Купить Хлорпиривит -агро(нурел-д) на торговой площадке Agrobiz\nХлорпиривит -агро(нурел-д), Киев\n280,00 грн. /л В наличии Код товара: 193333631 280\nІНСЕКТІЦ?Д ХЛОРПІРІВІТ-АГРО(Нурел Д) Комбінований (двокомпонентний) контактний інсектицид широкого спектру з чітко вираженою системною дією, акарицидними та репелентними властивостями для захисту сільськогосподарських культур.\nСумісність. Сумісний з іншими інсектицидами, акарицидами, фунгіцидами, водними розчинами, які мають нейтральну реакцію.\nМеханізм дії. Інсектицид з чітко вираженою контактно-системною дією та фумігаційним ефектом. Препарат є інгібітором синтезу холінестерази. Діє на нервову систему шкідників, викликаючи параліч, що призводить до їх загибелі.\nСпектр дії. Шкідники ряду лускокрилих, напівтвердокрилих, рівнокрилих, твердокрилих.\nКлоп шкідлива черепашка, хлібні жуки, злакова попелиця, злакові мухи\nНорма витрати робочого розчину —150 300л/га.\nЗастосовувати препарат необхідно при появі шкідників, коли їх кількість перевищує економічний поріг шкодочинності.\nСвоєчасність та висока якість проведення технологій внесення сприяють підвищенню ефективності препарату. Обробку проводити при температурі повітря не вище + 24 °С.\n• Двокомпонентний препарат для боротьби з широким спектром шкідників, включаючи кліщів;\n• швидка контактна дія препарату;\nПшениця яра Озима пшениця Ячмінь Яблуня Буряки цукрові Землі несільськогоспо-дарського призначення\nОтзывы о Хлорпиривит -агро(нурел-д)\n280,00 грн. /л В наличии Код товара: 193333631


МВС | ДСНС отримала вже п'ятий гелікоптер H225 Super Puma\n26.11.2020 / 17:23811\n26 листопада рятувальники зустріли вже п'ятий гелікоптер H225 Super Puma із бортовим номером 54, який Україна отримала в рамках створення системи авіаційної безпеки МВС.\nНагадаємо, що востанннє французький вертоліт за контрактом ДСНС отримувала наприкінці січня 2020 року. На відміну від трьох попередніх, він додатково був оснащений для проведення аварійно-рятувальних операцій: лебідкою для підйому та прожектором для пошуків на землі у темний час доби.\nУсі отримані раніше гелікоптери активно залучалися для виконання завдань за призначенням у 2020 році: під час ліквідації масштабних пожеж на території Чорнобильської Зони, Житомирської та Луганської областей, під час ліквідації наслідків дощових паводків у Карпатському регіоні, для виконання рейсів санавіації, а також для чергувань під час заходів із забезпечення безпеки на місцевих виборах в Україні.


Актуальність та значення теми\nПринципи є узагальнюючим відображенням змісту всієї галузі права, вони забезпечують єдність процесу його становлення, реалізації, охорони та вказують на тенденцію розвитку певної галузі в майбутньому.\nСтан розробки теми у науковій літературі\n. Питання принципів права у радянській правовій науці розглядались у наукових працях із загальної теорії права, таких вчених як: С.С. Алексеева, M.I. Байтіна, M.I. Дембо, Р.Л. Іванова, Є.А. Лукашової, B.C. Нepсесянца, П.М. Рабіновича, Г.Г. Шмельової, Л.С. Явича та теорії трудового права Р.З. Лівшиця, В.І. Нікітінського, В.І. Прокопенка, О.В. Смирнова та ін. У наш час вийшла друком праця A.M. Колодія, де автор досліджує принципи права в умовах громадянського суспільства та правової держави.\n. Метою дипломної роботи є комплексне дослідження теоретичних та практичних проблем удосконалення поняття та системи принципів трудового права.\nдослідження є законодавче закріплення та наукове обґрунтування сутності, видів і значення принципів трудового права України та закономірності їх розвитку в умовах ринкової економіки.\nдослідження є теоретичні проблеми поняття та системи принципів трудового права України в умовах ринкових відносин.\nМетоди дослідження становлять базові науково-теоретичні положення, загальноприйняті юридичною наукою. У роботі використані 1. історико-правовий - у процесі дослідження розвитку теорії з питань принципів трудового права та розвитку чинного законодавства;\n. Основними нормативно-правовими актами дипломної роботи були Конституція України, нормативно-правові акти України, міжнародно-правові акти та інші. Зокрема були використані такі закони, як Закон України „Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків” від 8 вересня 2005 року № 2866-ІV, Закон України „Про конституційний суд” від 16.10.1996р. №422/96-ВР, Закон України „Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності” від 15 вересня 1999 р., № 1045-ХІ V, та інші.\nДо найбільш суттєвих ознак принципів права треба віднести, насамперед, їх регулятивність. Загальновідомо, що регулювання суспільних відносин є головною функцією права. Воно здійснюється за допомогою механізму правового регулювання, під яким розуміють цілісне, результативне упорядкування і організацію суспільних відносин через систему правових засобів, у відповідності з вимогами соціально-економічного і політичного рівня розвитку суспільства. За допомогою одних лише принципів права не можна у всіх випадках урегулювати конкретні правовідносини. Таким чином, треба визнати, що регулятивне значення принципів не є аналогічним регулятивному впливу норм права. Регулятивний характер принципів права має ще більше посилитися на сучасному етапі розвитку суспільства і держави у зв'язку з формуванням демократичної, соціальної, правової держави і громадянського суспільства в Україні. Це обумовлено тим, що сукупність принципів права, у числі інших відображає ці ідеї, акумулює найсуттєвіші та найістотніші властивості цих явищ і тим самим відбиває процеси й закономірності, їм притаманні. Так, принципи права передують виникненню того чи іншого типу правового регулювання і завдяки своєму регулятивному характеру багато в чому визначають його.\nВажливою особливістю сучасного етапу розвитку правотворчості в Україні можна вважати те, що у все більшій кількості нормативно-правових актів передбачені окремі статті, що встановлюють принципи організації, функціонування і співвідношення соціальних інституцій. Необхідно і в майбутньому продовжити практику текстуального закріплення принципів і в інших нормативно-правових актах, тому що безпосереднє формулювання принципів в останніх сприяє більш правильному застосуванню і тлумаченню цих актів. Вони стають доступнішими і зрозумілішими для громадян. Проблема формування громадянського суспільства і правової держави настійно вимагає, щоб загальноправові принципи були закріплені у Конституції України, міжгалузеві і галузеві а також відповідні принципи структури права - в кодифікаційних актах.\nІнколи принципам трудового права властива така ознака, як цілісна предметна визначеність, оскільки вона полягає у тому, що принципи виражають сутність такої сукупності норм трудового права, яка предметом регулювання має той чи інший різновид суспільних відносин. Принципи завжди пов'язані з нормами трудового права та відносинами, які регулюються ними. Також принципам притаманна така ознака як нормативність. Принципи як правило закріплюються в нормах трудового права, які є ключовими положеннями цієї галузі, а їх порушення тягне за собою застосування примусових заходів.\nДо другої групи належать принципи, які визначають рівень умов праці й охорони трудових прав працівників. 1) Забезпечення права на винагороду не нижче державного мінімуму оплати праці;\nПринцип рівноправності реалізується в трудовому праві у Конституції України та ст. 22 КЗпП, які встановлюють заборону необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу. Крім того заборону будь-якого прямого або непрямого обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об'єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання. Вимоги щодо віку, рівня освіти, стану здоров'я працівника можуть встановлюватися законодавством України, що обумовлено особливостями трудової діяльності працівників. Але, на практиці трапляються випадки відмови у прийнятті на роботу з підстав, не передбачених законодавством, коли роботодавець упереджено ставиться до претендента на вакантне місце. І довести навіть у суді цю упередженість буває важко. Адже у КЗпП перераховані окремі випадки, в яких можна зобов'язати роботодавця укласти трудовий договір. Необхідно констатувати, що принцип рівності праці в сучасних умовах носить багато в чому декларативний характер. Тому, до проекту Трудового кодексу України необхідно включити детальніший перелік підстав відмови у прийнятті на роботу, який повинен бути виключним і не підлягати розширеному тлумаченню з боку роботодавця.\nТекстуальне закріплення принцип рівноправності отримав у ст. 2-1 КЗпП "Рівність трудових прав громадян України". Слід зазначити, що всі люди різні у своїх здібностях та можливостях, що і буде зумовлювати їх нерівність. При рівних умовах та рівних можливостях одні працівники порівняно з іншими зможуть виконувати роботу краще та у більшому обсязі і отримувати за це більшу заробітну плату. Відповідно у проекті Трудового кодексу України принцип рівноправності у праці сформульовано по-новому, а саме: "Рівності прав і можливостей працівників, у тому числі гендерної рівності, шляхом забезпечення єдності та диференціації умов праці". Дотримання принципу рівності прав і можливостей працівника необхідно перевіряти при застосуванні кожної норми трудового права.\nОдним із загальноправових принципів є принцип заборони дискримінації у трудовому праві. За загальним правилом, гарантії недискримінації у трудових взаєминах полягають, з одного боку, у закріпленні заборони дискримінації (як прямої, так і непрямої), зокрема, за ознакою статі, з другого — у розробці і правовій регламентації заходів, спрямованих на досягнення фактичної рівності у трудових стосунках.\nЗначного розвитку правовий інститут «сексуальних домагань» здобув у праві Сполучених Штатів Америки. Ще у 1980 році Комісія з питань рівних можливостей у зайнятості видала керівні вказівки, де оголосила сексуальні домагання формою дискримінації за ознакою статі. Відповідно до цих керівних вказівок, небажані загравання сексуального характеру, вимоги сексуальних послуг та інша словесна чи фізична поведінка сексуального характеру є домаганнями, якщо: 1) підкорення такій поведінці стає умовою надання роботи у прямій формі чи опосередковано; 2) підкорення такій поведінці або її відхилення особою використовується як основа для прийняття рішення щодо роботи такої особи; 3) така поведінка має метою чи наслідком невиправдане втручання у виконання працівником своєї роботи або створення загрозливого, ворожого чи образливого середовища на місці роботи. Поведінка, яка відповідає умовам, зазначеним у пунктах 1 та 2, вважається сексуальними домаганнями типу «послуга за послугу», а та, яка відповідає пункту 3 — типу створення ворожого (або образливого) робочого оточення. Причому, сексуальне домагання типу створення ворожого середовища може не мати чисто сексуального характеру, середовище може мати негативне спрямування проти статі без ознак сексуальності у поведінці.\nНа відміну від принципу загальності праці, який існував у радянський період, принцип свободи праці надає кожній працездатній людині можливість цілком самостійно і незалежно від будь-кого розпоряджатися своєю здатністю до праці. Людина може вільно вибрати вид трудової діяльності, рід занять. Вона може, наприклад, працювати за наймом за трудовим договором (контрактом) або забезпечити себе роботою самостійно як підприємець, фермер, займатись індивідуальною трудовою діяльністю або працювати на підставі цивільно-правових договорів (підряду, поруки, платного надання послуг, авторського договору). Вільне обрання праці та вільне погодження на неї означає, що тільки самій особі належить виняткове право розпоряджатися своїми здібностями до творчої і продуктивної праці. Але водночас принцип свободи праці не гарантує реального забезпечення її конкретною роботою. Свобода розпоряджатися своїми здібностями до праці пов'язана з наданням індивідууму можливості відмови від будь-якої діяльності або самостійного вибору роду діяльності (як самостійного чи несамостійного господарюючого суб'єкта) і форми застосування своїх здібностей до праці (трудоправової, цивільно-правової, адміністративно-правової), місця діяльності (конкретний регіон чи населений пункт як у межах України, так і за її межами, конкретний роботодавець).\nПринцип свободи праці, як зазначає В. Єрьоменко, пронизує усі відомі національному трудовому законодавству форми реалізації громадянами права на працю чи організаційно-правові форми залучення їх до праці, а саме: 1) при укладенні трудового договору (контракту); 2) при обранні на посаду; 3) при конкурсному заміщенні посади; 4) при призначенні на посаду; 5) при прийнятті-вступі у члени, якщо членство зумовлене обов'язковістю особистої праці; 6) при прийнятті на роботу молодих фахівців; 7) при прийнятті на роботу за рахунок броні (квоти).\nВикладене дозволяє зробити такі висновки: 1. саме принцип свободи праці є провідним принципом трудового права, основною і центральною ідеєю регулювання праці кожної людини в сучасних умовах;\nТаким чином, розглянувши принцип оптимального поєднання централізованого та локального правового регулювання, можна зробити такі висновки: 1) повнота правового регулювання трудових і тісно пов'язаних із ними відносин забезпечується завдяки оптимальному поєднанню централізованого і локального правового регулювання; 2) в умовах ринкових відносин все більшого поширення набуває локальне правове регулювання, при цьому держава залишається основним гарантом забезпечення трудових прав працюючих; 3) локальне правове регулювання не повинно виходити за межі централізованого; 4) локальна норма конкретизує норму, встановлену у централізованому порядку стосовно умов відповідного підприємства.\nСоціальне партнерство як принцип трудового права є новим для вітчизняної правової системи на відміну від правових систем у країнах з розвиненою ринковою економікою. Відомі на Заході як біпартизм (добровільна, заснована на незалежності і рівноправність сторін, тісна взаємодія організацій трудящих і підприємців у ході створення і застосування трудових норм як національних, так і міжнародних, а також при вирішенні трудових спорів, наприклад у США, Канаді) чи трипартизм (регулювання трудових і пов'язаних із ними економічних і політичних відносин на основі рівноправної взаємодії, співпраці представників найманих працівників, роботодавців і держави, наприклад у Франції, Німеччині), форми соціального партнерства давно посіли належне місце у сфері колективно-договірного регулювання трудових відносин. В сучасних умовах вона є основою регулювання відносин між особами найманої праці і роботодавцями. Сутність її полягає в проведенні політики, яка зводила до мінімуму чи унеможливлювала вірогідність виникнення соціальних конфліктів у сфері виробництва, сприяла погодженню інтересів власників і найманих працівників, з питань оплати праці, робочого часу і часу відпочинку, охорони праці, соціального забезпечення та ін. Питання присвячене дослідженню соціального партнерства розглядались у наукових працях Н.Ю. Лапіної, Г.І. Чанишевої, Л.Ю. Бугрова, Г.С. Гончарової, А.Ф. Нуртдінової та ін. Серед наукових праць, необхідно відзначити публікації О. Заржицького. На його думку, одним із важливих завдань теорії трудового права є визначення юридичних рамок соціального партнерства як інституту соціально-трудових правовідносин, встановлення й інституалізацію найбільш раціональних і дієвих методів примирення протистояння сторін у сфері праці, трудових відносин й інтересів.\nГ.І. Чанишева у своїй монографії дає визначення поняття соціального партнерства у сфері праці у широкому і вузькому розумінні. У широкому розумінні соціальне партнерство являє собою систему взаємовідносин працівників і роботодавців через представницькі органи (організації) або через органи соціального партнерства відповідних рівнів за участю органів державної влади і органів місцевого самоврядування з метою досягнення соціального миру. У більш вузькому розумінні поняття соціального партнерства у сфері праці розглядається у трьох аспектах: 1) як один з основних принципів сучасного трудового права; 2) як система колективних трудових відносин; 3) як правовий інститут.\nДо принципів соціального партнерства у сфері праці Г.І. Чанишева відносить: - повноважне представництво сторін; - рівноправність сторін; - добровільність прийняття на себе сторонами зобов'язань;\n- пріоритетність примирних процедур при узгодженні різних інтересів і вирішенні соціально-трудових конфліктів; - взаємну відповідальність сторін, їх представників за невиконання зобов'язань за колективними угодами, договорами; сприяння розвитку соціального партнерства з боку держави; - свободу вибору при обговоренні питань у сфері праці.\nУ статті 24 Трудового кодексу РФ закріплені основні принципи соціального партнерства, укладення колективних договорів і угод. До них віднесені: 1) рівноправність сторін; 2) повага і врахування інтересів сторін; 3) зацікавленість сторін в участі у договірних відносинах; 4) сприяння держави у зміцненні і розвитку соціального партнерства на демократичній основі; 5) дотримання сторонами і їх представниками законодавства; 6) правомочність представників сторін; 7) свобода вибору питань, які обговорюються при регулюванні трудових відносин; 8) добровільність прийняття учасниками колективних переговорів зобов'язань; 9) реальність прийнятих учасниками колективних переговорів зобов'язань; 10) обов'язковість виконання умов колективних договорів і угод; 11) контроль за виконанням умов колективних договорів і угод; 12) відповідальність сторін, їх представників за невиконання з їх вини колективних договорів, угод.\n7) відповідальності за виконання прийнятих зобов’язання. Якщо звернутись до українського трудового законодавства, то більшість необхідних правових передумов для налагодження механізму соціального партнерства у нас є у вигляді законів. "Про колективні договори та угоди" від 1 липня 1993 р. № 3356- XII, "Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)" від 3 березня 1998 р. № 137/98-ВР, "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" від 15 вересня 1999 p. № 1045-XIV, "Про організації роботодавців" від 24 травня 2001 р. №2436-III. Проект Трудового кодексу у ст. 333 закріплює ряд принципів, у яких проявляється соціальне партнерство (у цьому законопроекті соціальне партнерство отримало назву "соціальний діалог").Подальшого доопрацювання у питанні регулювання соціального партнерства потребують КЗпП України і проект Трудового кодексу. З точки зору П.Д. Пилипенка, принцип соціального партнерства виявляється в тому, що до сфери правового регулювання трудових відносин широко залучають недержавні структури (об'єднання роботодавців, об'єднання трудящих), які разом з органами виконавчої влади (або і без їхньої участі) на підставі укладення колективних договорів та угод шляхом співробітництва, пошуку компромісів і прийняття узгоджених рішень встановлюють обов'язкові для учасників трудових правовідносин правила регулювання праці.\nОсновними формами соціального партнерства є: 1) проведення сторонами взаємних консультацій; 2) проведення переговорів щодо підготовки та укладення колективних договорів та угод; 3) участь працівників та їх представників у встановленні умов праці; 4) участь найманих працівників у розподілі прибутку на умовах, визначених у колективному договорі, статуті; 5) розгляд і вирішення претензій та розбіжностей, що можуть виникати між сторонами, взаємонадання необхідної інформації; 6) проведення переговорів, спрямованих на запобігання і розв'язання колективних трудових спорів (конфліктів), спільне розв'язання колективних трудових спорів (конфліктів), організація примирних та арбітражних процедур; 7) контроль за виконанням спільних рішень.\nТак В.В. Лазарєв визначає поняття сфери правового регулювання як сукупність відносин між людьми, життєвих фактів, які супроводжують такі відносини, і обставин, що об’єктивно можуть і з позиції сучасних завдань держави повинні бути або вже піддані правовій регламентації. Автор зазначає, що правове регулювання поширюється не лише на суспільні відносини, але й охоплює фактичні обставини та події, які відбуваються поза волею і свідомістю людей. Відтак він виділяє дві сторони сфери правового регулювання: вольову, свідому, що залежить від людини (вольові суспільні відносини), та незалежну від волі та свідомості людини (фактичні обставини і події суспільного розвитку та об’єктивного світу). Р.З. Лівшиц під сферою правового регулювання розуміє "ту групу суспільних відносин, які уособлюють певний порядок у суспільстві". Цей порядок, у свою чергу, розглядається як "такі суспільні відносини, в яких рішення одних людей та органів є обов’язковими для інших людей та органів". Його фактичне втілення залежить від ступеня регулювання суспільних відносин (співвідношення між суспільними відносинами, які безпосередньо регулюються нормами, і тими, що безпосередньо нормами не врегульовані) та глибини регулювання. Тим самим Р.З. Лівшиц характеризує сферу правового регулювання з кількісної (предметом правового регулювання є суспільні відносини) та якісної (ступінь та глибина правового регулювання) сторін.\nЗ усього розмаїття суспільно-трудових відносин трудове право обирає тільки відносини, які постають у результаті застосування найманої праці, тобто праці на когось, праці, що виникає на підставі укладення трудового договору у його різних формах і видах. Наймана праця характеризується певними ознаками:\nЧинне трудове законодавство не містить спеціальних правил, за якими б мало відбуватися визнання умов договорів про працю, що погіршують становище працівників, недійсними. Тому нерідко порушені трудові права, захистити не вдається. І лише у випадку звернення до комісії по трудових спорах чи суду працівника, який вважає, що існує порушення його трудових прав із боку роботодавця, відкриває можливості для оцінки стану трудового договору та визнання недійсним тих його умов, які погіршують права працівника якучасника трудових правовідносин. Однак звернення до органів, що розглядають трудові спори, відбувається здебільшого тільки в разі незаконного звільнення працівника з роботи; переведення без його згоди на іншу роботу; невиплати зарплати; накладення дисциплінарного стягнення. Що ж стосується звернення з метою визнання тих чи інших умов трудового договору недійсними, то судова практика тут є не дуже багатою. На практиці ті чи інші умови договорів про працю можна вважати недійсними лише на підставі відповідного рішення органу досудової юрисдикції (КТС) або суду. Але ст. 9 та ст. 16 КЗпП України свідчать про те, що умови договорів про працю, які погіршують правове становище працівників слід вважати безумовно недійсними, незалежно від того, ставиться чи не ставиться питання про їх недійсність, без потреби дотримання спеціальної процедури й наявності відповідного рішення компетентного органу задля визнання їх недійсними. Так, зокрема, ст. 9 «Недійсність умов договорів про працю, які погіршують становище працівників» КЗпП України передбачає, що умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно із законодавством України про працю, є недійсними. Відтак слід погодитися із судженнями B.C. Стичинського, I.B. Зуб та В.Г. Ротань, коли автори зазначають що згідно ст. 16 КЗпП України ”Умови колективного договору, що погіршують порівняно із чинним законодавством і угодами становище працівників, є недійсними” Стаття оголошує безумовно недійсними (нікчемними) умови колективного договору, що погіршують становище працівників порівняно із законодавством.\nНедійсними необхідно визнати умови колективних договорів, які виходять за межі повноважень сторін, хоч б вони й поліпшували становище працівників. Застосуванню при вирішенні колективних та індивідуальних трудовихспорів вони не підлягають, так як є юридично нікчемними. Включення до колективного договоруумов, що поліпшують становище працівників, можливе лише в межахповноважень сторін колективного договору. У трудовому законодавстві не було розглянуте питання про способи захисту трудових прав. Відсутнє вказівки на можливість із метою захисту права пред’явлення позову про визнання (права, обов’язку) чи про визнання відсутності права чиобов’язку. І все ж на підставі ст. 55 Конституції України (права і свободи людини і громадянина захищаються судом) можливе пред’явлення позову про визнання тієї чи іншої умови договору пропрацю такою, що погіршує правове становище працівника (це автоматично будеозначати, що відповідна умова недійсна) або позову про визнання неіснуючими прав і обов’язків сторін трудового договору, ґрунтованихна недійсній умові. Принципу визнання незаконними умов договорів про працю, які погіршують правове становище працівників у трудових правовідносинах був закріплений у проекті Трудового кодексу України. Так ст. 53 „Обов’язковість умов трудового договору” передбачає, що умови трудового договору є обов’язковими для сторін, крім умов, які „відповідно до закону є недійсними”, а ст. 54 „Недійсність трудового договору або окремих його умов закріплює, що окремі умови трудового договору є недійсними, якщо вони: погіршують становище працівника порівняно із трудовим законодавством і колективним договором. Це по своїй суті нічого не змінює, оскільки таке положення вже є у трудовому законодавстві.\n3. Виходячи з позиції, що принципи права - це керівні положення права, які закріплені у нормах або виводяться з них, що визначають сутність і спрямованість правового регулювання, їх слід відмежовувати від поняття правових принципів - основоположних для права відправних положень, які служать підґрунтям для формування системи права.\n10. Галузеві принципи трудового права закладають основу для розвитку всіх інститутів трудового права і конкретизуються у принципах цих інститутів. Вони відображають значення, зміст і застосування норм трудового права та напрями його подальшого розвитку.\n14. Принцип соціального партнерства та договірного встановлення умов праці визначає зміст норм, що регулюють не лише колективні відносини з приводу застосування найманої праці, а й відносини, що знаходяться поза їх межами.\n4. Конвенція МОП №111 „Про дискримінацію у сфері праці та зайнятості” (25.06.1958р.). 5. Конвенція ООН „Про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок” 1979р. Ратифікована 12.03.1981р.


2) Держава повинна гарантувати задоволення пріоритетних потреб громадян і суспільства, що вона не мо || finalearn.ru\nСоціальний захист населення й механізм її реалізації\n2) Держава повинна гарантувати задоволення пріоритетних потреб громадян і суспільства, що вона не може, довірити кожному громадянинові самостійно:\nа) придбання загальної освіти;\nг) організація охорони здоров'я й розвитку фізичної культури та ін.\n3) Держава повинне сприяти підвищенню доходів окремих верств населення, які не можуть забезпечити життєвий рівень для себе й своєї родини на рівні мінімальних соціальних стандартів незалежно від їхньої участі в процесі виробництва в таких формах:\nг) грошові виплати і їхня індексація;\nд) пільги в оподатковуванні.\nДержава законодавчо гарантує задоволення пріоритетних потреб за рахунок бюджету в мінімально достатніх розмірах у формі безоплатних послуг.\nОргани місцевого самоврядування при розробці й реалізації місцевих соціально-економічних програм можуть передбачати додаткові соціальні гарантії за рахунок місцевих бюджетів.\nРозробка й виконання Державного й місцевого бюджетів здійснюється на основі пріоритетності фінансування соціальних гарантій і соціальної сфери.\nДержавна цільова підтримка місцевого самоврядування здійснюється з метою вирівнювання можливостей окремих територіальних суспільств відносно надання соціальних гарантій на законодавчо визнаному рівні.\nЗагальна сума благ і послуг, які споживає населення за відповідний період, становить фонд споживання.\nНеобґрунтоване збільшення коштів, які направляються на соціальний захист населення, у загальному обсязі фонду споживання вимагає додаткового вилучення коштів з фонду оплати праці, що в остаточному підсумку тільки розширює масштаби перерозподілу, зменшує стимулюючу роль заробітної плати й не збільшує обсяг сукупного споживання.\nФонд соціального страхування через тимчасову втрату працездатності;\nФонд загального обов'язкового страхування на випадок безробіття;\nДержава повинне гарантувати всім громадянам мінімум соціальних послуг і матеріальних благ через такі механізми:\n· адресного выборочного предоставления социальной помощи;\n· осуществление компенсационных выплат незащищенным слоям населения и др.\n· среднедушевого совокупного дохода, который дает право на помощь;\n· целевой денежной помощи в соответствии к изменениям индекса потребительских цен.


Сексуальна Даша Астаф'єва у прозорому боді прикрасила обкладинку глянцю (фото) - glamurchik.tochka.net\nСексуальна Даша Астаф'єва у прозорому боді прикрасила обкладинку глянцю (фото)\nВ інтерв'ю журналу співачка розповіла, що вважає себе "важкою" людиною\n28 січня 2016, 23:57\n30-річна солістка гурту NIKITA Даша Астаф'єва взяла участь у зйомці для української версії журналу Cosmopolitan. Співачка прикрасила обкладинку лютневого номера.\nДаша Астаф © instagram.com/da_astafieva/\nНа сторінках глянцю 30-річна Астаф'єва позує у чорному шкіряному боді і блакитній шубі. На одному зі знімків співачка демонструє оголені груди в сукні-сітці. Знімала Астаф'єву відомий український фотограф − Соня Плакидюк.\nВ інтерв'ю журналу співачка розповіла, що вважає себе "важкою" людиною, тому звичайний хлопець з нею навряд чи зможе впоратися.\nВідзначимо, Даша Астаф'єва також нещодавно знялася в кіно із зіркою серіалу "Нюхач". Фільм складається з чотирьох кіно-новел, кожна з яких − це унікальна історія кохання з її непідробленими принадами і шорсткостями.\nA video posted by Дария Астафьева (@da_astafieva) on Jan 26, 2016 at 3:58am PST\nКостянтин Меладзе прокоментував викрадення своєї машини\nНагадаємо, співачка і громадський діяч Руслана Лижичко, яка стала членом журі Нацвідбору на конкурс "Євробачення-2016", поділилася своїми спогадами від участі у конкурсі. Артистка зізналася, що після перемоги на "Євробаченні-2004", її часто запрошували інші країни увійти до складу журі на Нацвідбори.\nА тобі подобається група NIKITA?\n28 вересня 2015, 17:51\nДаша Астаф'єва: Екс-бойфренд зрадив мені з подругою\n14 листопада 2015, 10:30\nДаша Астаф'єва знялася в домашній фотосесії (фото)\nnk_ksu 5 років тому\nДашка плохо шею побрила))))это вовсе не секси))))\nфуууу. отвратительная какая!


Спосіб лікування хронічного вірусного гепатиту в препаратами з матеріалу ембріофетального походження та виділених з нього клітин — UA 114026\nАвтори: Сорочинська Христина Ігорівна, Демчук Марія Петрівна, Скалозуб Марина Вікторівна, Матіящук Ірина Георгіївна, Сич Наталія Сергіївна, Клунник Марія Олексіївна, Сінельник Андрій Аркадійович, Іванкова Олена Віталіївна\n1. Спосіб лікування хронічного вірусного гепатиту В, що включає приготування та введення препаратів з матеріалу ембріофетального походження та виділених з нього клітин у вигляді суспензії, що містить терапевтично ефективну кількість стовбурових клітин, який відрізняється тим, що виготовляють та вводять щонайменше два препарати у вигляді розмороженої після кріоконсервації суспензії стовбурових клітин, виділених з матеріалу фетуса людини 6-13 тижня гестації, одна з яких містить стовбурові клітини з фетальної печінки, а друга суспензія містить стовбурові клітини попередників сполучної тканини, отриманих з м'яких тканин фетуса людини, причому суспензію кріоконсервованих стовбурових клітин з фетальної печінки вводять внутрішньовенно в об'ємі, не меншому за 0,1 мл, з кількістю ядровмісних клітин не менше за 2,89×106 в 1 мл за одне введення, суспензію кріоконсервованих стовбурових клітин попередників сполучної тканини з м'яких тканин фетуса людини вводять підшкірно в об'ємі, не меншому за 0,5 мл, з кількістю клітин не менше за 1,52×106 в 1 мл за одне введення, причому вказані суспензії стовбурових клітин вводять одночасно з проведенням стандартної медикаментозної терапії, а перед введенням суспензії кріоконсервованих стовбурових клітин з фетальної печінки додатково виконують премедикацію.\n2. Спосіб за п. 1, який відрізняється тим, що як стандартну медикаментозну терапію призначають введення щонайменше одного препарату або комбінації препаратів, вибраних з групи: пегильованого інтерферону і аналогів нуклеозидів, ламівудину, ентекавіру, телбівудину, тенофовіру.\n5. Спосіб за п. 1, який відрізняється тим, що перед введенням розмороженої після кріоконсервації суспензії стовбурових клітин з фетальної печінки та розмороженої після кріоконсервації суспензії стовбурових клітин з попередників сполучної тканини з м'яких тканин фетуса людини додатково виконують терапевтичне та інструментальне обстеження стану хворого.\n6. Спосіб за п. 1, який відрізняється тим, що перед проведенням лікування та через 6 і 12 місяців після введення розмороженої після кріоконсервації суспензії стовбурових клітин з фетальної печінки та розмороженої після кріоконсервації суспензії кріоконсервованих стовбурових клітин з попередників сполучної тканини з м'яких тканин фетуса людини здійснюють контроль активності патологічного процесу за клінічними та інструментальними показниками.\nРеферат: Винахід стосується способу лікування хронічного вірусного гепатиту В, що включає приготування та введення препаратів з матеріалу ембріофетального походження та виділених UA 114026 C2 (12) UA 114026 C2 з нього клітин у вигляді суспензії, що містить терапевтично ефективну кількість стовбурових клітин, за яким виготовляють та вводять щонайменше два препарати у вигляді розмороженої після кріоконсервації суспензії стовбурових клітин, виділених з матеріалу фетуса людини 6-13 тижня гестації, одна з яких містить стовбурові клітини з фетальної печінки, а друга суспензія містить стовбурові клітини попередників сполучної тканини, отриманих з м'яких тканин фетуса людини, причому суспензію кріоконсервованих стовбурових клітин з фетальної печінки вводять внутрішньовенно в об'ємі, не меншому за 0,1 мл, з кількістю ядровмісних клітин не менше за 6 2,89×10 в 1 мл за одне введення, суспензію кріоконсервованих стовбурових клітин попередників сполучної тканини з м'яких тканин фетуса людини вводять підшкірно в об'ємі, не 6 меншому за 0,5 мл, з кількістю клітин не менше за 1,52×10 в 1 мл за одне введення, причому вказані суспензії стовбурових клітин вводять одночасно з проведенням стандартної медикаментозної терапії, а перед введенням суспензії кріоконсервованих стовбурових клітин з фетальної печінки додатково виконують премедикацію. UA 114026 C2 5 10 15 20 25 30 35 40 45 50 55 60 Винахід належить до галузі медицини, а саме: до гепатології та клітинної терапії, та може бути використаний при лікуванні хронічного вірусного гепатиту В (ХВГВ) у дорослих, зокрема для лікування хворих на ХВГВ шляхом введення препаратів з матеріалу ембріофетального походження та виділених з нього клітин у вигляді суспензій, що містять стовбурові клітини, зокрема стовбурові клітини з фетальної печінки та стовбурові клітини попередників сполучної тканини з м'яких тканин фетуса людини на фоні стандартної терапії. У всіх країнах хронічний гепатит В є серйозною медичною проблемою. За даними ВООЗ у світі нараховується близько 400 мільйонів людей, що мають ХВГВ. Вірусний гепатит В - це одна з основних причин хронічних захворювань печінки, цирозу і первинного раку печінки. Щорічно від захворювань, обумовлених ХВГВ у світі помирає близько 780 000 чоловік, таким чином, він є однією з десяти основних причин смертності у світі. Профілактика вірусного гепатиту В входить в національні програми здоров'я більшості країн [1, 2]. У 95 % дорослих гострий гепатит В закінчується одужанням, лише в 5 % випадків гепатит стає хронічним. Лікування хронічного гепатиту В може тривати все життя пацієнта. Передача вірусу може відбутися в результаті попадання інфікованої крові тільки на пошкоджену шкіру або слизові оболонки контактної особи. На відміну від гепатиту С, щоб уникнути інфікування вірусом гепатиту В необхідно пройти вакцинацію. Першочерговим завданням лікування ХВГВ є досягнення кліренсу s-антигену, яке зазвичай прирівнюється до клінічного виліковування. Кліренс s-антигену визначає сприятливий клінічний прогноз, в тому числі зменшення частоти розвитку цирозу печінки і гепатоцелюлярної карциноми, збільшення виживання хворих . В Женеві 12 березня 2015 року ВОЗ уперше розробив протокол по лікуванню і профілактиці вірусного гепатиту В, ключовими рекомендаціями якого є: - Використання простих, неінвазивних тестів для визначення стадії захворювання печінки і визначення категорій людей, які потребують лікування. Віддається перевага Фіброскану. Для пацієнтів з обмеженими можливостями необхідно визначити індекс аспартатамінотрансераза/тромбоцити. - Перевага в лікуванні віддається пацієнтам з цирозом печінки. - Використання двох безпечних та ефективних препаратів, тенофовіру (Віреад) і ентекавіру (Бараклюд). Препарати відрізняються доброю переносимістю, комплаентністю (одна таблетка на день), наявністю недорогих дженериків. Пацієнти повинні регулярно проходити моніторинг на розвиток карциноми печінки, ефективності лікування та показань/протипоказань до терапії. Противірусна терапія хронічного вірусного гепатиту В включає лікування зареєстрованими пегильованими інтерферонами (ІФН) (Пег-ІФН-α-2α, α-2b, ІФН-α-2α або α-2b короткої дії) ламівудином, ентекавіром, телбівудином. При цьому у кожної групи противірусних препаратів є певні переваги і недоліки. Пег-ІФН найбільш ефективні у пацієнтів з рівнем аланінамінотрансферази (АлАТ) у 2-3 рази вище норми, вираженим запаленням за даними морфологічного дослідження печінки і рівнем 6 віремії менш 2 × 10 МО/мл. На результати лікування впливає генотип вірусу (найбільша ефективність - при генотипах А і В, найменша - при генотипі D, проте генотип вірусу має меншу доказову базу щодо успішності терапії в порівнянні з рівнем АлАТ і не може визначати вибір препарату для початку лікування). Перевагою інтерферонотерапії є повна відсутність генотипічної резистентності до неї, недоліками цієї терапії є широкий спектр протипоказань до лікування (у тому числі декомпенсований цироз печінки (ЦП)) і наявність ряду побічних ефектів. Відмінними рисами сучасних нуклеозидних аналогів (ентекавіру і телбівудину) є висока частота зниження рівня ДНК HBV в крові нижче рівня чутливості тест-системи, через 48 тижнів терапії (швидке придушення реплікації HBV) - в 60-67 % випадків при НВе-позитивному гепатиті В і в 74-78 % при НВе-негативному гепатиті В, можливість застосування цих препаратів у хворих на цироз печінки. До недоліків даних препаратів можна віднести невизначену до теперішнього часу тривалість лікування НВе-негативного ХВГВ та можливість розвитку генотипічної резистентності та необхідність переходу на інші препарати (при цьому ризик розвитку резистентності вище в порівнянні з ризиком у хворих, які раніше не отримували лікування нуклеози(ти)дними аналогами, наприклад при переході з терапії ламівудином на ентекавір) або додавання до лікування ще одного препарату (комбінована терапія препаратами з групи нуклеозидних і групи нуклеотидних аналогів - тенофовір і ламівудин, тенофовір і ентекавір, тенофовір і телбівудин). Відповідно до рекомендацій Європейської асоціації з вивчення печінки (EASL Clinical Practice Guidelines 2009 рік), показання для проведення противірусної терапії (ПВТ) ХВГВ базуються на комбінації трьох показників, що визначають прогресування захворювання: 1 UA 114026 C2 5 10 15 20 25 30 35 40 45 50 55 60 - Рівень вірусного навантаження; - Сироваткова активність АлАТ; - Гістологічно (морфологічно) встановлений ступінь активності і стадія гепатиту. Пацієнту рекомендується противірусна терапія при наявності наступних умов: - Рівень ДНК HBV в крові більше 10 000 копій/мл (2000 МО/мл); - Та/або активність АлАТ вище верхньої межі норми; - За результатами ПБП (шкала METAVIR) діагностовано високу активність гепатиту та/або значно виражений фіброз А2 або F2 (METAVIR A2=Knodell≥6 балів і Ishak≥7 балів; METAVIR F2=Knodell і Ishak 3 бали). Якщо недоступно дослідження рівня ДНК HBV в крові, але позитивний якісний аналіз на ДНК HBV, то основними критеріями призначення терапії повинні бути дані біопсії печінки, де виявлено активний некрозапальний процес (А2) та/або стадія фіброзу печінки 2 і вище (A2F2 і більше по METAVIR). Необхідно враховувати підвищення рівня АлАТ при відсутності інших, крім HBV-інфекції, причин для цього. Нормальні значення АлАТ при наявності фіброзу 2-3-й стадій і позитивному тесті на ДНК HBV не є перешкодою для призначення ПВТ. При відсутності даних результатів гістологічної біопсії печінки і рівнів ДНК HBV призначення противірусного лікування недоцільно. Пацієнта слід направити для повного обстеження в медичні установи, що мають необхідні діагностичні можливості. Основною метою терапії при НВе-позитивному ХВГВ є досягнення сероконверсії по НВеАg, невизначуваного сучасними методами рівня ДНК HBV в крові і нормалізація показників АлАТ. Лікування HBeAg-позитивного хронічного вірусного гепатиту В можливо препаратами стандартного і пегілірованого інтерферону і аналогами нуклеозидів. Стандартний інтерферон застосовується в дозі 5 млн ОД щодня або 10 млн ОД через день протягом 16 тижнів. Пег-ІФН використовується протягом 48 тижнів в стандартних дозах 1 раз на тиждень. При застосуванні пегильованих інтерферонів стійкої відповіді вдається досягти у 25-30 % пацієнтів. При відсутності відповіді на терапію або у разі рецидиву після її закінчення можливо тривале лікування нуклеозидними аналогами, переважно препаратом з високим генетичним бар'єром до резистентності - ентекавіру, так як при НВе-позитивному гепатиті, як правило, рівень віремії дуже високий. Тривалість застосування нуклеозидних аналогів (ентекавір (бараклюд), телбівудін (Себіво), ламівудин (Зеффікс), тенофовір (Вірсад) при хронічному НВе-позитивному гепатиті В визначається НВе-статусом пацієнта на тлі терапії. У тому випадку, якщо вдалося досягти сероконверсії, після її настання рекомендується продовжити лікування (консолідуюча терапія) протягом 24-48 тижнів (48 тижнів переважно) і потім, якщо зберігається невизначений рівень віремії, можлива відміна противірусної терапії (ПВТ). Якщо сероконверсії не вдається досягти, але зберігається невизначений рівень віремії, лікування рекомендується продовжувати невизначено довго, оскільки відміна препарату може призвести до вірусологічного та біохімічного загострення. Основною метою терапії при HBeAg-негативному хронічному вірусному гепатиті В є кліренс ДНК HBV і нормалізація активності АлАТ. Лікування можливе препаратами стандартного пегильованого інтерферону і аналогами нуклеози(ти)дів. Пег-ІФН і стандартний інтерферон застосовуються протягом 48 тижнів. Кратність застосування і дози аналогічні таким при НВеАgпозитивному ХГВ. При відсутності відповіді на терапію або у разі рецидиву після її закінчення можливо тривале лікування нуклеозидними аналогами (переважно препаратом з високим генетичним бар'єром до резистентності - ентекавіром). Нуклеозидні аналоги - ентекавір, телбівудін або ламівудин. Тривалість лікування ними при HBeAg-негативному хронічному гепатиті B в даний час не визначена і можливі різні підходи: - До настання кліренсу HBsAg (частота його становить в середньому 2-5 % протягом 2-4 років лікування). - Довічна терапія (недоліки: висока вартість, побічні ефекти, ризик розвитку медикаментозної резистентності). - Протягом 2-3 років після настання авіремії (при цьому зберігається ризик рецидиву захворювання, частота якого поки не установлена). Особливості лікування окремими групами препаратів: Препарати інтерферону. Лікування пегінтерфероном-α2а (Пегасіс) проводять протягом 48 тижнів в дозі 180 мкг 1 раз на тиждень підшкірно. Пегінтерферон-α2b (Пегінтрон®) вводять в дозі 0,5 або 1,0 мкг/кг 1 раз на тиждень протягом від 24 до 52 тижнів. Дозу вибирають з урахуванням передбачуваної ефективності та безпеки. Лікування препаратами пегілірованого інтерферону до теперішнього часу демонструє максимальну частоту досягнення сероконверсії НВе/анти-НВе при НВе-позитивному гепатиті 2 UA 114026 C2 5 10 15 20 25 30 35 40 45 50 55 60 (30 %), сероконверсії HBsAg/анти-HBs (3-4 %), стійкої вірусологічної відповіді (30 %) після відміни терапії в порівнянні з іншими групами препаратів при стандартній її тривалості 48 тижнів. Зниження рівня віремії в період лікування пегильованим інтерфероном вдається досягти у 25 % і 63 % хворих, нормалізації активності АлАТ відмічено у 38 % і 39 % хворих при НВепозитивному і НВе-негативному ХВГВ відповідно, поліпшення показників гістології печінки - у 52 % і 48 % пацієнтів відповідно, які закінчили терапію через 48 тижнів. Ламівудин (Зеффікс®). Лікування ламівудином проводять в дозі 100 мг щодня per os. Ламівудин характеризується хорошим профілем безпеки. У хворих НВе-позитивним ХВГВ вдається досягти сероконверсії НВеАg/анти-НВе в 16-18 % випадків протягом року терапії і в 27 % випадків при застосуванні цього препарату протягом 2 років. Поліпшення гістологічної картини зафіксовано незалежно від сероконверсії, приблизно у 50 % хворих вже через рік від початку лікування. Комбінована терапія інтерфероном і ламівудином не показала переваг перед монотерапією пегильованими інтерферонами. Істотний недолік терапії ламівудином - висока ймовірність розвитку фенотипічної резистентності до препарату (24 і 39 % через 1 і 2 роки відповідно). Ентекавір (Бараклюд®). Препарат призначають у дозі 0,5 мг щодня per os пацієнтам, які раніше не отримували аналоги нуклеозидів. При розвитку резистентності або рефрактерності до ламівудину або телбівудину лікування проводять в дозі 1,0 мг щодня. Ентекавір характеризується хорошим профілем безпеки, ефективно і швидко пригнічує реплікацію HBV протягом 48 тижнів лікування (67 і 90 % ефективності при НВе-позитивному і НВе-негативному ХВГВ відповідно). Частота досягнення нормалізації АлАТ становить відповідно 68 % і 78 %. Гістологічна відповідь при обох варіантах ХВГВ реєструється у 70-72 % пацієнтів вже через 48 тижнів лікування. Частота сероконверсії НВе/анти-НВе через рік терапії - 21 %, але підвищується до 31 % при продовженні лікування до 2 років. Істотною перевагою ентекавіру служить низька ймовірність розвитку резистентності до лікування (1,2 % через 6 років терапії). Однак у пацієнтів, яким ентекавір призначений внаслідок, коли вже розвилася резистентність до ламівудину або телбівудіну, ризик розвитку генотипічної резистентності до ентекавіру підвищується до 6 і 15 % через 1 і 2 роки терапії відповідно. Телбівудин (Себіво®). Лікування проводять в дозі 600 мг щодня per os. Препарат характеризується хорошим профілем безпеки, ефективно пригнічує реплікацію HBV протягом 48 тижнів лікування (60 і 88 % ефективності при НВе-позитивному і НВе-негативному ХВГВ відповідно і більш ніж 70 % ефективності формування біохімічної ремісії при обох формах гепатиту). Гістологічна відповідь реєструється у 65-67 % пацієнтів при НВе-позитивному і НВенегативному ХВГВ. Частота сероконверсії НВе/анти-НВе через рік терапії - 23 %, але підвищується до 29,6 % при продовженні лікування до 2 років. Ризик розвитку резистентності до телбівудину істотно менше, ніж до ламівудину, але вище, ніж при лікуванні ентекавіру (4 і 17 % через 1 і 2 роки терапії відповідно). Тенофовір. Лікування проводять в дозі 300 мг щодня per os. Дані про ефективність і безпеку тривалого застосування препарату накопичуються. В теперішній час значна увага приділяється клітинній терапії для лікуванні хворих на ХВГВ та вона може стати оптимальним методом лікування при цьому захворюванні, оскільки клітинна терапія може сприяти регенерації гепатоцитів та збільшити проміжок часу до моменту трансплантації печінки. Клітинна суспензія містить різноманітні нейротрофічні фактори, які стимулюють роботу власних біологічно активних речовин у природних умовах. Стовбурові клітини здатні заміщувати собою уражені клітини тканин печінки, що призводить до відновлення функцій печінки [3, 4]. Введені додатково стовбурові клітини потрапляють в зону загибелі гепатоцитів (клітин печінки) і заміщають уражені клітини печінки на здорові. Таким чином, нормалізуються відновні процеси в тканинах. При закінченні лікування ХВГВ стовбуровими клітинами виявляється значне поліпшення біохімічних показників крові (альбуміну, загального білірубіну, АлАТ, аспартатамінотрансферази (АсАТ). Оскільки інфекційні гепатити супроводжуються вираженою загальною слабкістю пацієнтів, після лікування стовбуровими клітинами слабкість зникає, відзначається збільшення сил і гарного самопочуття. Після лікування ХВГВ стовбуровими клітинами антитіла до вірусу залишаються, але дуже важливо, що після лікування вірус гепатиту В знаходиться в печінці в неактивному стані. Відомий спосіб лікування хворих на гострий вірусний гепатит В, що включає введення лаферону, циклоферону, антиоксидантів, глутаргіну та гепатозахисного препарату антраль (патент України на корисну модель № 34823, дата публікації - 26.08.2008 р. МПК: А61K31/00). 3 UA 114026 C2 5 10 15 20 25 30 35 40 45 50 55 60 Недоліком відомого способу лікування гострого вірусного гепатиту В є недостатня регенерація гепатоцитів у печінці, що призводить до зниження ефективності лікування при збільшенні тривалості лікування та ймовірності розвитку хронічної форми гепатиту В. Відомий спосіб лікування хронічних дифузних захворювань печінки і спосіб лікування цирозу і портальної гіпертензії, в якому виготовляють та вводять біотрансплантат у вигляді суспензії у фізіологічному розчині (патент Російської Федерації на винахід № 2368384, дата публікації 27.09.2009, кл. МПК А61K35/407). Причому для лікування хронічних дифузних захворювань печінки кількість клітин біотрансплантата, що вводиться, складає 2-4 млн. клітин на 1 кг ваги хворого, а для лікування цирозу печінки сумарна кількість клітин біотрансплантата складає від 350 до 500 млн. Причому біотрансплантат містить змішану популяцію клітин, у якій 40 % складають стовбурові клітини, включаючи мезенхимальні і печіночні біпотентні стовбурові клітини, а решта 60 % - прогеніторні клітини у різній стадії диференціації, включаючи гепатобласти і клітини-попередники еритроїдного ряду, гемопоетичні клітини. Недоліком способу є недостатня ефективність лікування захворювання печінки, викликаного саме вірусним гепатитом В. Відомий спосіб лікування цирозу печінки, що включає введення суспензії клітин плода людини, до складу якої входять стовбурові клітини, під капсулу печінки на глибину 0,5-1,0 см під контролем апарату УЗД в кількості 200-300 млн. клітин і/або парентерально, зокрема, внутрішньовенно в кількості 1-1,5 млрд клітин (патент Російської Федерації на винахід № 2318526, дата публікації - 10.03.2008, кл. МПК А61K35/48). При комбінуванні зазначених способів введення загальна доза не повинна перевищувати 1,5 млрд клітин. Недоліком відомого способу лікування цирозу печінки є недостатня ефективність лікування захворювання печінки, що викликане вірусним гепатитом В. Крім того, недоліком відомого способу є його складність при введенні стовбурових клітин під капсулу печінки. Відомий спосіб лікування хронічних дифузних захворювань печінки, що включає використання гепатопротекторів і трансплантацію стовбурових клітин кісткового мозку (патент Російської Федерації на винахід № 2283113, дата публікації - 10.109.2006, кл. МПК А61K31/575). Причому використовують стовбурові клітини, безпосередньо виділені із аспірату кісткового + мозку хворого, порцію яких розраховують таким чином, що кількість CD34 - клітин в ній складає 6 від 40 до 240 × 10 клітин, яку ділять на дві половини, першу з яких вводять внутрішньопечінково, а другу - внутрішньовенно. Недоліком відомого способу є те, що внутрішньопечінкове введення суспензії є складним та травмуючим для хворого. Відомий спосіб лікування хронічних дифузних захворювань печінки шляхом ін'єкційного введення суспензії фетальних тканин людини, в якому додатково вводять фетальні тканини у вигляді суспензії живих гепатоцитів у круглу зв'язку печінки (патент Російської Федерації на винахід № 2161036, дата публікації - 27.12.2000, кл. МПКА61K35/407). Недоліком відомого способу є його складність та травматизм при введенні суспензії живих гепатоцитів у круглу зв'язку печінки. Крім того, недоліком відомого способу лікування є необхідність скорочення проміжку часу від отримання фетальних тканин у вигляді суспензії живих гепатоцитів до їх введення. Це пов'язано з тим, що з кожною хвилиною певна кількість клітин стає нежиттєздатною, що впливає на кінцевий ефект використання та необхідністю підтримки їх функціональної активності. Найбільш близьким до способу лікування ХВГВ, що заявляється, є спосіб лікування хронічного гепатиту та цирозу печінки, що включає приготування та введення біотрансплантата у вигляді суспензії мезенхімальних стовбурових клітин чи фетальних гепатоцитів або їх комбінація у фізіологічному розчині з концентрацією клітинних елементів 1-15 млн клітин на 1 кг ваги хворого (патент Російської Федерації на винахід № 2272638, дата публікації - 27.03.2006, кл. МПК А61K35/407). Причому один біотрансплантат у вигляді суспензії в фізіологічному розчині містить культуру фетальних гепатоцитів людини із печінки ембріонів фетуса людини 1-2 триместру вагітності, селективно розмножених в умовах культивування. Інший біотрансплантат у вигляді суспензії в фізіологічному розчині містить мезенхімальні стовбурові клітини (МСК), отримані із фетального, донорського чи аутологічного матеріалу шляхом дезагрегації тканини з наступним культивуванням на ростовому середовищі, яке містить трансферин, інсулін, фактор росту фібробластів і гепарин, до накопичення гомогенної клітинної культури з вмістом агреман- і колаген II експресуючих клітин не менше 80 %. При цьому як фетальний матеріал використовують тканини: кістковий мозок, тимус, печінка, жирова тканина ембріонів людини 1-го триместру вагітності. Недоліком відомого способу лікування хронічного гепатиту та цирозу печінку є недостатнє відновлення функцій печінки саме при лікуванні ХВГВ. Крім того, недоліком відомого способу 4 UA 114026 C2 5 10 15 20 25 30 35 40 45 50 55 60 лікування хронічного гепатиту та цирозу печінку є його складність, а саме необхідність культивування клітин та необхідність скорочення проміжку часу від отримання МСК з середовища, на якому культивують клітини, до їх введення, що обмежує його Це пов'язано з тим, що з кожною хвилиною певна кількість клітин стає нежиттєздатною, що впливає на кінцевий ефект. Задачею винаходу, що заявляється, є удосконалення способу лікування ХВГВ препаратами з матеріалу ембріофетального походження та виділених з нього клітин, в якому за рахунок запропонованої послідовності проведення лікування з використанням розморожених після кріоконсервації суспензій стовбурових клітин емпірично підібраного складу, забезпечується підвищення ефективності лікування хворих на ХВГВ, зокрема, покращення функціонального стану хворого, стабілізація лабораторних показників при відновленні функцій печінки та попередженні розвитку ЦП і ГЦК без необхідності підбору донора за антигенами гістосумісності. В результаті - продовжується тривалість та якість життя, полегшуються симптоми хворих на ХВГВ, зменшується розмноження вірусу гепатиту В. Крім того, забезпечується запобігання виникнення алергійних реакцій хворих на ХВГВ при проведенні лікування. Поставлена задача вирішується запропонованим способом лікування ХВГВ, що включає приготування та введення препаратів з матеріалу ембріофетального походження та виділених з нього клітин у вигляді суспензії, що містить терапевтично ефективну кількість стовбурових клітин, в якій виготовляють та вводять щонайменше два препарати у вигляді розмороженої після кріоконсервації суспензії стовбурових клітин, виділених з матеріалу фетуса людини 6-13 тижня гестації, одна з яких містить стовбурові клітини з фетальної печінки, а друга суспензія містить стовбурові клітини попередників сполучної тканини, отриманих з м'яких тканин фетуса людини, причому після кріоконсервації суспензію стовбурових клітин з фетальної печінки вводять внутрішньовенно в об'ємі не меншому за 0,1 мл з кількістю ядровмісних клітин не 6 менше за 2,89 × 10 в 1 мл за одне введення, суспензію кріоконсервованих стовбурових клітин попередників сполучної тканини з м'яких тканин фетуса людини вводять підшкірно в об'ємі не 6 меншому за 0,5 мл з кількістю клітин не менше за 1,52 × 10 в 1 мл за одне введення, причому вказані суспензії стовбурових клітин вводять одночасно з проведенням стандартної медикаментозної терапії, а перед введенням суспензії кріоконсервованих стовбурових клітин з фетальної печінки додатково виконують премедикацію. Як стандартну медикаментозну терапію призначають введення щонайменше одного препарату або комбінації препаратів, вибраних з групи: пегильованого інтерферону і аналоги нуклеозидів, ламівудину, ентекавіру, телбівудину, тенофовіру. Суспензію розморожених після кріоконсервації стовбурових клітин з фетальної печінки, як правило, вводять разом із фізіологічним розчином натрію хлориду зі швидкістю 20-40 крапель за хвилину. При цьому премедикацію виконують шляхом внутрішньовенного введення 10 мг димедролу і 30 мг преднізолону. Перед введенням розмороженої після кріоконсервації суспензії стовбурових клітин з фетальної печінки та після кріоконсервації суспензії стовбурових клітин з попередників сполучної тканини, отриманих з м'яких тканин фетуса людини, додатково виконують клінічне та інструментальне обстеження стану хворого. Перед проведенням лікування та через 6 і 12 місяців після введення розмороженої суспензії стовбурових клітин з фетальної печінки та суспензії кріоконсервованих стовбурових клітин з попередників сполучної тканини, отриманих з м'яких тканин фетуса людини, здійснюють контроль активності патологічного процесу за клінічними, лабораторними та інструментальними показниками. Нами встановлено, що за рахунок введення принаймні двох суспензій емпірично підібраного складу, що містять стовбурові клітини ембріофетального походження, а саме внутрішньовенного введення суспензії стовбурових клітин з фетальної печінки людини 6-13 тижня гестації в об'ємі, не меншому за 0,1 мл, з кількістю ядровмісних клітин не менше за 2,89 × 6 10 в 1 мл за одне введення та підшкірного введення суспензії стовбурових клітин з попередників сполучної тканини, отриманих з м'яких тканин фетуса людини 6-13 тижня гестації, 6 в об'ємі, не меншому за 0,5 мл з кількістю ядровмісних клітин не менше за 1,52 × 10 в 1 мл за одне введення, забезпечується стимуляція роботи власних біологічно активних речовин хворого у природних умовах за рахунок різноманітних нейротрофічних факторів, що виділяють стовбурові клітини, та забезпечується потрапляння оптимальної кількості стовбурових клітин в зону загибелі гепатоцитів, де стовбурові клітини активно розмножуються, в результаті чого відбувається регенерація патологічно змінених чи загиблих гепатоцитів печінки та заміщення стовбуровими клітинами уражених тканин печінки. Крім того, відбувається утворення та 5 UA 114026 C2 5 10 15 20 25 30 35 40 45 50 55 60 проростання сітки нових кровоносних судин до ураженого органа, що створюють додатковий кровотік. Це призводить до відновлення кількості гепатоцитів та нормалізації відновних процесів в тканинах печінки і, як наслідок, - до поліпшення функцій печінки і попередження розвитку ЦП і ГЦК при зменшенні концентрації та швидкості розмноження вірусу гепатиту В. В результаті покращується функціональний стан хворого на ХВГВ при стабілізації клініко-лабораторних показників без необхідності підбору донора за антигенами гістосумісності. При цьому продовжується тривалість та якість життя, полегшуються симптоми хворих на ХВГВ. Крім того, проведення премедикації перед введенням розмороженої після кріоконсервації суспензії стовбурових клітин з фетальної печінки дозволяє запобігти виникненню алергійних реакцій хворих під час проведення лікування при хорошій переносимості лікування. Використання саме фетальної печінки та попередників сполучної тканини, отриманих з м'яких тканин фетуса людини, для отримання стовбурових клітин з метою приготування лікувальних препаратів у вигляді суспензій обумовлено їх пластичністю, зокрема, здатністю таких клітин зазнавати змін та диференціації у відповідь на навколишній вплив або відповідно до їх внутрішньої програми. Відомо, що клітини ембріофетального походження здатні до росту, розмноження, диференціації, міграції та встановлення зв'язків з іншими клітинами. Порівняно з клітинами зрілих тканин, вони мають кращу здатність до проліферації. Їх введення є ефективнішим також з огляду на утворення великої кількості ростових факторів. Клітини з фетальної печінки можуть виробляти значну кількість факторів росту, нейротрофічного фактора, цитокінів, інтерлейкінів, що сприяють виживанню та росту, проліферації, диференціації, та можуть стимулювати регенерацію за рахунок оточуючих клітин господаря. Крім цього, клітини з фетальної печінки мають здатність виживати при нижчому рівні кисню, ніж їх повністю диференційовані аналоги, що робить їх більш стійкими до ішемічного ушкодження як під час маніпуляцій in vitro, так і після їх введення. Проліферуючі або незрілі клітини з фетальної печінки переважно не мають довгих відростків або сильної міжклітинної адгезії і тому зазнають менших пошкоджень під час приготування суспензії стовбурових клітин. Ці властивості дозволяють вводити стовбурові клітини з фетальної печінки шляхом внутрішньовенної ін'єкції у вигляді суспензії . Ці характеристики можуть пояснити і підвищене виживання клітин і тканин фетальної печінки, в порівнянні з дорослими, після кріоконсервації. Спосіб лікування ХВГВ препаратами з матеріалу ембріофетального походження та виділених з нього клітин здійснюють таким чином. Спочатку діагностують форму гепатиту і ступінь його активності шляхом: 1. Вивчення функціонального стану печінки (визначення активності АЛТ, ACT, гаммаглютамінтранспептидази (ГГТ), вміст загального білка крові та його фракцій, значення тимолової і сулемової проб, В-ліпопротеїнів, холестерину, фібриногену, протромбінового індексу (ПТІ), активності лужної фосфатази (ЛФ), вміст загального та прямого білірубіну в крові; 2. Визначення ДНК HBV в крові (за допомогою ПЛР якісним та кількісним методом) маркерів вірусного гепатиту; 3. Вивчення стану клітинного та гумморального імунітету; 4. Ультразвукове дослідження печінки та селезінки. Далі виготовляють два препарати у вигляді суспензій кріоконсервованих стовбурових клітин, одна з яких містить стовбурові клітини з фетальної печінки, а друга суспензія містить стовбурові клітини попередників сполучної тканини, отриманих з м'яких тканин фетуса людини. Для цього в умовах операційної, з дотриманням правил асептики та антисептики, одержують ембріофетальний матеріал, а саме: тканину печінки, тканину попередників сполучної тканини, отриманих з м'яких тканин фетуса людини від 6 до 13 тижнів гестації, які загинули внаслідок медичного аборту в випадках, коли вагітність переривали за соціальними показниками при відсутності патології розвитку чи інфікованості фетуса та наявності інформованої згоди жінки. Вилучені тканини ембріофетального походження поміщають в стерильне транспортне середовище розчину Хенкса. В стерильних умовах тканини сепарують та гомогенізують в розчині Хенкса. Отримані суспензії піддають фільтрації та кріоконсервують. Як кріопротектор використовують диметилсульфоксид. Далі готові суспензії розливають в кріопробірки в об'ємі 0,1-1,0 мл. Кріоконсервування суспензій клітин проводять у камері програмного заморожувана за розробленою програмою. Таке кріоконсервування забезпечує практично необмежене довгострокове зберігання вказаних суспензій, дозволяє протягом необхідного часу дослідити препарати у вигляді суспензії на бактеріологічну та вірусологічну безпеку, визначити якісні та кількісні показники суспензії, сформувати банк суспензій стовбурових клітин, відповідно до визначених вимог до препаратів. Суспензії, що містять стовбурові клітини з фетальної печінки та клітини з попередників сполучної тканини, отриманих з м'яких тканин фетуса людини, зберігають в кріобанку в рідкому азоті при температурі -196 °C. 6 UA 114026 C2 5 10 15 20 25 30 35 40 45 50 55 60 При формуванні банку суспензій з тканин ембріофетального походження для лікування хворих на хронічний вірусний гепатит В, суспензія стовбурових клітин з фетальної печінки та суспензія стовбурових клітин попередників сполучної тканини, отриманих з м'яких тканин фетуса людини, повинні мати такі параметри: вміст ядровмісних клітин (підраховують загальну кількість ядровмісних клітин в одиниці об'єму за допомогою клітинного аналізатора чи візуально 6 під мікроскопом в лічильній камері) повинен становити не менше ніж 2,89 × 10 в 1 мл суспензії 6 для ядровмісних клітин з фетальної печінки та не менше за 1,52 × 10 в 1 мл суспензії для ядровмісних клітин з попередників сполучної тканини, отриманих з м'яких тканин фетуса людини; вміст живих клітин після кріоконсервування - не менше, ніж 90 %. Пробірки, що містять суспензію кріоконсервованих стовбурових клітин з фетальної печінки та суспензію кріоконсервованих стовбурових клітин з попередників сполучної тканини, отриманих з м'яких тканин фетуса людини, безпосередньо перед введенням виймають з рідкого азоту, занурюють у водяну баню при температурі +37 °C та витримують до появи рідкої фази. Подальші маніпуляції проводять при кімнатній температурі з суворим дотриманням правил асептики. Час перебування розмороженої суспензії стовбурових клітин з фетальної печінки та суспензії стовбурових клітин з попередників сполучної тканини, отриманих з м'яких тканин фетуса людини, при кімнатній температурі не повинен перевищувати 10 хвилин. При цьому перед введенням вказаних суспензій здійснюють додатковий контроль якості суспензії стовбурових клітин з фетальної печінки та суспензії стовбурових клітин з попередників сполучної тканини, отриманих з м'яких тканин фетуса людини, зокрема, проводять мікроскопію та здійснюють підрахунок кількості життєздатних клітин за допомогою автоматичного клітинного аналізатора чи візуально під мікроскопом в лічильній камері. Вміст живих клітин після кріоконсервування - не менше, ніж 90 %. Перед початком проведення лікування хворих на хронічний ХВГВ шляхом введення розморожених після кріоконсервації суспензії стовбурових клітин з фетальної печінки та суспензії стовбурових клітин з попередників сполучної тканини, отриманих з м'яких тканин фетуса людини, виконують терапевтичне, лабораторне та інструментальне обстеження стану хворого та здійснюють контроль активності патологічного процесу за клінічними та інструментальними показниками. Далі, перед введенням розмороженої після кріоконсервації суспензії стовбурових клітин з фетальної печінки, з метою запобігання виникненню алергійних реакцій під час лікування, виконують премедикацію шляхом внутрішньовенного введення 10 мг димедролу і 30 мг преднізолону через систему для переливання крові. Після чого, разом із фізіологічним розчином натрію хлориду вводять розморожену суспензію стовбурових клітин з фетальної печінки шляхом внутрішньовенного введення зі швидкістю 20-40 крапель за хвилину. При цьому об'єм лікувальної дози суспензії для одного введення підбирають індивідуально, але 6 не менше за 0,1 мл, з кількістю ядровмісних клітин, не меншою за 2,89 × 10 в 1 мл. Введення розмороженої суспензії стовбурових клітин з попередників сполучної тканини, отриманих з м'яких тканин фетуса людини, здійснюють підшкірно в об'ємі не меншому за 0,5 мл з кількістю 6 ядровмісних клітин, не менше за 1,52 × 10 в 1 мл за одне введення. Така кількість клітин забезпечує необхідну якість суспензій та достатня для отримання високої ефективності лікування ХВГВ. Одночасно з введенням розморожених суспензії стовбурових клітин з фетальної печінки та суспензії стовбурових клітин з попередників сполучної тканини, отриманих з м'яких тканин фетуса людини, проводять стандарту медикаментозну терапію, що включає введення щонайменше одного препарату або комбінації препаратів, вибраних з групи: пегілірованого інтерферону і аналогами нуклеозидів, ламівудину, ентекавіру, телбівудину, тенофовіру. При цьому схему стандартної медикаментозної терапії формують з урахування стадії, форми захворювання, віку пацієнта та супутньої патології. Після введення розморожених після кріоконсервації суспензії стовбурових клітин з фетальної печінки та суспензії стовбурових клітин з попередників сполучної тканини, отриманих з м'яких тканин фетуса людини, хворий знаходиться під спостереженням. Причому після проведення лікування через 6 і 12 місяців здійснюють контроль стану хворого за клінічними та інструментальними показниками. При цьому точки спостереження вибирають, згідно з протоколом клінічного застосування препарату з матеріалу ембріофетального походження та виділених з нього клітин, розробленим на основі клінічного досвіду. Ефективність лікування ХВГВ оцінюють за зменшенням клінічних скарг (нудоти, загальної слабкості, свербіжу шкіри, зниження апетиту), покращення лабораторних та інструментальних показників. Так, з 2004 по 2014 роки у клініці клітинної терапії були проліковані 112 хворих на ХВГВ, відповідно до способу лікування ХВГВ, що заявляється. У всіх хворих спостерігався синдром 7 UA 114026 C2 5 10 15 20 25 30 35 40 45 50 55 60 раннього післяінфузійного покращення: відбувалося поліпшення сну, покращився апетит, зменшився свербіж шкіри. Після проведеного введення суспензії кріоконсервованих стовбурових клітин з фетальної печінки в жодному випадку не спостерігались ускладнення чи побічні явища, в тому числі реакція "трансплантат проти хазяїна" (РТПГ). Винахід, що заявляється, пояснюється наступними прикладами хронічного вірусного гепатиту В. Приклад 1. Пацієнт С., 49 років, історія хвороби № 321. Хворий знаходився в клініці клітинної терапії з метою лікування хронічного вірусного гепатиту В. Був прийнятий на стаціонарне лікування зі скаргами на слабкість, біль у правому підребер'ї, здуття живота, нестійке випорожнення. Також скаржився на підвищену стомлюваність, немотивовану слабкість, зниження працездатності, млявість. Хворіє близько 4 років, коли переніс гострий вірусний гепатит В. через 6 місяців після перенесеного гострого вірусного гепатиту В з'явились болі в правому підребер'ї, нестійке випорожнення. В біохімічним аналізах крові визначили підвищений вміст ферментів печінки (АЛТ, ACT, ГГТП). Об'єктивно: стан задовільний, шкірні покриви і слизові з жовтяничним відтінком. Дихання везикулярне, хрипів не виявлено. Серцева діяльність ритмічна, тони приглушені. Перкуторно межі серця в межах норми. Живіт роздутий, при пальпації печінка виступає з-під правого підребер'я на 3 см по середньоключичній лінії, селезінка не пальпується. Сечовипускання в нормі, випорожнення - нестійке: то закрепи, то діарея. При лабораторному обстеженні виявлено підвищений загальний білірубін до 32,8 моль/л за рахунок непрямого (29,6 моль/л) збільшення рівня АЛТ - 82 Од/л, ACT-69 Од/л, зниження 12 гемоглобіну до 79 г/л, і кількості еритроцитів 2,94 × 10 /л, кольоровий показник на нижній межі 9 норми (0,9), лейкопенія (лейкоцити 2,9 × 10 /л), гепатомегалія (край печінки виступає за межі реберної дуги на 3 см, болючий). При перкусії виявлено значне збільшення розмірів печінки, спленомегалія. При ультразвуковому дослідженні печінки виявлено підвищення ехогенності печінки та збільшення її розмірів. Перед введенням розмороженої після кріоконсервації суспензії стовбурових клітин з фетальної печінки хворому була проведена премедикація шляхом внутрішньовенного введення 10 мг димедролу і 30 мг преднізолону. Введено суспензію кріоконсервованих стовбурових клітин з фетальної печінки в об'ємі 2,7 мл шляхом внутрішньовенного крапельного введення. На другий день введено суспензію кріоконсервованих стовбурових клітин з попередників сполучної тканини, отриманих з м'яких тканин фетуса людини, підшкірно в об'ємі 4,8 мл. Характеристика введеної суспензії кріоконсервованих стовбурових клітин з фетальної печінки: вік фетуса - 10 6 тижнів гестації; кількість ядровмісних клітин - 22,3 × 10 в 1 мл. Характеристика введеної суспензії кріоконсервованих стовбурових клітин з попередників сполучної тканини з м'яких тканин людського фетуса: вік фетуса - 10 тижнів гестації; кількість ядровмісних клітин - 8,31 × 6 10 в 1 мл. У перші кілька діб після введення вказаних суспензій спостерігався синдром раннього післяінфузійного покращення, який проявлявся покращенням сну та апетиту, зменшенням болю в животі. Через 6 місяців після вказаного лікування у пацієнта зменшився рівень загального білірубіну до 24,7 моль/л за рахунок непрямого (20,81 моль/л), АЛТ до 64 Од/л, ACT до 50 Од/л, 12 підвищився рівень гемоглобіну до 102 г/л, і кількості еритроцитів 3,93 × 10 /л, кольоровий 9 показник на нижній межі норми (0,9), лейкоцитів (4,1 × 10 /л). При ультразвуковому дослідженні печінки виявлено зменшення ехогенності печінки та зменшення її розмірів. Через 12 місяців після лікування рівень загального білірубіну становив 17,8 моль/л, непрямого білірубіну - 10,66 12 9 моль/л, гемоглобіну - 121 г/л, еритроцитів - 4,38 × 10 /л, лейкоцитів 4,34 × 10 /л. Також хворий відчув і покращення клінічних симптомів: поява апетиту, збільшення енергії, працездатності, нормалізувалося випорожнення. Приклад 2. Пацієнт С., 54 роки, історія хвороби № 521 знаходився в клініці клітинної терапії з метою лікування хронічного персистуючого вірусного гепатиту В (HBsAg позитивний). Скаржиться на жовтушність шкірних покривів, слабкість, біль у правому підребер'ї, здуття живота. Хворіє близько 5 років. Лікувався амбулаторно. Останнім часом з'явилася жовтяниця, біль у правому підребер'ї, здуття живота. Об'єктивно: стан задовільний, іктеричність шкірних покривів верхньої половини тулуба, "судинні зірочки" на тілі, пульс 68 ударів на хвилину, ритмічний. Перкуторно над легенями ясний легеневий звук, при аускультації - дихання везикулярне, хрипів не виявлено. Живіт правильної форми, дещо роздутий, пальпується збільшена печінка, нижній край якої виходить з-під реберної дуги на 3 см по середній ключичній лінії. Селезінка не збільшена. 8 UA 114026 C2 5 10 15 20 25 30 35 40 В біохімічному аналізі крові знайдені такі відхилення: білірубін - 27,5 мкмоль/л, АЛТ - 128 од/л, ACT-87 од/л, лужна фосфатаза (ЛФ) - 254 МО/л. HBsAg (+++), ДНК HBV (+). Маркери інших вірусних гепатитів не виявлені. При ультразвуковому дослідженні печінки виявлено підвищення ехогенності печінки та збільшення її розмірів. Перед введенням суспензії кріоконсервованих стовбурових клітин з фетальної печінки хворому була проведена премедикація шляхом внутрішньовенного введення 10 мг димедролу і 30 мг преднізолону. Введено суспензію кріоконсервованих стовбурових клітин з фетальної печінки в об'ємі 3,7 мл шляхом внутрішньовенного крапельного введення. На другий день введено суспензію кріоконсервованих стовбурових клітин з попередників сполучної тканини з м'яких тканин фетуса людини підшкірно в об'ємі 4,5 мл. Характеристика введеної суспензії кріоконсервованих стовбурових клітин з фетальної печінки: вік фетуса - 8 тижнів гестації; 6 кількість ядровмісних клітин - 18,8 × 10 в 1 мл. Характеристика введеної суспензії кріоконсервованих стовбурових клітин з попередників сполучної тканини з м'яких тканин 6 людського фетуса: вік фетуса - 8 тижнів гестації; кількість ядровмісних клітин - 6,9 × 10 в 1 мл. У перші кілька діб після введення вказаних суспензій спостерігався синдром раннього післяінфузійного покращення, який проявлявся покращенням сну та апетиту, став більш бадьоріший, покращився колір шкіри, не турбує здуття шлунка. Через 6 місяців після вказаного лікування у пацієнта зменшився рівень загального білірубіну до 19,2 моль/л, АЛТ - 92 Од/л, ACT-61 Од/л, лужна фосфатаза (ЛФ) - 174 МО/л. При ультразвуковому дослідженні печінки виявлено зменшення ехогенності печінки та зменшення її розмірів. Через 12 місяців після лікування рівень загального білірубіну становив 17,9 моль/л, АЛТ - 52 Од/л, ACT-38 Од/л, лужна фосфатаза (ЛФ) - 98 МО/л. Також хворий відчув покращення апетиту, збільшення енергії, працездатності. Отже, запропонований спосіб лікування ХВГВ препаратами з матеріалу ембріофетального походження та виділених з нього клітин дозволяє підвищити ефективність лікування хворих на ХВГВ, зокрема, покращити функціональний стан хворого, стабілізувати лабораторні показники та відновити функції при зменшенні симптомів прогресування захворювання без необхідності підбору донора за антигенами гістосумісності. В результаті - продовжується тривалість та якість життя, полегшуються симптоми хворих на ХВГВ. Джерела інформації: 1. Серов В.В., Апросина З.Г. Хронический вирусный гепатит, 2004 г. 2. Ющук Н.Д., Климова Е.А., Знойко О.О., Кареткина Г.Н., Максимов С.Л., Маев И.В. Вирусные гепатиты: клиника, диагностика, лечение, 2014 г. 3. Chen et al. Trophic factors counteract elevated FGF-2-induced inhibition of adult neurogenesis // Neurobiology of Aging. - 2007. - 28 (8). - 1148-62. 4. Raymond Liang How I treat and monitor viral hepatitis В infection in patients receiving intensive immunosuppressive therapies or undergoing hematopoietic stem cell transplantation // Blood. - April 2. - 2009. - 113-114. ФОРМУЛА ВИНАХОДУ 45 50 55 60 1. Спосіб лікування хронічного вірусного гепатиту В, що включає приготування та введення препаратів з матеріалу ембріофетального походження та виділених з нього клітин у вигляді суспензії, що містить терапевтично ефективну кількість стовбурових клітин, який відрізняється тим, що виготовляють та вводять щонайменше два препарати у вигляді розмороженої після кріоконсервації суспензії стовбурових клітин, виділених з матеріалу фетуса людини 6-13 тижня гестації, одна з яких містить стовбурові клітини з фетальної печінки, а друга суспензія містить стовбурові клітини попередників сполучної тканини, отриманих з м'яких тканин фетуса людини, причому суспензію кріоконсервованих стовбурових клітин з фетальної печінки вводять внутрішньовенно в об'ємі, не меншому за 0,1 мл, з кількістю ядровмісних клітин не менше за 6 2,89×10 в 1 мл за одне введення, суспензію кріоконсервованих стовбурових клітин попередників сполучної тканини з м'яких тканин фетуса людини вводять підшкірно в об'ємі, не 6 меншому за 0,5 мл, з кількістю клітин не менше за 1,52×10 в 1 мл за одне введення, причому вказані суспензії стовбурових клітин вводять одночасно з проведенням стандартної медикаментозної терапії, а перед введенням суспензії кріоконсервованих стовбурових клітин з фетальної печінки додатково виконують премедикацію. 2. Спосіб за п. 1, який відрізняється тим, що як стандартну медикаментозну терапію призначають введення щонайменше одного препарату або комбінації препаратів, вибраних з 9 UA 114026 C2 5 10 15 групи: пегильованого інтерферону і аналогів нуклеозидів, ламівудину, ентекавіру, телбівудину, тенофовіру. 3. Спосіб за п. 1, який відрізняється тим, що суспензію кріоконсервованих стовбурових клітин з фетальної печінки вводять разом із фізіологічним розчином натрію хлориду зі швидкістю 20-40 крапель за хвилину. 4. Спосіб за п. 1, який відрізняється тим, що премедикацію виконують шляхом внутрішньовенного введення 10 мг димедролу і 30 мг преднізолону. 5. Спосіб за п. 1, який відрізняється тим, що перед введенням розмороженої після кріоконсервації суспензії стовбурових клітин з фетальної печінки та розмороженої після кріоконсервації суспензії стовбурових клітин з попередників сполучної тканини з м'яких тканин фетуса людини додатково виконують терапевтичне та інструментальне обстеження стану хворого. 6. Спосіб за п. 1, який відрізняється тим, що перед проведенням лікування та через 6 і 12 місяців після введення розмороженої після кріоконсервації суспензії стовбурових клітин з фетальної печінки та розмороженої після кріоконсервації суспензії кріоконсервованих стовбурових клітин з попередників сполучної тканини з м'яких тканин фетуса людини здійснюють контроль активності патологічного процесу за клінічними та інструментальними показниками. Комп’ютерна верстка М. Мацело Державна служба інтелектуальної власності України, вул. Василя Липківського, 45, м. Київ, МСП, 03680, Україна ДП “Український інститут інтелектуальної власності”, вул. Глазунова, 1, м. Київ – 42, 01601 10\nSych Nataliya Sergiivna, KlunnykMariya Oleksiivna, Demchuk Mariya Petrivna, Matuyachuk Mariya Georgiivna, Ivankova Olena Vitaliivna, Skalozub Maryna Viktorivna, Sinelnyk Andriy Arkadiyovych, Sorochynska Hrystyna Igorivna\nСич Наталья Сергеевна, Клунник Мария Алексеевна, Демчук Мария Петровна, Матиящук Ирмна Георгиевна, Иванкова Елена Виталиевна, Скалозуб Мирина Викторовна, Синельник Андрей Аркадиевич, Сорочинская Кристина Игоревна\nМітки: походження, препаратами, спосіб, матеріалу, вірусного, клітин, гепатиту, нього, хронічного, ембріофетального, лікування, виділених\n<a href="http://uapatents.com/12-114026-sposib-likuvannya-khronichnogo-virusnogo-gepatitu-v-preparatami-z-materialu-embriofetalnogo-pokhodzhennya-ta-vidilenikh-z-nogo-klitin.html" target="_blank" rel="follow" title="База патентів України">Спосіб лікування хронічного вірусного гепатиту в препаратами з матеріалу ембріофетального походження та виділених з нього клітин</a>\nАвтори: Матіящук Ірина Георгіївна, Скалозуб Марина Вікторівна, Сінельник Андрій Аркадійович, Сич Наталія Сергіївна, Демчук Марія Петрівна, Клунник Марія Олексіївна, Іванкова Олена Віталіївна, Сорочинська Христина Ігорівна\nМітки: хронічного, препаратами, вірусного, гепатиту, лікування, виділених, ембріофетального, спосіб, нього, клітин, походження, матеріалу\nАвтори: Скалозуб Марина Вікторівна, Сінельник Андрій Аркадійович, Сич Наталія Сергіївна, Клунник Марія Олексіївна, Сорочинська Христина Ігорівна, Іванкова Олена Віталіївна, Демчук Марія Петрівна, Матіящук Ірина Георгіївна\nМітки: матеріалу, спосіб, походження, препаратами, ембріофетального, лікування, хронічного, клітин, вірусного, гепатиту, нього, виділених\nАвтори: Матіящук Ірина Георгіївна, Клунник Марія Олексіївна, Демчук Марія Петрівна, Сорочинська Христина Ігорівна, Скалозуб Марина Вікторівна, Сінельник Андрій Аркадійович, Сич Наталія Сергіївна, Іванкова Олена Віталіївна\nМітки: походження, нього, матеріалу, виділених, препаратами, гепатиту, лікування, клітин, вірусного, ембріофетального, хронічного, спосіб\nМітки: ембріофетального, походження, нього, лікування, клітин, виділених, препаратами, м'язової, матеріалу, спосіб, дюшена, дистрофії\nМітки: нього, спосіб, м'язової, клітин, походження, лікування, препаратами, виділених, дистрофії, дюшена, ембріофетального, матеріалу\nПопередній патент: Радіочастотний модуль цифрової шини\nНаступний патент: Системи та способи виконання регулювання посилення\nВипадковий патент: Надвисокочастотний мдн-транзистор


За життя - Повідомлення з тегом "terrorism"\nЛітак на Синаї\nДеякі не-дуже-долугі українці зловтішаться з приводу літака, що впав на Синаї, мовляв, ті, хто їздить в Єгипет, підтримують своїми грошима Путіна. Слід нагадати, що в Єгипет з Росії зараз літають ті, хто раніше літав в Європу, а то й далі. Тобто люди забезпечені, часто-густо власники своїх бізнесів. Податки вони платять як обов'язок, а політику влади і своїх співгромадян не підтримують.\nДругий негативний момент - це падіння дуже влучно виставляє Росію жертвою, а не агресором, в очах пересічного європейця чи навіть американця. Годі й казати, що нам такі "жертви" аж ніяк не пасують.\nОн вже вишикувалася черга бажаючих взяти "на себе відповідальність" за "теракт", а Росія волатиме про необхідність сильнішої боротьби із ІГІЛ (натомість посилюючи акції проти сирійської опозиції). І це при тому, що не слід шукати умисел там, де події є прямим наслідком некомпетентності і поганої роботи виконавців (техніків з обслуговування літака).\nПереглядів:675 Коментарів:0 0


19 310 РУБ. цена по бонусной карте\n2 920 РУБ. 1 899 РУБ.


"Станом на сьогодні, у Львові неприбраними залишаються 85 сміттєвих майданчиків", - Сергій Бабак ( ВІДЕО) - 032.ua\n"Станом на сьогодні, у Львові неприбраними залишаються 85 сміттєвих майданчиків", - Сергій Бабак ( ВІДЕО)\n13:30, 30 січня 2017 р.\nСтаном на сьогодні, 30 січня, у Львові непибраними залишаються 85 сміттєвих майданчиків, а 81 із них - з перенакопичуваним сміттям.\nПро це під час сьогоднішнього брифінгу із журналістами розповів начальник управління ЖКГ та інфраструктури ЛМР Сергія Бабак.\nЗа його словами, якщо подібна тенденція до вивезення ТПВ із міста збережеться. то вже сьогодні-завтра у Львові від сміття приберуть усі сміттєві майданчики.\nВодночас, чиновник зазначив, що договори із полігонами області на вивезення частки перенакопичуваного сміття, були підписані строком на 3-5 днів. Якщо ж угоди не продовжать, у Львові знову можуть виникнути проблеми із вивезенням ТПВ.\n"Ми очікували на тривалу співпрацю по вивезенню ТПВ. Маю надію, що вона продовжиться. Але наразі сміття ми вивеземо, а далі ситуація може повернутися у попереднє русло", - сказав Сергій Бабак.\nНагадаємо, як повідомляв раніше сайт 032.ua, у Львові створили робочу групу, яка вирішить можливість розміщення полігону ТПВ на Яворівській "Сірці" (ВІДЕО).


Скотт Келлі та Михайло Корнієнко повернулися на Землю | Новини на Громадському радіо\nСкотт Келлі та Михайло Корнієнко повернулися на Землю\n02 березня 2016 - 07:17\nАстронавти Скотт Келлі та Михайло Корнієнко повернулися з МКС, де перебували 340 днів. Разом з ними повернувся російський астронавт Сергій Волков, що пробув на космічній станції вдвічі менше — 184 дні\nО 6:26 ( за київським часом) астронавти успішно приземлилися на космодромі Байконур на борту шатла «Союз».\nНАСА розпочало трансляцію повернення астронавтів, коли Скотт Келлі, Михайло Корнієнко та Сергій Волков прощалися з екіпажем на борту МКС.\nБлизько 3 години відбулося відстикування космічного корабля з МКС, після чого шатл почав рухатися в сторону Землі.\nО 6:26 астронавти успішно приземлилися на космодромі Байконур.\nNASA Astronaut Scott Kelly lands safely back on Earth after a historic 340-day mission to the space station. He is all smiles as he is pulled out of the capsule and breathes fresh air for the first time in nearly a year.\nPosted by International Space Station on Tuesday, 1 March 2016\nНаразі астронавти проходять медичне обстеження на Байконурі. Потім Скотт Келлі відправиться в Х’юстон для повного обстеження і лише після цього зможе повернутися додому до сім’ї.\nЗа час місії астронавти облетіли земну орбіту 5440 разів та подолали більш, ніж 230 мільйонів кілометрів.\nЯк повідомляло «Громадське радіо», програма «Рік в космосі», в якій беруть участь Келлі та Корнієнко, має на меті вивчення впливу тривалого перебування в космосі на організм людини. Брат-близнюк Скотта Келлі, колишній астронавт Марк Келлі, який залишався на Землі, брав участь у порівняльних генетичних дослідженнях. Зібрані дані будуть використовувати у підготовці до подальших місій НАСА, в тому числі й місії на Марс.\n25 063 312 779_a6bc51 938b_o.jpg\n25 404 797 596_767 656fd07_o.jpg\n25 338 044 291_ba31a864d2_o.jpg\nБайконур Космос НАСА Наука Роскосмос


На Миколаївщині затримали грабіжника — Миколаїв. Львівська область. Миколаївський район\nНовини ... Миколаївщина На Миколаївщині затримали грабіжника\nВівторок, 18 жовтня 2016 09:19\nНа Миколаївщині затримали грабіжника\nПро це повідомили у відділу комунікації поліції Львівської області.\nЯк встановили працівники Миколаївського районного відділення поліції, чоловік проникав у помешкання пенсіонерок, нападав на них та забирав гроші та цінні речі. Наразі відомо про два розбійних напади, до яких причетний 38-річний раніше судимий мешканець одного з сіл Миколаївського району.\n«Встановлено, що 3 жовтня ввечері у селі Луб’яни зловмисник проник у будинок 82-річної пенсіонерки, жорстоко побив її, від чого жінка втратила свідомість, та виніс з будинку бензопилу. 14 жовтня близько 13.00 у селі Красів зловмисник знову проник у будинок одинокої 85-річної жінки, як і в попередньому випадку жорстоко побив її, застосувавши при цьому ніж, та виніс з будинку гроші – три тисячі гривень», - повідомив начальник Миколаївського відділення поліції підполковник поліції Віктор Фецинець.\nЗа цими фактами відкрито кримінальне провадження за ч.3 ст.187 (розбій) КК України. Санкція статті передбачає покарання – позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна. Проводиться досудове розслідування. Зловмисник затриманий в порядку ст.208 КПК України. Невдовзі суд обере для нього міру запобіжного заходу.\nПереглянути ще: « У Новому Роздолі рятувальники провели для місцевої молоді акцію «Запобігти. Врятувати. Допомогти»\tУ Миколаєві викрили підпільний гральний заклад »


16 571,00 грн.\n19 358,00 грн.\n20 857,00 грн.\n23 644,00 грн.


ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІСТЕР БРАУН" - 38256692 - державний реєстр юросіб\nТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІСТЕР БРАУН" (38256692)\nТОВ "МІСТЕР БРАУН"\nУкраїна, 07300, Київська обл., Вишгородський р-н, місто Вишгород, ВУЛИЦЯ МЕЖИГІРСЬКОГО СПАСУ , будинок 6 Д\nОригінал запису з реєстру: БЕХ АРТУР ВАСИЛЬОВИЧ, розмір частки - 470000,00 грн.\nОригінал запису з реєстру: ІГНАТЬЄВА АЛЬОНА СЕРГІЇВНА, розмір частки - 30000,00 грн.\nІгнатьєва Альона Сергіївна, Голова\nТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІСТЕР БРАУН" ТОВ "МІСТЕР БРАУН" зареєстровано 31.09 Виробництво інших меблів Україна, 07300, Київська обл., Вишгородський р-н, місто Вишгород, ВУЛИЦЯ МЕЖИГІРСЬКОГО СПАСУ , будинок 6 Д\nТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІСТЕР БРАУН" ТОВ "МІСТЕР БРАУН" зареєстровано 31.09 Виробництво інших меблів 07300, Київська обл., Вишгородський район, місто Вишгород, ВУЛИЦЯ МЕЖИГІРСЬКОГО СПАСУ , будинок 6 Д\nОригінал запису з реєстру: ІНФОРМАЦІЯ ПРО КІНЦЕВИХ БЕНЕФІЦІАРНИХ ВЛАСНИКІВ (КОНТРОЛЕРІВ) - ГРОМАДЯНИН УКРАЇНИ БЕХ АРТУР ВАСИЛЬОВИЧ, МІСЦЕ ПРОЖИВАННЯ 01015 МІСТО КИЇВ, ВУЛИЦЯ СТАРОНАВОДНИЦЬКА, БУДИНОК 6-�


Состав. Как нас обманывают производители продуктов питания, Ричард Эвершед, Никола Темпл — Купити книги в Україні. Книжки за низькими цінами онлайн. Популярна література у Києві — книжковий інтернет-магазин Inpleno.


Погода в Шільтігхеемі на два тижні. Прогноз погоди на два тижні в Шільтігхеемі, Ельзас | METEOPROG\nОгляд погоди у Шільтігхеемі\n/ Погода в Шільтігхеемі\nПогода Шільтігхеем - прогноз на сьогодні, на завтра, на тиждень, на місяць.\nПогода в Шільтігхеемі сьогодні допоможе визначити температуру повітря, ймовірність опадів, дізнатися інформацію про швидкість і напрям вітру, атмосферному тиску і вологості, і як ці дані будуть змінюватися протягом дня.\nПогода в Шільтігхеемі на тиждень, на 10 днів або на місяць показує тенденцію зміни погоди протягом декількох днів. Графіки температури, ймовірності опадів і атмосферний тиск покажуть повну картину погоди на 3, 10, 14 днів або на місяць. Великий спектр даних на сайті - Температура повітря, напрям і сила вітру, хмарність, види опадів і їх інтенсивність в Шільтігхеемі - допоможе вам розібратися в погодної ситуації. Так само ви можете дізнатися час сходу і заходу сонця, тривалість дня, і в якій фазі знаходиться Місяць.\nЗавдяки аватарки на сайті ви зможете швидко вирішити проблему «що вдягнути», чи брати з собою парасольку чи окуляри в залежності від прогнозу погоди. Щоденний прогноз погоди в Шільтігхеемі допоможе вам не застудитися, якщо раптом до вечора буде різке похолодання, або посилиться вітер.\nМетеопрогноз Шільтігхеем - найточніший і стабільний прогноз на сьогодні, завтра і два тижні. Так само є функція погода в Шільтігхеем тільки на вихідні, щоб вдало спланувати свій відпочинок. Дані про погоду з метеостанцій обробляються щогодини - це дає можливість надавати найточніший прогноз, аж до погодинної погоди.\n48° 36′ 0″ пн.ш. 7° 45′ 0″ с.д.\n32 289 чоловiк


Заморожений салат Айсберг - рецепт на зиму\nЗаморожений салат Айсберг – рецепт на зиму\nРецепт заморозки листя салату\nРецепт заморозки салату “Айсберг”\nЗдавна листя салату користуються величезною популярністю в кулінарії. Вони застосовуються як для приготування, так і для прикрашання страв. Дивовижні цілющі властивості цієї рослини обумовлюються наявністю в ньому великої кількості мінеральних речовин. У листках салату містяться майже всі вітаміни групи В (тіамін, рибофлавін, ніацин, холін, пантотенова кислота та піридоксин), а також A, E, C, K1 і фолати.\nСалат багатий такими мікро – і макроелементами, як калій, кальцій, магній, натрій, фосфор, залізо, марганець, мідь, селен, цинк, лютеїн і зеаксантин. У всіх цих корисних речовин людський організм особливо гостро потребує довгий холодний період. Здавалося б, взимку листя салату в свіжому вигляді легко знайти на полиці будь-якого магазину. Це так, але ось наскільки вони корисні – це вже зовсім інше питання.\nВезуть салат з теплих країн, а щоб він під час довгої дороги зберіг свій приємний зовнішній вигляд, його наділяють різними хімікатами, а відварювати ми його не збираємося. Так що покупної салат набагато більш шкідливий, ніж корисний для і без того виснаженого організму, вже краще задовольнятися капустою. Надійніше з літа заготовити зелене листя на зиму. Зробити це легко і просто можна за допомогою заморозки. При такому способі заготівлі салат збереже свій вітамінний склад і буде виглядати так, ніби його тільки що зірвали з грядки.\nлистя салату ½ кг\nКалорії: 16.89 ккал\nЖири: 1.04 р\nВуглеводи: 2.75 м\nЧитайте також: Як заморозити підберезники, обабки і підосичники на зиму в сирому вигляді - рецепти приготування і що робити перед заморожуванням\nПершим ділом відірвіть корінці. Краще не відрізати їх ножем (метал дає окислення, яке абсолютно небажано для процесу зберігання).\nРетельно промиваємо кожен лист. Відбираємо зіпсовані, мляві або подъеденные комахами. Просушуємо. Якщо залишиться трохи води – це не страшно, в даному випадку вона ніяк не зашкодить.\nМожна дистья залишити цілими, можна порізати.\nЩільно загорнути заготівлю харчовою плівкою таким чином, щоб усередині не залишилося повітря. Ось він нам зовсім не потрібний, а якщо залишиться, ніжна зелень може зіпсуватися.\nНарешті, прибираємо салат в морозильну камеру. Там він заморозиться і буде зберігатися довгі місяці. Якщо хочете рівні листя на виході, тоді не мніть їх.\nкалорійність – 17.70 кКал;\nбілки – 1.23 гр;\nжири – 0.31 гр;\nвуглеводи – 2.20 гр.\nДля початку перебираємо листя. Викидаємо зіпсовані або зів’ялі зі слабкими жилками.\nРетельно промиваємо салат під струменем холодної води.\nПросушуємо листя. Для цього викладіть їх на бавовняну рушник і поверніть його рулоном. Злегка натисніть, щоб тканина ввібрала в себе зайву вологу. Потім перекладіть салат на серветки і залиште до висихання.\nПерекладаємо листя на піддон (обробну дошку), попередньо обмотавши його харчовою плівкою. Краще викладати таким чином, щоб листя не стикалися один з одним.\nВідправляємо піддон на 2-3 години в морозильну камеру.\nПісля закінчення терміну дістаємо листя і швидко, щоб вони не встигли розтанути, розкладаємо по пластикових контейнерів. Закриваємо і прибираємо назад у морозилку, куди ж без цього. В такому стані салат Айсберг і буде зберігатися всю зиму. Точно так само заморожують салатну гірчицю (сарептську).\nЧитайте також: Чи можна заморожувати часник на зиму в морозилці для зберігання в домашніх умовах\nЛистя салату краще заморожувати невеликими порціями. Надалі ви, по-перше, скоротіть час розморожування, а по-друге, завжди зможете взяти саме стільки салату, скільки вам потрібно, діставши з морозильної камери 1, 2, 3 або більше порцій.\nПорада: салат “Айсберг” можна заморозити навіть у формочках для льоду. Для цього треба його подрібнити, розкласти по відсіках і в такому вигляді відправити заморожуватися. Потім просто помістіть готові кубики в звичайний поліетиленовий пакет.\nТару краще підписати, вказавши сорт і дату заморозки. Перед закладкою, якщо є таке бажання, листя салату можна подрібнити, нарвав їх руками.\nНе використовуйте для цього ніж або ножиці – метал дає окислення, з-за чого зіпсуються смакові якості салату і пропаде частина вітамінів і мінеральних речовин. Як бачите, питання про те, чи можна заморозити листя салату на зиму, має позитивну відповідь. Доказ тому – численні відео.\nЗберігати заморожені листя салату рекомендується близько року. Цей термін можливий тільки за умови, що при заморожуванні і під час зберігання все зроблено правильно. Оптимальна температура -18 градусів. Якщо у вашій морозильній камері тепліше, то і період зберігання відповідно зменшується. Після закінчення терміну зберігання невикористані листя салату краще викинути. Через рік їх зовнішній вигляд і смакові якості псуються, а корисні властивості пропадають, тому користі від такого салату мало.\nДля зберігання заморожених листя салату можна використовувати як звичайні поліетиленові пакети, так і спеціальні для заморожування з зіп-застібкою. Для економії місця і грошових коштів можна просто загорнути салат в харчову плівку. Головне, щоб листя не стикалися безпосередньо з холодним повітрям морозильника. З-за цього вони можуть висохнути, та до того ж вберуть в себе всякі сторонні запахи.\nЧитайте також: Чи можна заморозити зелений лук в морозилці - рецепт на зиму в домашніх умовах\nЩе одним зручним способом є пластикові контейнери. Зелень можна зберігати як багаторазових, так і в одноразових. Вони відрізняються великою різноманітністю форм і розмірів, що дозволить кожному вибрати тару на свій смак і найбільш підходящу для наявної будинку морозильної камери.\nСалат (свіжий і заморожений) дуже корисний для організму. Він володіє протираковими властивостями. Низька калорійність і глікемічний індекс сприяють зниженню рівня холестерину. Листя корисні від безсоння, покращують стан шкіри і запобігають старінню організму. Крім усього цього, салат прекрасний дієтичний продукт і постійний інгредієнт в різних стравах при правильному харчуванні.