П’яний чоловік увірвався у храм УПЦ КП і став ображати полеглих воїнів та Київський Патріархат\n27.05.2018 11:26 9\nУ Нікополі вранці 24 травня в храмі святого праведного Петра Калнишевського УПЦ КП стався неприємний інцидент - в середину увірвалася неадекватна парочка - чоловік і жінка. Невідомий нецензурно висловлювався на адресу священиків і падав на коліна перед іконою.\nЗа словами священнослужителя, який перебував у церкві, чоловік був п'яний.\nУ цей час у храмі читали псалтир. Невідомий чоловік поводився неадекватно, нецензурно висловлювався на адресу священиків Київського Патріархату і ображав полеглих воїнів. Потім, впав на коліна перед іконами, плакав, потім знову лаявся. Незважаючи на те, що відбувається, священнослужитель продовжував читати псалтир і попросив чоловіка покинути храм. Ці події зафіксувала камера відеоспостереження. На ній видно, що порушник церковного порядку тримає за пазухою невідомий прямокутний предмет. Що це було, для всіх залишається загадкою.\nНастоятель храму, єромонах Меркурій Скороход не став звертатися до правоохоронців. Тим не менш, він прагне встановити особу невідомого чоловіка, щоб Бог напоумив його через людей. Сам священик молиться за невідомого порушника і за порятунок його душі. «Коли я проводжу паралель, то розумію, що хтось настроює людей проти нас. Адже цей чоловік, будучи в храмі кричав, що тільки Церква Московського Патріархату єдино вірна. Я не думаю, що все це банальна випадковість, особливо в період, коли в православних храмах Нікополя збирають підписи, щоб в Україні була Єдина Помісна Церква », - пояснив о. Меркурій Скороход.\nЄромонах зазначив, що це не перший випадок, коли в Храм святого праведного Петра Калнишевського приходять провокатори. Одного разу невідомі зірвали портрети полеглих воїнів, які розвішені в церкві. І буквально недавно, з фасаду храму хтось вкрав національний прапор. О. Меркурій Скороход не розуміє, чому з огляду на ці події Служба безпеки України не діє.\nСсылка на первоисточник: https://risu.org.ua/ua/index/all_news/community/vandalism/71272/\nПартнерская деятельность, предложенная в казино Вулкан Изготовление бумажных пакетов с логотипом Виртуальные слоты: «зеркало» в каждом клубе Vulkan Prestige Церковные иерархи обсуждают законопроект об открытии заседаний парламента молитвой "Отче наш" Условия получения бездепозитного бонуса в онлайн-казино


Умови для проведення зимового щеплення в приміщенні., агро-сад – все про сад\nЯк підготовити матеріл до зимового щеплення?\nЗимове щеплення слив, аличі, шовковиці в літературі рекомендують проводити з середини січня до кінця лютого. Я починаю щеплення з 20 січня. Перед щепленням підщепи в ящиках необхідно занести в тепле приміщення та витримати 5 - 6 діб при температурі 16-18 градусів тепла. За таких умов підщепа починає пробуджуватись. Живці в таких умовах витримую одну - дві доби. Зауважу, що для живців деяких порід дві доби витримки може бути забагато. Так щеплення в 2018 році виявило, що бруньки на деяких живцях за дві доби витримки в термошафі зазеленіли . Мені довелось замінити живці таких порід як: черешня, алича, вишня, глід колючий.\nСпочатку я заносив ящики з підщепами в тепле приміщення, але потім виготовив термошафу і використовую її для витримування при необхідній температурі як підщеп і живців, так і окультурених деревець.\nОбов’язково необхідно слідкувати за вологістю тирси. Ящики з підщепами та живці я розміщую в мішках (фото 1,2).\nЩоб зробити термошафу, виготовляю панелі. Рамки для панелей роблю з брусків перерізом 40 х 40 мм. Потім необхідно обшити рамки листами ДВП, а проміжок заповнити утеплювачем, наприклад, пінопластом ( фото3).\nПанелі з’єднуються з допомогою саморізів. Розміри термошафи кожен господар може вибрати за своїми потребами. Шафа якою я користуюсь має розміри: ширина-800 мм, глибина - 700 мм, висота -1300 мм. В ній розміщую 6 ящиків розміром 200х270х550 мм.\nТермошафа обладнана терморегулятором, нагрівальним елементом, термопарою та лампами-економками або світлодіодними лампами. В якості терморегулятора використано прилад РТЕ-4,1 (див. фото 4).\nДля безпечної експлуатації шафи нагрівальний елемент (ТЕН) розміщений на підкладці із пінокераміки.\nПісля використання термошафи для зимового щеплення, в подальшому, використовую для вирощування розсади перцю,томатів, а також сіянців аличі та шовковиці.\nНа бокових стінках шафи закріпіть бруски 40х40 мм, на які покладіть дощечки для розміщення ящиків ( фото 2,3). За добу до виконання щеплення рекомендують підщепи та живці замочити в теплій воді при температурі + 18-+20 градусів, а потім трохи підсушити, але я цього не роблю. Головне, щоб стовбурець та живець були чисті і сухі.\nЩеплення проводжу за столом в теплому приміщенні.\nГригорій Никифорович Шляховий (2019 р.)


Дорогі друзі! Сьогодні я підготувала для Вас добірку смачних рецептів на тему, як запекти куряче філе в духовці різними способами. Насправді таких варіантів просто не злічити. І навіть якщо рецепти здаються схожими, але в них трохи змінений спосіб закладки продуктів або сама технологія смак страви вже вийде іншим.\nІ це нам тільки на руку. М’ясо птиці ми використовуємо для вживання в їжу частіше, ніж усе інше м’ясо. І тому, чим більше у нас рецептів, тим краще – не буде повторів.\nЄ й безперечні плюси таких страв: вони швидко готуються, є ситними і смачними, але разом з тим і малокалорійні, поєднують в собі і основне м’ясне блюдо і гарнір, що також значно економить час на приготування.\nЇх можна готувати як в будні, так і на свята. Найчастіше, приготовлену в духовці курятину можна їсти не тільки в гарячому, але і в холодному вигляді.\nПлюсів багато, тому давайте перейдемо до рецептів і розглянемо кожен з них дуже докладно.\nКуряче філе з помідорами і сиром, запечене під майонезній шубкою\nДосить швидке приготування, вишуканість і смак цієї страви завжди підкуповують. Чи хочеш ти здивувати сім’ю оригінальним вечерею, або порадувати друзів смачним блюдом – цей варіант буде найкращим.\nЧасу на підготовку піде не більше 5 хвилин. А потім м’ясо буде просто пекти в духовці, що дасть Вам в цей час можливість спокійно займатися своїми справами.\nМи готували вже подібне блюдо, але було воно з м’яса, і називається воно «Свинина-гармошка». Так ось в даному випадку принцип готування точно такий же.\nкуряча грудка велика – 1 шт\nспеції для курки – 1 ч. ложки\n1. В якості основного компонента можна використовувати грудку або філе. У мене сьогодні грудка, вона була заморожена, і я її заздалегідь розморожувати в холодильнику. Там не такий різкий перепад температур, як якщо дістати її з морозильної камери і помістити на кухні. У холодильнику розморожування відбувається більш природним чином.\nГрудку помити і просушити паперовими рушниками. Потім розрізати уздовж на дві рівні частини. Кісточки акуратно видалити, а також зняти шкіру, вона нам в даному випадку ні до чого.\n2. Розрізати кожен отриманий шматочок поперек злегка навскоси, щоб в утворилися надрізи можна було вставити нарізані часточки помідора і сир.\n3. Посолити, поперчити і посипати спеціями, втерти все це і зовні, і всередині. Робити це акуратно, щоб випадково не відірвати шматочки тонко нарізаної м’якоті.\n4. Порізати кружечками помідор, а сир – трикутничками. У прорізи вставити шматочок одного і іншого. І викласти конструкцію в форму для випічки, або на деко. Поверхня посуду при цьому слід змастити маслом, щоб при запіканні м’ясо не пристало до неї.\n5. Зверху викласти майонез і злегка розмазати по поверхні м’яса, щоб зберегти його від пересихання. Якщо є час і можливість, то майонез можна приготувати і в домашніх умовах.\nА якщо Ви з якоїсь причини проти цього продукту, то замініть його на сметану. Блюдо вийде не таким калорійним.\nЗверху можна ще раз присипати спеціями, або сушеними травами.\n6. До цього часу у нас вже повинна бути розігріта духовка. Ставимо в неї випікатися наше блюдо. Час запікання залежить від різних параметрів – це і розмір шматочків, і особливості духовки. Тому тут більше орієнтуйтеся на стан готовності, ніж на час.\nПеревірити готовність можна проткнув м’ясо тонким гострим ножем в самому товстому місці шматка. Якщо з отвору виходить білий сік, то значить все готово, якщо ж сік рожевий, то блюдо потрібно потримати в духовці ще трохи.\nА приблизний час готування може скласти від 40 до 50 хвилин.\nПісля 30 хвилин перебування в духовці, стежте за зовнішнім виглядом страви. Якщо сир почне надмірно рум’янитися, то прикрийте форму фольгою, і випікайте вже до готовності під нею.\n7. Ось загалом-то і все. По суті, їжа готується самостійно. Ми просто все оформили і налаштували. Подавати м’ясо можна з будь-яким гарніром, або зі свіжими овочами.\nВ даному випадку у мене вийшло дві порції, але вони досить великі. І якщо будете подавати з гарніром, то одній людині порцію буде з’їсти дуже важко. Тому можливо доведеться один шматок розділити на два. Але це вже самі визначте за місцем.\nЯк бачите, страва вийшла досить привабливим і апетитним, запах від нього розноситься по всьому будинку. І його смак завжди на висоті, причому як в гарячому, так і в холодному вигляді. Несмачно вийти просто не може!\nНіжна курочка у вершковому соусі під сирною скоринкою\nКоли береш два ніжних компонента в рецепті, то і страва звичайно ж виходить таким же ніжним. І саме таке блюдо я хочу Вам запропонувати сьогодні з м’якоті птиці і вершків. А втім і сир також можна віднести до цієї ж категорії. Тут він нам буде служити в якості шубки, або скоринки.\nШматочки можна підготувати за кількістю порцій, відповідно до цього брати і інші компоненти, де вершки і сир можна брати на «око».\nм’якоть – 800 гр\nвершки – 250 гр\nсир – 100 – 150 гр\nпрованські трави – 2 ч. ложки\n1. М’якоть помити і обтерти паперовими рушниками. Можна розрізати на більш дрібні шматочки, а можна залишити і в такому вигляді, як є.\n2. Посипати кожен з них сіллю і перцем, а також половиною підготовлених прованських трав. Якщо любите такі трави, можна посипати і великою кількістю.\nЗлегка поплескати пальчиками кожен шматочок, щоб вбити спеції і приправи в м’якоть. Коли вони проникнуть всередину, поверхня з вологою стане злегка сухуватою. Це дозволить на наступній стадії готування зберегтися максимальній кількості соку всередині.\n3. У сковороду налити рослинне масло, зовсім трошки. Воно потрібне лише для того, щоб м’ясо не пригоріло. Зігріти його до появи легкого димку і викласти на гарячу поверхню підготовлені шматочки.\nОбсмажити з двох сторін до появи рум’яної скоринки. Мета цього етапу «запечатати» сік всередині. В цьому випадку страва вийде соковитим і смачнішим.\nЧас для смаження може знадобитися від 5 до 7 хвилин.\n4. Тим часом підготувати соус. Для цього в миску налити вершки, бажано, щоб вони були жирними, 20% цілком згодяться. Якщо Ви на дієті, або не хочете споживати зайві калорії, то замініть їх молоком. Блюдо також вийде смачним, хоча і менш жирним.\nКількість вершків або молока буде залежати від форми, в якій будемо готувати страву. Чим менше її обсяг, тим менше знадобиться рідини.\n5. Додати в них дрібку солі, трохи меленого чорного перцю і прованські трави. Якщо їх не буде, то для такого соусу відмінно підійде базилік, розмарин, орегано або материнка. Можете додати щось одне, або в суміші, як Вам буде завгодно.\nТакож тут нам буде потрібен часник. Його необхідно або дрібно порізати, або пропустити через прес, головне, щоб частинки були дуже дрібними.\nІ для острінкой додамо гірчицю в зернах. До речі, її можна замінити і на діжонську, цілком собі відповідний варіант.\n6. До цього часу у нас присмажилося м’ясо і краще відразу ж викласти його на шар паперових рушників, щоб позбавиться від надлишків жиру. Потім помістити його на деко.\nЯк видно на фото, у мене м’ясо лежить досить вільно. Краще для такої кількості брати форму поменше. В такому випадку вершки краще наситять своїм соком кожен шматочок.\n7. Залити вміст перемішаної вершковою сумішшю.\nІ зверху покрити натертим сиром. Бажано, щоб він був твердим, типу пармезану. Хоча, якщо є моцарелла, то і вона також підійде. Ну або можна скористатися тим сиром, який любите.\n8. До цього часу у нас вже повинна бути розігріта духовка. Нам потрібна температура 200 градусів. Помістити в неї деко і поставити випікатися на 20 – 25 хвилин. Час залежить від розміру шматочків і особливостей духовки.\n9. Готовність можна перевірити проткнув м’якоть в самому товстому місці гострим тонким ножем. З отвору не повинен сочитися при цьому рожевий сік.\nПодавати готову страву можна з будь-яким гарніром, або свіжими овочами. При подачі можна викласти лише готове філе під сирною шубкою, а можна викласти і соус. Він хоча і запікся, але дуже смачний. Поставити на стіл свіжу порізану зелень. Той хто захоче, може посипати готову страву їй.\nЇсти з задоволенням! А інакше і не вийде, адже воно вийшло неймовірно смачним!\nФіле курчати з картоплею і сиром, запечене у фользі\nЯк відомо, коли продукти поєднуються між собою, то і страва завжди виходить смачним. І ось одне з таких чудових сполучень це курка і картопля. Тому рецептів «співдружності» на основі цих двох продуктів неймовірна кількість.\nРозглянемо деякі з них. І ось перший варіант. По ньому блюдо можна приготувати як в загальній формі, так і порційно. Ми виберемо другий варіант, і будемо робити це в формочках з фольги. І з цієї кількості продуктів у нас вийде 4 порції.\nЯкщо вдасться придбати м’ясо курчати, то готуйте з нього. Але в принципі підійде і звичайне філе.\n1. М’ясо обмити в холодній воді і обсушити паперовими рушниками. Потім розрізати уздовж на дві приблизно рівні частини.\n2. Загорнути шматочки в харчову плівку і відбити кожен з них молоточком, або якщо його немає, то тильною стороною великого ножа. Зробити це необхідно з обох сторін.\n3. Сметану викласти в миску. Додати сіль і перець за смаком, а також всипати спеції. Для цього рецепта відмінно підійдуть сушений базилік, орегано і розмарин. Всі ці травички підкреслять ніжний смак курятини. Або ж можна додати якусь одну із запропонованих.\n4. В окремому посуді змішати шматочки м’яса зі сметанним маринадом. Перемішати і дати постояти 15 хвилин, щоб м’якоть переповнилася усіма соками і ароматами.\n5. Тим часом порізати півкільцями цибулю. Чим тонше поріже, тим краще вийти. По-перше він як-би весь впоратися, а по-друге краще віддасть всі свої соки м’яса і картоплі.\n6. Картоплю нарізати не надто великою соломкою, щоб швидше готувався. Викласти його в тарілку, посолити і залити підготовленим маслом. Перемішати, щоб картопляна соломка була сухою і не потемніла.\n7. Підготувати формочки. У нас сьогодні використовуються одноразові формочки з фольги. Їх необхідно змастити небольiім кількістю масла.\n8. У самий низ кожної з них викласти цибулю, на нього, як на подушку розмістити по шматочку замаринованого м’яса.\n9. І зверху розкласти картоплю.\n10. Поставити формочки на деко і помістити його в розігріту до 200 градусів духовку. Запікати 40 хвилин. За цей час верхній шар картоплі злегка зарум’яниться. Якщо раптом з якоїсь причини, він буде рум’янитися зайве, то прикрийте форми фольгою ще й зверху.\n11. Натерти на крупній тертці сир. Краще брати для цього тверді сорти. Він добре плавиться і дасть красиву сирну корочку. Через 40 хвилин запікання дістати деко і посипати верх кожної порції сирними пластівцями.\nПісля чого знову поставити деко в духовку і випікати ще 10 хвилин.\n12. Дістати з духовки і викласти порцію на тарілку. Їсти, поки ароматне і смачне блюдо не охололо. М’якоть соковита і ніжна, картоплин з сиром просто тане в роті.\nГотуйте обов’язково, це дуже смачно!\nЯк смачно приготувати в духовці запіканку з картоплею і помідорами\nВсі люблять запіканки, і у багатьох є свій фірмовий рецепт. Найулюбленішими інгредієнтами для цього є будь-яке м’ясо, в тому числі і птиці, і картопля.\nІ ось один з прекрасних рецептів.\nфіле – 500 гр\nкоріандр – 1 ч. ложка без гірки\n1. Картоплю очистити, розрізати на 3 – 4 частини, залити окропом і відварити до готовності. Можна при цьому посолити воду, або згодом посолити вже готове пюре.\n2. Філе сполоснути в холодній воді і обтерти паперовими рушниками. Потім нарізати не надто великими кубиками.\n3. Скласти шматочки в миску, всипати сіль і чорний мелений перець, а також мелений коріандр. Додати яйце і борошно. Потім перемішати всю масу.\n4. Викласти суміш у жароміцних форму, розподілити рівномірно по всій поверхні і помістити в розігріту до 180 градусів духовку на 30 хвилин.\n5. На помідорах зробити хрестоподібний надріз і залити їх окропом. Витримати 4 – 5 хвилин, воду злити і облити холодною водою. Потім зняти шкірку, а овоч нарізати тонкими півкільцями.\nВибирайте соковиті червоні плоди, вони дадуть не тільки гарний колір страви, а й смак.\n6. Цибулю порізати кубиками подрібніше і обсмажити його на невеликій кількості рослинного масла до рум’яного стану. Вогонь при цьому не треба робити занадто великою, щоб продукт не пересмажився.\n7. Тим часом у нас зварився картопля. З нього необхідно злити воду, розім’яти його в пюре і додати тепле кип’ячене молоко. А також додати в нього злегка остиглий обсмажену цибулю. Перемішати компоненти і спробувати чи достатньо солі. У разі необхідності можна посолити додатково.\n8. Коли пройде 30 хвилин, настане час дістати форму з духовки. Залишивши м’ясо на своєму місці, викласти поверх гарячого м’яса картопляне пюре з цибулею. Розрівняти його лопаткою.\n9. А слідом розкласти півкільця помідорів. Якщо помідори великі, і часточки ще залишилися, то сміливо їх викладайте другим шаром.\n10. Останній шар – сирний. Робимо його з твердого сиру, потертого на середній або дрібній тертці. І тепер нам залишилося запекти нашу красу в духовці ще 15 хвилин. Температура при цьому така ж, як і на попередньому етапі, тобто 180 градусів.\nПодавати блюдо можна розрізавши його на порційні шматочки. Прикрасити свіжою зеленню. Їсти, поки воно гаряче.\nЗапіканка виходить соковитою, ніжною, з прекрасним ароматом. І в ній виходить, як два в одному, відразу і м’ясо, і гарнір.\nВідео про те, як приготувати курку по-французьки з помідорами і картоплею\nБагато напевно готували м’ясо по-французьки, і знають не з чуток, яким смачним виходить готову страву! А ті, хто ніколи його не готував, все одно чув це зачаровує назву.\nТак ось, для нього можна брати не тільки свинину, або яловичину, але також використовувати в якості основного інгредієнта курку.\nПропоную приготувати цю смакоту разом із запропонованим відео.\nЯк Ви напевно помітили, в описі цього блюда з таким звучною назвою, немає нічого складного. І тут знову можна згадати вислів, що все геніальне просто.\nІ це чудово! Можна готувати смачні страви з ресторанної подачею такими простими способами і методами.\nТак що готуйте м’ясо по-французьки, це неймовірно смачно!\nКуряче філе з грибами під картопляної шубою в духовці\nПтах також відмінно «дружить» з грибами. І тому ми не можемо оминути своєю увагою це поєднання. І у нас є відмінний рецепт, який напевно сподобається багатьом.\nСьогодні ми будемо використовувати в складі компонентів печериці, але взагалі підійдуть будь-які гриби, причому хоч свіжі, хоч заморожені.\nсвіжі шампіньйони – 250 гр\nЦе економ-варіант дуже смачної страви. За рахунок того, що в складі інгредієнтів додані гриби і присутній картопля, м’ясної складової досить небагато. При бажанні, Ви можете збільшити її кількість.\n1. Картопля залити холодною водою і поставити на вогонь. Після того, як вода закипить, посолити її на смак і засікти час. Нам необхідно буде відварити овоч всього 6 хвилин. Він звичайно ж не звариться повністю, але в такому стані він нам буде потрібен далі.\n2. Грудку без кістки та шкіри нарізати на невеликі шматочки і обсмажити її на сковороді на рослинному маслі. Наше завдання обсмажити її таким чином, щоб весь сік залишився всередині шматочка. А для цього повинна бути досить висока температура масла.\n3. Печериці нарізати невеликими пластинами. Лук покришити кубиками.\n4. Як тільки м’ясні шматочки зарум’яняться, їх слід дістати, а на цьому ж маслі обсмажити спочатку цибулю, а потім додати і гриби. Печериці дадуть сік, обсмажувати їх слід до стану, поки він повністю не випарується. Після чого гриби можна трохи посолити.\n5. Влити в сковороду молоко і вершки, а також всипати борошно. Завдяки їй суміш загусне.\nВсі компоненти перемішати і дочекатися, поки вміст закипить. І можна повертати курку в отриману молочну грибну суміш.\nВарити при помішуванні дві-три хвилини, поки соус не загусне.\n6. Підготувати жароміцних форму і викласти в неї весь вміст сковороди.\nРозрівняти шар і зверху потерти на середній терці картоплю. Він злегка зварився, але все одно жестковатий, тому треться дуже добре.\n7. А поверх нього потерти ще й сир. Він разом з картоплею утворюють ніби подвійну шубку.\n8. Поставити форму в розігріту до 180 градусів духовку на 30 – 35 хвилин. Випікати до готовності картоплі і появи рум’яної скоринки сирної.\nТепер можна подавати блюдо до столу. Подається воно порційно, викладаючи кожному на тарілку відрізаний шматок листкового «пирога».\nОсь так зовсім нескладно можна створити своїми руками ще одне пречудове і смачне блюдо.\nПросте і смачне блюдо з ананасами і сиром\nЦей рецепт у нас відкриває серію дієтичних способів смачно запекти птицю в духовці. До того ж він ще й досить простий у виконанні.\nВсі ми розуміємо, що поєднання курятини і ананаса – це щось чарівне. Тільки ось в салатах це співдружність використовується в повній мірі, а в практиці готування гарячих страв – значно рідше. Тому пропоную придивитися до рецептом дуже уважно.\nананас – 6 – 7 кілець (свіжий або консервований)\n1. Філе сполоснути холодною водою і обсушити. Потім розрізати кожне з них на дві плоских пластини способом, як показано на фото.\nЗ двох філе вийде чотири порції.\n2. Легенько відбити м’якоть молоточком, або тильною стороною ножа. Повинні вийти великі плоскі коржі.\n3. Кожну з них посолити і поперчити з двох сторін і викласти на деко, який слід попередньо вистелити папером для випічки. В цьому випадку поверхню, на яку викладаємо не треба змащувати маслом.\nЯкщо ж Ви не використовуєте папір, то обов’язково змастіть їм денце посуду. Інакше м’ясо пристане до поверхні і коли будете знімати готову страву, воно втратить свою привабливість.\n4. Свіжі, або консервовані ананаси порізати невеликими шматочками і викласти їх поверх м’яса.\n5. Помідор порізати такими ж шматочками і викласти зверху. І останнім шаром у нас як завжди буде сир. Його можна потерти прямо над нашою красою, або ж спочатку потерти на тарілку, а потім акуратно розкласти на кожен шматочок.\n6. Заздалегідь прогріти духовку до 230 градусів. Поставити в неї деко з нашими виробами і запікати 25 – 30 хвилин до готовності.\nПодавати до столу і кликати всіх на смачну вечерю. Дуже смачно!!!\nДієтичний рецепт приготування філе, запеченого в яйці\nЦей рецепт можна вважати по-справжньому дієтичним. Ніжна курятина без жиру, ні краплі олії, і ніяких добавок, крім яйця. А якщо вважати, що запікати його ми будемо в духовці, то користь стає ще більш очевидною.\nкурка – 400 гр\n1. Ніжну курятину без шкіри і кісток нарізати на невеликі шматочки довільного розміру. Посипати її сіллю, перцем (при бажанні) і спеціями.\nСпеції можете використовувати ті, які більше подобаються. Якщо хочете отримати блюдо з індійським ароматом, то додайте каррі, якщо хочете придбати італійську смакову нотку, то додайте прованські трави.\nАбо ж просто всипте звичайні спеції, які підходять для ніжної м’якоті. Смачно вийде в будь-якому випадку.\nАле зверніть увагу на кількість доданих прянощів і трав. Це також залежить від уподобань. Хтось любить більш насичений аромат і смак, а хтось лише злегка позначає його.\nПеремішати всі разом і дати трохи постояти, щоб всю цю пишність нагодована кожен шматочок. Досить дати настоятися 10 – 15 хвилин.\n2. У миску розбити яйце і збовтати його виделкою, потім ввести в нарізану м’якоть. Після чого знову все перемішати.\n3. Викласти вміст у жароміцних форму.\n4. Поставити в розігріту до 180 градусів духовку і випікати 30 – 35 хвилин, в залежності від особливостей духовки. Блюдо має підрум’янитися і запекти, вкрившись невеликий скоринкою.\nЇсти гарячим, що називається з пилу, з жару. Яйце покрило тонкої плівкою кожен шматочок, і це дозволило зберегти всередині весь сік. Вийшло дуже смачно. І в страві зовсім небагато калорій.\nТак що таку їжу можна готувати навіть тоді, коли Ви на дієті.\nНіжні і смачні відбивні – покроковий рецепт приготування в духовці\nЧасто при приготуванні грудки, або філе, м’якоть виходить сухуватою. Особливо це помітно, коли готуєш тоненькі відбивні. Однак, цього можна уникнути і зробити їх соковитими і дуже ніжними.\nДавайте подивимося, як цього можна досягти.\nспеції за бажанням і смаку\n1. Філе розрізати уздовж на дві приблизно рівні половинки. Щоб це виявилося зробити простіше, починайте різати з товстого краю.\n2. Половинки скласти під плівку і розташувати їх на обробній дошці. Відбити молоточком з двох сторін. Плівка потрібна для того, щоб не пошкодити волокна, до того ж сік не буде розлітатися на всі боки.\nКожен шматочок стане тонше, а також він стане ширше по відношенню до первісної форми.\n3. Обсипати кожну заготовку сіллю, перцем і спеціями. Дуже добре в даному випадку посипати шматочки меленим імбиром, завдяки йому можна отримати дивовижну, злегка гостру пікантну смакову нотку.\nМені подобається додавати імбир в будь-які м’ясні страви. Буквально щіпки досить для того, щоб значно поліпшити їхній смак і аромат.\n4. Яйце розбити в окрему миску, додати трохи солі і перцю і збити виделкою. Сухарі також перемішати з невеликою кількістю солі.\n5. Підготувати жароміцних форму. Її слід вистелити пергаментним папером і змастити олією, щоб відбивні не прилипли.\n6. Обмакнуть кожен шматочок в яйці, потім в сухарях і викласти в форму. Те ж саме зробити з рештою заготовками.\nОбидва додаткових продукту обгорнутий, як шубкою, шматочки і збережуть весь сік всередині, оберігши його від витікання.\n7. До цього часу у нас вже повинна бути прогріта духовка. Первинна температура нагріву при цьому в ній потрібна 200 градусів. Але як тільки поставили в піч форму, температуру тут же треба зменшити до 180 градусів. Тобто під час запікання температура буде повільно знижуватися.\nЦе означає, що заготовки відразу ж обдасть великим запалом, що ще більше «запечатає» все соки, а потім на меншій температурі відбивні і будуть власне пекти.\n8. Випікати 15 – 20 хвилин.\nПодавати гарячими з будь-яким гарніром і салатом зі свіжих овочів.\nЯк Ви напевно помітили, такі відбивні також відрізняються тим, що є дієтичними. Нічого зайвого, лише трохи масла для змащування форми.\nТак що готуйте, їжте із задоволенням і худніть на здоров’я!\nОсь такі нехитрі способи смачно приготувати вечерю для своєї родини, а також нагодувати гостей в будь-яке свято. Особливо вони хороші, коли столи ломляться від різної смакоти. А тут все виходить практично з мінімумом калорій. І навіть якщо гості вже наїлися різних салатів, вони навряд чи відмовляться від гарячого з такою гарною подачею.\nПлюс цих рецептів ще й в тому, що готувати по ним одне задоволення. Жоден із способів не передбачає довгого стояння біля плити і великих тимчасових витрат при підготовці.\nТому я думаю, що Ви це оціните.\nКуряче філе в духовці. 9 смачних рецептів з овочами і сиром Ссылка на основную публикацию


ЗСУ дев'ять разів відповіли на 15 обстрілів противника, без втрат | Новинарня\nHome / Війна / ЗСУ дев’ять разів відповіли на 15 обстрілів противника, без втрат\nЗСУ дев’ять разів відповіли на 15 обстрілів противника, без втрат\nЗа минулу добу, 27 вересня, незаконні збройні формування на Сході 15 разів відкривали вогонь по позиціях ЗС України, зокрема вісім разів – після 18:00. Як повідомляє прес-центр штабу АТО, українські військові дев’ять разів вогнем у відповідь примушували ворога дотримуватись “режиму тиші”. Унаслідок бойових дій втрат серед наших захисників немає.\n“Наприкінці минулої доби інтенсивність обстрілів наших позицій з боку російсько-окупаційних угруповань дещо зменшилась. Після 18-ї години противник не застосовував міномети та інше важке озброєння, проте повного дотримання режиму тиші не було”, – зазначив речник штабу АТО.\nДонецький напрямок. На початку доби, вночі, упродовж майже двох годин окупанти двічі били з танка поблизу Авдіївки. На підступах до міста противник випустив також десять мін калібру 120 міліметрів та 13 мін – калібру 82 мм. Крім того, російські найманці обстрілювали Авдіївську промзону з гранатометів різних видів.\nПід вогонь ворожого 120-міліметрового міномета потрапили укріплення сил АТО біля Пісків. Стрілецька зброя НЗФ працювала неподалік Кам’янки.\nУвечері проросійські найманці продовжували обстрілювати захисників Авдіївки, використовуючи лише стрілецьку зброю. Гранатомети різних видів працювали поблизу Пісків, а великокаліберні кулемети – на підступах до Невельського.\nНа Приморському напрямку з початку доби бойовики били із 82-міліметрового міномета на околицях Талаківки, а з гранатометів – поблизу Гнутового. Також під вогнем великокаліберних кулеметів опинилися опорні пункти ЗСУ неподалік Мар’їнки.\nПізно ввечері окупанти обстріляли сили АТО в районі Широкиного та Талаківки.\nНа Луганському напрямку ввечері під гранатометний вогонь противника потрапили наші опорні пункти у районі Лобачевого та Станиці Луганської. Використання бойовиками стрілецької зброї зафіксоване біля Кримського.


Дитячі золоті сережки - купити золоті сережки для дітей в ювелірному інтернет-магазині AURUM\nСережки-конго з червоного золота. Артикул 407682\nЗолоті сережки з цирконами. Артикул 594950\nЗолоті сережки з цирконами. Артикул 673560\nЗолоті сережки з цирконами. Артикул 673707\nСережки-гвоздики з червоного золота Кульки. Артикул 673590\nСережки з червоного золота з цирконами. Артикул 603381\nСережки-гвоздики з червоного золота Кульки з алмазною насічкою. Артикул 948716\nСережки-гвоздики з червоного золота Зірочки. Артикул 948686\nЗолоті сережки з цирконами. Артикул 603526\nЗолоті сережки з цирконами. Артикул 594955\nСережки-гвоздики з білого золота з цирконами. Артикул 604129\nПерші золоті сережки: прикраси для маленьких модниць\nСуперечки щодо періоду, коли можна проколювати вуха дитині, не замовкають. Думка лікарів і психологів наштовхується на опір батьків і їх бажання зробити з доньок маленьких принцес. А в цьому без прикрас не обійтися. І якщо вік, коли дитина готова до пірсингу, остаточно не визначений, то вимоги до виробів для маленьких вушок сумнівів не викликають. Після загоєння ранки краще підійдуть дитячі сережки із золота. У магазині Aurum представлений широкий вибір моделей з благородного металу.\nХарактеристика прикрас для малюків\nПравильно і професійно виконаний прокол швидко гоїться, після чого можна замінити вироби з медичної сталі на дитячі сережки із золота. При виборі варіантів для маляток до трьох років, нарівні з привабливим дизайном, потрібно звертати увагу на безпеку конструкції. До неї пред'являють такі вимоги:\nНевелика вага. Невагомі моделі не відтягують мочки вух і не розширюють канал проколу. Вони комфортні в носінні і не доставляють дитині незручностей.\nГладка поверхня. Така вимога захистить ніжну шкіру від мікротравм.\nМіцна фіксація вставки. Підходять крапани: їх лапки надійно утримують камінчик у гнізді.\nВідсутність частин, що виступають, і гострих кутів. Ними легко поранитися дитині.\nВиняток деталі, що вільно розгойдуються. Вони можуть зачепитися за одяг або навколишні предмети, що може призвести до травматизму.\nБільш дорослі дівчатка можуть носити прикраси з підвісками або цікавим і об'ємним декором. Їх краще надягати на святкові заходи. Для постійного носіння варто підібрати вироби, які виключають ризик травмування.\nЗолоті сережки для дітей: особливості різних типів\nВиробники випускають вироби декількох видів. Вибір необхідного варіанту залежить від віку та вподобань модниці. У каталозі Aurum представлені:\nПусети: на штифті з одного боку закріплена декоративна голівка, а з іншого знаходиться замок. Він міцно і нерухомо фіксує прикрасу в мочці вуха. Гвоздики — вдалий вибір для маляток, але вони підійдуть і для панянок, що підростають.\nКластери: пусети з ускладненим дизайном з декількох каменів. Це відмінний варіант для дівчаток від чотирьох років.\nПротяжки: тонкий вигнутий штифт проходить крізь мочку вуха і закріплюється внизу виробу на петельку навпроти частини з декором. Такий варіант підходить старшим дівчаткам.\nКласичні з англійським замком: швенза з отвором, проходячи через штифт з пазом, міцно застібається. Золоті дитячі сережки такого типу надійно закріплені на вушках. Сама дитина їх не розстебне.\nСережки для дітей із золота різних проб\nЧисте золото не застосовують в ювелірній промисловості через м'якість. Міцність йому надають добавки, кількість яких і визначає пробу. Не кожна підходить для дитячого асортименту. Наприклад, вироби 750-ї популярної проби легко можуть деформуватися. Це відбувається через високий вміст м'якого золота.\nУ магазині представлені вироби, які виготовлені зі сплаву 585-ї проби. Вміст дорогоцінного металу в ньому — 58,5%, а домішок — 42,5%. Це збалансований склад, який визначає міцність і довговічність виробу.\nКолір золота в прикрасах\nДо складу лігатури входять різні добавки, які впливають на забарвлення сплаву. Можна купити золоті сережки для дітей, які виготовлені з металів таких відтінків:\nЧервоний: у домішках переважає мідь. Це звичне забарвлення металу в ювелірних прикрасах.\nЖовтий: отримують при додаванні домішок, які містяться в певних пропорціях срібло і мідь. Так зберігають природне забарвлення золота.\nБілий: у лігатуру додають паладій, дорогу платину і срібло. Може бути присутнім і нікель, на який не виключають виникнення алергічних реакцій. Від його негативного впливу допомагає захисний шар родію. Він також підвищує міцність металу.\nЮвелірні майстри використовують й інші види покриття золота. Наприклад, малюки із задоволенням носять різнокольорові прикраси з блискучою емаллю.\nІнкрустація: привабливе доповнення\nЦіна на дитячі золоті сережки залежить не тільки від використовуваного благородного металу, але і від якості каменів у декоративній частини. У каталозі Aurum представлені цікаві і яскраві вироби з такими вставками:\nдіамант — прозорий алмаз після огранювання, яка підсилює блиск і розкриває досконалу красу мінералу;\nперли — камінь, що утворюється в раковинах завдяки життєдіяльності молюсків, що відрізняється перламутровими переливами;\nциркон — природний мінерал, грані якого виблискують як у діаманта;\nсапфір — синій прозорий коштовний самоцвіт;\nсмарагд — камінь зелених відтінків з характерним блиском:\nрубін — різновид корунду червоного забарвлення, здатний заломлювати промені світла на гранях після обробки;\nонікс — вид кварцу, складається з паралельно розташованих шарів, які складаються у своєрідний малюнок;\nопал — мінералоїд декількох забарвлень, зокрема чорного;\nнанокристал — синтетичний аналог дорогоцінних каменів, за властивостями і характеристиками з ними співпадає.\nДекоративну частину оформляють по-різному. У пусетах досить одного каменю, особливо, якщо він дорогоцінний. Красиво також поєднання декількох вставок одного або різного розмірів. Ефектно виглядає в композиціях розсип дрібних самоцвітів.\nСережки золоті для дітей: різновиди дизайну\nЮні модниці можуть вибирати варіанти прикрас, які створені в таких стилях:\nромантичний: плавність ліній, ніжні кольори і ажурні візерунки;\nfashion: модні дизайнерські рішення і незвичайна конструкція;\nкласичний: правильні форми, лаконічний дизайн і мінімум декору;\nанімалістичний — теми флористики, застосування напів- і дорогоцінних каменів.\nМожна купити дитячі золоті сережки, в яких поєднані деталі різних стилів. Така особливість дозволяє носити сережки в будні дні і у свята. Малюки і підлітки люблять все яскраве, із впізнаваними персонажами. Тому для сережок використовують такі теми:\nAurum — кращі моделі від українських виробників\nНа сайті можна купити дитячі золоті сережки, ціна яких залежить від матеріалу і вставок. Оформити замовлення зручно онлайн. Можлива оперативна доставка кур'єром або Новою Поштою. Приймаються всі форми оплати, зокрема банківською карткою безпосередньо на сайті. Подаруйте хороший і безпечний подарунок дитині або юній леді, згідно зі смаками і уподобаннями дитини.\n✅ Середня ціна товарів 6 527 грн\n✅ Ціна найдешевшого товару 1 380 грн


Дитячий омбудсмен РФ повідомив про обстріл автобуса з дітьми, що їхав з України до Росії (доповнено) - Тамара Астахова - Україна | РБК Украина\nСубота 21 червня 2014 11:04 Новость на русском\nУповноважений із прав дитини в Росії Павло Астахов повідомив, що автобус з дітьми, що прямував з України до Ростовської області, був обстріляний.\nУповноважений із прав дитини в Росії Павло Астахов повідомив, що автобус з дітьми, що прямував з України до Ростовської області, був обстріляний. Про це він написав на своїй сторінці у Twitter.\n"На російсько-українському кордоні при переїзді до Ростовської області обстріляний автобус з дітьми. Водій зумів вирватися з-під обстрілу", - йдеться в повідомленні.\nЗа інформацією Астахова, автобус прибув до Ростовської області. "Обстріляний автобус з дітьми України прибув до Ростовської області. З'ясовуємо обставини варварського нападу фашистів на дітей-біженців", - заявив омбудсмен.\nАстахов уточнив, що автобус був обстріляний у ході нічної атаки на пропускний пункт "Ізварине". За його словами, "вогонь по КПП вівся шквальний", врятувати дітей і вирватися з-під обстрілу допомогли "прикордонники, водій і диво". Діти та їхні батьки приїхали до Росії із зони проведення спецоперації у Донецькій області. За даними російського омбудсмена, в автобусі перебувало 36 дітей.\nНагадаємо, вчора Астахов заявив про п'ять загиблих дітей на сході України.\nНовини України Надзвичайні події Тамара АстаховаУкраїна


Дедалі ближче до ядерного раю - Міжнародна політика - dt.ua\nДедалі ближче до ядерного раю\n27 жовтня, 2018, 11:40 Роздрукувати Випуск №40, 27 жовтня-2 листопада\nСША створили проблему для Росії, впіймавши її на її ж мілітаризмі, коли російська скарбниця стала біднішати.\n© depositphotos / Dmitrydesign\nМинулої суботи, 20 жовтня, президент США Дональд Трамп оголосив, що його країна має намір вийти з Договору про ракети середньої і меншої дальності (ДРСМД) 1987 р., оскільки не може більше терпіти його порушення з боку Росії та відсутність у цьому договорі Китаю.\nРадник американського президента з національної безпеки Джон Болтон 21–23 жовтня під час зустрічей високого рівня в Москві, у т.ч. з російським президентом, пояснював мотиви США, причому далеко не тільки у сфері ядерних озброєнь. Ракети і ядерні боєголовки — тільки один із елементів несталого світового порядку. Поговоривши з Путіним, Болтон вирушив на Південний Кавказ вирішувати зовсім інші питання, залишивши нам можливість поміркувати на теми ядерної війни та миру.\nРосійська й більша частина міжнародної реакції на рішення США вийти з ДРСМД мала вигляд обуреного подиву: як же так? Руйнується наріжний елемент режиму контролю над ядерним озброєнням. Але навряд чи для когось у високих кабінетах цей конкретний анонс Дональда Трампа був несподіваним. У середині жовтня з'явилося об'ємне досьє Дослідної служби Конгресу США з очевидною опцією для США щодо виходу з договору у відповідь на його хронічні порушення з боку Росії. На початку жовтня на сесії міністрів оборони країн НАТО звучали близькі до ультиматуму вимоги до Росії повернутися до дотримання ДРСМД, інакше буде зроблено кроки, щоб "усунути" російські ракети, які порушують договір. Ця заява американського посла при НАТО потребувала заспокійливих пояснень, що про попереджувальний удар не йдеться. Услід за цим і прозвучало тепер уже знамените висловлювання Володимира Путіна про відсутність у Росії планів превентивного ядерного удару та про ядерний рай для росіян.\nДивує хіба що певний поспіх із боку США. Але й він, швидше, політичний, ніж юридичний. Після багатолітніх безуспішних спроб адміністрацій Барака Обами і Дональда Трампа отримати від Росії пояснення щодо випробувань та розгортання ракет, які порушують ДРСМД, рік тому Конгрес США в законі про асигнування на оборону передбачив зобов'язання президента до 15 січня 2019 р. встановити, чи порушує Росія договір і чи слід США у зв'язку з цим його виконувати. Імовірно, юридичні процедури почнуться ближче до цього терміну. Хоча договір безстроковий, він передбачає можливість одностороннього виходу у виняткових обставинах, які ставлять під загрозу вищі інтереси. Для цього необхідне офіційне повідомлення з викладом мотивації за шість місяців до виходу. Поки що повідомлення з боку США про вихід із ДРСМД немає, є тільки заяви про принципове рішення. Як мінімум, до весни, а може, й до літа наступного року договір діє.\nРішення адміністрації Трампа продемонструвати жорсткість у відстоюванні вищих інтересів США прямо зараз, можливо, диктується наближенням проміжних виборів до Конгресу. Подив і заклопотаність Росії з цього приводу можна пояснити боротьбою за європейську та світову громадську думку. У проектуванні оновленої архітектури безпеки Росії важливо, щоб винуватцем ситуації здавалися США.\n"Горезвісний нульовий варіант"\nДоговір про ракети середньої і меншої дальності був породжений логікою, швидше, звичайної, ніж ядерної війни. Тоді як стратегічні ядерні озброєння США й СРСР розвивалися в парадигмі взаємного гарантованого знищення, ядерна зброя в Європі була покликана підвищити вогневу потугу армій, флотів та авіації у звичайній війні. До середини 1970-х ядерна зброя в Європі була переважно зброєю поля бою. У країни рад були ракети Р-12 і Р-14 української розробки, які мали дальність у кілька тисяч кілометрів, достатню, щоб уразити будь-який об'єкт у Європі, але недостатню, щоб перелетіти океан. Їхній технічний рівень перебував на рівні 1950-х з відносно низькими для 1970-х бойовою готовністю, захищеністю і точністю.\nНа початок 1980-х СРСР зламав ядерний баланс у Європі, розгорнувши ракетні комплекси "Піонер", відомі також як СС-20. Мобільні, з дальністю в кілька тисяч кілометрів, точністю на рівні міжконтинентальних балістичних ракет того часу та трьома ядерними боєголовками, вони змінювали логіку війни на європейському субконтиненті. У відповідь США під масові антивоєнні протести розгорнули в Європі балістичні ракети "Першинг-2" і наземний варіант морської ударної ракети "Томагавк", що поступалися СС-20 у потужності й дальності, але кардинально переважали в точності. Тоді ж у рамках НАТО було прийнято політику одночасного ядерного переозброєння та ведення переговорів із СРСР про ліквідацію ракет середньої і меншої дальності, т.зв. "нульовий варіант". У Москві запропонований "нульовий варіант" був названий "горезвісним", що відбивало всю глибину радянської зневаги до спроби потенційного противника розміняти маленькі американські ракети на значно більшу кількість великих радянських. Але падіння нафтових котирувань і "нове мислення" Михайла Горбачова зробили свою справу. У 1987 р. ДРСМД був підписаний, 1988-го він набув чинності, а на літо 1991-го — повністю виконаний. У Європі й азійській частині Росії відтоді було заборонено балістичні та крилаті ракети наземного базування з дальностями в діапазоні від 500 до 5500 км, незалежно від оснащення, ядерного чи неядерного.\nПідписання ДРСМД значно спростило розрахунки балансу сил у Європі й тим самим уможливило розробку та підписання в 1990 р. Договору про звичайні збройні сили в Європі (ДЗЗСЄ). Безстрокова заборона цілого класу озброєнь, символізм і зв'язок з іншими договорами утвердили оцінку ДРСМД як "наріжного каменя" європейської безпеки. Але можна помітити, що "наріжними" вважалися всі великі договори в галузі роззброєння та контролю над озброєннями, включно з ДЗЗСЄ, який зараз де-факто не діє. Можна погодитися з оцінкою Джона Болтона, що поняття "наріжний" відбиває, швидше, психологічний, ніж практичний аспект. Наріжним для стратегічної стабільності називали, наприклад, Договір про обмеження систем протиракетної оборони (ПРО) 1972 р. Намір США з нього вийти був зустрінутий мало не апокаліптичними очікуваннями, але з 2002 р. цей договір не діє, і мало хто про нього згадує.\nПишемо Путін, Сі — на думці\nРосія у своєму грошовому достатку 2000-х сміливо погрожувала виходом із різних договорів, коли вважала, що її інтереси ігноруються, особливо в питаннях розширення НАТО і розгортання в Європі американської протиракетної оборони. Свою участь у ДЗЗСЄ вона заморозила, значною мірою, щоб позбутися флангових обмежень для ведення воєн на Кавказі і, як виявилося пізніше, з Грузією та Україною. Росія неодноразово погрожувала виходом з ДРСМД, але так і не вийшла, віддаючи перевагу гібридному варіанту виконання де-юре й порушення де-факто.\nВійськовий сенс ДРСМД при знижених, порівняно з часом "холодної" війни, ядерних потенціалах не такий уже й "наріжний". Функції заборонених ним балістичних і крилатих ракет наземного базування можуть виконувати ударні ракети морського й авіаційного базування. Питання в ціні, — наземні системи завжди дешевші, і при широкому розгортанні ціна може стати обтяжливою. Росії грошей спочатку вистачало. Вона довела до серійного виробництва нові покоління крилатих ракет великої дальності. Переоснащення флоту ракетами "Калібр-НК" стало масовим — від крейсерів до катерів. З акваторій Балтійського й Чорного морів цими ракетами прострілюється більша частина Європи. Але не пізніше 2013 р. США зафіксували випробування ракет, подібних "Калібрам-НК", з наземних установок. Вважається, що ця ракетна система вже взята на озброєння й розгорнута в кількості одного-двох десятків. У НАТО вона отримала позначення SSC-8.\nВеликого військового сенсу, крім економії коштів на кілька катерів або корветів, у розгортанні SSC-8 для Росії немає. США діями Росії були роздратовані, але навряд чи налякані. Однак із початком війни проти України російська стратегічна думка зробила ще один небезпечний крен, який США ідентифікували як доктрину деескалуючих ядерних ударів. Смисл доктрини в тому, що при небажаному розвитку військово-політичної ситуації Росія, завдяки властивій Кремлю рішучості та готовності громадян до самопожертви (як упевнені у Кремлі), може завдати обмеженого ядерного удару невеликої потужності без катастрофічних руйнувань, так, щоби противник був поставлений перед вибором — або прийняти російські умови, або почати з нею ядерну війну на знищення.\nВідповіддю США, зафіксованою в огляді ядерної політики початку цього року, стало повернення до складу флоту крилатих ракет великої дальності (замість списаних "Томагавків") і переоснащення частини балістичних ракет на підводних човнах ядерними боєголовками малої та надмалої потужності. Цими засобами можна було б завдавати ударів у відповідь на обмежені ядерні удари з боку Росії, не переходячи порогу тотальної ядерної війни. Модернізація морського потенціалу стала основною відповіддю на російські уявлення про цінність ядерної зброї, причому відповіддю ефективною, якщо вже Путін вирішив оголосити про відсутність у Росії планів превентивних ядерних ударів.\nДля такої модернізації морських ударних засобів США не треба було б виходити з ДРСМД. Можна було б припустити, що США вирішили переглянути поточні плани створення нового покоління ударних ракетних систем для сухопутних військ, які раніше були обмежені дальністю 500 км. Випробування прототипів мають початися наступного року. Але представники збройних сил і промисловості дружно стверджують, що вимоги до дальності не посилилися. У кожному разі, розгортання американських наземних ядерних ракетних систем у Європі — малоймовірний сценарій. Генеральний секретар НАТО досить упевнено відкинув таку перспективу. Справді, розгортати зараз нічого. До того ж провести розгортання буде не менш важко в політичному сенсі, ніж у 1980-ті. Європейці вкрай скептично дивляться на розміщення у своїх країнах нових видів ядерної зброї.\nДії Росії стали для США головним аргументом для виходу з ДРСМД, але головним мотивом видається вибудовування нових відносин із Китаєм. Контекст висловлювань і Дональда Трампа, і Джона Болтона вказує саме на китайський фактор. Більшість ядерних сил Китаю — наземні ракетні комплекси, які, коли б Китай був учасником ДРСМД, підпадали б під заборону. Ці ракети не становлять великої загрози США, але загрожують їхнім союзникам — Японії, Південній Кореї, Тайваню. Потенційно вони загрожують і Росії, але РФ наполегливо пропонує себе Китаю як союзника у протистоянні зі США.\nСША створили проблему для Росії, впіймавши її на її ж мілітаризмі, коли російська скарбниця стала біднішати. До великої гонки озброєнь Росія не готова. США послали сигнал Китаю, давши зрозуміти, що він може виявити себе в некомфортних умовах військового стримування з боку США та їхніх союзників у регіоні. Новий договір між США, Китаєм і Росією про ракети середньої і меншої дальності здатний скасувати або заморозити американські плани створення нових систем озброєнь цього класу. Предмет переговорів очевидний.\nУкраїна декларувала свою відданість ДРСМД, який був підписаний, ратифікований і виконаний ще до розпаду СРСР. Україна незмінно брала участь у роботі Спеціальної контрольної комісії (СКК) з виконання цього договору, включно із засіданнями 2016 і 2017 рр., коли після тривалої перерви США ініціювали відновлення роботи у зв'язку з порушеннями з боку Росії. Відданість України виконанню ДРСМД незрівнянно сильніша за відданість Росії її юридичним і політичним зобов'язанням, включно з ДРСМД і Будапештським меморандумом. Та все ж ДРСМД окремо Україною не ратифікувався.\nЯкщо США поінформують про свій вихід із ДРСМД не тільки Росію, а й Україну, є шанс на участь у нових переговорах, які США можуть почати з Росією і Китаєм. Якщо повідомлення з боку США не буде, розраховувати доведеться тільки на свій військовий бюджет, свої збройні сили та свою оборонну промисловість.


У Полтаві встановили черговий рекорд України: наймасовіший естафетний заплив дистанцією 55 кілометрів (ФОТО) – Новини Полтавщини\nГоловна сторінка > Полтавщина > У Полтаві встановили черговий рекорд України: наймасовіший естафетний заплив дистанцією 55 кілометрів (ФОТО)\nУ Полтаві встановили черговий рекорд України: наймасовіший естафетний заплив дистанцією 55 кілометрів (ФОТО)\n18 травня з 06:30 в дитячо-юнацькій спортивній школі №3 з плавання розпочався естафетний заплив. До 55-річчя закладу тут встановили черговий рекорд – заплив дистацією 55 кілометрів не зупиняючись. Організатори – управління у справах сім’ї, молоді та спорту виконавчого комітету Полтавської міської ради.\nУчасників змагань привітав керівник обласного відділення Національного олімпійського комітету Олександр Удовіченко:\n– Я тут, у першу чергу, не як політик, а як представник олімпійського руху Полтавщини. Починаючи з 2006 року, ми активно підтримуємо федерації та школи, де займаються олімпійськими видами спорту, в тому числі й плаванням. Наш обов’язок – забезпечити належні умови для занять, щоб полтавські хлопці й дівчата виростали здоровими, щоб вони гідно продовжували справу попередніх поколінь, приносили Полтаві славу, творили її майбутнє. Бажаю вам успішних виступів і радості від здобутих у чесній боротьбі перемог!\nСеред учасників наймасовішого естафетного запливу – вихованці дитячо-юнацької спортивної школи №3. Ті, хто займається плаванням у закладі зараз й ті, хто вже давно зі школи випустився і прославляє зараз наше місто, нашу країну на увесь світ:\n– Ця спортивна школа – рідна для мене. Тут найкращі тренери, які навчають, підтримують, мотивують. Саме тут я постійно тренуюсь, готуюсь до своїх основних стартів. З гордістю зауважу, що я є вихованцем дитячо-юнацької спортивної школи №3, – зауважив майстер спорту України, учасник Олімпійських ігор у Ріо-де-Жанейро Любомир Лемешко.\nНа 50-річчя тут також встановлювали рекорд – 50 кілометрів. Тепер, через кілька років, йдуть до нових вершин, – розповів директор закладу Віктор Міц:\n– Ми хочемо популяризувати плавання серед нашої молоді, серед наших дітей. Сьогодні кожен учасник естафетного запливу зробив свій маленький влад у загальний рекорд і цим може пишатись. Це ще одна перемога у спортивному житті міста.\nПривітати колектив спортивної школи та усіх учасників завітали представники міської влади. Насамперед, заступник міського голови з питань діяльності виконавчих органів Людмила Бойченко:\n– Скільки дітей, юнаків та дівчат долучилися сьогодні до великої та хорошої справи! Приємно, що наша молодь обирає собі корисні та цікаві заняття у вільний від навчання час. Спорт загартовує і душу, і тіло. Переконана, що серед учасників є ті, хто у майбутньому прославить Полтаву, прославить Україну. Щиро бажаю успіхів усім, хто бере участь у встановленні рекорду!\nПідтримав учасників і депутат Полтавської міської ради Олександр Глазов:\n– Плавання – це чудовий вид спорту. Якщо займатися ним серйозно, то відкриваєш для себе чимало перспектив. Прикладом для дітей та молоді є Любомир Лемешко. Чимало учасників сьогодні з радістю поспілкувалися з ним, зробили фото на згадку. Добре, коли наші діти, наша молодь рівняється на тих, хто досяг високих результатів. Рівняється і ставить собі такі ж цілі.\nЦього дня з нагоди відзначення 55-річчя дитячо-юнацької спортивної школи №3 кращих з кращих працівників колективу, а також талановитих юних спортсменів нагородили подяками та грамотами.\nБезперервна естафета тривала 13 годин, 45 хвилин та 4 секунд. У ній взяли участь 462 спортсмени: 425 – вихованці школи, 37 – спортсмени категорії «Мастерс». Рекорд зафіксувала та занесли до Національного реєстру рекордів України.\nУ 2019 році на потреби школи з міського бюджету додатково виділено 630,5 тис. грн. Ці кошти передбачені на закупівлю спортивного обладнання (тренажери, спортінвентар), а також на придбання спортивної форми. Останнє велике прибдання обладнання та інвентарю було у 2012-2013 роках після реконструкції басейну.\nВ яких районах Полтавщини найбільше хворіють на гострі респіраторні інфекції\nЗібрали докази вбивства Петлюри чекістами\nВалюта Купівля Продаж USD24.7000025.10000EUR27.3500027.95000BTC7088.54697834.7097


Фонд 127, Київська духовна консисторія, м. Київ, Опис 82, Васильківський повіт\nНомер і назва опису 82, Васильківський повіт\nКрайні дати 1836\n1 Справа за запитом Васильківського повітового суду про метричне свідоцтво про народження і хрещення сина обер-офіцера Миколи Часниковського 27 грудня 1835 р. –\n22 квітня 1836 р. 13\n3 Справа за проханням служителя Київської духовної семінарії Федора Садовського про призначення дячком до церкви св. Михаїла c. Черкас 13 січня 1836 р. –\n11 грудня 1837 р. 26\n4 Справа за проханням Григорія Єремієва про призначення сторожем до церкви св. Михаїла c. Храпачі 21 січня –\n5 березня 1836 р. 6\n5 Справа за рапортом Васильківського духовного правління про невиконання своїх службових обов’язків благочинним 3-ї дільниці священником Іоанном Стеткевичем 17 січня –\n7 березня 1836 р. 5\n6 Справа за проханням священника церкви Покрова Пресвятої Богородиці c. Коженики Дмитра Дьяченкова і старости Якова Калениченка про отримання дозволу на ремонт церкви 30 січня –\n6 квітня 1836 р. 8\n7 Справа за проханням сина паламаря церкви св. Михаїла c. Дулицьке Василя Левицького про призначення сторожем до церкви св. Іоанна Богослова c. Яхни 31 січня –\n3 червня 1836 р. 7\n8 Запит генерал-лейтенанта князя Горчакова про метричне свідоцтво про народження і хрещення сина дивізійного лікаря Володимира Саговського 31 січня 1836 р. 3\n9 Справа про смерть дячка церкви Покрова Пресвятої Богородиці c. Шамраївка Іоанна Беньовського.\nЄ указ за 1821 р. 7 травня 1836 р. 5\n10 Справа за рапортом Васильківського духовного правління про пошук учнем, виключеним з Московського Високопетровського духовного парафіяльного училища, Степаном Дахновичем причетницького місця 12 січня –\n10 лютого 1836 р. 7\n11 Справа за запитом завідуючого Варшавським Арсеналом капітана Духоніна про присилку метричного свідоцтва про вінчання прапорщика Леонтьєва з Оленою Степановою 13 лютого –\n25 травня 1836 р. 5\n13 Справа за проханням семінариста-випускника Федора Яновського про рукоположення у священники до церкви св. Михаїла c. Храпачі 5 березня 1836 р. –\n17 березня 1838 р. 20\n14 Справа за запитом Київського дворянського депутатського зібрання про видачу метричних записів про народження і хрещення дворян Івана та Федора Старнавських 6 травня 1836 р. –\n20 травня 1838 р. 47\n15 Справа про звільнення за штат при церкві св. Михаїла c. Храпачі сина священника Івана Томашівського через хворобу 10 березня 1836 р. –\n17 лютого 1839 р. 14\n16 Справа про видачу дочці священника c. Півні Марії Шираєвській свідоцтва для вільного проживання в Київській та інших губерніях Російської імперії 6 квітня 1836 р. 5\n17 Справа за скаргою стихарного дячка церкви св. Миколая c. Велика Снітинка Івана Багінського про заподіяння образ та нанесення побоїв священником Хомою Омеляновським 8 квітня 1836 р. –\n15 червня 1837 р. 25\n18 Справа за проханням заштатного священника c. Лісовичі Таращанського пов. Федора Радецького про переміщення до церкви Різдва Пресвятої Богородиці м-ка Рокитне 24 квітня –\n27 жовтня 1836 р. 13\n19 Справа за проханням священника церкви св. Іоанна Золотоустого c. Півні Палладія Шараєвського про видачу паспорта для відвідання родичів у м. Одеса Херсонської губ. 25–27 квітня 1836 р. 9\n21 Справа за проханням стихарного дячка церкви Зішестя Святого Духа на Подолі м. Києва Сидора Воронькевича про переміщення до церкви св. Миколая м-ка Васильків 30 квітня –\n5 травня 1836 р. 7\n22 Справа за проханням сина священника c. Микуличі Київського пов. Гната Данькевича про призначення сторожем до церкви Стрітення Господнього c. Плесецьке 26 квітня 1836 р. –\n11 жовтня 1837 р. 8\n23 Справа про виклик до Васильківського земського суду священника церкви св. Іллі c. Копачів Київського пов. Квасницького у справі вінчання ним дворянина Сидора Красовського з Наталею Гавриловою 16 квітня –\n2 листопада 1836 р. 5\n24 Справа за проханням поміщика c. Велика Мотовилівка Йосипа Гнатовича Руліковського про перенесення місцевої церкви Різдва Пресвятої Богородиці на інше місце та будівництво на її місці нового кам’яного храму на цегляному фундаменті 5 травня 1836 р. –\n15 грудня 1837 р. 20\n25 Справа про вирубування лісу наймитами священника c. Мала Солтанівка Петра Барабаша на Плесецьких казенних дачах 19–30 травня 1836 р. 20\n27 Справа за проханням вдови священника Тетяни Голованської про виконання домовленостей укладених з її зятем, священником церкви св. Михаїла c. Барахти Іоанном Погорецьким 23 травня –\n28 грудня 1836 р. 17\n28 Справа за запитом Васильківського повітового суду про присилку Радомишльським духовним правлінням метричних записів про народження і хрещення арештанта Мирона Дьяченка (він же Барабан) 29 травня –\n15 червня 1836 р. 5\n29 Справа про бажання іудея Волька Гахмана перейти у православ’я 8–10 червня 1836 р. 5\n30 Справа за проханням священника церкви св. Миколая c. Воробіївка Черкаського пов. Миколи Дашкевича про переміщення до церкви св. Миколая c. Синява 31 травня –\n20 червня 1836 р. 7\n31 Справа за проханням вдови священника c. Синява Агафії Жураковської про збереження за дочкою Марією місця її батька до заміжжя з випускником семінарії 10 червня –\n31 січня 1836 р. 15\n33 Справа за проханням колишнього учня Київського духовного повітового училища Федора Ганицького про призначення дячком до церкви Воздвиження Чесного Хреста Господнього c. Красний Ліс 15 червня 1836 р. –\n11 грудня 1837 р. 30\n34 Справа за проханням парафіян та священника церкви св. Миколая c. Велика Снітинка Хоми Омеляновського про дозвіл на ремонт покрівлі та підлоги храму 21 червня –\n14 липня 1836 р. 10\n35 Справа за проханням сина паламаря c. Блощинці Павла Томашевського про призначення сторожем до церкви Різдва Пресвятої Богородиці c. Лопатинщина 2–7 липня 1836 р. 7\n36 Справа за повідомленням Київського губернського правління про призначення єпитимії жителям c. Острійки Павлу Похилці і Івану Кравченку за нанесення побоїв Домнікії Пауковій, після чого вона померла 10 квітня –\n4 серпня 1836 р. 23\n38 Справа про смерть священника церкви св. Миколая c. Митниця Прохора Клеофаса.\nЄ ставленицька грамота за 1809 р. 3 липня 1836 р. –\n27 жовтня 1837 р. 32\n39 Справа за проханням жителів c. Поправка про отримання дозволу відспівувати мертвих, служити панахиди і молебні у цвинтарній каплиці 14 липня 1836 р. –\n21 червня 1838 р. 13\n41 Справа за рапортом Васильківського духовного правління про падучу хворобу диякона церкви Воздвиження Чесного Хреста Господнього c. Рейментарщина Василя Демуцького 23 липня –\n28 грудня 1836 р. 5\n42 Справа про рукоположення у священники до церкви Різдва Пресвятої Богородиці c. Деремезна диякона Павла Кашинського 17 липня –\n22 грудня 1836 р. 16\n43 Справа за проханням сина дячка Євстафія Багінського про призначення дячком до церкви св. Миколая c. Велика Снітинка з висвяченням у стихар 26 лютого 1836 р. –\n5 жовтня 1837 р. 28\n44 Справа за проханням парафіянина церкви Різдва Пресвятої Богородиці c. Лопатинщина Захарія Гудзенка про видачу книги для збору пожертв на ремонт церкви 22 червня –\n21 серпня 1836 р. 10\n45 Справа за рапортом Васильківського духовного правління про згоду парафіян церкви Воскресіння Господнього c. Синява на рукоположення у священники Миколая Дашкевича 9 серпня –\n21 жовтня 1836 р. 9\n46 Справа за проханням дворянина Михайла Матвійовича Звеногородського про видачу метричного свідоцтва про народження і хрещення для вступу на статську службу 13–25 серпня 1836 р. 7\n47 Справа про рукоположення у священники до церкви св. Миколая c. Митниця диякона Києво-Фролівського Вознесенського жіночого монастиря Кирила Левицького 21 серпня –\n23 грудня 1836 р. 15\n49 Справа за проханням губернського секретаря Федора Яковича Рогалі-Левицького про видачу метричних свідоцтв про народження і хрещення синів Костянтина та Івана для навчання 23 липня –\n19 листопада 1836 р. 9\n50 Справа за проханням стихарного дячка церкви св. Миколая c. Яцьки Арсенія Крупського про переміщення до церкви св. Антонія і Феодосія м-ка Васильків 2 вересня –\n30 жовтня 1836 р. 7\n52 Справа за проханням послушника Києво-Печерської лаври Григорія Чеховича про призначення дячком до церкви Пресвятої Трійці c. Мала Вільшанка 8 липня 1836 р. –\n2 серпня 1836 р. 21\n53 Справа за вимогою Васильківського земського суду про присилку священника церкви св. Михайла c. Храпачі Іоанна Кашинського для роз’яснень про обвінчання ним кріпачок графині Браницької без дозволу поміщиці 15 вересня –\n30 грудня 1836 р. 7\n54 Справа за проханням священника церкви св. Миколая c. Велика Снітинка Хоми Омеляновського про переведення парафіян c. Фастівець до парафії м-ка Фастів 27 серпня 1836 р. –\n18 листопада 1840 р. 9\n55 Справа за проханням священника церкви св. Іоанна Златоустого c. Півні Палладія Шараєвського про дозвіл на ремонт церкви 28 вересня –\n10 грудня 1836 р. 7\n56 Справа за проханням вдови священника c. Ромашки Марфи Данилевичевої про повернення приданого покійної дочки і стягнення належних їй прибутків з зятя-священника Іларіона Пясецького 13 квітня 1835 р. –\n4 листопада 1839 р. 149\n57 Справа за проханням дворянина Симона Васильовича Шимановського про видачу брату Івану метричного свідоцтва про народження і хрещення для внесення відомостей до дворянського списку 7 жовтня –\n31 грудня 1836 р. 7\n58 Справа про знахідку шляхтичем c. Яблунівка Іваном Парчевським ікони з зображенням св. Варвари і Катерини на березі р. Рось 9 жовтня 1836 р. –\n15 лютого 1837 р. 10\n59 Справа за проханням священника Олександра Дахновича і старости Сави Рудика про дозвіл на ремонт церкви Вознесіння Господнього c. Великополовецьке 16 вересня –\n6 листопада 1836 р. 11\n61 Справа за проханням церковнослужителів церкви св. Антонія і Феодосія м-ка Васильків про призначення їм жалування 16 жовтня 1836 р. –\n28 березня 1837 р. 7\n62 Справа за проханням семінариста-випускника Костянтина Михайловського про рукоположення до церкви св. Миколая c. Митниця 25 лютого 1836 р. –\n24 вересня 1837 р. 23\n63 Справа за запитом Прилуцького повітового суду про надання відомостей про двох підсудних –\nсина священника Івана Ботвиновського і міщанина м-ка Васильків Павла Святецького 16 жовтня –\n27 листопада 1836 р. 21\n68 Справа за запитом Васильківського повітового суду про надання відомостей про арештанта Вакулу Панченка 7 листопада 1836 р. –\n18 червня 1837 р. 10\n69 Справа про обрання двох кандидатів – священників церкви Воздвиження Чесного Хреста Господнього c. Рейментарщина Іоанна Колтановського і церкви Покрова Пресвятої Богородиці c. Гребінки Андрія Базилевича для затвердження одного з них на посаду благочинного 3-ї дільниці Васильківського повіту 25 листопада 1836 р. –\n26 березня 1837 р. 9\n72 Справа за проханням парафіянина церкви св. Михаїла c. Блощинці Матвія Довгого про видачу книги для збору пожертв на ремонт храму 9–12 грудня 1835 р. 7\n74 Справа за проханням сина дячка церкви св. Миколая c. Мазепинці Опанаса Білоцерковського про відсилку його до Києво-Софійського кафедрального собору для складання іспиту на посаду церковнослужителя 16 грудня 1736 р. –\n13 листопада 1837 р. 11\n75 Справа за рапортом підполковника 6-го саперного батальйону Кулака про перехід у православ’я рядового іудея Арона Шкуратова з нареченням іменем Василь Люцин 13 грудня 1736 р. –\n25 квітня 1837 р. 14\n76 Справа за запитом Васильківського повітового суду про отримання довідки про народження і хрещення підсудної Пелагеї Пономаренкової 9 грудня 1736 р. –\n5 червня 1837 р. 11\n77 Справа за проханням стихарного дячка Костянтина Ковалевського про переміщення з церкви c. Прицьки Богуславського пов. до церкви Різдва Пресвятої Богородиці м-ка Рокитне 30 червня 1835 р. –\n13 листопада 1836 р. 11\n78 Справа за проханням священника церкви св. Михаїла c. Храпачі Іоанна Каменського про прийняття на послух до Києво-Печерської лаври 30 липня 1836 р. –\n29 січня 1837 р. 7\n79 Справа за запитом Київського губернського правління про наявність перешкод для будівництва нового костелу у м-ку Васильків 15 травня 1836 р. –\n12 грудня 1842 р. 55\n80 Відомості про священно- і церковнослужителів 4-ї та 5-ї дільниць благочиння Васильківського повіту 29 червня –\n29 грудня 1836 р. 36


Майкл Дуглас отримав зірку на Алеї слави в Голлівуді\nМайкл Дуглас, всесвітньовідомий американський актор отримав свою власну зірку на Алее слави в Голлівуді.\nУрочисте відкриття зірки відбулося учора, повідомляють західні ЗМІ. На захід по відкриттю зірки 74-річний Дуглас прийшов разом зі своєю дружиною Кетрін Зета-Джонс, сином і рідним батьком Кирком Дугласом, якому, між іншим, виконалося вже 102 роки. Під час церемонії відкриття Майкл Дуглас відмітив, що присутність батька на цьому знаковому заході є для нього дуже важливою. Одночасно з цим Дуглас-молодший відмітив, що він дуже гордий, що є сином свого батька.\nНагадаємо, за свою акторську кар'єру Майкл Дуглас двічі ставав володарем премії Оскар. Перший раз це сталося в 1976 році за продюсування їм кінострічки "Пролітаючи над гніздом зозулі". Другий раз володарем Оскара він став в 1988 році за головну роль, яку Дуглас виконав у фільмі "Уолл-стрит". Окрім цього, широку популярність і популярність Майкл Дуглас здобув у глядачів за ролі, які він виконав в наступних фільмах : "Роман з каменем", "Перлина Нілу", "Гра, Основний інстинкт", "Ідеальне вбивство" і багатьох інших.\nСальма Хаєк приголомшила кардинальною зміною іміджу 07.11.2018\nЗнаменита 52-річна актриса Сальма Хаєк продовжує вражати прихильників змінами свого образу\nУ США відбувся показ українського фільму "Донбас" 07.11.2018\nУ Американському інституті кіномистецтва показали фільм Сергія Лозницы "Донбас"\nКару Делевінь і Ешлі Бенсон у черговий раз помітили разом 07.11.2018\nНе так давно 28-річна голлівудська актриса підтвердила роман з британською супермоделлю Карою Делевінь\nПамела Андерсон розкритикувала рух проти домагань 07.11.2018\nАктриса зробила відверту заяву\nЕмілія Кларк закрутила роман з режисером 07.11.2018\nОбранцем актриси став режисер і письменник Чарлі Макдавелл. Пару помітили під час прогулянки по Лос-Анджелесу


Як перемотати пряжу з пасми в клубок? В'язальний лайфхак.\nСпособи перемотування пряжі з пасми в клубок\nЗазвичай, саме таким питанням супроводжується перша покупка пряжі в мотках.\nВідразу скажу: перемотувати пряжу з пасма в клубок треба ОБОВ'ЯЗКОВО! Не слухайте тих, хто каже: "Я в'яжу відразу з пасма. Розкладу її акуратно і ніяких проблем." Подумайте про те, що всю пасмо за один присід ви не вивяжіте. Якщо доведеться її перекладати з місця на місце, пряжа обов'язково заплутається. Ви ж не хочете потім кілька днів витратити на розплутування нитки?\nПряжа ручного фарбування завжди продається в пасмах. Це обумовлено способом, яким вона забарвлюється. Тому, якщо ви налаштовані придбати таку пряжу, змиріться з тим, що її треба перемотати.\nНасправді, це не так складно, як здається на перший погляд.\nЯ розповім вам про декілька способів перемотування. Впевнена, один з них ви обов'язково для себе оберете.\nПеремотка "бабусіним способом"\nБагато хто пам'ятає, як в дитинстві, нас просили розтягнути пасмо на своїх руках і допомогти бабусі чи мамі перемотати пряжу. Цей варіант був найпоширенішим в ті часи. Суть в тому, що один кінець нитки змотують в клубок, а помічник, розтягнувши пасмо на своїх руках, легкими похилими рухами, допомагає нитки розмотуватися. Знайти помічника було складно, доводилося його просити і не завжди процес приносив задоволення обом сторонам. Тому, розглянемо інший спосіб.\nПасма і два стільці.\nПринцип такий: беремо два стільці, ставимо їх спинками один до одного. Пасмо одягаємо на обидві спинки і відводимо стільці один від одного настільки, щоб пасма була в натягнутому стані. Беремо один кінець пряжі, і стоячи поруч зі стільцями, перемотувати її в клубок.\nПроста стандартна подушка теж може вам допомогти при перемотуванні пряжі. Поверніться до п.2 нашого списку і скористайтеся нею так само, як і стільцями. Перевага в тому, що можна підібрати подушку під розмір пасма або скористатися двома подушками. До того ж, її можна зручно розмістити поруч з собою.\nПарасолька для пасми пряжі.\nДуже зручний аксесуар. Буває двох видів: пластиковий і дерев'яний. Скажу відразу, що бюджетний варіант - це парасолька з пластика. Але він досить швидко виходить з ладу. Більш надійний і, на жаль, не дуже дешевий - парасольку села. Він користується популярністю у зарубіжних майстрів в'язання з пряжі ручного фарбування. Придбати таку парасольку можна у представників компанії "KnitPro" (дорожче) або на сайті AliExpress (дешевше). Є ще одне раритетне пристосування радянських часів - металевий пристрій для перемотування пряжі. Можливо, десь на вашому горищі або в комірчині воно лежить і чекає свого часу?\nПеремотка пасми з колін\nМій улюблений спосіб, користуюся ним регулярно. Самий бюджетний варіант! Вам потрібні тільки пасма і ваші коліна! Додайте пасма на колінах, розтягніть, візьміть один кінець нитки і легкими рухами рук, перед переглядом улюбленого серіалу, перемотайте ваші пасмочкі в красиві акуратні клубочки.\nНа відео, приклад перемотування пряжі з колін починається в 1ч. 42мін (наприкінці репортажу)\n"А як же моталка для пряжі?" Скажу відразу, що купувати її для перемотування в красиві "cake-тортики" варто тільки в тому випадку, якщо вже є або найближчим часом з'явиться, парасольку для пасма. Тобто, окремо парасольку для перемотування існувати може і буде для вас відмінним помічником. А ось моталка, в даному випадку, без парасольки не зовсім зручна.\nКожна пасма перев'язана в декількох місцях додатковими нитками. Від них треба позбутися перед тим, як почнете пасмо перемотувати, але після того, як надягнете пасмо на допоміжний предмет. Наприклад, пасма, яку я фарбую і продаю вам в своєму магазині, перев'язана в чотирьох місцях. 2 зав'язки - це початок і кінець нитки. Вузлики від них треба просто розв'язати. Ще 2 - це додаткові окремі відрізки, якими пасма зв'язується в уникненні сплутування пряжі. Їх ви можете просто розрізати ножицями.\nЗВЕРНІТЬ УВАГУ, що починати перемотування треба від зовнішнього кінця пасма.\nФітнес-перемотування пряжі для в'язальниць, які хочуть завжди бути в хорошій спортивній формі, ви можете подивитися на відео нижче.\nБажаю всім творчого настрою і красивих моточків з шикарною пряжею!\n← Інструменти для в'язання | Зразок. В'язати чи ні? →


Як бути рішучою |ЯкПросто\nНавчитися приймати рішення — дуже важливо для кожної людини, а особливо для дівчини, так як сильні риси характеру не завжди даються нам від природи. Але варто лише вирішити стати рішучою, як би дивно це не звучало, і ви помітите, що у вас дуже добре це виходить.\nНерішучість народжується через страх, що в результаті зробленого ви можете постати в невигідному світлі або підвести людей. На допомогу вам прийде розуміння того, що за будь ваше рішення не трапиться вселенської катастрофи, що оточують зрозуміють вас, а ви зробите необхідні життєві висновки.\nУ випадку, якщо необхідно прийняти рішення там, де вирішується так званий питання життя і смерті, необхідно поставитися до даного вибору не як до чогось сверх’значімому, а так, ніби ви вибираєте сукню на випускний. Якщо ж від важливості справи у вас втрачається розум, ви перенапружуєтеся і впадаєте у відчай, то в такому стані робити якої б то не було вибір не має сенсу. Для початку, зніміть значимість з того, що відбувається.\nЗважуйте всі плюси і мінуси, чесно оцінюючи кожну сторону. Дайте собі час і протягом дня записуйте всі думки, попутно народжуються у вашій голові. У тому із варіантів, де плюси явно переважують, не сумнівайтеся і чиніть саме так.\nУ випадку, якщо плюсів і мінусів приблизно рівна кількість, порадьтеся з близькими. Але не слухайте їх повністю, приймайте їх думки тільки як доповнення до ваших плюсів і мінусів. Вірте собі не менше, ніж оточуючим, так як за своє рішення будете відповідальні лише ви.\nВи, звичайно, знаєте, що радити легше, ніж приймати рішення самому. А спробуйте уявити, що вашу ситуацію розповіла подруга, і вам необхідно дати їй раду. Ви подивіться на ситуацію з боку, зможете оцінити її більш об’єктивно і зробите правильний вибір.\nБуває, що всі розумні способи прийняти рішення ніяк не допомагають, а тільки більше заплутують. У такому випадку варто віддатися в руки долі. Наприклад, киньте кістки. Якщо в результаті рішення буде невірним, ви зможете, принаймні, сказати, що поклалися на долю, а вона розсудила саме так.\nКрім долі в помічниці можна взяти інтуїцію, адже відомо, що у жінок вона особливо розвинена. Просто напишіть кілька варіантів дій на папері і подивіться на них. Той, що сподобається вам більше, і вирішить результат подій.\nЗгадайте, а чи не було нічого подібного у вашому житті раніше? Може бути, ви робили подібний вибір в минулому, і рішення було прийнято. Використовуйте свій позитивний досвід і чиніть так само.\nЯкщо ви помилилися, і ваше рішення виявилося невірним, не турбуйтеся. Кожна людина вчиться тільки на своїх помилках, тому тепер, коли ви знаєте, що робити не можна, і зробили відповідні висновки, наступного разу ваше рішення буде правильним, виваженим та швидким.


Після вбивства ерцгерцога Фердинанда (28 червня 1914) в Сараєво Тиса був єдиним членом королівської ради, який виступив проти війни з Сербією, проте врешті-решт його пропозиція була відхилена. Спочатку війна в Угорщині користувалася підтримкою, але граф Міхай Каройї, лідер демократичної опозиції, став виступати за розрив зв'язків Угорщини з Німеччиною і Австрією, поступки національним меншинам і укладення мирної угоди з західними державами. 30 жовтня 1918 року в Будапешті спалахнула революція. Каройї був призначений прем'єром і сформував кабінет з соціалістів, радикалів і членів партії незалежності. Було підписано угоду про перемир'я, і ??угорські війська покинули південну Угорщину.\n16 листопада Каройї проголосив Угорщину республікою; він був обраний президентом, почав підготовку до загальним виборами і проведення аграрної реформи, надав рівність і повну автономію національних меншин. Однак ці реформи йшли з запізненням. Ліві соціалісти приєдналися до групи комуністичних агітаторів, яких очолював Бела Кун, прихильник Леніна, який повернувся з Радянської Росії, щоб організувати повстання в Угорщині. 22 березня 1919 Каройї пішов у відставку, і до влади прийшли комуністи. Комуністи намагалися захищати угорські території, і їм вдалося вигнати вторглися чехів, але вони зазнали поразки при настанні румун. Внаслідок опору селян, атак румунської армії і нападок опозиції режим Куна упав. Румуни окупували і розграбували Будапешт. Після відходу румунів 16 листопада 1919 року в Будапешт увійшли консервативні контрреволюційні війська на чолі з адміралом Міклош Хорті, останнім головнокомандувачем австро-угорського військово-морського флоту.\nПерша світова війна. У роки Першої світової війни територія Латвії була окупована німецькими військами. Щоб затримати просування німців, були створені національні латиські частини - батальйони латиських стрільців, які в 1916 були переформовані в полиці, об'єднані в дві бригади (всього 4000 чоловік). Стрілки утримували фронт до вересня 1917 року, коли за наказом генерала Корнілова Рига була здана німцям. Латиські стрілки, попрямувавши в Петроград, взяли участь в Жовтневому збройному повстанні більшовиків.\nНа вільної від німецької окупації частини Латвії в листопаді 1917 було проголошено радянську владу. Столицею радянської Латвії стала Валка. У грудні 1917 радянський уряд передало Латгалію Радянської Латвії, проте в лютому 1918 німці окупували всю Латвію, і радянська влада була повалена. Після підписання Брестського мирного договору в Прибалтиці був введений окупаційний режим. Завойовники планували розселити на території колишньої Лівонії 2,7 млн. Німецьких колоністів. Ці плани підтримувалися місцевим дворянством, їх здійснення було зірвано листопадової революції в Німеччині і поразкою цієї країни в світовій війні.\n18 листопада 1918 Народна рада Латвії, створений напередодні Демократичним блоком, який в роки окупації знаходився в підпіллі, проголосив незалежність нової держави. Главою тимчасового уряду (міністром-президентом) був обраний Карліс Ульманис. Однак всюди на місцях зберігалася влада німецького командування.\n18-19 листопада в Ризі проходила конференція латиських соціал-демократів, на якій було прийнято рішення про підготовку повстання. У грудні було створено Тимчасовий радянський уряд Латвії на чолі з Петром Стучка. З Радянської Росії на його прохання до Латвії почали наступ червоні латиські стрілки. У Даугавпілсі 17 грудня 1918 було проголошено радянську владу, а 3 січня 1919 року в Ризі вибрана ЦВК Радянської Латвії. Уряд Ульманиса в цей час знаходилося в Лієпаї.\nОднак німецькі поміщики за підтримки частин німецької армії мали намір створити на території Латвії свою державу. Генерал фон дер Гольц, командувач німецькими військами в Прибалтиці, в квітні 1919 здійснив переворот в Лієпаї, а в травні зайняв Ригу. Латиські частини, які підтримували уряд Ульманиса, змогли вибити німців з Риги в кінці червня, але фон дер Гольц, що залишився в Курземе, уклав угоду з білогвардійських генералом П. Бермонта-Аваловим, і об'єднана армія знову почала наступ на Ригу. 10 листопада 1919 армія Бермонта була розбита латиськими частинами.\nПерша світова війна. З самого початку Першої світової війни Литва стала ареною бойових дій армій Німеччини і Росії, а з осені 1915 була майже повністю окупована німецькими військами. Країна управлялася німецькою окупаційною адміністрацією, яка входила в систему Ober - Ost. Відповідно до плану Людендорфа (поч. Штабу Східного фронту) литовські землі підлягали німецькій колонізації. При цьому провідні політичні діячі Литви на чолі з А. Сметон почали орієнтуватися на входження до Німеччини. 21 вересня 1917 за згодою німецької окупаційної влади, була створена Литовська Таріба (Рада Литви), яка 11 грудня 1917 прийняла рішення про відновлення Литовської держави і потім об'єднанні Литви з Німеччиною в формі державного союзу. 16 лютого 1918 Таріба проголосила незалежність Литви.\nЧехословаччина | Чехословаччина\nПольські землі в XIX - початку ХХ ст .: основні риси політичного і культурного розвитку | Албанія | Болгарія | Угорщина | Македонія | Румунія | Словаччина | Народи Центральної та Східної Європи в Першій світовій війні та її наслідки для регіону: 1914 - 1919 рр. | Албанія | Угорщина |


Кохання повернулось у сім’ю після ремонту спальні\nКостя так кохав Аню, що готовий був абсолютно на все. Тож заради того, аби зустрітися з коханою, кожні вихідні приїжджав зі столиці до райцентру, де вона закінчувала школу.\n– Ти б, хлопче, шукав би собі дівчину з Києва, – повчала його Лідія Іванівна, мати. – Сам розумієш, ми з батьком тобі там житла не купимо. Тому будь кмітливим.\n– Правильніше сказати – хитрим? – запитав син. – Чи, може, підлим, щоб проміняти кохану дівчину на чотири стіни? Мамо, подобається вам Аня чи ні, але я одружуся лише з нею.\nЯк тільки дівчина вступила до одного із столичних вишів, Костя зробив їй пропозицію руки і серця. Через місяць в кафе відсвяткували студентське весілля. Тож на вихідні їхали до рідного краю як молоде подружжя. Батьки Ані щиро зраділи новині, бажали молодим якнайкращих гараздів і вручили конверт із грішми.\n– Тут десять тисяч доларів, – сказав батько Ані. – Чи купите собі щось, чи залишите на житло, то вже як собі вирішите. Головне – щоб ви були щасливими, а з грішми я вам за можливості буду допомагати.\nЗовсім іншою була реакція батьків Костика. Якщо батько ще скупо привітав, бо як і мати вважав, що красень і розумник син міг би влаштувати особисте життя у столиці, то мати слів не добирала.\n– А батьків чого не запросив на весілля? – кричала вона до сина. – Мабуть, соромно стало тобі, сину, за свій поспішний вибір. А ти чого кинулась йому на шию, наче в річці тонула? Хотіла якнайшвидше охомутати якось дурня, яким виявився мій син? Радієш, що обвила його шию, наче змія?\n– Мамо, як ти можеш так говорити? – не витримав Костик. – Замість того, аби порадіти за нас, ти говориш жахливі речі.\n– Не подобається, що я кажу? – сердилась мати. – То йди собі з мого дому. І ту проститутку з собою забирай.\nВідтоді минуло десять років. Костя і Аня вже давно мали роботу. Підростав синок, тож одного дня, порадившись, подружжя вирішило переїхати зі столиці до рідного райцентру.Продали однокімнатну квартиру, доклали трохи грошей і в невеличкому містечку купили трикімнатне житло. Ремонт взявся робити брат Костика. І через три тижні молода сім’я, зайшовши до оселі, ахнула – ремонт було зроблено на совість. Тож придбали красиві меблі, побутову техніку і справили новосілля.\n– Мамо, там страшний дід сидить, – якось у страху прошепотів маленький Михайлик, показуючи пальчиком на ліжко подружжя і ховаючись за матір. – Хто то, мамо?\n– Сину, ти про що? – здивувалась Аня, обнімаючи малого. – Там немає нікого.\n– Є, мамо, є, – заперечив малий і почав плакати. – Мамо, він лякає мене.\nВідтоді життя подружжя почало стрімко змінюватись. Між Костиком і Анею все частіше виникали сварки, які доводили молоду жінку до сліз. Причому, виникали наче на порожньому місці, і, що найцікавіше, усі суперечки починались лише у спальні. Згодом жінка вже почала боятися туди заходити. Тим паче, що страху додавав син, який, заглядаючи у спальню, кожного разу розповідав про страшного діда, який сміявся і казав, що скоро Михайлик і мама будуть жити без тата.\n– Мамо, мені страшно, – плакав хлопчик. – Мамо, хто це?\n– Заспокойся, Михайлику, – втішала його мама, відносячи в іншу кімнату. Їй і самій було дуже лячно.\nПро свої проблеми та страхи написала на одному форумі, просячи поради. І, як не дивно, одна жінка порадила негайно робити ремонт.\n– Інакше ваша сім’я розпадеться, – написала вона. – Повірте, ремонт і освячення оселі вирішить усі проблеми. І не втрачайте часу – робіть ремонт.\nАня так і не зрозуміла, як ремонт і їхні з чоловіком стосунки можуть бути взаємопов’язаними. Однак думка про те, що на час ремонту вона з сім’єю переїде до батьків, їй сподобалась.\n– У вас так багато грошей, що ремонт треба робити? – обурювалась свекруха. – Ти марнотратниця, не вмієш економити.\nВона пробувала сина відговорити від затії. Мовляв, це ж яка витрата коштів! Однак Костянтин не погодився – його пригнічувало оте погіршення стосунків з дружиною та дуже лякали розповіді сина про страшного діда.\nТож через два тижні в квартирі закипів ремонт. Одного дня майстри подзвонили до Ані і попросили негайно приїхати. Коли вона увійшла до спальні, то була вражена – під підвісною стелею була намальована картина, яка наче складалась з декількох модулів. Причому, сюжети були страшними.\n– Що робити з цим? – запитав один із майстрів. – І взагалі навіщо малювати такі страхіття у спальні?\n– Не знаю, я не знаю, хто і навіщо це малював, – прошепотіла вражена Аня, впізнавши в головному герої усіх модулів страшного діда, про якого розповідав син. – Знімайте усе разом із штукатуркою.\nПісля ремонту оселю освятив священник. У першу ж ніч подружжя засинало з відчуттям щастя – так, наче щойно одружилися. Сварки та непорозуміння залишились в минулому. В спальню почав приходити Михайлик.\n– Ми наче розпочали життя з чистого аркуша, – написала Аня тій жінці, яка порадила зробити ремонт.\n– Вітаю, – не забарилась відповідь. – Молодець, що прислухались до моєї поради. Чи хтось був проти ремонту?\nАня відповіла, що свекруха всіляко відмовляла і сердилась. На що отримала пораду зробити все для того, аби свекруха не переступала порогу її квартири. Мовляв, це вона хотіла, аби син розлучився. Проаналізувавши попередній ремонт, який робив брат чоловіка, Аня пригадала, що в молодості свекруха навчалась у художній школі та дуже цікавилась магією.\n– Ну ні, я не дозволю нікому розлучити нас, – прошепотіла Аня. – Ми з Костиком щасливі, і ніхто не зруйнує нашого щастя.\nВсе про: кохання, Сім'я, стосунки