2 Симптоми гематоми головного мозку\n2.1 Епідуральна гематома\n2.2 Субдуральна гематома\n2.3 Внутрішньомозкова гематома\n4 Лікування гематоми головного мозку\nГематома головного мозку – це обмежений ділянку скупчення крові в порожнині черепа. По відношенню до головного мозку і його оболонок розрізняють кілька видів гематом. У кожного виду є свої клінічні ознаки. Утворення гематом відбувається в результаті розривів кровоносних судин, що проходять всередині черепа. Гематома головного мозку є дуже небезпечним станом, що потребує негайного медичного втручання. Лікування може бути консервативним і оперативним. З цієї статті Ви зможете дізнатися про різновиди гематом і способи їх лікування.\nГематома головного мозку являє собою крововилив, який має чіткі межі. Крововилив відбувається в результаті розриву судини, причинами чого можуть бути:\nтравма черепа з пошкодженням судин;\nаномалії будови судин (аневризми, артеріовенозні мальформації);\nпорушення згортання крові (наприклад, гемофілія або лейкемія, прийом антикоагулянтів);\nзахворювання судин алергічної та інфекційно-алергічної природи (ревматизм, системний червоний вовчак, вузликовий періартеріїт та інші);\nНайбільш часто причинами виникнення гематом є травми, гіпертонічна хвороба та аномалії судин головного мозку. Особливо часто черепно-мозкова травма супроводжується виникненням гематоми у осіб, що зловживають алкоголем.\nСимптоми гематом головного мозку залежать від їх різновиди. За місцем виникнення виділяють наступні види гематом:\nепідуральні: розташовуються між зовнішньою оболонкою мозку (твердої) і кістками черепа;\nсубдуральні: розташовуються під твердою мозковою оболонкою (між твердою і павутинної оболонками);\nвнутрішньомозкові: локалізуються безпосередньо в товщі мозкової тканини.\nЗа часом виникнення гематоми бувають:\nгострі: формуються і дають про себе знати приблизно в перші 3 доби з моменту початку утворення гематоми (до утворення капсули);\nпідгострі: клінічна симптоматика з’являється під час формування капсули гематоми. Це проміжок від 4 діб до 15 днів;\nхронічні: ознаки з’являються гематоми через 15 днів і більше від дії причинного фактора.\nЗа розміром гематоми (епі — і субдуральні) бувають:\nмалі: обсяг вилилась крові до 50 мл;\nсередні: від 51 мл до 100 мл;\nвеликі: понад 100 мл.\nГематоми головного мозку можуть бути поодинокими і численними, одно — і двосторонніми, причому комбінації можуть бути найрізноманітнішими. Наприклад, лівостороння мала епідуральна гематома і правостороння середня субдуральна гематома в одного і того ж хворого в результаті черепно-мозкової травми.\nЯкщо гематома утворюється в результаті черепно-мозкової травми, то вона може розташовуватися не тільки в зоні удару, але і з протилежного боку – зоні противоудара.\nЕпі — і субдуральні гематоми мають безпосередній здавлення головного мозку, чим і визначаються симптоми. Внутрішньомозкові гематоми викликають просочування тканини мозку кров’ю, уражені ділянки втрачають свої функції, що теж проявляється клінічними ознаками.\nЦей вид гематом утворюється в місці дії травмуючого фактора: удару по голові якимось предметом, падіння на тверду поверхню. Частіше локалізуються в скроневій і тім’яній областях (60-70%), значно рідше в потиличній і лобовій.\nОскільки епідуральна гематома утворюється між твердою мозковою оболонкою і кістками черепа, область її поширення обмежується кістковими швами, до яких прикріплюється тверда мозкова оболонка. Це сагітальний, вінцевий, ламбдовідного шви. З-за таких анатомічних особливостей епідуральна гематома має форму двоопуклої лінзи з максимальною товщиною посередині. «Затікання» крові далі місць прикріплення твердої мозкової оболонки до кісток з однієї області в іншу просто неможливо, тобто, виникнувши в скроневій області з одного боку, епідуральна гематома не може поширитися на іншу скроневу область. З цієї ж причини епідуральні гематоми не утворюються на підставі мозку, так як там тверда мозкова оболонка щільно зрощена з кістками черепа.\nСимптоми епідуральної гематоми залежать від обсягу і темпу розвитку крововиливу. При артеріальних пошкодженнях епідуральна гематома утворюється швидко, зазвичай великого розміру, що і стає причиною розвитку бурхливої симптоматики. Якщо ушкоджуються венозні судини, то темп кровотечі невеликий, гематома формується повільніше, тому клінічна картина не настільки яскрава і розвивається поступово.\nЕпідуральні гематоми бувають переважно гострими. Підгострі і хронічні дуже рідко зустрічаються, в основному у людей похилого віку з віковими атрофічними змінами мозку.\nНайбільш характерними для всіх епідуральних гематом є наступні ознаки:\nсвітлий проміжок: час від впливу травмуючого агента до появи симптомів. Зазвичай нанесення травми супроводжується втратою свідомості, яке потім повністю відновлюється, може турбувати помірна головний біль, легке запаморочення, нудота і слабкість. А потім починається прогресуюче погіршення стану, тобто світлий проміжок закінчується;\nна боці гематоми розвивається розширення зіниці і опущення століття;\nна протилежній стороні тіла з’являються ознаки пірамідної недостатності (підвищується сухожилкові рефлекси, з’являються патологічні симптоми за типом Бабінського, можливо розвиток м’язової слабкості).\nСимптоми виникають через здавлення тканини мозку вилилась кров’ю. Тиск виявляється на безпосередньо прилеглі структури, а інші ділянки мозку піддаються зсуву. Виникає гіпертензійного-дислокаційної синдром, тобто підвищується внутрішньочерепний тиск з одночасним зміщенням деяких частин мозку. Це проявляється виникненням психомоторного збудження, яке змінюється пригніченням свідомості і поступовим розвитком коми. Поки хворий у свідомості, його турбує виражений головний біль, може бути неприборкана блювота. Поступово в результаті зміщення структур мозку підвищується артеріальний тиск, частішає дихання, сповільнюються серцеві скорочення (брадикардія), на боці ураження розширюється зіниця, на протилежній – з’являється пірамідна недостатність. Наростаюче здавлення стовбура мозку може призвести до виникнення різких порушень дихання і кровообігу, в результаті яких хворий може загинути.\nЧас від виникнення перших симптомів гематоми до коми з порушенням дихання та серцебиття може бути самим різним: від кількох годин до кількох днів. Це залежить від обсягу вилилась крові та місця локалізації.\nЦей різновид є найбільш частою серед всіх клінічних форм гематом. На відміну від епідуральних гематом, субдуральні не обмежені у своєму поширенні і можуть розташовуватися над двома і трьома частками або над всією півкулею головного мозку. Зважаючи на такий своїй здатності «розтікатися», щоб чинити тиск на мозок, субдуральна гематома повинна мати більший обсяг порівняно з епідуральної. Зазвичай має серповидну форму. Часто формується дві гематоми: у місці дії травмуючого агента і з протилежного боку (в результаті протиударною хвилі).\nГострі субдуральні гематоми зазвичай формуються без світлого проміжку, або він може бути практично непомітним. Загальний стан хворого поступово погіршується. Наростає порушення свідомості, виникають вегетативні порушення дихальної і серцево-судинної системи, що свідчить про здавлення стовбура мозку. Спочатку у хворого з’являються загальномозкові симптоми у вигляді вираженої головного болю, нудоти і кількаразової блювоти. До них приєднуються симптоми ураження речовини мозку: різниця в розмірах зіниць, порушення чутливості, мовні розлади, пірамідна недостатність. Можливі судомні напади з-за роздратування кори головного мозку гематомою. По мірі наростання симптомів здавлення мозку підвищений артеріальний тиск і прискорене дихання, уповільнений пульс змінюються падінням артеріального тиску, неритмічним диханням, прискоренням серцебиття.\nПідгострі субдуральні гематоми ведуть себе підступно. У момент розриву судини і вилиття крові відбувається втрата свідомості на кілька хвилин. Потім свідомість відновлюється (або спостерігається оглушення), і настає світлий проміжок, який може тривати до 14 днів. Протягом цього часу неврологічні симптоми можуть повністю бути відсутнім, хворі скаржаться на помірний головний біль, загальну слабкість і підвищену стомлюваність, можливе незначне підвищення артеріального тиску і дещо уповільнене серцебиття. Після закінчення деякого проміжку часу у хворого розвивається психомоторне збудження, з’являються судоми з втратою свідомості. Можлива поява симптомів порушення мови, м’язової слабкості в протилежних вогнища локалізації гематоми кінцівках. На боці гематоми розширюється зіниця і перестає реагувати на світло, з’являється нестримне блювання, підвищується артеріальний тиск, сповільнюється пульс. Глибина порушення свідомості наростає до коми. Якщо здавлення стовбура мозку досягає, то можуть виникнути несумісні з життям порушення дихання та серцевої діяльності, і хворий загине.\nХронічні субдуральні гематоми виникають через декілька тижнів або навіть місяців після травми. Найчастіше так буває у людей старше 50 років. Протягом всього світлого проміжку хворих періодично турбує головний біль, слабкість і втомлюваність. Хворі продовжують вести звичайний спосіб життя, ходять на роботу. А потім, на їх думку, ні з того ні з сього, виникають ознаки вогнищевого ураження головного мозку. Це можуть бути порушення сили в кінцівках, нерозбірливість або втрата мови, судомні напади, що нагадує картину інсульту. Хворі можуть навіть не акцентувати увагу на факті черепно-мозкової травми, отриманої кілька тижнів тому. Погіршення стану прогресує, виникає порушення свідомості, зміни серцевої діяльності і дихання. Діагноз виставляється на підставі даних анамнезу і додаткових методів дослідження (комп’ютерна томографія або магнітно-резонансна томографія).\nЦей вид гематом означає накопичення крові в товщі мозкової тканини, тобто при просяканні кров’ю якоїсь ділянки мозку. Зазвичай близько 1/3 гематоми становить рідка частина і 2/3 – згустки крові. Частіше локалізуються в скроневої і лобової частки, трохи рідше в тім’яній. Мають округлу кулясту форму.\nТравматичні гематоми розташовуються ближче до кори великих півкуль, а судинного генезу (при гіпертонії, атеросклерозі) – в глибині мозку.\nСимптоми внутрішньомозкової гематоми зазвичай виникають практично відразу після крововиливу, оскільки нервова тканина відразу ж просочується кров’ю. Це грубі осередкові ознаки: втрата здатності відтворювати і розуміти мова, втрата сили в кінцівках (парез), перекіс обличчя, втрата чутливості в якійсь частині тіла, випадання полів зору, порушення критики до свого стану, раптовий психічний розлад, різке порушення координації. Симптоми визначаються місцем локалізації гематоми, випадає функція ураженої нервової тканини.\nХарактерною особливістю внутрішньомозкових гематом є те, що вони навіть при малих розмірах викликають стиснення мозкової тканини. Тому для них існує своя класифікація щодо розмірів (мала гематома – до 20 мл, середня – 20-50 мл, велика – більше 50 мл).\nКрім вогнищевих симптомів розвиваються ознаки підвищення внутрішньочерепного тиску і дислокації мозку (зміщення структур). Зміщення мозку вниз призводить до вклинення мигдаликів мозочка у великий потиличний отвір, здавлення довгастого мозку. Клінічно це проявляється ністагмом (мимовільні дрожательные руху очних яблук), двоїнням і косоокістю, а потім плаваючими рухами очних яблук, утрудненням ковтання, порушенням ритму дихання і серцевої діяльності.\nЯкщо кров проривається в шлуночки мозку, то стан різко погіршується. Підвищується температура тіла до фебрильних цифр (38-40°С), пригнічується свідомість до коми. Виникає горметония – періодичне судорожне скорочення м’язів. Крововилив у шлуночки мозку часто призводить до смерті хворого.\nДіагностика гематом головного мозку грунтується на даних анамнезу захворювання, клінічних симптомах (особливу роль відіграє наявність світлого проміжку, після якого розвивається прогресуюче погіршення стану) і даних додаткових методів дослідження: ехоенцефалографії, комп’ютерної томографії (КТ), магнітно-резонансної томографії (МРТ).\nЕхоенцефалографія (ехоенцефалоскопія) за допомогою ультразвуку дозволяє виявити зміщення серединних структур мозку за наявності будь різновиди гематом. КТ та МРТ дозволяють визначити вид гематоми, її локалізацію, обсяг. Ці дані стають основоположними для визначення тактики лікування.\nЛікування гематом головного мозку може бути консервативним і оперативним.\nКонсервативному лікуванню підлягають гематоми малого розміру за умови відсутності стиснення мозкової тканини та відсутність прогресування розмірів гематоми, тобто коли немає ознак наростання внутрішньочерепного тиску і дислокації стовбура мозку. Такі хворі підлягають найсуворішому медичного спостереження. Спочатку застосовують лікарські препарати, що зупиняють кровотеча з ушкодженої судини (гемостатики), а дещо пізніше — сприяють розсмоктуванню гематоми. Показано сечогінні (Діакарб, Лазикс), що викликають зниження внутрішньочерепного тиску. При необхідності проводять профілактику тромбоемболії і корекцію артеріального тиску.\nПри появі ознак погіршення стану, наростання внутрішньочерепного тиску, погіршення свідомості хворого тактика ведення переглядається у бік хірургічного втручання.\nХірургічне лікування показане хворим з середніми і великими гематомами, ознаками здавлення мозкової тканини. У більшості випадків нейрохірургічні операції проводяться в ургентному (наискорейшем, негайному) порядку, щоб встигнути врятувати життя хворому і вивести його з патологічного стану з мінімальними наслідками.\nтранскраніальне видалення (з допомогою трепанації черепа);\nендоскопічне видалення гематоми.\nВ ургентних умовах частіше проводиться трепанація черепа. Вона може бути кістково-пластичної (коли шматочок кістки залишають сполученим з м’якими тканинами і після закінчення операції укладають на місце) і резекционной (коли частина кістки черепа видаляється безповоротно; в цьому випадку залишається дефект, який може зажадати пластики надалі). Після розтину порожнини черепа видаляють гематому (відсмоктують), проводять ревізію рани, знаходять судину, що кровоточить і коагулюють його. Причому, видалення епідуральної гематоми цілісності твердої мозкової оболонки не порушують, що зменшує ризик післяопераційних інфекційних ускладнень. Після видалення згустків крові використовують перекис водню, гемостатичну губку, щоб напевно зупинити кровотечу. В рані залишають дренаж.\nЕндоскопічне видалення гематоми проводиться через невелике фрезевое отвір в черепі. Для проведення таких операцій потрібне спеціальне оснащення. Такі операції відрізняються меншою травматичністю і більш швидким одужанням порівняно із звичайною трепанационной методикою. Однак їх проведення не завжди можливо, адже через невеликий отвір важко провести ревізію рани, видалити всі згустки і тим більше виявити джерело кровотечі. Тактика проведення оперативного лікування визначається у кожному випадку індивідуально.\nЕфективність оперативного лікування багато в чому залежить від термінів проведення хірургічного втручання. Наявність тривалого здавлення тканини мозку та його дислокації значно погіршує прогноз, тому що в таких випадках видалення гематоми не призводить до повного розправленні тканини мозку, зазнала здавлення. Іноді в уражених областях розвиваються вторинні ішемічні зміни, які незворотні. Тому є пряма залежність між результатами лікування та термінами проведення операцій.\nІноді після оперативного лікування виникає рецидив гематоми і тоді доводиться проводити повторне оперативне втручання.\nПісля успішного проведення оперативного лікування хворому проводиться антибіотикотерапія, відновлююча медикаментозна терапія, спрямована на поліпшення метаболізму мозкової тканини, відновлення втрачених функцій. Зазвичай для цього достатньо 3-4-х тижнів. При грамотному і своєчасно проведеному лікуванні можливе повне відновлення всіх порушених функцій і одужання без наслідків. В іншому випадку людина може втратити працездатність і стати інвалідом.\nТаким чином, гематома головного мозку – це досить важке неврологічне захворювання. Може проявитися різними симптомами відразу після свого виникнення, а може «затаїтися» та дати про себе знати тільки через кілька тижнів або навіть місяців. У більшості випадків гематома головного мозку вимагає оперативного лікування в ургентному порядку, що дозволяє врятувати життя хворого позбавити його від інвалідності.


Свавілля та беззаконня Червонозаводського суду: Відводи та самовідводи - Справедливий суд\nСвавілля та беззаконня Червонозаводського суду: Відводи та самовідводи\nПопереджаю завчасно: таких відеозаписів з цього суду та цієї справи буде безліч. Маємо ж ми хоч якось увічнити те, на кого працюють червонозаводські судді – на громадян, на своїх колег-суддів чи виконують замовлення прокуратури?\nТому, якщо у вас є подібні зйомки, долучайтеся! Країна має знати своїх «героїв»!\nЦя ж компіляція здійснена зі слухань різних років, але однієї справи. Присвячена вона відводам та самовідводам максимально упередженого та абсолютно залежного судді, якій сторона захисту не те що недовіряє, вона переконана, що суддя виконує замовлення прокурорів-фальсифікаторів цієї справи.\nПри цьому суддю відвести ніяк неможливо! Її не турбує ні факт недовіри, ні відверті докази упередженості. Її не турбує етичний бік справи. Хоча про яку етику можна говорити, коли нею нехтуються законні норми?!\nБо ця суддя – голова суду. ІННА ШЕЛЕСТ. Всесильна богоподібна небожительниця, для якої не існує жодних перепон на шляху порушення чинного законодавства.\nСвого часу укладачі Кримінально-процесуального кодексу України передбачили ситуації, коли суддя чимось не влаштовує інших учасників судового провадження. І тоді такого суддю можна відвести. Навіть прописана відповідна процедура.\nЄдине, чого не передбачили укладачі кодексу, це – існування в Україні Червонозаводського суду з його головою Інною Шелест. Якби їм було це відомо, то до статті 75 КПК вони ввели б ще один пункт про виключення судді з кримінального процесу. Приміром так: «якщо суд Червонозаводський, а суддя – голова суду Інна Шелест…» І далі за текстом.\nНа жаль, зараз відвести її й таких, як вона, суддів неможливо. Бо відвід, заявлений голові суду, ніхто з її підлеглих ні за яких обставин не задовольнить. Навіть коли будуть наявні та доведені всі існуючі пункти статті 75! Включаючи ту гіпотетичну, яка була наведена вище!\nТому що Інна Шелест – споконвічна суддя й ніким незмінна голова суду! Усі її злочини безлімітно скасовані, а всі гріхи – індульгентно відпущені!..\nНе вірите? Дивіться самі!..\nОпубліковано в 20 Лютого, 2021 автором Правдюк Артем.


Скатертини оптом: ціна, фото, відгуки | Махровий Світ - оптовий інтернет магазин рушників\nПлед травка яскрава\nПлед велюр однотонний гладенький\nДвосторонній плед барашик G\n160*220 см гурт від 1.00 шт\nЦіна за 1 шт. 760,00 грн\nСкатертина Велюр Haspen\n1 444,00 грн/шт\nСкатертина Вишивка Тираспіль\n110*150 см гурт від 1.00 шт\nЦіна за 1 шт. 130,00 грн\n150*180 см гурт від 1.00 шт\nЦіна за 1 шт. 204,50 грн\n150*220 см гурт від 1.00 шт\nЦіна за 1 шт. 243,50 грн\nЯк вибрати скатертину для кухні\nПреображення обідньої зони займає зовсім небагато часу, адже для цього можна просто замінити свою стару скатертину. Виробники текстилю для кухні пропонують безліч варіантів, серед яких обов'язково знайдеться той, що задовольнить всі ваші потреби.\nШирокий вибір кольорів скатертини оптом дозволяє підібрати оригінальний «наряд» для кухонного столу. Але перш ніж оформляти замовлення на покупку нового аксесуара, варто задуматися: як буде виглядати той чи інший варіант на вашій кухні і як уникнути поширених помилок?\nПоширені помилки при виборі аксесуарів для кухні\nБрак досвіду під час покупки текстильних виробів позначається в першу чергу в тих випадках, коли господиня віддає перевагу онлайн-шопінгу. Красиві яскраві фото до кухонного текстилю привертають увагу, але часто в реальності виявляються зовсім іншими.\nДля того щоб не допускати помилок при покупці скатертини оптом, ознайомтеся з невеликим переліком промахів інших покупців:\nКолір. Придбання приладдя, які будуть виділятися серед інших повсякденних речей, - це марна трата грошей. Щоб обраний текстиль виглядав доречно, вибирайте колір відповідно оформлення кухні. Іноді можна додати подушки на стільці в тон - і ситуація буде врятована.\nФорма. Не варто сподіватися на те, що на круглому столі прямокутна скатертину буде виглядати доречно. Віддавайте перевагу тим виробам, які повторюють форму стільниці. Інакше після отримання ви виявите, що гострі кути звисають, псують інтер'єр і виглядають неохайно.\nПризначення. Щоденне використання аксесуара без просочення негативно відіб'ється і на стані столу, і на кількості ваших обов'язків. Сподіватися на акуратність і сподіватися на використання популярних підставок не варто. Що стосується святкових варіантів, то краще відмовитися від синтетики. Одна іскра бенгальського вогню - і від текстилю не залишиться і сліду.\nСкатертини оптом дозволяють експериментувати з дизайном кухні, а щоб під час прання стіл не залишався порожнім, купуйте відразу декілька варіантів. Завдяки прийнятними цінами на продукцію і можливості купити рушники для сауни оптом від виробників України та інших країн втілити цю ідею не так вже й важко.\nНа що звернути увагу під час шопінгу\nПерш ніж вирушити на шопінг і придбати скатертини оптом, необхідно виміряти параметри вашого столу. Допускається, що край текстилю буде звисати на 20 сантиметрів, тому не забувайте враховувати цей момент. Також варто пам'ятати про те, що «зайві» 20 см повинні бути з двох сторін, це означає - розмір повинен бути на 40 см більше.\nТурецькі скатертини оптом представлені в різноманітній кольоровій палітрі, тому проблем з вибором відповідного кольору не виникне. В електронному каталозі запропоновані вироби в пастельних і яскравих тонах, а підсумок шопінга залежить виключно від вашого бачення кухні.\nВажливим фактором вважається матеріал виготовлення скатертини оптом. В асортименті інтернет-магазину представлені популярні і практичні варіанти, які заслуговують на вашу увагу. До основних тканин пошиття скатертини оптом від виробника відносяться:\nЛьон. Відмінний матеріал для виготовлення кухонного приладдя, оскільки він і виглядає привабливо і відрізняється особливою практичністю. Невелика кількість синтетики дозволить не переживати про з'являння заломів і насолоджуватися трапезою в колі сім'ї. Такі скатертини оптом представлені в різних кольорах, тому підібрати потрібну не складе труднощів.\nБавовна. Другий фаворит для господинь, які із задоволенням замовляють і використовують кухонні рушники оптом. Натуральний гіпоалергенний матеріал чудово вбирає вологу, зберігає форму і не потребує особливого догляду. Купити скатертини оптом для повсякденного використання з бавовни - правильне рішення.\nЗмішані тканини. До числа гібридних матеріалів відносять бамбук, поліестер, змішаний з бавовною. Перевагою таких тканин є те, що дані скатертини оптом не мнуться, швидко сохнуть і невибагливі в догляді. Практичні матеріали підходять для виготовлення кухонного приладдя для щоденного використання.\nЯкщо ви плануєте придбати якісний текстиль, зверніть увагу на тканини з просоченням. Обробка матеріалу дозволяє захистити кухонні меблі від пошкоджень і попадання вологи. Відгуки говорять про те, що такий варіант кращий для пар з маленькими дітьми, які часто проливають рідина на стіл.\nЯк вибрати колір тканини для кухонного приладдя\nКупівля рушників оптом гарна ідея! В одній колірній гамі з кухонним приладдям дозволяє підтримувати єдиний стиль в оформленні. Але в будь-якому випадку варто враховувати переважні кольори в дизайні обідньої зони. Не бійтеся додати контрастні нотки і створити більш сміливий стиль.\nІноді зробити вибір кольору необхідно з метою коригування свого ставлення до прийому їжі. Психологи запевняють, що посилити апетит допоможуть тканини червоного або оранжевого відтінку. Фіолетовий і синій кольори надають заспокійливо вплив. Якщо хочете привести фігуру в форму, віддавайте перевагу кольорового оформлення в цій палітрі.\nЗамовити скатертини оптом і інше приладдя для будинку можна в інтернет-магазині «Махровий світ». Тут представлений широкий асортимент виробів на будь-який смак, а покупка не вдарить по сімейному бюджету. Досить додати відповідні ковдри оптом в кошик, і попередню оплатна вартість стане відомою.\nДоставка обраних товарів здійснюється надійними компаніями-перевізниками в будь-яке місто України. Транспортування замовлень займає не більше 3 днів, незалежно від місця проживання. Крім цього, передбачена послуга доставки скатертини оптом і за межі України.\nОтримати консультацію з питань, пов'язаних з купівлею або отриманням, можна у менеджера по телефону. Контакти вказані на сторінках сайту, там же можна подивитися скатертини оптом і інші представлені найменування. Детальний опис моделей дозволить придбати відповідний текстиль на свій смак.


Розмитнення вантажів з Китаю Під Ключ | Filan - доставка вантажів з Китаю з розмитненням\nРозмитнення товарів з Китаю\nРозмитнення товарів з Китаю є важливим етапом процесу доставки в Україну. Помилки, допущені на будь-якому з етапів митного оформлення, приведуть до штрафних санкцій, Ви навіть ризикуєте не отримати свій вантаж.\nЦе послуга нашої компанії, яка надається в рамках процедури доставки ваших товарів з Китаю в Україну.\nМи беремо на себе організацію проходження митниці і вирішимо всі питання зовнішньоекономічної діяльності.\nМитне очищення вантажів буде пройдене правильно, а завдяки багаторічному досвіду роботи нашої компанії, Ви будете впевнені в кінцевому результаті!\nНайголовніше про послугу\nДивитися відео від компанії Fialan\nFialan виконає для вас наступні роботи\nНа свій розсуд Ви можете замовити тільки окремі послуги або укласти договір «під ключ». Доставка і розмитнення вантажів з Китаю з Fialan дозволяє здійснювати вантажні перевезення по налагодженній схемі з мінімальними часовими і матеріальними витратами. Товар підлягає страхуванню, а терміни виконання замовлення прописуються в контракті. У разі несвоєчасного постачання клієнт отримує компенсацію за кожен день затримки, незалежно від обставин.\nРозраховуємо вартість митного оформлення вантажу, визначаємо суми митних платежів\nЗбір всіх необхідних документів, отримання ліцензій та сертифікатів\nОцінка перспективи переміщення товару через кордон без коригування ТЗ або інших ризиків\nПідбір кодів згідно з класифікатором УКТЗЕД\nСупровід учасника ЗЕД на переговорах з контрагентами, укладення договору і його перевірка\nОплата обов'язкових зборів і платежів\nОформлення вантажу на митниці - складання і подання митної декларації\nЗберігання в прикордонному терміналі\nСупровід при огляді товару, підтвердження митної вартості, захист прав клієнта\nДоставка і розмитнення з Китаю від Fialan\nЗамовник надає докладний опис товарної партії, обсяг і вагу вантажу, країну походження і відправлення, інвойсову вартість. На підставі цієї інформації ми формуємо комерційну пропозицію і виставляємо рахунок на наші послуги. Після узгодження всіх деталей підписуємо договір з клієнтом на надання послуг.\nКлієнт відправляє скани всіх необхідних документів. Fialan розраховує суми витрат, підбирає коди УКТ ЗЕД і заповнює декларацію.\nДекларація з пакетом необхідних документів подається до митного органу для проходження процедури митного очищення. Ми супроводжуємо товар на всіх етапах процедури.\nПередача вантажу клієнту\nПісля проходження митного очищення товар перевантажується на транспорт і направляється замовнику, який заздалегідь готує місце, придатне для вивантаження товару.\nЯк відбувається розмитнення вантажу з Китаю\nДоставка і митне оформлення вантажів з Китаю вимагає значних витрат власного часу. При співпраці з «Fialan» доставка вантажів з Китаю з розмитненням не вимагає вашої участі. А значить, з'явиться більше вільного часу для вирішення поточних бізнес-задач.\nДоставка і розмитнення товару з Китаю включає:\nПідготовка необхідних документів ВМД, МД-1.\nПри необхідності - отримання сертифіката УкрСЕПРО\nРеєстрація в митних органах\nОплата встановлених тарифів\nПроходження митного огляду\nВипуск вантажу з порту. Оформлення товарно-транспортної накладної\nГоловний документ при розмитненні - митна декларація. Її подача можлива декількома способами: самостійно, передача декларації через брокера або ввезення вантажу під контракт брокера. З компанією Fialan розмитнення вантажів з Китаю проходить без Вашої участі - ми все робимо самі.\nДля проходження митного оформлення необхідно надати наступні папери:\nДоговір, підписаний з постачальниками. Документ містить докладні умови покупки, опис продукції, її кількість, вартість а також вид упаковки. Договір складається на двох мовах.\nПакувальний лист (Packing List). У ньому вказуються дані про кількість продукції, кількість пакувальних місць і способі упаковки.\nНакладна на транспортування, що підтверджує право не перевезення товару і отримання продукції. У ній вказують ім'я перевізника, найменування одержувача, дані про відправника, опис продукції.\nПрайс. Він є підтвердженням ціни, по якій товар був куплений в Китаї. Прайс, при необхідності, завіряється в ТПП Китаю. Всі товари мають певну ціну, на основі якої платять мито на митниці.\nВсі ці документи потрібні, щоб митне очищення вантажів з Китаю було пройдене, тому ми знаємо, як важливо подбати про них заздалегідь.\nВартість розмитнення товарів з Китаю\nСамостійно дізнатися вартість розмитнення товарів можна скориставшись спеціальним митним калькулятором. Але врахуйте, що він покаже лише приблизне значення. Більш точну суму розмитнення можна дізнатися у відповідних органах, які цим займаються.\nЦіна розмитнення з Китаю буде сильно залежати від:\nваги і обсягу вантажу\nнаявності преференцій за кодом продукції\nчасу необхідного на оформлення документів.\nЩоб процес розмитнення пройшов добре, щоб його вартість не була занадто високою, краще звернутися до професіоналів, які мають багаторічний досвід митного оформлення вантажів з Китаю. Експерти компанії Fialan допоможуть Вам пройти процедуру митного оформлення ваших вантажів з Китаю.


Читати Джанні Родарі «Джіп у телевізорі» | ПОРТФЕЛЬ\nДжіп у телевізорі\nПереклад: Іван Труш\nСімнадцятого січня о вісімнадцятій годині тридцять хвилин восьмирічний Джамп’єро Бінда на прізвисько Джіп, який живе в Мілані на вулиці Сеттембріні, будинок 175, квартира 14, увімкнув телевізор, зняв черевики і зручно вмостився в зеленому шкіряному кріслі, тішачись наперед новим фільмом із серії про індіанців «Пригоди Білого Пера».\nПраворуч від Джіпа, в такому самому зеленому кріслі, сидів його п’ятирічний братик Філіппо Бінда, або просто Фліп. Для зручності він теж зняв черевики і недбало кинув їх на підлогу.\nБратів розділяв не тільки вік, а й футбольні пристрасті. Джіп уболівав за команду «Інтер», а Фліп — за команду «Мілан», що, зрештою, не дуже важливо для нашої історії — вона почалася о вісімнадцятій годині тридцять хвилин, коли у Джіпа зненацька засвербіли ноги.\nО вісімнадцятій годині тридцять дев’ять хвилин Джіп відчув, що якась таємнича сила підняла його в повітря. Лише на одну-єдину мить він зупинився, наче ракета перед запуском у космос, і, пролетівши через усю кімнату, шугнув головою в телевізор.\nАле хлопець одразу вимушений був сховатися за скелю, щоб уникнути індіанських стріл, які свистіли з усіх боків. Тепер він спантеличено дивився в кімнату, де біля порожнього крісла лежали його черевики, та слухав, як репетував до безтями здивований Фліп:\n— Ой! Ой! Ой! Як це тобі вдалося? Ти навіть скла не розбив!\n— Я й сам не знаю, Фліпе!\n— Та ти ж у телевізорі, за екраном, ніби індіанець Біле Перо! Кудою ти туди проліз?\n— Не знаю, Фліпе!\n— Ну й дива! Відійди трішки вбік, бо я нічого не бачу.\n— Я боюся поворухнутися. Кругом свистять стріли.\n— Ну й боягуз ти! Через тебе нічого не видно!\nТим часом запекла битва на екрані тривала. І ось плем’я Білого Пера знову святкувало перемогу Тут сцена швидко перемінилася. Скеля, за якою ховався Джіп, несподівано зникла, і хлопець опинився під копитами коня.\n— Ой! — перелякано скрикнув Фліп.\nПроте боявся він даремно — кінь був учений і навіть не торкнув Джіпа.\n— Ну, якщо вже ти опинився в телевізорі,— сказав Фліп,— то спитай Біле Перо, чому вже другий тиждень не видно безстрашного вождя Громову Хмару.\n— Він не розуміє по-італійському!\n— А ти спершу скажи йому чарівне слово— «Хуг!»\n— Хуг! — вигукнув Джіп.\nАле в Білого Пера були важливіші справи — він саме звільняв од мотузок свою дружину з довгою чорною косою, яку вороги прив’язали до стовпа.\n— Хуг, хуг! — несміливо повторив Джіп.\n— Голосніше! — підбадьорював його Фліп.— Одразу видно, що ти боягуз. Усі вболівальники «Інтера» такі...\n— Зате хоробрі вболівальники «Мілана» сидять собі в кріслах. Хвалько!\n— Так?! Ось зараз вимкну телевізор, тоді знатимеш.\nФліп скочив на підлогу й босоніж підбіг до телевізора.\n— Не смій! — розпачливо зарепетував Джіп.\n— Хоч кричи, хоч не кричи, а я вимкну!\n— Мамо, рятуй!\n— Що скоїлося? — гукнула синьйора Бінда з кухні, де вона саме прасувала.\n— Фліп хоче вимкнути телевізор!\n— Фліпе, перестань бешкетувати,— спокійно звеліла мати.\n— А Джіп ускочив у телевізор!\n— Облиш свої жарти, Джіпе,— мовила мати, прасуючи білизну.— І не торкайся телевізора, його не важко й поламати.\n— Та де там торкнувся — він весь туди заліз! — переможно вигукнув Фліп.— Тільки черевики залишилися!\n— Скільки разів я вам говорила: не ходити босоніж по підлозі! — суворо сказала синьйора Бінда.\n— Фліп теж зняв черевики! — дав відкоша Джіп.\nТут синьйора Бінда вирішила, що пора вже втрутитися.\nЗітхнувши, вона поставила праску на підставку, прочинила двері в кімнату і:\n— Ой Джі-і-іпе!\n— Що це ти собі надумав, синочку?\n— Слово честі, я не винен,— голосно схлипуючи, пробелькотів Джіп.— Я нічого поганого не робив. Тихенько сидів. Подивися...— і він показав на порожнє крісло, ніби закликаючи його в свідки на свій бік.\n— Що скаже батько? — прошепотіла синьйора Бінда й важко опустилася в крісло.\nТут саме вернулася додому тітка Емма — вона ходила грати в лото.\n— Що я бачу! — вигукнула вона, суворо дивлячись на свою молодшу сестру, синьйору Бінду.— І ти дозволила дітям грати в таку небезпечну гру?\nЇй у двох словах розповіли, що трапилось. Але тітка Емма не повірила.\n— Таємнича сила? Дурниці! Скажіть правду: Джіп вирішив у такий спосіб уникнути прочуханки від батька. Хіба він не отримав учора двійку з арифметики? А тепер спробуй упіймати його. Але нічого йому не вдасться: я зараз же викличу механіка.\nПісля довгих умовлянь механік обіцяв прийти хвилин через десять.\nТим часом червоношкірі чемно поступилися місцем на екрані не дуже молодій синьйорі, котра почала пояснювати, як приготувати салат без олії.\n— Це страшенно нудно,— пробурчав Фліп. І тут йому спало на думку взятися за малювання. Він розклав на столі великий аркуш паперу, фарби, пензлики — свої та Джіпові.\n— Мамо, він узяв мої пензлики! — голосно запротестував Джіп, виглянувши з-за салатниці.\n— Фліпе, не чіпай братових речей!\nУдаючи, ніби це не до нього, Фліп спокійнісінько заходився малювати синє небо улюбленим Джіповим олівцем.\nДжіп кричав, погрожував, дати братові прочухана, але добратися до нього, ясна річ, не міг. Від злості Джіп заойкав щосили. Аби заглушити братів голос, Фліп зарепетував і собі. А мати й тітка Емма гукали на все горло хлопцям, щоб ті заспокоїлися.\nУ розпалі такого шарварку до кімнати зайшов сам глава сім’ї — бухгалтер Джордано Бінда.\n— Гарненько мене зустрічають після роботи,— проказав він.\n— Ти не хвилюйся, любий,— поквапилася заспокоїти чоловіка синьйора Бінда.— Зараз прийде механік.\n— Коли ще й він галасуватиме, то вже неодмінно приїдуть пожежники. А навіщо, власне, механік? Знову зіпсувалася пральна машина?\n— Ні, заради Джіпа.\n— Заради Джіпа? Б’юся об заклад, він знову спалив мою електробритву. До речі, де він?\n— Я тут, татусю,— почувся жалібний голосок.\nПовернувшись на голос до телевізора, Джордано Бінда застиг, мов статуя.\n— Ну, коли вже таке сталося, то йому треба вибачити. Наступної чверті наш Джіп матиме найкращу оцінку з арифметики на весь Мілан! — заторохтіла тітка Емма.\n— Джіп матиме найкращу оцінку з арифметики на весь Мілан? — розгублено перепитав синьйор Бінда.\n— Зараз я дам тобі підписати його щоденник,— мовила тітка Емма.\nІ славна тітка рішуче попрямувала до письмового столу, в якому вона сама заховала до пори до часу Джіпового щоденника від грізного батька.\n— Не треба, не треба,— відповів синьйор Бінда.— Річ тут не в поганих оцінках, а в жахливій хворобі. Цими днями в газеті була стаття якогось Родарі про одного адвоката, що захворів на таку недугу. Той адвокат так захопився телевізійними передачами, що навіть забув про свою дружину та дітей, занедбав щоденні справи. Цілими днями він просиджував перед телевізором і дивився все підряд: кінокомедії, наукові лекції, доповіді, уроки для неписьменних, передачі про етруські поховання тощо. Точнісінько як Джіп і Фліп. Ясна річ, це хвороба.\n— Ну, а потім?\n— А потім він як був — у сорочці, в штанях з підтяжками — вскочив у телевізор і просидів там аж три дні. Уявляєте собі, в такому непристойному вигляді він приймав клієнтів.\n— А як же він звідти вибрався?\nБухгалтер Бінда розтулив був рота, але так нічого й не відповів. Він вибіг у коридор і постукав у двері свого сусіда, адвоката Проспері. Ні, це не той адвокат, що вскочив у телевізор, а зовсім інший, бо в Італії адвокатів — хоч греблю гати.\n— Добривечір, синьйоре Бінда! Заходьте. Чим можу прислужитися?\n— Не позичили б ви мені хвилин на десять вашого телевізора?\n— Зараз? Ось-ось передаватимуть теленовини. А я дуже цікавлюся всім, що відбувається на білому світі. Чому б вам не зайти до мене, якщо ваш телевізор зіпсувався?\nБухгалтер Бінда пояснив адвокатові, у чім річ, і додав:\n— У газеті навіть писалося, як лікувати цю недугу. Навпроти телевізора, в якому опинився хворий, треба поставити інший телевізійний апарат, і тоді новий екран почне притягати до себе хворого. А коли хворий вилетить із колишнього телевізора й опиниться в повітрі, треба одразу вимкнути обидва телевізори. Тяжіння зникає, і хворий падає на долівку. Певна річ, слід заздалегідь постелити килимок, щоб він не забився. Отого адвоката, про якого я щойно розповідав, урятували саме так. Але, падаючи, він сильно вдарився головою об підлогу і в нього на лобі вискочило три гулі.\nАдвокат Проспері терпляче вислухав сусіда, а відтак йому закортіло особисто глянути на Джіпа. Хлопець знічено привітався з ним. Зрештою, адвокат заявив, що охоче допоможе сусідові, але тільки після теленовин:\n— Знаєте, новини — єдина передача, яка мене цікавить.\nНа жаль, після новин діти адвоката Проспері зняли страшенний репет і навідріз відмовилися дати телевізор. Вони хотіли дивитися «Веселу карусель» і годі було їх умовити.\nСкоцюрбившись, бідолашний Джіп перетерпів у телевізорі ще й «Веселу карусель». Ледве він ухилився від зубної пасти, що летіла з величезного тюбика, як потрапив під мильну піну. Він чхав і кашляв від отих пекучих бульбашок, що набилися йому в очі та ніс. Аж тут на його майку розлився чудернацькими узорами якийсь липкий лак. Жахнувшись, тітка Емма скрикнула й гірко заплакала, а Фліп аж заливався єхидним сміхом, і велика кулькова ручка намалювала йому під носом розкішні вуса. Тим часом, зголоднівши, Джіп простягнув руку за солодким сиром, але не виявив належної спритності: сирок зник, натомість із-поміж пальців полізла тягуча мазь від ревматизму.\nПісля «Веселої каруселі» адвокат Проспері переніс, як обіцяв, свій телевізор до помешкання Бінди, бурмочучи однак:\n— Зараз по Євробаченню показуватимуть бокс... Розумієте, це єдина передача, яка мене цікавить!\nНарешті адвокатового телевізора акуратно поставили проти телевізора, в якому Джіп і досі витирав сліди своєї програної битви з рекламою. Тітка Емма розстелила на підлозі килими та покривала, позносивши їх з усіх кімнат, щоб Джіп, падаючи, не набив собі великих гуль.\n— А тепер увага! — попередив Джордано Бінда.— Коли я скомандую, треба вимкнути обидва телевізори. Але пильнуйте: це треба зробити в одну й ту саму мить. Ти, Джіпе,— додав він, звертаючись до свого сина не телеекрані,— дивися в телевізор синьйора адвоката.\nДжіп так і зробив. Він відчув, що в нього знов, як і тоді, засвербіли ноги. Ще мить — і він, захитавшись, піднявся, мов ракета на старті, а потім із швидкістю звуку перелетів кімнату.\nВражений незвичним видовищем, бухгалтер Бінда забув дати команду. Джіп шугнув у телевізор адвоката Проспері і ... зник.\n— Джіпе, де ти? Ти чуєш нас, Джіпе?\nНа екранах обох телевізорів лупцювали один одного італійський та англійський боксери. А Джіп? Джіп зник без сліду.\n— Швидко перемкніть телевізори на другу програму! Але й по другій програмі ні в одному, ні в другому\nтелевізорі Джіпа й близько не було.\nУ цю мить задзеленчав дзвінок. У дверях стояв механік.\n— Викликали? Що сталося?\nВсі знають, що механіки завжди запізнюються.\nДиректор клініки міста Стокгольма, професор Лундквіст, оглядав з допомогою найновішого пристрою свого пацієнта — лісоторговця Скоглунда, бо виникла підозра, що той захворів на виразку шлунка. Новий пристрій професора — це всього-на-всього тоненька трубочка, яку вводили через рот у стравохід хворого. Але на кінці трубочки була маленька, завбільшки з головку шпильки, телекамера, вона передавала через дроти всередині трубочки на екран телевізора все, що робилося в шлунку пацієнта.\n— Готово? — спитав професор у свого помічника та двох сестер.\nУсі троє влад відповіли по-шведському: «Так».\n— Починаймо,— сказав професор.\nВін обережно просунув трубочку в стравохід лісоторговця, легенько натиснув кнопки пристрою, і ось на екрані телевізора з’явилося значно побільшене зображення шлунка хворого.\n— Ой! — вигукнули обидві медичні сестри по-шведському. Але це слово будь-якою мовою — італійською чи китайською—звучить однаково.\n— Ви, пане Скоглунд, не турбуйтеся, все буде гаразд. Думайте собі про ціни на тополі, березу або про розмір податків. Огляд вашого шлунка триватиме не довше десяти хвилин. Ми просто ознайомимося, так би мовити, з вашою шановною травною майстернею... Пані Ріто, додайте напруги для чіткішого зображення на екрані. Ось так, чудово. Що ж ми бачимо?\nЧотири пари очей одночасно закліпали вісьмома парами вій.\n— О господи! — вигукнув помічник професора.\n— Ой! — скрикнули обидві медичні сестри.\n— Ви людожер! — жахнувшись, крикнув професор Лундквіст.\nНа екрані телевізора видно було, як у шлунку лісоторговця сидів Джамп’єро Бінда, на прізвисько Джіп, і, нудьгуючи, колупав собі пальцем у носі. Зауваживши, що на нього дивляться, хлопчик підвівся і чемно вклонився.\n— Пане Скоглунд,— вигукнув професор,— ви приховали від мене справжні причини своєї недуги. Чи ви гадали, що з’їли хлопчика і вам удасться замести сліди свого злочину? Як вам не соромно! Ви хворий не на виразку шлунку, ви — людожер!\nЛісоторговець, ясна річ, здивувався вкрай, бо не бачив екрана й не міг зрозуміти, за що його лають. А втім, лежачи з телекамерою в шлунку, він не міг і слова сказати.\n— Людожерство в двадцятому столітті! — репетував далі професор.— Зараз, коли колонії здобувають незалежність, стають цивілізованими, лісоторговці займаються людоїдством.\n— Професоре,— сором’язливо обізвалася одна з медичних сестер.— Здається... дитина подає якісь знаки. Вона ще жива, дивіться!..\n— Бідолашний, він навіть без черевиків...— прошепотіла друга медична сестра.\n— Добре, що хоч шкарпетки залишив! — вигукнув помічник професора, окинувши розгубленого хворого суворим поглядом.\n— Тихше,— сказав професор і оглянув Джіпа з голови до шкарпеток.— Як ти себе почуваєш, хлопчику? — спитав він.\n— Квік, прік, квак, марамак,— відповів Джіп.\n— Дивна мова,— буркнув професор Лундквіст.\nНасправді Джіп відповів професорові по-італійськи:\n«Я нічого не розумію». Але професор не знав жодного італійського слова. Ну, а Джіп не знав нічого по-шведському, і для нього запитання професора теж прозвучало досить дивно, а саме: «Квік, прік, квак, марамак».\n«Чудернацька якась мова»,— подумав Джіп.\nНа щастя, одна з медичних сестер улітку відпочивала поблизу Неаполя, трохи навчилася по-італійськи, тож могла бути за перекладача.\n— Як ти себе почуваєш? — повторив запитання професор.\n— Дякую, добре,— відповів Джіп.\n— Він зробив тобі боляче, хлопчику?\n— Як хто? Скоглунд, чорт забирай!\n— Я його не знаю.\n— Що ж ти тоді робиш у нього в шлунку! В твоєму віці я не лазив по чужих шлунках. Тим більше в іноземців.\n— Присягаюсь вам, пане професор, я не винен.\n— Ти не винен, Скоглунд не винен, усі не винні. Хто ж тоді винен? Я чи король Швеції? Чи кінна варта?\n— Ви розумієте, я...\n— Годі. Сиди тихо й не ворушись. А ми подумаємо, як тобі допомогти,— щось сердито бурмочучи собі під ніс, професор обережно витягнув трубочку з телекамерою із шлунка лісоторговця, який нарешті зміг говорити.\n— Професоре, мій стан серйозний? — спитав він перелякано.\n— Дуже серйозний.\n— Виходить, мені доведеться вже сьогодні лягати в клініку на операцію.\n— Може, в клініку, а може, й до в’язниці. З’їсти восьмирічного хлопчину в чому той був, а потім спокійно прийти до хірурга, щоб той вийняв його, ніби колючку з п’яти, а потім знов спокійно продавати дерево оптом і вроздріб.\n— Пробачте, якого хлопчину?\n— Ось цього,— гнівно відказав професор і тицьнув пальцем пацієнта в груди.\n— Я тут! — крикнув Джіп.— Я цілий день тут сиджу.\nПрофесор, помічник професора, дві медичні сестри і лісоторговець обернулися до телевізора й побачили на екрані Джіпа. Він розпачливо вимахував руками й від безсилої люті притупував на місці.\n— Отже, в шлунку пана Скоглунда ти не був,— глибоко задумавшись, дійшов висновку Лундквіст.— Це звичайна технічна перешкода.\n— Мене звати Джамп’єро Бінда. Я живу в Мілані й ненароком упав у свій телевізор.\n— Це мій телевізор! — зарепетував професор.— І тут не Мілан, а Стокгольм. Ти не маєш ніякого права перешкоджати моїм дослідам. Це саботаж, а може, й шпигунство.\nХтозна, які ще страшні звинувачення звалились би на голову Джіпа, але в цю мить не стало струму і екран погас. Коли знову з’явилося світло, екран був чистий і білів, мов засніжене поле. А Джіп зник, і від нього не лишилося ні плямки, ні смужечки на екрані.\nЛісоторговець Скоглунд так і не второпав, чому професор Лундквіст назвав його людожером, і пішов, чухаючи собі потилицю. А сам професор до того розлютився, що навіть забув узяти з хворого гроші за медичний огляд.\nУ підвалі старовинного німецького замку на березі Рейну два поважні пани грали в шахи. Час від часу вони позирали на екран телевізора, де тремтіло зображення вішалки з одягом.\nАле відколи це в перервах між телепередачами замість краєвидів стали показувати вішалки?\nТут необхідно дещо пояснити.\n1. Два поважні пани — це професор Сільвіус Леопольд Лінкенбейн, директор бібліотеки міста Бармштадта, і Джорджо Вільгельм Федеріко Рехтенбейн, старший інспектор поліції того самого міста. Обидва пани не люблять поганого пива. Але ще менше вони люблять дивитися телевізор.\n2. У старовинному німецькому замку міститься бібліотека, директор якої пан Лінкенбейн.\n3. На екрані телевізора видно коридор бібліотеки, де і стоїть вішалка, на якій висять пальта шановних читачів.\n4. У коридорі за рамою однієї з картин схована малесенька телекамера, вона передає зображення в підвал, де пани Лінкенбейн і Рехтенбейн грають у шахи.\n5. Цю хитру систему стеження встановлено, щоб виявити...\nТут на екрані з’явився якийсь молодик. Він підійшов до вішалки, повісив пальто й попрямував до бібліотеки.\n— Поки що нічого,— обізвався професор Лінкенбейн.\n— Нічого поки що,— підтвердив інспектор Рехтенбейн. При цьому, як ви помітили, він трохи переставив слова.\nІ обидва шановні пани грали далі в шахи. Із купи старовинних пожовтілих книг вилізла миша, але ніхто не звернув на неї уваги. Миша спокійно забігла в свою шпарку.\nТа ось ліворуч на екрані з’явилися дві молоді жінки. Вони зняли свої шубки з штучного хутра й повісили на вішалку поряд з іншими пальтами. Весь цей час професор Лінкенбейн та інспектор Рехтенбейн не зводили з них очей.\nКоли обидві жінки зникли з телеекрана, професор Лінкенбейн сказав:\n— Приємні дами.\n— Ні, граційні,— поправив його інспектор Рехтенбейн.— Але прислужитися нам у даному випадку не можуть.\n— На жаль, не можуть,— погодився професор Лінкенбейн, не надто впевнено підсовуючи крайнього пішака.\nЦієї миті на екрані з’явився Джіп.\n— Ого! — вигукнув професор Лінкенбейн.— Хлопчик!\n— Цікаво! Навіть дуже! — підтвердив інспектор Рехтенбейн.— Ви помітили? Він без черевиків. Для чого, по-вашому, він зняв черевики, шановний пане?\n— Це дуже підозріло,— погодився професор Лінкенбейн.— Може, він і є той самий злодюжка, який уже п’ятнадцять вечорів підряд вичищає кишені читачів нашої старовинної бібліотеки, окраси й гордості Бармштадта і...\n— Буона сера... Добрий вечір,— сказав Джіп.\nПрофесор Лінкенбейн та інспектор Рехтенбейн здивовано глянули один на одного.\n— Вітаю вас. Отже, ви знаєте італійську мову,— сказав професор інспекторові.\n— Привітати треба вас. Адже я навіть рота не розтулив,— відказав інспектор професорові.\n— Даруйте,— вів далі Джіп з екрана.— Ви не можете пояснити, куди я потрапив? Мене звати Джамп’єро Бінда, я живу в Мілані, на вулиці Сеттембріні, будинок сто сімдесят п’ять, квартира чотирнадцять.\nОбидва поважні пани одночасно скочили із стільців і підбігли до телевізора.\n— Стій і не ворушися! — звелів інспектор Рехтенбейн Джіпові.\nВін натиснув кнопку, і на екрані з’явилося двоє поліцейських у мундирах. Вони вискочили з комірчини, де ховалися досі, впевнені, що тепер, нарешті, спіймають злодюжку. Вони поглянули навколо — на підлогу, на стелю, понишпорили серед пальт. Нікого. Тоді вони, вкрай здивовані, глянули в дзеркало на свої носи.\n— Осли! — загорлав інспектор поліції, тупаючи ногами.— Дурні клаповухі! Не бачите далі свого носа. Ось він, злодюга! Він навіть не намагається сховатися. Ти злодій? Признавайся! — звернувся він до Джіпа.\n— Ні, ви помиляєтесь,— відповів Джіп.\n— Не відмовляйся! Тільки крадії знімають черевики, щоб безшумно пробратися до квартири або до бібліотеки.\n— Але ж я зняв їх, щоб не забруднити крісло, та й сидіти зручніше без черевиків. Я сюди потрапив не по своїй волі. Я полонений...\n— Чудово! Ти сам признався, що ти наш полонений.\nТим часом поліцейські відійшли, сердито лаючи того дурня, інспектора Рехтенбейна. Вони, звичайно, нічого не побачили, тому й не зрозуміли, навіщо їх потривожили.\nА інспектор правив своєї:\n— Признавайся, хто навчив тебе красти? Куди ти подів поцуплені речі? Ну стривай! Тепер твоїм батькам доведеться заплатити й за спеціальну телевізійну установку, яку ми змушені були купити.\nПочувши про своїх батьків, Джіп згадав, як давно він не був удома, і гірко заплакав.\n— Він плаче — отже, він винен! — переможно вигукнув інспектор.\n— Не кваптеся з висновками, шановний інспекторе! Злодієм може бути тільки постійний читач нашої бібліотеки. Хіба не так? А я цього хлопчика вперше бачу. Правда, не зовсім ясно, навіщо він зняв черевики. Де ти, власне, зараз є? — звернувся професор до Джіпа.\n— Я й сам хотів би це знати. Скоріше всього в телевізорі.\n— Отже, ти не в коридорі? А пальта на вішалці ти бачиш?\n— Бачу. Але це не справжні пальта, а телевізійні. Бо я сам на екрані.\n— Ясно,— сказав професор.— Дитина чиста, як джерельна вода. Може, десь відійшов контакт, і внаслідок цього...\nПрофесор Сільвіус Леопольд Лінкенбейн пустився був у довгі технічні пояснення, але раптом замовк. На екрані з’явився солідний літній пан. Він одягнув своє пальто та капелюх, швидко оглянувся і... засунув руку в кишеню чужого пальта. За мить він обнишпорив кишені десяти пальт, забираючи собі все, що йому сподобалося.\nЦього разу інспектор не марнував дорогоцінного часу. Він миттю натиснув сигнальну кнопку. Поліцейські вискочили із своєї схованки. Злодій намагався втекти, але його тут же схопили й скрутили руки, хоча він відчайдушно захищався.\nНарешті на екрані залишилися Джіп та вішалка з пальтами. Професор Лінкенбейн та інспектор Рехтенбейн розгублено чухали потилиці.\n— То ти з Мілана? — спитав професор Лінкенбейн.— Знаю, знаю. Бував там. Гарне місто: собор, славетна фреска Леонардо да Вінчі «Тайна вечеря», смачненькі печива...\n— Але ви не знаєте мого батька! — вигукнув Джіп.— Він завжди вірить тітці Еммі. А вона впевнена, що я втік з дому, бо боявся показати батькові щоденника.\nВ мене двійка з арифметики.\n— З арифметики? Це погано. У двадцятому столітті, коли навіть машини вміють рахувати! А що тобі найважче дається? Мабуть, ділення?\n— Ні, я часто плутаю міри довжини з мірами об’єму. Буває, в задачах вимірюю довжину шосе від одного міста до другого в літрах, а вино — у метрах.\n— Це жахливо,— пробурмотів професор Лінкенбейн.\nІнспектора Рехтенбейна дуже засмутила така нерозважливість Джіпа, і він заходився разом з професором розв’язувати та вирішувати задачі. Але відповіді в них не сходилися. Обидва поважні пани, забувши про Джіпа, почали завзято сперечатися. Вони по черзі писали у блокноті якісь складні формули, вихоплювали один в одного кулькову ручку. Коли ж нарешті вони дійшли згоди та згадали про Джіпа, на екрані не було нікого, крім звичайних смужок.\nДжіп зник, наче його й не було.\nДЖІП У МОРІ, НА СУШІ ТА В КОСМОСІ\nНаступних двадцять чотири години Джіпа бачили на екранах телевізорів у всіх куточках нашої планети. Його зображення з’являлося то в одній програмі, то в іншій, ніби більярдна куля, що літає від краю до краю стола, ніяк не потрапляючи в лузу.\nО сьомій годині ранку біля Марселя італійські та французькі водолази з телевізійними камерами опустилися на морське дно з борту корвета «Мерендіна», щоб показати глядачам, як піднімають старовинне римське судно, котре потонуло багато століть тому. Недавно один любитель підводного полювання цілком випадково наткнувся на цей корабель з часів імператора Трояна, навантажений вином та оливою.\nЗ капітанського містка «Мерендіни» італійські та французькі телеоператори й репортери, дивлячись на екран, з радісними вигуками показували то великі рибини, то рибу-молот, а ті, ніби знаючи, що на них дивляться телеглядачі, вітально помахували плавниками, наче руками.\nА ось і затонуле судно. Майже дві тисячі років пролежало воно на морському дні, затягнуте піском та мулом. На екрані видно, як водолази, неповороткі й кумедні в своїх незграбних скафандрах, запливають через пробоїну до корабельного трюму, де повно амфор, серед яких, мабуть, і посуд самого імператора. Раптом серед тих старовинних і коштовних речей на екрані телевізора з’явилося Джіпове обличчя. На борту «Мерендіни», перебиваючи один одного, закричали репортери й телеоператори:\n— Дивіться, утопленик!\n— Це хлопчик! Він живий!\n— Авжеж живий: утопленики не усміхаються!\n— А може, це русалчин син?\n— Та ні, тоді в нього був би риб’ячий хвіст.\nТут Джіп зник так само несподівано, як і з’явився. А водолази, коли їх підняли згодом на палубу, клялися, що на затонулому судні вони бачили тільки черепашок та уламки глечиків.\nО восьмій годині ранку рух через Суец дуже жвавий. Різні кораблі пливуть туди й сюди вузьким каналом, що сполучає Середземне та Червоне моря. Капітани суден точно виконують вказівки керівництва каналу, яке стежить за рухом кораблів, послуговуючись численними телекамерами, що встановлені обабіч цього важливого водного шляху.\nВідразу після восьмої години головний лоцман Ахмед спостерігав у своєму телевізорі дивовижні речі. Хлопчина з допитливими злодійкуватими очима, якого він щойно бачив на грецькому пароплаві «Еноссіс», вигулькнув з голландського танкера «Спіноза», а звідти без будь-яких труднощів переметнувся на велику баржу, навантажену худобою.\n— Це неможливо,— сказав Ахмед, протираючи очі.— Людина не може стрибати з корабля на корабель, наче пірат. Це ж нечувано.\nПостать Джіпа майнула ще кілька разів між вітрилами розкішної яхти, що належала багатому султанові, а потім зникла геть.\n«Цієї ночі я погано спав, а зараз це все мені, мабуть, приснилося»,— подумав єгипетський лоцман і подзвонив у бар, щоб йому приготували міцної кави.\nУ Югославії в дерев’яному будиночку сидів собі біля каміна лісничий і покурював люльку. Час від часу він поглядав на екран телевізора, бо його робота — пильнувати, чи не спалахне десь лісова пожежа. Але взимку пожежі виникають рідко, тому старий лісничий не думав кидати своєї улюбленої люльки та виходити з домівки.\nТа коли лісничий побачив, що з телевізора за ним пильнує незнайомий хлопчик, то в старого від подиву люлька випала з рота. Наш охоронець лісу давно вже не вірив у привиди та в забобони, але тепер, щоб якомога швидше відігнати нечисту силу, налив собі склянку слив’янки й вихилив її одним духом. А Джіп зник з екрана, ніби його там і не було.\nТелеглядачі бачили ще Джіпа в полум’ї доменної печі, в штрекові найглибшої шахти, в коридорах в’язниці та в банківському сейфові. Він перестрибував з однієї програми в іншу — то виступав у радянській телекомедії, то на концерті датського телебачення, то в огляді подій канадської програми, в Америці він витанцьовував на столі, за яким поважні експерти встановлювали розміри податків, у Китаї виступав разом з акробатами.\nКоли настала ніч, астрономи англійської обсерваторії націлили свої радіотелескопи на Сатурн і, ввімкнувши телевізор, чекали збільшеного зображення цієї дивної планети з її кільцями. І кого, ви думаєте, вони побачили? Звісно, Джіпа! Спершу астрономи вважали, що відкрили нове небесне тіло. Але вони тільки роти роззявили, коли Джіп сказав:\nПочувши це слово, яке латиною означає «Привіт!», професор Морган вигукнув:\n— Нічого собі! Інопланетяни говорять мовою древніх римлян!\nІ поки вчений астроном згадував яку-небудь фразу з творів Ціцерона, щоб відповісти, Джіп зник з екрана.\n«Це не інакше, як витівка співробітника нашої обсерваторії Пойнтера»,— зітхнув професор Морган і, щоб не залишатися в боргу перед колегою за дотепний жарт, він підняв трубку внутрішнього телефону, попросив доктора Пойнтера і серйозним тоном сказав:\n— Вас запрошує на вечерю адмірал Нельсон. Прибути в традиційному парадному одязі — на собі мати фрак і довгу перуку.\nСКІЛЬКИ КОШТУЄ ОДИН ХЛОПЧИК\nУ помешкання родини Бінди через п’ятнадцять хвилин після зникнення Джіпа зайшли одночасно двоє — представник телевізійної компанії та комісар поліції. Вони мали розслідувати незвичайний випадок. У квартирі ці шановні особи застали заплакану синьйору Бінду, Фліпа, що спав у кріслі, тітку Емму з оберемком килимів та доріжок, бухгалтера Бінду, який затято сперечався з адвокатом Проспері. Адвокат уперто намагався забрати свій телевізор додому.\n— Невже ви не розумієте,— благав бухгалтер сусіда,— що Джіп може повернутися з хвилини на хвилину, а ми не знаємо, на якому з двох екранів він буде!\n— Якщо на моєму,— я вам одразу скажу,— незворушно відповів адвокат.— Але на це мало надії. У телевізійній програмі на сьогодні про Джіпа не згадується. Хіба ви не читали програми? Сьогодні ввечері передача про те, скільки петрушки слід додавати в суп, щоб він був запашний. Мене цікавлять тільки такі передачі. Я її не просто дивитимусь, а робитиму нотатки.\n— Ви можете дивитись передачу й тут. Ось у цьому кріслі вам буде зручно.\n— Е-е, моє улюблене крісло з чорної шкіри. А під ноги я підставляю ще стільчика. І не знаю, як ви, а я об одинадцятій годині лягаю спати.\n— І, певне, вимикаєте телевізора?\n— Звісна річ.\n— А цього разу не вимкнете. Треба чекати Джіпа.\n— Цілу ніч?\n— Якщо треба буде, то й цілу ніч. Ми пильнуватимемо по черзі.\n— Добре мені діло! Кінескоп же перегорить. Ні, цьому не бувати! Я забираю свого телевізора додому!\nТут у суперечку втрутився комісар поліції, який став на бік бухгалтера, і адвокатові Проспері довелося піти додому без свого телевізора, щоправда, висловивши енергійний протест.\nПредставник телевізійної компанії та комісар поліції негайно почали розслідування. Проте воно тут же й закінчилося, бо ні один, ні другий не знали, з чого починати. Обидва вважали, що випадок незвичайний, цілком небувалий і почасти незрозумілий.\n— Але вже відомий один випадок такої хвороби, викликаної телевізійним тяжінням,— стояв на своєму бухгалтер Бінда.— Я сам читав про це в газеті статтю якогось Родарі. Коли мені не зраджує пам’ять, лікарі назвали цю недугу телевізіонітом.\n— Вигадки все це, любий синьйоре Бінда! Вигадки спритних журналістів. Часом журналісти, щоб показати себе, плетуть казна-що! — вигукнув представник телевізійної компанії.\n— Що правда, то правда,— озвався комісар поліції.— Ось недавно один журналіст детально описав, як украли похилу вежу в Пізі. Буцімто банда, що займається крадіжками історичних пам’яток, розібрала вежу по цеглині аж до підмурівка. Це схвилювало всю Італію. Ми потім опублікували кольорові листівки з зображенням похилої вежі. І всі могли переконатися, що газетяр набрехав, проте люди повірили вигадкам журналістів, а не листівкам, і звинуватили, ясна річ, поліцію в злочинній бездіяльності.\nПоки комісар поліції скаржився на працівників преси, тітка Емма розстелила в усіх кімнатах килими та доріжки і вирішила взяти командування на себе. Вона звеліла синьйорі Бінді перенести Фліпа в ліжко, синьйора Бінду заставила покласти на живіт грілку, щоб вигнати переляк, гостей запросила випити по чарочці наливки власного виробу, а потім, узявши олівця та папір, розподілила, кому й коли чергувати.\nУже закінчилася кулінарна передача, вже вродлива дикторка побажала всім на добраніч, а Джіп так і не з’являвся. Не з’явився він і вранці. Зате вийшли газети. Перші сторінки чорніли страшними заголовками: «Чи поверне екран свою здобич?» «Страшний злочин по першій програмі!» «Восьмирічного хлопчика проковтнув телевізор!!» «Зграя телебандитів тероризує все місто!»\nСтатті були ще тривожніші, ніж заголовки. І в кожній з них історію з Джіпом подано по-різному. В одних Джіпа називали «тихим русявим хлопчиком», в інших — «пустуном і задиракою». Одна газета натякала на те, що адвокат Проспері знає, мабуть, багато дечого, але чомусь мовчить. Адже це в його телевізорі скоївся злочин. А ще одна газета написала, ніби все це вигадки поліції. Насправді Джіпа викрали пришельці з космосу, певно, марсіяни — особливо небезпечні, бо вони невидимки.\n— Марсіяни! Невидимки! — голосно обурювалася тітка Емма, кинувши газети у відро для сміття.— Щоб ці журналісти вже самі поставали невидимками.\nА газети друкували повідомлення дедалі неймовір- ніші: то Джіпа бачили в Венеції, то в Голландії, то на Суецькому каналі...\n— Казна-що пишуть! Суецький канал...— роздратовано говорила тітка Емма.— Тих журналістів треба гнати втришия.\nНаступного дня, коли листоноша з ранковими газетами постукав у двері, тітка Емма ледь не грюкнула дверима перед самісіньким його носом.\n— У мене вже досить цього мотлоху! Поки я жива, у наш дім не потрапить не те що газета, але навіть клаптик обгорткового паперу.\n— Стривайте, стривайте!.. Хіба ви не чули новини?\n— Якої новини? Ідіть геть!\n— У газеті написано: вашого Джіпа шукають з допомогою цих самих штук... ну, як же вони звуться?\n— Звідки мені знати, яких штук!\n— Люба синьйоро, і в мене не питайте, бо на це дуже важко відповісти! Ті штуки схожі на бенгальські вогні, але це не вогні. Одне слово, що вам зашкодить подивитися газети? Там усе написано.\nТітка Емма неохоче взяла, наче гарячу сковорідку, пакет з газетами й віднесла його бухгалтерові Бінді, який саме закінчив чергувати біля телевізора й тепер збирався до праці.\nФліп схопив собі одну газету й, хоча не вмів читати, заходився розпізнавати окремі великі букви.\n— Ура-а! — закричав він.— Ось буква «Я»!\nКоротше кажучи, в газеті було надруковано таку статтю. Молодий японський професор Яманака дійшов висновку, що Джіп, ускочивши в телевізор, перетворився в електромагнітну хвилю. Тепер ця хвиля робить за секунду сім обертів навколо Землі.\nЧас від часу хвилю-Джіпа ловила якась телевізійна станція або окремі телевізори в різних куточках світу.\n— А чому, шановний пане Яманака, хвиля-Джіп перш за все потрапила в телевізор професора Лундкві- ста? — спитав один із журналістів.\n— Того вечора всі телевізійні передачі Європи вже закінчилися, працював лише телевізор професора Лундквіста, бо професор ночами робить свої досліди,— відповів японський учений, а потім, усміхаючись, додав: — Хвиля-Джіп дізналася про численні способи використання телебачення, які ще невідомі багатьом людям.\n— А чи можна перехопити хвилю-Джіпа й повернути хлопчика на землю? — поцікавився інший журналіст.\n— Так, шановні панове, це цілком можливо. Треба лише, щоб усі телевізійні станції світу передавали одну- єдину програму. Тоді хвиля-Джіп змушена буде повернутися на землю.\n— Одна-єдина програма для всіх телевізорів земної кулі?\n— Авжеж, шановні панове,— підтвердив Яманака.— Для цього, як відомо, треба запустити три штучні супутники.\n— Що? Три штучні супутники заради якогось хлопчика?\n— Саме так, любі панове, три штучні супутники. Хіба життя хлопчика не дорожче трьох, навіть трьохсот штучних супутників, чи навіть трьох мільйонів космічних ракет?\n«ГАРІБАЛЬДІ І», «ГАЛІЛЕО ГАЛІЛЕЙ» ТА «ДЖІП»\nРівно за п’ять секунд до першої години за римським часом перший в історії Італії штучний супутник «Гарібальді І» був готовий до запуску на космодромі острова Сардінія. Цей супутник готували для заздалегідь намічених наукових досліджень, але уряд вирішив використати його для названої всіма газетами операції «Джіп». У центральному залі космодрому професор Ночера тримав палець на пусковій кнопці, а оператор голосно рахував у зворотному порядку: «Чінкве (так по- італійськи буде п’ять), куатро, тре, дує, уно... Пуск!»\nУ Москві в цей самий час годинник показував за п’ять секунд третю. На підмосковній базі могутня ракета готова була до запуску спеціального супутника, призначеного для операції «Джіп». Професор Максим Петров теж тримав палець на кнопці. А із репродуктора лунало: «Пять, четыре, три, два, один... Пуск!»\nВ Америці на мисі Кеннеді була шоста година ранку. Теж без п’яти секунд. І тут вказівний палець шановного професора лежав на кнопці. Тільки звали професора Браун, а супутник на честь героя пригоди названо «Джіп». А м’який і майже урочистий голос рахував, ясна річ, англійською мовою: «Файф, фоо, фрі, туу, уан... Пуск!»\nТочно за сигналом «Гарібальді І», «Галілео Галілей» і «Джіп» одночасно злетіли в небо й незабаром вийшли на одну й ту саму орбіту. Мільйони людей сиділи біля телевізорів і сотнями різних мов слухали схвильовану розповідь про хід операції «Джіп».\n— Увага, увага! Ви, шановні телеглядачі, свідки оригінального й сміливого експерименту Астробачення. Усі телевізійні станції зв’язані між собою. Через кілька секунд на ваших екранах з’явиться зображення знайомого всім артиста Шарло. Ретрансляційні установки трьох штучних супутників передадуть це зображення на Землю. В одну й ту ж саму мить його побачать глядачі в Римі, Токіо, Нью-Йорку, Москві, по всій Азії, Африці, Австралії...\nІ справді, усі земляни — в кого був телевізор і хто, ясна річ, не спав — побачили в одну й ту саму мить зображення знайомого артиста з вусиками, якими він так жваво й кумедно ворушив.\nАле артист раптом зник, а замість нього на екран вискочив... Джіп. У хлопчика допитливий і здивований вираз обличчя, сорочка на ньому пом’ята й не дуже чиста, а штаненята на благеньких підтяжках.\n— Дивіться, в нього в шкарпетці дірка! — вигукнула тітка Емма, перекрикуючи вигуки «ура», що лунали в квартирі Джордано Бінди. А там, до речі, зібралися ледь не всі мешканці будинку.\n— Ого-го! — вигукнув Фліп.\n— У моєму телевізорі Джіп кращий: він як живий,— хвалився всім та кожному адвокат Проспері.\n— Увага, увага! — оголосив диктор.— Зараз професор Ночера спробує поговорити з Джіпом.\nГолос ученого звучав схвильовано й суворо:\n— Джіпе, ми бачимо тебе. Якщо ти чуєш нас — відповідай! Земля викликає Джіпа. Переходжу на прийом...\nМить загального очікування, а потім:\n— Я вас чудового чую! — дзвінко вигукнув Джіп.— Чую, але не бачу. Тут теж е телевізор, але в ньому видно тільки моє обличчя. Переходжу на прийом...\n— Хіба ти сам не в телевізорі?\n— Ні, дякувати, з мене досить. На щастя, я вискочив з нього.\n— Поясни, де ти тепер?\n— Я й сам не доберу. Хвилину тому був чи то в Марокко, чи то в Фінляндії. А зараз... Я ніби в якійсь кабіні. Тут повнісінько всяких приладів і... ой! Тут кіт! Він літає в повітрі, наче його підвішено до повітряної кулі. Ой, я теж повис у повітрі, як тоді, коли впав у телевізор. Але дзуськи — цього разу мене не обдуриш! Більше я в телевізор не впаду. Здається, я навчився плавати в порожнечі й ходити по стелі...\n— Джіпе, праворуч від тебе ілюмінатор,— сказав професор Ночера.— Подивися в нього уважно. Що ти бачиш, розповідай!\n— О, це Земля! Видно, як вона крутиться. А піді мною море. І на ньому острови. Тільки я не знаю, як вони звуться. Адже глобуса в мене нема... Котику, котику! Дивись, який великий острів! Як тебе звати, котику?\n— Його звати Гарібальді Перший, так само, як і штучного супутника, на якому ти перебуваєш.\n— Отже, я тепер космічний хлопець?\n— Ти Джіпе, перший італійський космонавт.\n— Е-е, ні, перший, мабуть, кіт. Коли я сюди потрапив, він уже сидів і облизував вуса... До речі, як я сюди залетів?\n— Це все через електромагнітні хвилі. Ти шугнув у телевізор штучного супутника, а звідти вже вискочив назовні. Тебе винесли, мабуть, космічні промені.\n— Електромагнітні хвилі... космічні промені... Нічого собі. Доведеться, крім рівнянь, вивчати ще й це... Але скажіть, я можу привітатися з матір’ю? Вона мене бачить, чує?\n— Тебе, Джіпе, бачить уся Земля!\n— Уся Земля?! Мамо, тату, тітко Еммо, добрий день! Фліпе, привіт! Як ви поживаєте, синьйоре Проспері?\n— От шибеник! — вигукнув адвокат Проспері, що аж почервонів од гордощів і хвилювання.— Як він здогадався, що я тут?\n— Гадаю, я скоро повернуся,— вів далі Джіп.— Якщо мене жде якась покара, то я попрошу адвоката Проспері бути моїм захисником. Я й не збирався тікати. Це сталося мимохіть.\n— Ось чого він згадує вас,— злісно зауважила тітка Емма, глянувши на адвоката.\n— Увага, Джіпе! — почувся голос професора Ночери.— Зараз супутник почне опускатися і ввійде в земну атмосферу. Спуск здійснюватиметься за командою з Землі. Не бійся, все буде гаразд. А поки що привітай усіх, хто зараз біля телевізорів: англійців, росіян, американців, німців, французів, китайців, африканців...\nДжіп замислено почухав голову, скривився трохи і голосно промовив:\n— Кому — добрий день, а кому — добрий вечір! Я вас не знаю, але ви, мабуть, добрі люди. Я повертаюся на Землю! Привітайся й ти, котику! Все! До побачення!\nІ ще кілька хвилин, поки не вимкнули програми Астробачення, представники різних народів, люди нашої Землі — білі, жовті, чорні, щасливі й нещасні — з любов’ю дивилися на хлопчика, який грався з котом десь далеко на небесних дорогах.\nІ відразу тисячі журналістів заходилися вистукувати на друкарських машинках статті в газети. Дев’яносто п’ять журналістів із сотні написали заголовок: «На усміхненому обличчі Джіпа ми прочитали побажання миру й щастя нашій древній планеті».\nА решта п’ять журналістів теж написали той самий заголовок, тільки замість слова «усміхненому» там стояло слово «веселому».\nДев’ятнадцятого січня о п’ятнадцятій годині тридцять хвилин майже всі римляни сиділи біля телевізорів або радіоприймачів у себе вдома чи в кав’ярні, чекаючи звістки про повернення Джіпа на Землю. На вулицях майже не було перехожих. Дуже мало людей простувало в справах повз древній Колізей.\nСеред цих небагатьох була старенька бабуся із сумкою, повною кульків і пакуночків із сиром, риб’ячими головами, скибочками хліба, шматочками м’яса та іншою всячиною, що залишається на кухні.\nУсі мешканці кварталу називали стареньку котячою матір’ю. Оце й зараз бабуся теж несла ласощі котам, які звичайно збиралися на площі перед древнім Форумом. Тут вони проводили цілі дні, гріючись на сонці та роздивляючись туристів. Мишей вони й не думали ловити. Туристи та й самі римляни не скупі на частування котів.\nІ враз на тротуар насунулася темна тінь. «Невже на дощ збирається?» — стривожилася котяча мати. Вона глянула на небо й остовпіла:\n— О господи, та це ж парашут! Невже війна?\nЗ неба спускався яскраво-оранжевий парашут з підвішеною гондолою.\n— Ні, на війну не схоже,— міркувала собі старенька.— Аби це повітряний десант, то парашутів була б ціла тисяча, а не один-однісінький!\nА парашут опускався просто на Колізей.\n— Піду подивлюся,— вирішила старенька.— Мої котики трохи почекають.\nВона перетнула площу і, прискоривши ходу, пройшла через арку до головної арени. Саме там, де колись імператори милувалися боями гладіаторів, приземлився дивний кораблик-гондола. Старенька побачила, як двері кораблика відчинилися і з нього вискочив Джіп.\n— Ти хто? — скрикнула старенька.\n— Добридень, синьйоро,— ввічливо сказав Джіп, поспішаючи їй назустріч.\n— Ти чого без черевиків? — здивувалася бабуся.\n— Це Колізей? — замість відповіді спитав Джіп.\n— Авжеж. Гляди, не провалися під землю.\n— Якщо й провалюся, то не страшно. Левів тепер у Колізеї нема.\n— Слухай, хлопче, відколи це дітей почали скидати на парашутах?\n— У вас є телевізор, синьйоро?\n— Ні, нема, дитино.\nДжіп засмутився. Прилетіти з космосу й зустрітися в Колізеї зі старенькою, в якої нема телевізора! Це таки не повезло що називається!\n— Пробачте, синьйоро, але я кваплюся, повинен сповістити про своє прибуття. Мене, певно, вже шукають! — і він кинувся до виходу.\nАле старенька й не слухала його.\n— Котику... кішечко... кицюню...— ласкаво кликала вона.— Іди-но сюди, не бійся...\nПеред нею стояв Гарібальді Перший — кіт, якого вчені посадили в корабель, щоб вивчити поведінку тварини в космосі. Він вистрибнув з гондоли й тепер розгублено озирався довкола.\n— Це, котику, Колізей, знаменитий римський цирк.\nОдразу видно, що ти нетутешній. Але в твоєї мамочки для тебе є щось дуже смачненьке...\nА Гарібальді Перший, дарма що чужинець, нюх, як усі коти, мав чудовий. Тому його одразу зацікавила сумка котячої мами.\nНу, а Джіп? Він як вистрибнув надвір, так і застиг на місці. Від жаху. Люди юрбою мчали до древнього Колізею, де, згідно з останніми повідомленнями, мав приземлитися Джіп. Тисячі й тисячі людей, штовхаючись один поперед одного, намагалися пробитися по- ближче до арени. А там уже метушилися оператори з телекамерами, фотографи, журналісти, представники уряду, муніципалітету та члени дипломатичного корпусу. З усіх боків лунали гудки, ревіли сирени, гриміли гарматні залпи.\n«Вони ж мене затопчуть,— подумав Джіп.— Від мене навіть шкарпеток не залишиться. Рятуйся хто як може!»\nВін повернувся й помчав назад під арки Колізею, а там, перестрибнувши через Гарібальді Першого, якого котяча мати частувала ласощами, гайнув у корабель і замкнувся на ключ.\n— Обережно, обережно! Хіба ви не бачите, що котик голодний! — закричала бабуся до перших допитливих, ‘що ввірвалися в Колізей.\nНа щастя, один із фотографів упізнав космонавта в Гарібальді Першому, і це врятувало котові життя. А Джіп тихесенько сидів у кабіні й навіть не дихав.\n— У нього очі заплющені!\n— Він непритомний!\n— Джіпе, обізвися! Тебе чекає вся Італія.\n— Ні, спершу вгомоніться ви,— пробурмотів Джіп.— А головне — ніяких телекамер! Мені ще бракувало знову потрапити в телевізор і полетіти в навколосвітню подорож! Та ще босоніж.\nНайнетерплячіші виламали двері корабля, силоміць витягли Джіпа, і найвищий з них підняв його на плечі під голосні оплески юрби.\n— Дорогу! Дайте дорогу! Його треба відвезти до лікарні. Викличте «швидку допомогу»!\nАле тут уже стояла не одна, а двісті машин «швидкої допомоги». їхні сирени ревли так голосно, що розбудили б навіть Сплячу красуню. Але тільки не Джіпа. Лише тоді, коли одна з машин пробилася до самого Колізею, Джіп розплющив очі. Його обережно перенесли в машину «швидкої допомоги». Переконавшись, що телекамер тут нема, хитрий облудник голосно засміявся. Медичні сестри, вчені, адмірали, фоторепортери засміялися теж. Хто від радості, а хто від збентеження.\n— Я хочу додому, в Мілан,— сказав Джіп.— Але не машиною, а поїздом.\nА Колізей поволі опустів. На арені залишилися тільки котяча мама та Гарібальді Перший. Хоча представники влади й журналісти в метушні забули про кота, його це ніскілечки не збентежило. Він так смачно пообідав, що не мав сили не тільки йти, а то навіть хвостом махнути. Тому бабуся всю дорогу додому несла на руках безстрашного кота-космонавта.


У Тернополі на вулицях і ринку пропонують купити перші весняні квіти » Тернопільська філія НТКУ\nУ Тернополі на вулицях і ринку пропонують купити перші весняні квіти Новини\nУ Тернополі на вулицях і ринку пропонують купити перші весняні квіти. Незважаючи на те, що підсніжники й проліски на межі зникнення, люди часто зривають їх, порушуючи закон.\nУ нашій області росте 118 видів червонокнижних рослин. Люди добре знають, якої шкоди завдають природі, проте з року в рік зривають квіти і, що найсумніше, вчать цьому своїх дітей. Зараз ранньоквітучих рослинок ще не так багато, проте вже нині на вулиці пропонують тендітні паростки з маленькими пуп’янками: «Аво, я маю пару тих квіточок і ви вже будете то фотографувати й штрафувати. То шо я такого зробила. Зібрала пару тих квіточок , продам і все піде на ліки. То змилосердьтеся. Не треба відбирати то».\nЩороку в області розробляють комплекс заходів для запобігання торгівлі рідкісних рослин - адміністративну відповідальність та штраф розміром від 340 до 850 гривень із конфіскацією рослин. Але зазвичай вони не дієві, а ситуація з підсніжниками бажає кращого. Проте під загрозою не лише ці квіти. Старший державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Державної екологічної інспекції Андрій Тирчик: «Це всі види підсніжників, шафран, сон-трава. А також рослина, яку найбільше реалізовують на ринках Тернополя - це цибуля ведмежа - черемша, яку люди купують в харчових цілях. Але вона є зникаюча, рідкісна, занесена до Червоної Книги. Найбільше її, потім на другому місці підсніжник, який люди, нечисті на руку зривають і торгують ним. »\nЯкщо ж весняні квіти й надалі зриватимуть, то вони можуть взагалі зникнути. «Пояснення прості й зрозумілі для кожного – якщо рослину зірвати, порушується процес її розмноження, без квітки не сформується насіння і до наступної весни вона загине», - говорить голова міської молодіжної екологічної організації «Зелений простір» Андрій Мартишко. «У нас господарська діяльність негативно впливає на заповітний фонд. Крім того у час весняного періоду, який в багатьох асоціюється із Днем Валентина і 8 Березням, знищують дуже багато квітів – підсніжників, пролісків. А їх взагалі не можна зривати. А то й навіть викопувати ,оскільки є така тенденція в місцевого населення – пересаджувати підсніжники з лісу до себе в сад. А нині в умовах економічної кризи в Україні, кожен відносить питання довкілля на задній план. Остання роль і в людських пріоритетах – якби люди більше часу проводили на природі, в лісі, то частіше милувались би цією красою», - додає Андрій.\nЕкологи закликають не збирати ранньоквітучі рослини. Пам’ятаймо, зриваючи — ми вбиваємо їх, а купуючи - допомагаємо знищити!\nЦерква просить не нести на цвинтарі пластикові квіти\nУ Тернополі почали продавати підсніжники\nНа травень і червень припадає пік активності кліщів\nНа тернопільських ринках вже продають полуниці\nНа Тернопільщині борються з борщівником Сосновського\nПереглянуто: 0 раз автор: Sytai 28-02-2017, 15:42 Роздрукувати


ТОВ "Ківач" | Поводження з небезпечними відходами | Украина\n+38(050) 351 99 37 +38(050) 351 99 47\nПоводження з небезпечними відходами\nкoмплeкcне oбcлугoвувaння oпepaцiй у сфері пoвoджeння з нeбeзпeчними вiдxoдaми\nТовариство з обмеженою відповідальністю «КІВАЧ» пропонує надання послуг з комплексного обслуговування операцій поводження з небезпечними відходами\nРоботи зі збирання та зберігання для подальшого оброблення, знешкодження відходів:\nВідпрацьовані нафтопродукти, непридатні до використання за призначенням, у тому числі моторні, індустріальні масла та їх суміші;\nвідходи, що містять як складові або забруднювачі ртуть, у тому числі відпрацьовані люмінесцентні лампи та прилади;\nвідходи розчинів кислот чи основ (осад), хімічні речовини;\nвідходи виробництва, одержання і застосування фармацевтичних препаратів;\nвідходи, що містять переважно неорганічні компоненти, до складу яких можуть входити метали та органічні матеріали;\nвідходи виробництва, одержання і застосування біоцидів та фіто фармацевтичних;\nпродукція у якої прострочений термін придатності чи не придатні для використання за призначенням;\nвідходи забруднені нафтопродуктами, промаслене ганчір'я, промаслений пісок та фільтри;\nвідходи речовин або вироби, які містять або забрудненні ПХБ;\nмакулатура; скло бій; текстильні відходи; відходи полімерні, офісна оргтехніка, пластмас;\nвідходів харчового виробництва, будівельного сміття, відходи гумові, зношені шини;\nгальванічні шлами ливарних виробництв(рідкі, пастоподібні, тверді I - IV класів небезпеки);\nвідходи лакофарбових матеріалів, не придатні до використання клеї, парфуми, косметика;\nвідходи сумішей масло/вода, вуглеводні/вода, емульсії;\nвідходи, які складаються або містять хімічні речовини, що не відповідають специфікації або мають прострочений термін придатності;\nвідходи виробництва, одержання і застосування чорнила, барвників, пігментів, фарб, лаків, оліфи;\nвідходи виробництва, виготовлення і застосування смол, латексів, пластифікаторів, клеїв/зв’язуючих матеріалів;\nклінічні та подібні їм відходи, а саме – відходи, що виникають у результаті медичного догляду, ветеринарної чи подібної практики, і відходи, що утворюються у лікарнях або інших закладах під час досліджень, догляду за пацієнтами або при виконанні дослідницьких робіт.\nДетальніше про види відходів\nДіяльність ТОВ «КІВАЧ»\nзі збирання, зберігання, оброблення та знешкодження небезпечних відходів\nТовариство з обмеженою відповідальністю «Кiвaч» кepуючиcь вимoгaми cт. 34 Зaкoну Укpaїни "Пpo вiдxoди", п. 14 cт. 7 Зaкoну Укpaїни "Пpo лiцeнзувaння видiв гocпoдapcькoї дiяльнocтi" та стандарту ДСТУ ISO 14001:2015 (ISO 14001:2015, IDT) здiйcнює дiяльнicть зі збиpaння, збepiгaння, oбpoблeння, знeшкoджeння безпечних та нeбeзпeчниx вiдxoдiв за адресою: 07100, Україна, Київська область, м. Славутич, с. Лісне, вул. Індустріальна, буд. 1.\nПідприємством організовано комплекс зі збepiгaння, oбpoблeння тa знeшкoджeння відходів органічного та неорганічного походження з використанням окремих дільниць:\nНавіс з майданчиком;\nДільниця знешкодження відходів рослинного та тваринного походження, біологічних, медичних, харчових, комунально-побутових, ветеринарних та інших відходів;\nДільниця знешкодження (знищення) рідких горючих відходів;\nДільниця знешкодження відходів кислот;\nДільниця знешкодження відходів, що містять як складові або забруднювачі ртуть, сполуки ртуті;\nДільниця оброблення полімерних відходів.\nДля збирання, зберігання небезпечних відходів підприємством використовується спеціальна тара:\nВідходи І класу небезпеки, відповідно до їх агрегатного стану, зберігають у герметичній тарі (металеві чи поліетиленові діжки, контейнери, цистерни).\nВідходи ІІ класу небезпеки зберігають у металевих чи поліетиленових діжках, контейнерах, поліетиленових мішках, пакетах, коробах та інших видах спеціальної тари, що запобігає розповсюдженню небезпечних речовин (інгредієнтів).\nВідходи ІІІ класу небезпеки зберігають у тарі, що забезпечує локалізоване зберігання, дозволяє виконувати вантажно-розвантажувальні та транспортні роботи і виключає розповсюдження у навколишнє природне середовище шкідливих речовин.\nВсі відходи, що надходять, перед розвантаженням і сортуванням підлягають обов'язковому дозиметричному контролю.\nВ процесі експлуатації виробничих, побутових та інших приміщень, споруд, обладнання, устаткування, транспортних засобів, тари та ємностей, підприємство забезпечує працівників засобами колективного захисту і ефективне їх використання; здійснює заходи, спрямовані на запобігання захворюванням, отруєнням, травмам; підтримує екологічну безпеку людей.\nЛіцензії ТОВ "Ківач"\nКонтактна інформація ТОВ "Ківач"\n07100, Україна, Київська обл., м. Славутич,\nс. Лісне, вул. Індустріальна, буд.1\n+38 (050) 351 99 37 +38(044) 507 11 57\n+38 (050) 351 99 47\n© 2020 Kivach LLC


23.01.2020 23:23 Джерело: CvNews\nОкрім власних творів, які були виготовлені Ротом Мікшею, виставлені й спогади про співпрацю митця з видатними художниками того часу. Більшість оригінальних робіт майстерні Мікши наразі розташовані на різних будівлях Угорщини й інших країн. Спільно з Генеральним консулом Угорщини в місті Ужгород Йожефом Бачкаї виставку відвідав Чернівецький міський голова Олексій Каспрук.\n«Хочу привітати усіх учасників цього прекрасного заходу, адже тут представлені справді унікальні, безцінні речі», – зазначив Олексій Каспрук. Виставка експонуватиметься до 9 лютого 2020 року включно.\nМікша Рот народився в 1865 році в сім’ї Жігмондта Рота та Марії Дуллер. Батько і дідусь працювали майстрами художнього скла. Професію малювання на склі він набув у майстерні свого батька, а потім у навчальних поїздках за кордон. У1885 році він заснував перший незалежний ʺінститут вітражистівʺ. Свою творчість він підняв на високий художній рівень, спочатку творив в стилі історизму, потім в стилі модерн та арт-деко. Мікша Рот отримав численні національні та зарубіжні відзнаки: спочатку в 1898 році він першим був нагороджений Державною золотою медаллю в галузі декоративно-прикладного мистецтва, срібною на Всесвітній виставці в Парижі в 1900 році та золотою медаллю на Всесвітній виставці в Турині в 1902 році та Сент-Луїсі в 1904 році.\nНа батьківщині він отримав звання лицаря ордену Франца Йосифа, а потім звання радника прем’єр-міністра. Італійський король нагородив його золотою медаллю за новацію мозаїчної техніки. Десятиліттями він був віце-президентом (короткочасно президентом) Угорської асоціації прикладних мистецтв і був активним членом в численних асоціаціях художників і мистецтв (включаючи гільдію Штайндла). Помер в 1944 році.\nДжерело: CvNews Теги: #чернівці, #новини чернівців, #чернівецькі новини, #новини буковини, #суспільство, #виставка, #культура, #Мікша Рот


За підтримки ПРООН та Уряду Японії переселенці отримають психологічну підтримку та дізнаються, як захистити свої права | ПРООН в Україні\nЗагалом за результатами конкурсу було відібрано 30 заявок з 8 областей України, де найбільше проживає переселенців – Київської, Одеської, Полтавської, Харківської, Запорізької, Дніпропетровської, а також частин Донецької та Луганської областей, підконтрольних Уряду України.\nЗа словами Олени Савчук, експерта проекту ПРООН: «Переселенці досі потребують психологічної та юридичної допомоги. Ми очікуємо, що відібрані проекти сприятимуть вирішенню ряду важливих проблем. Зокрема, мова йде про надання психологічної допомоги жінкам та дітям, які постраждали від домашнього насильства у сім’ях переселенців; надання кризової допомоги переселенцям, які страждають від алкогольної чи наркотичної залежності. У сфері надання юридичних послуг ми очікуємо, що організації-переможці надаватимуть консультації та допомогу в отриманні необхідних документів, захищатимуть, за потреби, інтереси ВПО в державних органах».\nОрганізації, які отримали фінансування в рамках зазначених конкурсів, будуть здійснювати свою діяльність за наступними напрямами:\n· Надання консультацій ВПО по роз’ясненню існуючої нормативної бази щодо прав ВПО, а також забезпечення правової підтримки у випадку порушення їхніх прав;\n· Надання консультацій та допомоги в отриманні необхідних документів;\n· Захист інтересів ВПО в державних органах;\n· Надання кризової психологічної допомоги ВПО;\n· Психотерапевтичні послуги для дітей з числа ВПО;\n· Надання психологічних послуг для сімей ВПО.\nОсоблива увага буде приділена наданню психологічної допомоги сім’ям переселенців з дітьми. Зокрема, дану ініціативу буде імплементувати ВГО «Магнолія», яка надаватиме такі консультації на національній гарячій лінії. Також при підтримці ПРООН буде реалізовано ініціативу НГО «Кримська діаспора» - «IDP HUB – простір переселенців та центр юридичної підтримки». У межах цього проекту у Київській області буде створено окремий центр, де переселенці зможуть отримати комплекс послуг, зокрема з питань правового захисту та психологічної допомоги\nЗадля створення доступу для ВПО до психологічних та юридичних послуг низкою організацій-переможців у Донецькій та Луганській областях («Агенція демократичного розвитку Донбасу», «Центр підтримки громади», ГО «Поступ») буде запровадження діяльність виїзних мобільних бригад, до числа яких будуть входити психологи, психіатри, юристи, які зможуть надавати професійну допомогу у містах та селищах цих регіонів.\nОкрема увага буде приділена проблемам дітей з числа ВПО. Так, БФ «СОС Дитяче містечко» сфокусує свою діяльність на проведенні арт-терапевтичних заходів (ігрової, лялькової, пісочної терапії) для дітей.\nПроект «Швидке реагування на соціальні та економічні проблеми внутрішньо переміщених осіб в Україні» реалізується ПРООН за фінансової підтримки Уряду Японії і в партнерстві з Урядом України, регіональною та місцевою владою. Основна мета проекту полягає у наданні допомоги внутрішньо переміщеним особам, які постраждали внаслідок конфлікту на Донбасі. Проект реалізується в рамках зобов'язань Прем'єр-Міністра Японії Сіндзо Абе щодо надання допомоги Східній Україні, про що було оголошено на засіданні Генеральної Асамблеї ООН у вересні 2014 року. Загальна сума допомоги Японії за час незалежності України – понад 2,9 млрд доларів.\nСписок переможців грантового конкурсу «Юридичні послуги для внутрішньо переміщених осіб» (15.3 kB)\nСписок переможців грантового конкурсу «Психологічні послуги для внутрішньо переміщених осіб» (14.9 kB)


Репортажи пользователей сайта Korrespondent.net - Від слів до дій | Korrespondent.net\nАкція проти російських банків в Україні\nВійна проти російського капіталу триває\nНещодавно Україною прокотилась хвиля акцій під назвою RUSBANK OVER, учасники якої зайнялись активною пропагандою про російського капіталу в Україні, а також блокадою філіалів Сбербанку по всій Україні.\nОдною з головних вимог активістів було закриття російських банків з метою припинення фінансування війни на Сході України, що проявлялось в різноманітних акціях протесту, а також прямому блокуванні роботи російських банків. Незважаючи на попередження радикалізації дій, якщо влада ігноруватиме вимоги, нічого зроблено не було, тому черговим етапом у боротьбі з російським капіталом в Україні було закриття банків, яке провели активісти партії «Національний Корпус».\nОднією з вимог було також звільнення Валерії Гонтарєвої з посади голови НБУ, чого теж нещодавно було досягнуто.\nСьогодні у Харкові мали місце сутички з поліцією, яка замість того, щоб захищати Україну і українців, які зрештою платять за це податки, захищала російський банк, фактично кришуючи фінансування тероризму на Сході України.\nМинулої ночі одне з відділень Сбербанку згоріло, після чого в мережі з’явилось відео, підкріплене листом, де керівництву Сбербанку пропонується добровільно припинити свою діяльність в Україні, інакше атаки на відділення продовжаться. В зверненні також говориться, що нападу піддалось вже 12 фінансових установ ворога і їх кількість тільки збільшуватиметься, якщо вищевказані вимоги не будуть виконані.\nСитуація з російськими банками подібна до трясовини і чим сильніше влада опиратиметься неминучому і захищатиме російський бізнес, тим глибше вона тонутиме у болоті недовіри, яке згодом поглине її повністю.\nПитання лише в тому, чи має президент достатньо політичної волі, щоб нарешті закрити ворожі фінустанови, чи своєю некомпетентністю передоручає цю справу українському народу зі всіма подальшими наслідками, які за собою потягне бездіяльність уряду?\nВідео з атаками на російські банки можна переглянути за посиланням\nТЕГИ: Сбербанк Росії,війна


Набій .41 Ремінгтон Магнум (Cartridge .41 Remington Magnum) - револьверний\nНабій .41 Ремінгтон Магнум (.41 Remington Magnum)\nНабій .41 Ремінгтон Магнум (Cartridge .41 Remington Magnum) — потужний револьверний набій центрального запалювання, за класифікацією C.I.P. 10,4×33 mm R, створений у 1964 році американською фірмою “Remington Arms Company”.\n.41 Ремінгтон Магнум\n(10,4×33 mm R) 40,4 32,8 10,4 170 390\nРевольверний набій .41 Ремінгтон Магнум (Cartridge .41 Remington Magnum), за класифікацією C.I.P. 10,4×33 mm R, розроблений як набій, що займає нішу між калібром .357 Магнум та .44 Магнум. Набій .41 Ремінгтон Магнум (.41 Remington Magnum) створений для полювання та використання у поліцейських підрозділах.\nГільза револьверного набою .41 Ремінгтон Магнум (.41 Remington Magnum) циліндричної форми з виступаючим рантом. Гільза набою виготовлена з латуні.\nКуля набою .41 Ремінгтон Магнум (.41 Remington Magnum) має конічну форму з тупим наконечником. Випускалися різні типи куль.\n– Куля типу “JHP Cor-Bon” має масу 170 гран, дульну швидкість 390 м/с та дульну енергію 832 Дж.\n– Куля типу “JHP” має масу 210 гран, дульну швидкість 480 м/с та дульну енергію 1 539 Дж.\n– Куля типу “FMJ + P Winchester” має масу 240 гран, дульну швидкість 380 м/с та дульну енергію 1 129 Дж.\n– Куля типу “HP-GC Buffalo Bore Heavy” має масу 265 гран, дульну швидкість 410 м/с та дульну енергію 1 453 Дж.\nРевольверний набій .41 Ремінгтон Магнум (.41 Remington Magnum) має інші назви:


Духовні проповіді - 8 Квітня 2016 - Верховинська районна рада\nГоловна » 2016 » Квітень » 8 » Духовні проповіді\nПро повернення до Бога\nПро нашу реальність перебування з Богом, про повернення до Бога, внутрішній, духовний світ людини, який пов'язаний з Господом, розповів у п’ятницю, 8 квітня 2016 року, під час «Духовних проповідей» священик УПЦ КП Церкви Різдва Пресвятої Богородиці с. Криворівня о. Іван Рибарук. Такі духовні бесіди священик проводить з працівниками органів місцевого самоврядування та виконавчої влади й установ району щотижнево.\nСлухали духовного наставника працівники виконавчого апарату районної ради, райдержадміністрації, ДПІ у районі, відділу освіти райдержадміністрації. Тема сьогоднішньої розмови торкалася й інших питань: про мир душевний, який потрібно людині прийняти, про покаяння – навернення людини на правильну дорогу, про випробування, що їх посилає світу земному Ісус, та інші питання.


Держава тисне руку бізнесу - Урядовий Кур’єр - газета центральних органів влади України онлайн\nКатерина МАЦЕГОРА 11 квiтня 2017\nДержава тисне руку бізнесу\nПрем’єр запевнив підприємців, що їхні пропозиції щодо подальшого розвитку країни врахують у річному плані дій уряду\nСвіт конкурентний. Тому маємо скористатися можливостями й гідно відповісти на головний виклик сьогодення — зробити Україну успішною. Ці слова Прем’єр-міністра Володимира Гройсмана пролунали в ході ІІ Українського форуму бізнесу. Їх підтримали у Міжнародному конгрес-центрі «Український дім» близько 400 лідерів вітчизняного бізнесу. Рада підприємців при Кабінеті Міністрів, Торгово-промислова палата, Українська бізнес ініціатива, Український союз промисловців і підприємців, Федерація роботодавців України — представники всіх цих структур із різних куточків України зібралися, щоб означити Кабінету Міністрів свою чітку позицію щодо подальшого розвитку країни і своє бачення можливої успішної роботи в ній.\nЩоправда, цей захід не став рушієм успішного перезапуску підприємницької діяльності. Промови, які лунали на ньому, також не відповідали на головні виклики економіки. Цей форум — нагадування Прем’єрові та міністрам про те, що бізнес готовий саме зараз іти на прямий і продуктивний діалог із центральною владою.\nУ глави уряду було для бізнесменів п’ять аргументів-запорук їхнього успішного та вигідного завтра. Це не що інше, як похідні завдання, які виникнуть за умови втілення в життя реформ, запланованих на поточний рік.\nУ підприємців різного рівня з кожного із секторів розвитку країни народилося кілька пропозицій. Їх ті, хто впливає на успіх країни реформаторської, назвали умовою прискорення економічного розвитку та припинення деіндустріалізації. Бізнесмени пропонують підтримку реального сектору економіки й доступ до фінансових ресурсів із погашенням заборгованості держави з відшкодування ПДВ, розробленням механізмів, які можуть здешевити кредитні ресурси для підприємств реального сектору, бути стартом реалізації державних програм підтримки промисловості, спрямованих на імпортозаміщення. Курс на валютну лібералізацію, законодавчі нововведення щодо запровадження бюджетно-податкових стимулів, модернізація наявних виробництв — це пропозиції тільки першого розділу.\nСеред іншого можна виокремити розвиток експорту й поліпшення регуляторного режиму для нього. Тут краще було б не зволікати зі створенням Експортно-кредитного агентства. Зміни у податковій сфері очима бізнесменів — це передовсім внесення змін до Податкового кодексу. Там хочуть, щоб інвестиційні стимули таки з’явилися за рахунок зниження тиску на підприємців, щоб місце податкової міліції посів демілітаризований орган, здатний зупинити фінансові злочини, щоб систему електронного адміністрування ПДВ вдосконалили за рахунок відмови від депонування коштів на ПДВ-рахунках.\nПриродні монополії, посилення позицій України у міжнародній торгівлі, стимулювання інновацій та розвитку ІТ-галузі, митні зміни — ось головні питання порядку денного бізнес-спільноти.\nСтратегій багато, а шлях один\nУ Володимира Гройсмана знайшлися слова для кожного з учасників. Він погодився з тим, що країна на міжнародній арені пасе задніх, якщо брати до уваги показники її економічного розвитку. Та навіть на внутрішньому ринку продукція її власного виробництва займає близько чверті всього, що завозиться ззовні. Це по-перше. По-друге, в нашій державі дуже багато різних теорій, концепцій, економічних стратегій та зауважень. Усі вони доречні та гідні уваги Кабміну. Глава уряду визнав це, однак поставив риторичне запитання: «Хто гарантує виконання стратегій? Хто скаже, що із запропонованого швидше посилить економічні рейтинги країни?»\nТут у Прем’єра знайшлася відповідь. Її шукати слід під час виконання завдань на 2017 рік. Їх так само чітко й лаконічно прописано в плані дій уряду. Усі вони стосуються перевтілень в освітній галузі, галузях охорони здоров’я, пенсійній, приватизації держкомпаній, нової моделі обігу земель.\nГоворив Володимир Гройсман і про міжнародний досвід, де на перший план виводять створення технологічних та індустріальних парків. Для України це шанс залучити більше інвестицій і здійснити економічний прорив. Незабаром він навіть пообіцяв запропонувати Верховній Раді необхідну законодавчу базу. Щоправда, перед тим, як вийти на формування такого законодавства, слід іще розставити крапки над «і» у проектах документів щодо індустріальних парків. Їх Володимир Гройсман назвав чудовим інструментом-відповіддю для оновлення основних фондів і пришвидшення інвестування.