частина з цих пам’яток отримала свій статус («пам’ятка») в радянський період – доби Української РСР, інші – в незалежній Україні. Разом з тим, існувала певна проблематика зі статусом цих об’єктів, оскільки вони, як пам’ятки не були занесені до Державного реєстру нерухомих пам'яток України – згідно Закону України «Про охорону культурної спадщини».\nЦей перелік містить перелік об'єктів культурної спадщини, які офіційно беруться державою під охорону. Такі об'єкти визначаються незалежно від форм власності, відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності. Саме після внесення до реєстру, об'єкти культурної спадщини набувають статусу пам'яток. Питаннями ведення Держреєстру займається безпосередньо Міністерство культури України.\nІ ось нещодавно, Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення об'єктів культурної спадщини національного значення до Державного реєстру нерухомих пам'яток України» (від 10 жовтня 2012 р. № 929) дану ситуацію виправлено щодо окремих пам’яток, які знаходяться на терені Галицького та Коломийського районів. Кабінет Міністрів України постановив внести до Державного реєстру нерухомих пам'яток України об'єкти культурної спадщини національного значення, зокрема, з Прикарпаття і одночасно з цим виключив їх із списку пам'ятників архітектури Української РСР, що перебувають під охороною держави (у зв'язку з внесенням до Державного реєстру).\nЗ Прикарпаття до Реєстру внесено 13 пам’яток, з них 12 знаходяться у Галицькому районі, 1 – Коломийському. Пам’ятки, внесені до Реєстру з Галицького району, перебувають на терені діяльності провідного закладу – Національного заповідника «Давній Галич» (а відповідно, знаходяться під його охороною).\nПерелік пам’яток внесених до Реєстру є наступним: у м. Галич - Замок Галицький (XIV - XVII століття, Галич-Гора, пам'ятка архітектури, ох. №090018-Н) та церква Різдва Христового (XIII - XVII століття, майдан Різдва, ох. №090019-Н).\nУ Галицькому районі: костел кармелітів з монастирським комплексом (XVII - XVIII століття, смт. Більшівці, пам'ятка історії, архітектури ох. №090020-Н), костел (ох. №090020/1-Н), західний корпус келій (ох. №090020/2-Н), західна брама (ох. №090020/3-Н), мури (з північної та східної сторони, ох. №090020/4-Н); комплекс сакральних споруд (1154 рік, 1500 рік, с. Крилос, Княжа Гора, ох. №090021-Н), фундаменти собору Успіння Пресвятої Богородиці (1154 рік, пам'ятка архітектури, археології, історії, ох. №090021/1-Н), каплиця Святого Василія (1500 рік, с. Крилос, Княжа Гора, пам'ятка архітектури, історії ох. №090021/2-Н), церква Успіння Пресвятої Богородиці (перша половина XVI століття, с. Крилос, ох. №090022-Н), церква Святого Пантелеймона (1194 - 1197 роки, с. Шевченкове, урочище Свята Гора, пам'ятка архітектури, ох. №090023/1-Н); дзвіниця церкви Святого Пантелеймона (1611 рік, ох. №090023/2-Н).\nЗ Коломийського району у Реєстр увійшов номінант у Список світової спадщини ЮНЕСКО - церква Різдва Пресвятої Богородиці (1808 рік, с. Нижній Вербіж, ох. №090024-Н).\nАндрій Чемеринський. Член НСКУї\nТвори корифеїв українського мистецтва в Галичі\n26 жовтня в Картинній галереї Національного заповідника «Давній Галич» відкрилася виставка творів українських митців. На ній представлені мистецькі роботи таких відомих художників, як Т. Яблонська, М. Глущенко та ін.\nВідкрив захід заступник генерального директора Національного заповідника «Давній Галич» з наукової роботи Семен Побуцький. Він, зокрема, наголосив, що це 10-а мистецька виставка, має всеукраїнський рівень, організована завдяки співпраці НЗДГ з Музеєм мистецтв Прикарпаття.\nОскільки будь-яка добра справа починається з милитви, то присутні на відкритті виставки помолилися разом з парохом церкви Різдва Христового в Галичі о. Володимиром Кузюком. Священик УГКЦ поблагословив мистецьке зібрання, сказавши, що церква з повагою ставиться до талановитих людей, адже талант – це Божий дар. Художники передають на полотні красу, яку створив Господь.\nДиректор Музею мистецтв Прикарпаття Михайло Дейнега підкреслив, що за експонованими картинами можна вивчати історію українського малярства. Представлені роботи різні за темою, за жанром. Змінюється світ, змінюємось ми, змінюється мистецтво. Уже немає багатьох художників, але пам’ять про них живе в їх творах.\nЗнайти свого митця, свою картину, пропустити твір через серце, отримати заряд енергії і наснаги для творчості закликала донька художника, учня Михайла Фіголя, Марія Пахолок. Вона побажала, щоб не переривався ланцюжок поколінь митців у Галичі, щоб були продовжувачі славних традицій нашої землі. Як зауважила вчений секретар Національного заповідника «Давній Галич» Наталія Качковська, це одна з найкращих виставок, які відкрилися в Картинній галереї.\nКраєзнавці Галицького району прийняли участь у звітно-виборних зборах краєзнавців Прикарпаття\n19 жовтня 2012 р. в м. Івано-Франківську у приміщенні Інституту післядипломної педагогічної освіти відбулися чергові звітно-виборні збори обласної організації Національної Спілки Краєзнавців України. Порядок денний ІІ звітно-виборної конференції обласної організації Національної спілки краєзнавців України передбачав розгляд ряду питань. Зокрема: звіт про роботу правління обласної організації; звіт ревізійної комісії; вибори голови та правління обласної організації; вибори ревізійної комісії; затвердження постійнодіючих комісій.\nВ роботі зборів взяли участь 55 (з 92) чинних членів організації – з усіх куточків мальовничого Прикарпаття – від Галича до Верховини. Галицький район представляли генеральний директор – науковий керівник Національного заповідника «Давній Галич» Олександр Береговський (м. Галич); історик – краєзнавець, доцент Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника Ігор Коваль (с. Крилос), методист обласного центру туризму і краєзнавства учнівської молоді Наталія Духович (с. Крилос).\nРобота звітно-виборних зборів розпочалася з урочистостей. Серед кількох відзначених за активну працю на ниві краєзнавства є наші земляки. Зокрема, звання «Почесний краєзнавець України» надано Ігорю Ковалю, а почесною грамотою НСКУ відзначено Наталію Духович.\nВажлива інформація щодо стану краєзнавства у Галицькому районі прозвучала у звіті голови Правління ОО НСКУ Михайла Косила. Він наголосив на важливій і системній праці Національного заповідника «Давній Галич», розповів про основні наукові здобутки цієї наукової інституції, підкреслив активну роботу дослідників даної інституції. За словами керівника краєзнавців Прикарпаття Михайла Косила можна говорити про наявність міцної «галицької школи історико-краєзнавчих досліджень».\nПідсумком роботи зборів стало обрання керівництва обласної організації та затвердження постійнодіючих комісій. До складу правління обласної організації краєзнавців увійшли Береговський Олександр та Духович Наталія. У ревізійній комісії працюватиме Коваль Ігор.\nВажливим кроком у подальшому поступі обласної організації краєзнавців Прикарпаття стало створення нових форм діяльності – постійних комісій, які будуть згуртовувати краєзнавців за певними напрямками. Таким чином, працюватимуть комісії: «Туристичне краєзнавство» (у її складі Духович Н.І.), «Музейне краєзнавство» (у її складі Береговський О.Б.); «Освітянське краєзнавство»; «Історико-культурні пам'ятки» (у складі Федунків З.Б., уродженець с. Дем’янова); «Історичне краєзнавство» (Коваль І.М) та «Літературно-мистецьке краєзнавство».\nОтож, підсумок першим трьом рокам праці підведено. Обрано нове керівництво, затверджено основні орієнтири діяльності. Безсумнівно, каденція яка розпочалася буде успішною – адже збір та популяризація відомостей про історію рідного краю є улюбленою справою краєзнавців. А представники нашого району вчергове продемонстрували академічний рівень своєї праці, що є свідченням системності їхньої роботи.\nСторінка 61 з 73\n28 бер. 2011 Hits:9472\n05 квіт. 2011 Hits:17873\n02 квіт. 2011 Hits:7353\n02 квіт. 2011 Hits:8002


Новомосковськ. ЗЗСО № 1 - "Я маю ПРАВО"\nРобота Шкільної Республіки №1\nГоловна » Учнівське самоврядування » "Я маю ПРАВО"\nПравила внутрішнього розпорядку учнів освітнього закладу (скачати)\nЗатверджено на засіданні педагогічної ради від 29.08.18\nПрихід здобувача освіти до школи\nПриходити до школи за 15 хвилин до початку занять чистими і охайними.\nВ кінці уроків подивитись, чи немає змін на наступний день.\nЯкщо поряд є вчителі, молодші здобувачі освіти, батьки, необхідно пропустити їх, а потім йти самому. Хлопці пропускають вперед дівчат.\nЯкщо пропущено хоч один день занять чи декілька уроків, необхідно мати документ (1,2 дні – заява від батьків, 3 і більше – довідка від лікаря).\nЗдобувачі освіти несуть особисту відповідальність за власні мобільні телефони. За вкрадені мобільні телефони школа відповідальності не несе.\nДемократичний підхід до зовнішнього вигляду здобувача освіти передбачає відсутність форми єдиного зразка, що дозволяє здобувачу освіти реалізувати свою індивідуальність і неповторність. Але здобувач освіти повинен мати ділового стилю форму одягу.\nПриходити до школи необхідно в чистій та випрасуваній шкільній формі, у чистому взутті.\nЗабороняється приходити до школи в джинсах.\nЗачіска повинна бути охайною, довге волосся зібране.\nНа уроки фізичної культури і на заняття в шкільній майстерні приносити відповідний одяг.\nПоведінка учня на уроках. Поведінка здобувачів освіти на перерві. Поведінка здобувачів освіти поза школою.\nПісля першого дзвоника зайняти своє місце у класі, утримувати його в чистоті.\nПриготувати все необхідне для уроку на перерві: підручники, зошити, щоденник тощо.\nКоли вчитель заходить до класу, мовчки підвестися, привітатися з ним.\nЗа столом сидіти рівно, уважно слухати пояснення вчителя та відповіді здобувачів освіти.\nЯкщо хочеш поставити вчителеві запитання або відповісти, піднеси руку.\nНа першу вимогу вчителя слід пред’явити щоденник.\nЗабороняється викрикувати з місця.\nНе можна виправляти відповіді учнів без дозволу вчителя, підказувати.\nМобільний телефон вимкнути або поставити на беззвучний режим по дзвінку на урок.\nПід час уроку необхідно дотримуватись порядку, не залишати після себе сміття.\nВиходити з класу слід спокійно, тільки з дозволу вчителя.\nСуворо забороняється писати на партах.\nУ класі на перерві залишаються тільки чергові, які провітрюють кімнату, готують кабінет до уроку, роблять вологе прибирання після 3-го і останнього уроків.\nНе залишати без нагляду цінні речі, одяг, дбати про його збереження.\nВ холодну пору року забороняється виходити зі школи без верхнього одягу.\nВ зимовий час суворо забороняється влаштовувати ковзанки на проїжджій частині вул. Калнишевського і пл. Героїв, чіплятися до машин.\nУ приміщенні школи треба дотримуватися порядку, розмовляти спокійно. Не підніматися без необхідності на ІІ поверх.\nЗабороняється бігати в коридорі, класі.\nЗабороняється застосовувати фізичну силу при розв’язанні конфліктів.\nПоважати людську гідність та права інших здобувачів освіти. Будь-які дії, які принижують людську гідність, травмують психіку, ведуть до замкнутості та ізоляції від класного та шкільного колективів, породжують комплекси, почуття неповноцінності, повинні розцінюватись як злочин перед особистістю здобувача освіти, і являються несумісними з принципами навчання та виховання в школі.\nЗабороняється впродовж освітнього процессу виходити за територію школи.\nНа сходах дотримуватися правого боку.\nВітатися з робітниками школи, батьками та іншими дорослими.\nДбати про чистоту вшколі.\nПісля першого дзвоника на урок не затримуватися в коридорі.\nКурити в школі та на її території суворо забороняється.\nСуворо забороняється використовувати у школі та на території піротехнічні засоби .\nСідати у міському транспорті тільки тоді, коли всі дорослі сіли і є вільні місця.\nБути уважним до дорослих, маленьких дітей, хворих, літніх людей.\nЗабороняється вживати алкогольні напої, токсичні речовини, курити.\nЗдобувачі освіти зобов’язані старанно вчитися, зразково поводитись, дотримуватися здорового способу життя, брати участь у громадському житті та суспільно-корисній праці, виконувати правила внутрішнього розпорядку.\nЯкщо здобувачі освіти заподіяли школі матеріальних збитків, то вони відшкодовуються за рахунок батьків або осіб, що їх замінюють.\nЗнаходитись на вулиці без дорослих дозволяється:\nздобувачам освіти 1-4 класів до 20 години;\nздобувачам освіти 5-8 класів до 21 години;\nздобувачам освіти 9-11 класів до 22 години.


sumy.sm.gov.ua - КУЛЬТУРНО-ТУРИСТИЧНИЙ МАРШРУТ СПАДЩИНОЮ ЛІЩИНСЬКИХ\nГоловна Гуманітарна політика Культура і мистецтво КУЛЬТУРНО-ТУРИСТИЧНИЙ МАРШРУТ СПАДЩИНОЮ ЛІЩИНСЬКИХ\nСоздано 18.05.2021 07:43\n14 травня 2021 року, стартував один із 8 проєктів – переможців спільного конкурсу проєктів соціальної дії для молоді у рамках співпраці з програмою Британської ради в Україні, а саме: Культурно-туристичний маршрут спадщиною Ліщинських\nВідбулася перша частина проєкту – впорядкування місцевості, придбання та висадка 126 декоративних дерев та чагарників.\nАвторами та основними організаторами проєкту є старший науковий співробітник наукової лабораторії «Лісівництва Північного Сходу України» Сумського національного агарного університету Світлана ЯРОЩУК, кандидат сільськогосподарських наук, доцент, завідувач наукової лабораторії «Лісівництва Північного Сходу України» Сумського національного агарного університету Роман ЯРОЩУК та кандидат технічних наук, доцент Сумського національного агарного університету Олена МЕЛЬНИК.\nУчасниками акції стали представники та учні Новосічанської ЗОШ; представники управління освіти, культури, туризму, молоді та спорту Юнаківської сільської ради; представники медіа-центру Сумського національного аграрного університету. Також до старту проєкта долучилася заступниця голови Сумської обласної державної адміністрації Вікторії МЕДВІДЬ.\nЗагалом, у ході реалізації проєкту «Культурно-туристичний маршрут спадщиною Ліщинських» на локальному рівні буде розроблено новий та удосконалено існуючий культурно-туристичний маршрут у с. Кияниця на території маєтку Ліщинських. У результаті проєкту буде встановлено: 10 вказівників, 5 інформаційних стендів; 5 смітників; 4 лавки, 126 декоративних дерев та чагарників (більшість цих видів використовували при закладанні парку). Це підвищить рівень знань з історії Сумського регіону серед населення. Стане зоною для комфортного рекреаційного відпочинку.\nНа глобальному рівні реалізація проєкту об'єднає зусилля органів державної влади та органів місцевого самоврядування, представників туристичного бізнесу, інших галузей економіки та інститутів громадського суспільства для популяризації України у світі і формування іміджу України як країни, привабливої для зеленого (екологічного) туризму.\nВідкриття зазначеного маршруту заплановане на серпень 2021 року.