Епайдра шприц-ручка СолоСтар розчин для ін'єкцій 100 ОД/мл 3 мл 5 шприц - ціна, інструкція, аналоги, відгуки | купити в Аптека DSЕпайдра шприц-ручка СолоСтар розчин для ін'єкцій 100 ОД/мл 3 мл 5 шприц - ціна, інструкція, аналоги, відгуки | купити в Аптека DS\n782.037 В наявності\nкод товару: ЦБ000045142\nУпаковка / 5 шприц.\nТоргівельна назва Епайдра СолоСтар\nЕпайдра шприц-ручка СолоСтар розчин для ін'єкцій 100 ОД/мл 3 мл 5 шприц Інструкція\nВиробник Санофі-Авентіс Дойчланд ГмбХ, Німеччина. В В Санофі-Авентіс Дойчланд ГмбХ, Німеччина. В В Санофі-Авентіс Дойчланд ГмбХ, Німеччина. В В\nЛікарська форма Розчин для ін’єкцій. Основні фізико-хімічні властивості: прозорий безбарвний водний розчин. В В Розчин для ін’єкцій. Основні фізико-хімічні властивості: прозорий безбарвний водний розчин. В В Розчин для ін’єкцій. Основні фізико-хімічні властивості: прозорий безбарвний водний розчин. В В\nУпаковка №5: по 1 картриджу по 3 мл, вмонтованому в одноразовий пристрій – шприц-ручку СолоСтар® (без голок для ін’єкцій), по 5 шприц-ручок у картонній коробці. В В № 5: по 3 мл у картриджі; по 5 картриджів у блістерній упаковці в картонній коробці. В В № 1: по 10 мл у флаконі; по 1 флакону в картонній коробці. В В\nФармацевтична група Протидіабетичні засоби. Інсуліни та аналоги швидкої дії. Код ATC А10А В06. В В Протидіабетичні засоби. Інсуліни та аналоги швидкої дії. Код ATX А10А В06. В В Протидіабетичні засоби. Інсуліни та аналоги швидкої дії. Код ATX А10А В06. В В\nСила дії цього препарату виражається в одиницях, які застосовуються виключно для препарату Епайдра® і відрізняються від МО чи одиниць, у яких виражається сила дії інших аналогів інсуліну (див. розділ «Фармакодинаміка»). Препарат Епайдра® застосовують у режимах інсулінотерапії, що включають інсулін середньої або довготривалої дії або аналог базального інсуліну. Цей лікарський засіб можна призначати одночасно з пероральними протидіабетичними засобами. Дозу препарату Епайдра® підбирають та регулюють індивідуально. Особливі категорії пацієнтів. Пацієнти з порушеннями функції нирок. Фармакокінетичні властивості інсуліну глюлізину в цілому зберігаються у пацієнтів з порушенням функції нирок. Однак у разі порушення функції нирок потреба в інсуліні може знижуватися (див. розділ «Фармакокінетика»). Пацієнти з порушеннями функції печінки. Фармакокінетичні властивості інсуліну глюлізину не вивчались у пацієнтів зі зниженою функцією печінки. У пацієнтів з порушенням функції печінки потреба в інсуліні може бути меншою через зниження глюконеогенезу та здатності інсуліну метаболізуватися. Пацієнти літнього віку. Наявні дані з фармакокінетики інсуліну у пацієнтів літнього віку, хворих на цукровий діабет, є недостатніми. Погіршання функції нирок може призвести до зниження потреби в інсуліні. Діти та підлітки. Не існує достовірної клінічної інформації щодо застосування препарату Епайдра® дітям віком до 6 років. Застосування. Препарат Епайдра® у попередньо наповненій шприц-ручці СолоСтар® слід вводити шляхом підшкірної ін’єкції незадовго (за 0в€’15 хвилин) до чи одразу після прийому їжі. Препарат Епайдра® застосовують підшкірно у ділянку черевної стінки, стегна або дельтоподібного м'яза. Місця для ін’єкцій або інфузій у зоні ін’єкції (передня стінка черевної порожнини, стегно або дельтоподібний м’яз) слід по черзі змінювати. Швидкість абсорбції і, відповідно, початок та термін дії можуть залежати від певного місця ін’єкції, техніки її виконання та інших змінних показників. Підшкірна ін’єкція у черевну стінку забезпечує трохи швидшу абсорбцію, ніж введення препарату в інші місця для ін’єкцій (див. розділ «Фармакокінетика»). Необхідно слідкувати за тим, щоб не допустити введення препарату безпосередньо у кровоносну судину. Після введення препарату не слід масажувати місце ін'єкції. Пацієнтів слід навчати дотримуватись правильної процедури виконання ін’єкцій. Змішування з іншими інсулінами. Інсулін глюлізин не слід змішувати з іншими лікарськими засобами, крім людського інсуліну НПХ (нейтрального протаміну Хагедорна). В В ІНСТРУКЦІЯ з використання шприц-ручки СолоСтар® Перед першим застосуванням шприц-ручку слід витримати при кімнатній температурі протягом 1в€’2 годин. Перевірте картридж перед його використанням. Його можна застосовувати лише тоді, коли розчин у ньому є прозорим, безбарвним, без видимих твердих часточок та має таку ж консистенцію, як і вода. Оскільки препарат Епайдра® є розчином, він не вимагає ресуспендування перед застосуванням. Порожні шприц-ручки у жодному разі не можна використовувати знову, їх потрібно належним чином знищити. Щоб запобігти будь-якій контамінації, кожна попередньо наповнена шприц-ручка повинна використовуватися лише одю особою. Перед кожною ін’єкцією слід перевіряти інформацію на етикетці, щоб уникнути помилкового введення замість інсуліну глюлізину інших інсулінів (див. розділ «Особливості застосування»). В В Схематичне зображення шприц-ручки СолоСтар® Ковпачок шприц-ручки В В Ковпачок шприц-ручки В Захисна мембрана В Кнопка введення ін'єкції В Дозувальний селектор В Дозувальне віконце В Ємність для інсуліну В Ізолюючий шар гуми В Голка В Внутрішній ковпачок голки В Зовнішній ковпачок голки В Корпус шприц-ручки В Голка шприц-ручки (не приєднана) В Захисна мембрана Кнопка введення ін'єкції Дозувальний селектор Дозувальне віконце Ємність для інсуліну Ізолюючий шар гуми Голка Внутрішній ковпачок голки Зовнішній ковпачок голки Корпус шприц-ручки Голка шприц-ручки (не приєднана) В В Важлива інформація щодо використання шприц-ручки СолоСтар®: • Перед кожним використанням шприц-ручки завжди необхідно міцно приєднати нову голку. Для кожної ін'єкції використовуйте нову голку, сумісну тільки зі шприц-ручкою СолоСтар®. Не обирайте дозу та не натискайте кнопку введення, якщо голка не приєднана до шприц-ручки. • Тест на безпеку виконуйте перед кожною ін’єкцією. • Шприц-ручка призначена особисто Вам, і не слід передавати її іншим особам. • Якщо ін’єкцію Вам вводить інша особа, ця особа має вживати спеціальних заходів безпеки для запобігання нещасним випадкам, пов’язаним із застосуванням голки та перенесенням інфекції. • Не використовуйте шприц-ручку СолоСтар® у разі пошкодження або при наявності сумнівів щодо правильності її функціонування. • Завжди необхідно мати запасну шприц-ручку СолоСтар® на випадок втрати або пошкодження Вашої поточної шприц-ручки СолоСтар®. Інструкції щодо зберігання. Уважно ознайомтеся з інформацією щодо зберігання шприц-ручки СолоСтар®. Якщо Ваша шприц-ручка СолоСтар® зберігається в холодильнику, вийміть її звідти за 1в€’2 години перед введенням препарату, щоб він нагрівся до кімнатної температури. Ін’єкційне введення охолодженого інсуліну є більш болісним. Використана шприц-ручка СолоСтар® підлягає утилізації згідно з встановленими правилами. Експлуатація. Оберігайте шприц-ручку СолоСтар® від пилу та бруду. Очистити зовні шприц-ручку СолоСтар® можна, протираючи її вологою тканиною. Не занурюйте в рідину, не промивайте і не змазуйте шприц-ручку, оскільки цим Ви можете пошкодити її. Шприц-ручка СолоСтар® призначена для точної і безпечної роботи. Її необхідно використовувати з обережністю. Уникайте ситуацій, при яких можливе пошкодження шприц-ручки СолоСтар®. Якщо Ви підозрюєте, що шприц-ручка СолоСтар® пошкоджена, використайте нову шприц-ручку. Стадія 1. Контроль інсуліну. A.В Уважно прочитайте інформацію на етикетці шприц-ручки СолоСтар® для того, щоб переконатися у введенні відповідного інсуліну. Шприц-ручка СолоСтар® з Епайдрою® синього кольору, кнопка для введення препарату – темно-синього кольору з рельєфним кільцем у верхній частині. B.В В Зніміть ковпачок шприц-ручки. C.В Проконтролюйте зовнішній вигляд інсуліну. Епайдра® є прозорим, безбарвним розчином, без видимих твердих часточок і має таку ж консистенцію, як вода. Не використовуйте шприц-ручку СолоСтар®, якщо інсулін мутний, забарвлений або має сторонні частки. Стадія 2. Приєднання голки. Для кожної ін’єкції завжди застосовуйте нову стерильну голку. Це дасть змогу запобігти забрудненню, а також можливому засміченню голки. Необхідно використовувати лише ті голки, які є сумісними зі шприц-ручкою СолоСтар®. A.В Зніміть захисну етикетку з контейнера голки. B.В В Встановіть голку на одній лі зі шприц-ручкою, а потім утримуйте на одній прямій до її приєднання (нагвинчують або насаджують залежно від типу голки). • Якщо голка не знаходиться на одній лі зі шприц-ручкою в момент приєднання, це може призвести до порушення ізолюючого шару гуми і спричинити витікання рідини або перелом голки. Стадія 3. Тест на безпеку. У всіх випадках виконуйте тест на безпеку перед кожною ін’єкцією. Цим Ви забезпечуєте одержання точної дози завдяки: • перевірці того, що шприц-ручка і голка функціонують нормально; • видаленню пухирців повітря. A.В Відміряйте дозу, що дорівнює 2 одиницям, повертаючи дозувальний селектор. B.В В Зніміть зовнішній ковпачок з голки і зберігайте його, щоб потім помістити в нього використану після введення ін’єкції голку. Зніміть внутрішній ковпачок з голки і викиньте його. Викинути В Зберегти В Викинути Зберегти C.В Розмістіть шприц-ручку голкою вгору. D.В Кінчиками пальців постукайте обережно по ємності для інсуліну, щоб усі пухирці повітря піднялися вгору в напрямку голки. E.В В Натисніть на кнопку введення ін’єкції до упору. Перевірте, чи з’являється інсулін на кінчику голки. Якщо при цьому з кінчика голки виходить інсулін, шприц-ручка і голка працюють належним чином. Ви можете провести випробування на безпеку кілька разів, поки не з'явиться інсулін. • Якщо інсулін не з’явився, проведіть контроль наявності пухирців повітря і повторно проведіть випробування на безпеку більше двох разів до їх видалення. • Якщо появи інсуліну не спостерігається, це може бути спричинено блокуванням голки. Зніміть голку і повторіть випробування. • Якщо появи інсуліну не спостерігається після заміни голки, Ваша шприц-ручка СолоСтар® може бути зіпсована. Не використовуйте її. Стадія 4. Вибір дози. Ви можете встановити дозу з точністю до 1 одиниці (від мінімальної дози 1 одиниця до максимальної дози 80 одиниць). Якщо Вам необхідно ввести дозу, що перевищує 80 одиниць, потрібно ввести 2 або більше ін’єкцій. A.В Перевірте, щоб дозувальне віконце показувало «0» після завершення випробування тесту на безпеку. B.В В Виберіть необхідну Вам дозу (на нижченаведеному прикладі обрана доза становить 30 одиниць). Якщо Ви встановили дозу, що перевищує необхідну, слід повернути дозувальний селектор у початкове положення. • Не натискайте на кнопку введення ін’єкції під час обертання селектора, інакше інсулін витече. • Ви не зможете повернути дозувальний селектор до числа одиниць, що перевищує кількість, яка залишилася у шприц-ручці. Не намагайтеся силою повернути дозувальний селектор. У цьому випадку Ви повинні або ввести залишок інсуліну і доповнити необхідну Вам дозу за допомогою нової шприц-ручки СолоСтар®, або використати нову шприц-ручку СолоСтар® для введення повної дози. Стадія 5. Техніка введення ін’єкції. A.В Дотримуйтеся техніки введення ін'єкції, з якою Вас ознайомив лікар. B.В В Введіть голку у шкіру. C.В Введіть дозу за допомогою натискання на кнопку введення ін’єкції до упору в одному напрямку. Після введення ін’єкції у дозувальному віконці має встановитися «0». Д. Залиште кнопку введення ін’єкції в натиснутому положенні. Повільно рахуйте до 10 перед витяганням голки зі шкіри. При цьому забезпечується введення повної дози. Стадія 6. Видалення та утилізація голки. У всіх випадках видаляйте голку після кожної ін’єкції та зберігайте шприц-ручку без прикріпленої голки. Цим забезпечується профілактика: • забруднення та/або потрапляння інфекції; • потрапляння повітря до ємності для інсуліну та витікання інсуліну, що може призвести до неправильного дозування. A.В Насадіть зовнішній ковпачок голки назад на голку і використовуйте його для згвинчування голки зі шприц-ручки. Необхідно дотримуватися особливої обережності при зніманні та викиданні голки. Для зниження ризику нещасних випадків, пов’язаних із застосуванням голки, ніколи не насаджуйте назад внутрішній ковпачок голки. • Якщо введення препарату було здійснено іншою особою, спеціальні заходи безпеки при видаленні та утилізації голки вживаються цією ж особою. Дотримуйтеся рекомендованих заходів безпеки для видалення та утилізації голок (наприклад техніки насаджування ковпачка одю рукою) для зниження ризику нещасних випадків, пов'язаних із застосуванням голки, а також перенесення інфекційних захворювань. B.В В Обережно викиньте голку (згідно з інструкціями лікаря). C.В У всіх випадках поміщайте ковпачок назад на шприц-ручку та зберігайте шприц-ручку до наступної ін’єкції. В В Сила дії цього препарату виражається в одиницях, які застосовуються виключно для препарату Епайдра® і відрізняються від МО чи одиниць, у яких виражається сила дії інших аналогів інсуліну (див. розділ «Фармакодинаміка»). Препарат Епайдра® застосовують у режимах інсулінотерапії, що включають інсулін середньої або довготривалої дії або аналог базального інсуліну. Цей лікарський засіб можна призначати одночасно з пероральними протидіабетичними засобами. Дозу препарату Епайдра® підбирають та регулюють індивідуально. Особливі категорії пацієнтів. Пацієнти з порушеннями функції нирок. Фармакокінетичні властивості інсуліну глюлізину в цілому зберігаються у пацієнтів з порушенням функції нирок. Однак у разі порушення функції нирок потреба в інсуліні може знижуватися (див. розділ «Фармакокінетика»). Пацієнти з порушеннями функції печінки. Фармакокінетичні властивості інсуліну глюлізину не вивчались у пацієнтів зі зниженою функцією печінки. У пацієнтів з порушенням функції печінки потреба в інсуліні може бути меншою через зниження глюконеогенезу та здатності інсуліну метаболізуватися. Пацієнти літнього віку. Наявні дані з фармакокінетики інсуліну у пацієнтів літнього віку, хворих на цукровий діабет, є недостатніми. Погіршання функції нирок може призвести до зниження потреби в інсуліні. Діти та підлітки. Не існує достовірної клінічної інформації щодо застосування препарату Епайдра® дітям віком до 6 років. Застосування. Препарат Епайдра® слід вводити шляхом підшкірної ін’єкції незадовго (за 0 в€’ 15хвилин) до чи одразу після прийому їжі. Препарат Епайдра® застосовують підшкірно у ділянку черевної стінки, стегна або дельтоподібного м'яза. Місця для ін’єкцій або інфузій у зоні ін’єкції (передня стінка черевної порожнини, стегно або дельтоподібний м’яз) слід по черзі змінювати. Швидкість абсорбції і, ймовірно, початок та термін дії можуть залежати від певного місця ін’єкції, техніки її виконання та інших змінних показників. Підшкірна ін’єкція у черевну стінку забезпечує трохи швидшу абсорбцію, ніж введення препарату в інші місця для ін’єкцій (див. розділ «Фармакокінетика»). Необхідно слідкувати за тим, щоб не допустити введення препарату безпосередньо у кровоносну судину. Після введення препарату не слід масажувати місце ін'єкції. Пацієнтів слід навчати дотримуватись правильної процедури виконання ін’єкцій. Препарат Епайдра® у картриджах можна застосовувати лише для підшкірних ін'єкцій за допомогою шприц-ручки багаторазового використання. Епайдра®, розчин для ін’єкцій у картриджах, призначений для використання лише з інсуліновими шприц-ручками ОптіПен, КлікСтар, Аутопен 24, Тактіпен або AllStar™, відповідно до рекомендацій, що містяться в інструкції виробника приладу. Картриджі не можна застосовувати в інших шприц-ручках багаторазового використання, оскільки точність дозування була визначена тільки для зазначених шприц-ручок. Не усі з цих шприц-ручок можуть бути наявними у вашій країні. Шприц-ручки слід використовувати згідно із рекомендаціями, наданими виробником ін’єкційного пристрою. Слід чітко дотримуватися інструкцій виробника щодо використання шприц-ручки під час заправки картриджа, приєднання голки та проведення ін’єкції інсуліну. Перед використанням картридж потрібно ретельно оглянути. Він придатний до застосування, якщо розчин у ньому прозорий, безбарвний, не містить видимих твердих часток. Картридж слід тримати протягом 1в€’2 годин при кімнатній температурі перед тим, як вставити картридж у шприц-ручку багаторазового використання. Перед ін’єкцією слід видалити з картриджа всі бульбашки повітря (див. інструкції з використання шприц-ручки). Порожні картриджі не можна наповнювати препаратом повторно. Якщо інсулінова шприц-ручка пошкоджена або не працює належним чином (через механічні дефекти), її не можна використовувати; слід використати нову інсулінову шприц-ручку. Для запобігання будь-якій контамінації шприц-ручкою багаторазового використання повинен користуватися лише один пацієнт. Перед кожною ін’єкцією слід перевіряти етикетку на інсуліні, щоб уникнути помилкового введення замість інсуліну глюлізину інших інсулінів (див. розділ «Особливості застосування»). Змішування з іншими інсулінами. Інсулін глюлізин забороняється змішувати з будь-якими іншими лікарськими засобами, окрім людського інсуліну НПХ (нейтрального протаміну Хагедорна). В В Сила дії цього препарату виражається в одиницях. Ці одиниці використовуються виключно для препарату Епайдра® і відрізняються від МО чи одиниць, у яких виражається сила дії інших аналогів інсуліну. Препарат Епайдра® можна застосовувати у режимах інсулінотерапії, що включають інсулін середньої або довготривалої дії або аналог базального інсуліну. Цей лікарський засіб можна призначати одночасно з пероральними протидіабетичними засобами. Дозу препарату Епайдра® підбирають та регулюють індивідуально. Особливі категорії пацієнтів Пацієнти з порушеннями функції нирок Фармакокінетичні властивості інсуліну глюлізину в цілому зберігаються у пацієнтів з порушенням функції нирок. Однак у разі порушення функції нирок потреба в інсуліні може знижуватися (див. розділ «Фармакокінетика»). Пацієнти з порушеннями функції печінки Фармакокінетичні властивості інсуліну глюлізину не вивчались у пацієнтів зі зниженою функцією печінки. У пацієнтів з порушенням функції печінки потреба в інсуліні може бути меншою через зниження глюконеогенезу та здатності інсуліну метаболізуватися. Пацієнти літнього віку Наявні дані з фармакокінетики інсуліну у пацієнтів літнього віку, хворих на цукровий діабет, є недостатніми. Погіршення функції нирок може призвести до зменшення потреби в інсуліні. Діти та підлітки Не існує достовірної клінічної інформації щодо застосування препарату Епайдра® у дітей віком до 6 років. Застосування. Препарат Епайдра® слід вводити шляхом підшкірної ін’єкції незадовго (за 0в€’15 хвилин) до чи одразу після прийому їжі або шляхом постійної підшкірної інфузії за допомогою інсулінового насоса. Препарат Епайдра® потрібно вводити підшкірно в ділянку черевної стінки живота, стегна чи дельтоподібного м’яза або шляхом безперервної інфузії під шкіру передньої стінки живота. Місця для ін’єкцій або інфузій у зоні ін’єкції (передня стінка живота, стегно або дельтоподібний м’яз) слід по черзі змінювати. Ступінь абсорбції і, ймовірно, початок та термін дії можуть залежати від певного місця ін’єкції, техніки її виконання та інших змінних показників. Підшкірна ін’єкція у передню стінку живота забезпечує дещо швидшу абсорбцію, ніж введення препарату в інші місця для ін’єкцій. Слід дотримуватися обережності, щоб виключитине допустити введення препарату безпосередньо у кровоносну судину. Після введення препарату не слід масажувати місце ін’єкції. Пацієнтів слід навчати дотримуватись правильної процедури виконання ін’єкцій. Змішування з іншими інсулінами. Препарат Епайдра®, який вводиться у вигляді підшкірної ін’єкції, забороняється змішувати з будь-якими іншими лікарськими засобами, окрім людського інсуліну НПХ (нейтрального протаміну Хагедорна). При змішуванні з НПХ (нейтральним протаміном Хагердона) інсуліном людини спочатку слід набрати у шприц препарат Епайдра®. Ін’єкцію потрібно робити одразу ж після змішування, оскільки даних стосовно стабільності сумішей, приготовлених задовго до введення, немає. Безперервна підшкірна інфузія інсуліну. Препарат Епайдра® можна застосовувати для безперервної підшкірної інфузії інсуліну (CSII) через насосні системи, призначені для проведення інфузії інсуліну та укомплектовані відповідними катетерами та резервуарами. Пацієнтів, які користуються CSII, потрібно ретельно проінструктувати щодо застосування насосних систем. Систему інфузійного введення та резервуар, які використовуються для введення препарату Епайдра®, потрібно заміняти принаймні кожні 48 годин із дотриманням правил асептики. Ці інструкції можуть відрізнятися від загальних інструкцій з використання насосних систем. Важливо, щоб при застосуванні препарату Епайдра® пацієнти дотримувалися специфічних інструкцій щодо цього препарату. Недотримання специфічних інструкцій щодо препарату Епайдра® може призвести до серйозних небажаних явищ. При підшкірному введенні за допомогою інсулінового інфузійного насоса препарат Епайдра® забороняється змішувати з розчинниками або будь-яким іншим інсуліном. Пацієнти, які застосовують препарат Епайдра® за допомогою CSII, повинні додатково мати інший засіб введення інсуліну на випадок несправності насосної системи (див. розділи «Особливості застосування » і «Побічні реак). В В\nЦукровий діабет, коли необхідне застосування інсуліну дорослим, підліткам і дітям віком від 6 років. В В Цукровий діабет, коли необхідне застосування інсуліну дорослим, підліткам і дітям віком від 6 років. В В Цукровий діабет, коли необхідне застосування інсуліну дорослим, підліткам і дітям віком від 6 років. В В\nГіпоглікемія може виникати як наслідок надмірної дії інсуліну відносно об’єму вжитої їжі та витрат енергії. Специфічні дані щодо передозування інсуліну глюлізину відсутні. Проте гіпоглікемія може розвинутися поступово. Легкі гіпоглікемічні епізоди можна лікувати шляхом перорального застосування глюкози або продуктів харчування з високим вмістом цукру. Тому хворому на цукровий діабет рекомендується постійно мати при собі кілька шматочків цукру, цукерок, печива або фруктового соку з цукром. Цукрозамінники не можна застосовувати для лікування гіпоглікемічних станів! Тяжкі гіпоглікемічні епізоди, при яких пацієнт втрачає свідомість, можна усунути за допомогою введення глюкагону (0,5в€’1 мг) внутрішньом’язово або підшкірно, що може зробити відповідним чином проінструктована особа, або за допомогою внутрішньовенного введення глюкози, що повинен виконати медичний працівник. Глюкозу вводять внутрішньовенно також у разі, якщо стан пацієнта не покращується протягом 10-15 хв після введення глюкагону. Коли хворий опритом, рекомендується застосування вуглеводів перорально з метою запобігання рецидиву гіпоглікемії. Після ін’єкції глюкагону пацієнта слід обстежити в лікарні для виявлення причини виникнення тяжкої гіпоглікемії та запобігання виникненню подібних нападів. В В При перевищенні дози інсуліну порівняно з потребою у ньому, яка залежить від кількості спожитої їжі та витрат енергії, може виникати гіпоглікемія. Специфічні дані щодо передозування інсуліну глюлізину відсутні. Проте гіпоглікемія може розвинутися у декілька послідовних етапів. Легкі гіпоглікемічні епізоди можна лікувати шляхом перорального застосування глюкози або продуктів харчування з високим вмістом цукру. Тому хворому на цукровий діабет рекомендується постійно мати при собі кілька шматочків цукру, цукерок, печива або фруктового соку з цукром. Цукрозамінники не можна застосовувати для лікування гіпоглікемічних станів! Тяжкі гіпоглікемічні епізоди, при яких пацієнт втрачає свідомість, можна усунути за допомогою введення глюкагону (0,5в€’1 мг) внутрішньом’язово або підшкірно, що може зробити відповідним чином проінструктована особа, або за допомогою внутрішньовенного введення глюкози, що повинен виконати медичний працівник. Глюкозу вводять внутрішньовенно також у разі, якщо стан пацієнта не покращується протягом 10в€’15 хв після введення глюкагону. Коли хворий опритом, рекомендується застосування вуглеводів перорально з метою запобігання рецидиву гіпоглікемії. Після ін’єкції глюкагону пацієнта слід обстежити в лікарні для виявлення причини виникнення тяжкої гіпоглікемії та запобігання виникненню подібних нападів. В В Гіпоглікемія може виникати як наслідок надмірної дії інсуліну відносно до об’єму прийнятої їжі та витрат енергії. Специфічні дані щодо передозування інсуліну глюлізину відсутні. Проте гіпоглікемія може розвинутися поступово. Легкі гіпоглікемічні епізоди можуть лікуватися шляхом перорального застосування глюкози або продуктів харчування з високим вмістом цукру. Таким чином, хворому на цукровий діабет рекомендується постійно мати при собі кілька шматочків цукру, цукерок, печива або фруктового соку з цукром. Цукрозамінники не можна використовувати для лікування гіпоглікемічних станів. Тяжкі гіпоглікемічні епізоди, при яких пацієнт втрачає свідомість, можна усувати шляхом введення глюкагону (0,5в€’1 мг) внутрішньом’язово або підшкірно, що може зробити відповідним чином проінструктована особа, або шляхом внутрішньовенного введення глюкози, що має виконати медичний працівник. Глюкоза вводиться внутрішньовенно також у разі, якщо стан пацієнта не покращується протягом 10 або 15 хвилин після введення глюкагону. Коли хворий опритом, рекомендується застосувати вуглеводи перорально з метою запобігання рецидиву гіпоглікемії. Після ін’єкції глюкагону пацієнта слід обстежити у лікарні для виявлення причини виникнення тяжкої гіпоглікемії та запобігання виникненню подібних нападів. В В\nВагітність Дані щодо застосування інсуліну глюлізину вагітним жінкам відсутні або обмежені (менше ніж 300 результатів вагітності). В ході досліджень впливу на репродуктивну функцію, проведених на тваринах, не було виявлено жодних відмінностей між застосуванням інсуліну глюлізину та інсуліну людини стосовно впливу на вагітність, розвиток ембріона/плода, пологи або постнатальний розвиток. Вагітним жінкам цей препарат слід застосовувати з обережністю. Необхідно ретельно контролювати рівень глюкози. Пацієнткам з діагностованим або гестаційним цукровим діабетом у період вагітності слід підтримувати належний метаболічний контроль. Потреба організму в інсуліні може зменшуватися в першому триместрі вагітності та, як правило, збільшується в період другого та третього триместрів. Одразу після пологів потреба організму в інсуліні швидко зменшується. Годування груддю Невідомо, чи екскретується інсулін глюлізин у грудне молоко людини, проте звичайно інсулін не проникає у грудне молоко та не абсорбується після перорального прийому. Жінкам, які годують груддю, може бути необхідно скоригувати дозу інсуліну та раціон харчування. Фертильність В ході досліджень впливу інсуліну глюлізину на репродуктивну функцію, проведених на тваринах, не було виявлено жодних небажаних впливів на фертильність. В В Вагітність Дані щодо застосування інсуліну глюлізину вагітним жінкам відсутні або обмежені (менше ніж 300 результатів вагітності). В ході досліджень впливу на репродуктивну функцію, проведених на тваринах, не було виявлено жодних відмінностей між застосуванням інсуліну глюлізину та інсуліну людини стосовно впливу на вагітність, розвиток ембріона/плода, пологи або постнатальний розвиток. Вагітним жінкам цей препарат слід застосовувати з обережністю. Необхідно ретельно контролювати рівень глюкози. Пацієнткам з цукровим діабетом, виник до вагітності або гестаційним цукровим діабетом у період вагітності слід підтримувати належний метаболічний контроль. Потреба організму в інсуліні може зменшуватися в першому триместрі вагітності та, як правило, збільшується в період другого та третього триместрів. Одразу після пологів потреба організму в інсуліні швидко зменшується. Годування груддю Невідомо, чи екскретується інсулін глюлізин у грудне молоко людини, проте звичайно інсулін не проникає у грудне молоко та не абсорбується після перорального прийому. Жінкам, які годують груддю, може бути необхідно скоригувати дозу інсуліну та раціон харчування. Фертильність В ході досліджень впливу інсуліну глюлізину на репродуктивну функцію, проведених на тваринах, не було виявлено жодних небажаних впливів на фертильність. В В Вагітність Дані щодо застосування інсуліну глюлізину вагітним жінкам відсутні або обмежені (менше ніж 300 результатів вагітності). В ході досліджень впливу на репродуктивну функцію, проведених на тваринах, не було виявлено жодних відмінностей між застосуванням інсуліну глюлізину та інсуліну людини стосовно впливу на вагітність, розвиток ембріона/плода, пологи або постнатальний розвиток. Вагітним жінкам цей препарат слід застосовувати з обережністю. Необхідно ретельно контролювати рівень глюкози. Пацієнткам з цукровим діабетом, що виник до вагітності або гестаційним цукровим діабетом у період вагітності слід підтримувати належний метаболічний контроль. Потреба організму в інсуліні може зменшуватися в першому триместрі вагітності та, як правило, збільшується в період другого та третього триместрів. Одразу після пологів потреба організму в інсуліні швидко зменшується. Годування груддю Невідомо, чи екскретується інсулін глюлізин у грудне молоко людини, проте звичайно інсулін не проникає у грудне молоко та не абсорбується після перорального прийому. Жінкам, які годують груддю, може бути необхідно скоригувати дозу інсуліну та раціон харчування. Фертильність В ході досліджень впливу інсуліну глюлізину на репродуктивну функцію, проведених на тваринах, не було виявлено жодних небажаних впливів на фертильність. В В\nДаних щодо клінічного застосування препарату Епайдра® дітям віком до 6 років недостатньо. В В Даних щодо клінічного застосування препарату Епайдра® дітям віком до 6 років недостатньо. В В Даних щодо клінічного застосування препарату Епайдра® дітям віком до 6 років недостатньо. В В\nЗберігати у недоступному для дітей місці. Зберігати у холодильнику при температурі від +2 °С до +8 °С. Не заморожувати. Зберігати шприц-ручку у зовнішній картонній упаковці з метою захисту від дії світла. Не допускати контакту зі стінками холодильника. Умови зберігання під час користування. Після початку застосування шприц-ручку (з насадженим ковпачком) необхідно використати протягом 4 тижнів. Шприц-ручка, яка знаходиться у використанні, не слід зберігати в холодильнику. Зберігати при температурі не вище +25 °С у зовнішній картонній упаковці з метою захисту від дії світла. Після кожної ін’єкції на шприц-ручку слід знову одягати ковпачок з метою захисту від світла. Перед першим використанням шприц-ручку необхідно зберігати при кімнатній температурі протягом 1в€’2 годин. В В Несумісність. Препарат Епайдра® не слід змішувати з іншими препаратами, відмінними за складом від НПХ (нейтрального протаміну Хагедорна) інсуліну людини. В В Зберігати у недоступному для дітей місці. Зберігати у холодильнику при температурі від +2 °С до +8 °С. Не заморожувати. Зберігати картридж у зовнішній картонній упаковці з метою захисту від дії світла. Не допускати контакту зі стінками холодильника. Умови зберігання під час користування. Розпочаті картриджі необхідно використати протягом 4 тижнів. Зберігати при температурі не вище +25 °С у зовнішній картонній упаковці з метою захисту від дії світла. Перед встановленням картриджа у шприц-ручку багаторазового використання картридж необхідно зберігати при кімнатній температурі протягом 1в€’2 годин. В В Несумісність. Препарат Епайдра® не слід змішувати з іншими препаратами, відмінними за складом від НПХ (нейтрального протаміну Хагедорна) інсуліну людини. В В Зберігати у недоступному для дітей місці. Зберігати у холодильнику при температурі від +2°С до +8°С. Не заморожувати. Зберігати флакон у зовнішній картонній коробці з метою захисту від дії світла. Запобігати контакту зі стінками холодильника. Умови зберігання після відкриття флакона. Відкриті флакони необхідно використати протягом 4 тижнів. Зберігати при температурі не вище +25 °С у зовнішній картонній коробці з метою захисту від дії світла. В В Несумісність. Підшкірне введення. Оскільки дослідження на сумісність не проводилися, препарат Епайдра® не слід змішувати з іншими препаратами, відмінними за складом від НПХ (нейтрального протаміну Хагедорна) інсуліну людини. При підшкірному введенні за допомогою інсулінового інфузійного насоса препарат Епайдра® забороняється змішувати з іншими лікарськими засобами. В В\nПерехід пацієнта на застосування нового типу або торгової марки повинно відбуватися під ретельним наглядом лікаря. Зміни концентрації, торгової марки препарату (виробника), типу препарату (простий, НПХ [нейтральний протамін Хагедорна], ленте, тривалої дії тощо), походження (тваринний, людський, аналог людського інсуліну) та/або методу виробництва можуть потребувати зміни дози. Також може виникати необхідність регулювання схеми супутнього застосування пероральних антидіабетичних препаратів. Гіперглікемія. Застосування невідповідних доз або припинення лікування, особливо у хворих на інсулінозалежний діабет, може призвести до розвитку гіперглікемії та діабетичного кетоацидозу в€’ станів, що є потенційно летальними. Гіпоглікемія. Гіпоглікемія виникає залежно від профілю дії інсулінів, що застосовуються, та може, таким чином, змінюватися при переході на новий режим лікування. Умови, які можуть зробити ранні попереджувальні симптоми гіпоглікемії нетиповими або менш вираженими, включають значну тривалість захворювання на цукровий діабет, інтенсифікацію інсулінотерапії, діабетичну нейропатію, застосування лікарських препаратів, таких як бета-блокатори, або перехід з інсуліну тваринного походження на інсулін людини. Потреба у корекції дози також може виникнути, якщо пацієнти підвищують режим фізичної активності або змінюють свою звичайну харчову дієту. Фізичні навантаження одразу після їди підвищують ризик розвитку гіпоглікемії. Гіпоглікемія після ін’єкції швидкодіючих аналогів інсуліну, як правило, виникає раніше, ніж при застосуванні розчинного інсуліну людини. Гіпоглікемічні або гіперглікемічні реакції, якщо не надати пацієнту відповідної допомоги, можуть призвести до втрати свідомості, коми або летального наслідку. Потреба в інсуліні може змінюватися при наявності іншої хвороби або емоційних порушень. Помилкове введення інших лікарських засобів. Надходили повідомлення про помилкове введення препаратів, коли замість інсуліну глюлізину випадково вводилися інші інсуліни, зокрема інсуліни тривалої дії. Перед кожною ін’єкцією слід перевіряти інформацію на етикетці, щоб уникнути помилкового введення замість інсуліну глюлізину інших інсулінів. Допоміжні речовини. Одна доза цього лікарського засобу містить менше ніж 1 ммоль (23 мг) натрію, тобто він практично не містить натрію. Епайдра® містить м-крезол, який може спричинити алергічні реакції. Комбінація препарату Епайдра® з піоглітазоном. Про випадки серцевої недостатності повідомлялося при застосуванні піоглітазону в поєднанні з інсуліном, особливо в пацієнтів, які мають ризик розвитку серцевої недостатності. Це потрібно враховувати при розгляді можливості проведення лікування комбінацією піоглітазону і препарату Епайдра®. При застосуванні комбінації за пацієнтами потрібно спостерігати щодо появи ознак і симптомів серцевої недостатності, збільшення маси тіла і набряку. При будь-якому погіршенні кардіологічних симптомів застосування піоглітазону потрібно припинити. Поводження із попередньо наповненими шприц-ручками СолоСтар®. Препарат Епайдра 100 Од/мл у попередньо наповненій шприц-ручці СолоСтар® можна використовувати лише для підшкірних ін'єкцій. Шприц-ручку СолоСтар® потрібно використовувати відповідно до рекомендацій, що містяться у цій інструкції (див. розділ «Спосіб застосування та дози»). В В Перехід пацієнта на застосування нового типу або торгової марки інсуліну повинно відбуватися під ретельним наглядом лікаря. Зміни концентрації, торгової марки препарату (виробника), типу препарату (простий, НПХ [нейтральний протамін Хагедорна], ленте, тривалої дії тощо), походження (тваринний, людський, аналог людського інсуліну) та/або методу виробництва можуть потребувати зміни дози. Також може виникати необхідність регулювання схеми супутнього застосування пероральних антидіабетичних препаратів. Гіперглікемія. Застосування невідповідних доз або припинення лікування, особливо у хворих на інсулінозалежний діабет, може призвести до розвитку гіперглікемії та діабетичного кетоацидозу в€’ станів, що є потенційно летальними. Гіпоглікемія. Гіпоглікемія виникає залежно від профілю дії інсулінів, що застосовуються, та може змінюватися при переході на новий режим лікування. Умови, які можуть зробити ранні попереджувальні симптоми гіпоглікемії нетиповими або менш вираженими, включають значну тривалість захворювання на цукровий діабет, інтенсифікацію інсулінотерапії, діабетичну нейропатію, застосування лікарських препаратів, таких як бета-блокатори, або перехід з інсуліну тваринного походження на інсулін людини. Потреба у корекції дози також може виникнути, якщо пацієнти підвищують режим фізичної активності або змінюють свою звичайну харчову дієту. Фізичні навантаження одразу після їди підвищують ризик розвитку гіпоглікемії. Гіпоглікемія після ін’єкції швидкодіючих аналогів інсуліну, як правило, виникає раніше, ніж при застосуванні розчинного інсуліну людини. Гіпоглікемічні або гіперглікемічні реакції, якщо не надати пацієнту відповідної допомоги, можуть призвести до втрати свідомості, коми або летального наслідку. Потреба в інсуліні може змінюватися при наявності іншої хвороби або емоційних порушень. Шприц-ручки, в яких можна використовувати препарат Епайдра®, розчин для ін’єкцій у картриджах. Препарат Епайдра® у картриджах можна застосовувати лише для підшкірних ін'єкцій за допомогою шприц-ручки багаторазового використання. Препарат Епайдра® у картриджах слід використовувати лише разом із такими шприц-ручками: ОптіПен, КлікСтар, Аутопен 24, Тактіпен або AllStar™, кожна з яких дає змогу вводити препарат Епайдра® у дозах з кроком у 1 одиницю. Ці картриджі не можна застосовувати разом з іншими шприц-ручками багаторазового використання, оскільки точність дозування була визначена тільки для вказаних шприц-ручок. Не усі з цих шприц-ручок можуть продаватися у Вашій країні. Помилкове введення інших лікарських засобів. Надходили повідомлення про помилкове введення препаратів, коли замість інсуліну глюлізину випадково вводилися інші інсуліни, зокрема інсуліни тривалої дії. Перед кожною ін’єкцією слід перевіряти інформацію на етикетці картриджа, щоб уникнути помилкового введення замість інсуліну глюлізину інших інсулінів. Допоміжні речовини. Одна доза цього лікарського засобу містить менше ніж 1 ммоль (23 мг) натрію, тобто він практично не містить натрію. Епайдра® містить м-крезол, який може спричинити алергічні реакції. Комбінація препарату Епайдра® з піоглітазоном. Про випадки серцевої недостатності повідомлялося при застосуванні піоглітазону в поєднанні з інсуліном, особливо в пацієнтів, які мають ризик розвитку серцевої недостатності. Це потрібно враховувати при розгляді можливості проведення лікування комбінацією піоглітазону і препарату Епайдра®. При застосуванні комбінації за пацієнтами потрібно спостерігати щодо появи симптомів серцевої недостатності, збільшення маси тіла і набряку. При будь-якому погіршенні кардіологічних симптомів застосування піоглітазону потрібно припинити. В В Перехід пацієнта на застосування нового типу або торгової марки інсуліну повинно відбуватися під ретельним наглядом лікаря. Зміни концентрації, торгової марки препарату (виробника), типу препарату (простий, НПХ [нейтральний протамін Хагедорна], ленте, тривалої дії тощо), походження (тваринний, людський, аналог людського інсуліну) та/або методу виробництва можуть потребувати зміни дози. Також може виникати необхідність регулювання схеми супутнього застосування пероральних антидіабетичних препаратів. Гіперглікемія. Застосування невідповідних доз або припинення лікування, особливо у хворих на інсулінозалежний діабет, може призвести до розвитку гіперглікемії та діабетичного кетоацидозу в€’ станів, що є потенційно летальними. Гіпоглікемія. Час розвитку гіпоглікемії залежить від профілю дії використовуваних інсулінів і, таким чином, може змінюватися після зміни схеми лікування. Умови, які можуть зробити ранні попереджувальні симптоми гіпоглікемії нетиповими або менш вираженими, включають значну тривалість захворювання на цукровий діабет, інтенсифікацію інсулінотерапії, діабетичну нейропатію, застосування лікарських препаратів, таких як бета-блокатори, або перехід з інсуліну тваринного походження на інсулін людини. Потреба у корекції дози також може виникнути, якщо пацієнти збільшують свою фізичну активність або змінюють свій звичайний раціон харчування. Фізичні навантаження одразу після прийому їжі можуть підвищувати ризик розвитку гіпоглікемії. Гіпоглікемія після введення швидкодіючих аналогів інсуліну може виникати раніше, ніж при застосуванні розчинного інсуліну людини. Якщо не надати пацієнту відповідної допомоги, гіпоглікемічні або гіперглікемічні реакції можуть призвести до втрати свідомості, коми або летального наслідку. Потреба в інсуліні може змінюватися при наявності іншої хвороби або емоційних порушень. Помилкове введення інших лікарських засобів. Надходили повідомлення про помилкове введення препаратів, коли замість інсуліну глюлізину випадково вводилися інші інсуліни, зокрема інсуліни тривалої дії. Перед кожною ін’єкцією слід перевіряти інформацію на етикетці препарату, щоб уникнути помилкового введення замість інсуліну глюлізину інших інсулінів. Безперервна підшкірна інфузія інсуліну Несправність інсулінового насоса чи системи для інфузійного введення або неправильне поводження з ними може призводити до швидкого розвитку гіперглікемії, кетозу або діабетичного кетоацидозу. У таких випадках необхідне швидке визначення та усунення причини гіперглікемії, кетозу або діабетичного кетоацидозу. Повідомлялося про випадки розвитку діабетичного кетоацидозу при введенні препарату Епайдра® шляхом безперервної підшкірної інфузії інсуліну за допомогою насосних систем. Більшість із цих випадків була пов'язана з неправильним поводженням з насосними системами або з їхніми несправностями. Може бути потрібне тимчасове введення препарату Епайдра® шляхом підшкірних ін'єкцій. Пацієнтів, які отримують інсулінотерапію шляхом безперервної підшкірної інфузії інсуліну за допомогою насосних систем, необхідно навчити вводити інсулін за допомогою ін'єкцій. Такі пацієнти повинні мати напоготові інший засіб введення інсуліну на випадок несправності насосної системи (див. розділи «Особливості застосування» і «Побічні реак). Допоміжні речовини. Одна доза цього лікарського засобу містить менше ніж 1 ммоль (23 мг) натрію, тобто він практично не містить натрію. Епайдра® містить м-крезол, який може спричинити алергічні реакції. Комбінація препарату Епайдра® з піоглітазоном. Про випадки серцевої недостатності повідомлялося при застосуванні піоглітазону в поєднанні з інсуліном, особливо в пацієнтів, які мають ризик розвитку серцевої недостатності. Це потрібно враховувати при розгляді можливості проведення лікування комбінацією піоглітазону і препарату Епайдра®. При застосуванні комбінації за пацієнтами потрібно спостерігати щодо появи ознак і симптомів серцевої недостатності, збільшення маси тіла і появи набряків. При будь-якому погіршенні кардіологічних симптомів застосування піоглітазону потрібно припинити. В В\nдіюча речовина: інсулін глюлізин; 1 мл розчину містить інсуліну глюлізину (продукту рекомбінантної ДНК-технології із застосуванням Escherichia coli) 100 одиниць, що еквівалентно 3,49 мг; 1 шприц-ручка СолоСтар® містить 3 мл розчину для ін’єкцій, що еквівалентно 300 Од інсуліну глюлізину; допоміжні речовини: м-крезол, натрію хлорид, трометамін, полісорбат 20, кислота хлористоводнева концентрована, натрію гідроксид, вода для ін’єкцій. В В діюча речовина: інсулін глюлізин; 1 мл розчину містить інсуліну глюлізину (продукту рекомбінантної ДНК-технології із застосуванням Escherichia coli) 100 одиниць, що еквівалентно 3,49 мг; 1 картридж містить 3 мл розчину для ін’єкцій, що еквівалентно 300 Од інсуліну глюлізину; допоміжні речовини: м-крезол, натрію хлорид, трометамін, полісорбат 20, кислота хлористоводнева концентрована, натрію гідроксид, вода для ін’єкцій. В В діюча речовина: інсулін глюлізин; 1 мл розчину містить інсуліну глюлізину (продукту рекомбінантної ДНК-технології із застосуванням Escherichia coli) 100 одиниць, що еквівалентно 3,49 мг; 1 флакон містить 10 мл розчину для ін’єкцій, що еквівалентно 1000 Од інсуліну глюлізину; допоміжні речовини: м-крезол, натрію хлорид, трометамін, полісорбат 20, кислота хлористоводнева концентрована, натрію гідроксид, вода для ін’єкцій. В В\nДослідження щодо типів фармакокінетичних взаємодій не проводилися. З огляду на емпіричні знання стосовно інших подібних лікарських засобів, прояв клінічно релевантних фармакокінетичних взаємодій є малоймовірним. На метаболізм глюкози впливає цілий ряд речовин і лікарських препаратів. Отже, це може потребувати регулювання дози інсуліну глюлізину та особливо ретельного нагляду за хворим. До речовин, що можуть посилити глюкозознижувальну активність та збільшити схильність до виникнення гіпоглікемії, належать пероральні антидіабетичні засоби, інгібітори ангіотензинперетворювального ферменту, дизопірамід, фібрати, флуоксетин, інгібітори моноаміноксидази, пентоксифілін, пропоксифен, саліцилати та сульфаніламідні антибіотики. Речовини, що можуть зменшувати цукрознижувальний ефект інсуліну: кортикостероїди, даназол, діазоксид, діуретики, глюкагон, ізоніазид, похідні фенотіазину, соматропін, симпатоміметичні агенти (такі як епінефрин [адреналін], сальбутамол, тербуталін), тиреоїдні гормони, естрогени, прогестини (наприклад, у складі пероральних контрацептивів), інгібітори протеаз та атипові антипсихотичні лікарські засоби (зокрема оланзапін і клозапін). Бета-блокатори, клонідин, солі літію або алкоголь можуть призвести як до підвищення, так і до зниження властивості інсуліну зменшувати рівень глюкози у крові. Пентамідин може спричинювати розвиток гіпоглікемії, що іноді супроводжується гіперглікемією. Крім того, під впливом симпатолітичних лікарських засобів, таких як клонідин, гуанетидин, резерпін, і бета-блокаторів ознаки адренергічного зворотного регулювання можуть бути ослаблені або навіть відсутні. В В Дослідження щодо типів фармакокінетичних взаємодій не проводилися. З огляду на емпіричні знання стосовно інших подібних лікарських засобів, прояв клінічно релевантних фармакокінетичних взаємодій є малоймовірним. На метаболізм глюкози впливає цілий ряд речовин і лікарських препаратів. Отже, це може потребувати регулювання дози інсуліну глюлізину та особливо ретельного нагляду за хворим. До речовин, що можуть посилити глюкозознижувальну активність та збільшити схильність до виникнення гіпоглікемії, належать пероральні антидіабетичні засоби, інгібітори ангіотензинперетворювального ферменту, дизопірамід, фібрати, флуоксетин, інгібітори моноаміноксидази, пентоксифілін, пропоксифен, саліцилати та сульфаніламідні антибіотики. Речовини, що можуть зменшувати цукрознижувальний ефект інсуліну: кортикостероїди, даназол, діазоксид, діуретики, глюкагон, ізоніазид, похідні фенотіазину, соматропін, симпатоміметичні агенти (такі як епінефрин [адреналін], сальбутамол, тербуталін), тиреоїдні гормони, естрогени, прогестини (наприклад, у складі пероральних контрацептивів), інгібітори протеаз та атипові антипсихотичні лікарські засоби (зокрема, оланзапін і клозапін). Бета-блокатори, клонідин, солі літію або алкоголь можуть призвести як до підвищення, так і до зниження властивості інсуліну зменшувати рівень глюкози у крові. Пентамідин може спричинювати розвиток гіпоглікемії, що іноді супроводжується гіперглікемією. Крім того, під впливом симпатолітичних лікарських засобів, таких як клонідин, гуанетидин, резерпін, і бета-блокаторів ознаки адренергічного зворотного регулювання можуть бути ослаблені або навіть відсутні. В В Дослідження щодо типів фармакокінетичних взаємодій не проводилися. З огляду на емпіричні знання стосовно інших подібних лікарських засобів, прояв клінічно релевантних фармакокінетичних взаємодій є малоймовірним. На метаболізм глюкози впливає цілий ряд речовин і лікарських препаратів. Отже, це може потребувати регулювання дози інсуліну глюлізину та особливо ретельного нагляду за хворим. До речовин, що можуть посилити глюкозознижувальну активність та збільшити сприйнятливість до гіпоглікемії, належать пероральні антидіабетичні засоби, інгібітори ангіотензинперетворювального ферменту, дизопірамід, фібрати, флуоксетин, інгібітори моноаміноксидази, пентоксифілін, пропоксифен, саліцилати та сульфаніламідні антибіотики. Речовини, що можуть зменшувати цукрознижувальний ефект інсуліну: кортикостероїди, даназол, діазоксид, діуретики, глюкагон, ізоніазид, похідні фенотіазину, соматропін, симпатоміметичні агенти (такі як епінефрин [адреналін], сальбутамол, тербуталін), тиреоїдні гормони, естрогени, прогестини (наприклад, у складі пероральних контрацептивів), інгібітори протеаз та атипові антипсихотичні лікарські засоби (зокрема, оланзапін і клозапін). Бета-блокатори, клонідин, солі літію або алкоголь можуть призвести як до підвищення, так і до зниження властивості інсуліну зменшувати рівень глюкози у крові. Пентамідин може спричинювати розвиток гіпоглікемії, що іноді супроводжується гіперглікемією. Крім того, під впливом симпатолітичних лікарських засобів, таких як клонідин, гуанетидин, резерпін, і бета-блокаторів ознаки адренергічного зворотного регулювання можуть бути ослаблені або навіть відсутні. В В\nTOB «Санофі-Авентіс Україна», Україна. В В В В В В ІНСТРУКЦІЯ для медичного застосування лікарського засобу В В ЕПАЙДРА® (APIDRA®) В В TOB «Санофі-Авентіс Україна», Україна. В В В В В В В В В В ІНСТРУКЦІЯ для медичного застосування лікарського засобу В В ЕПАЙДРА® (APIDRA®) В В TOB «Санофі-Авентіс Україна», Україна. В В\nГіперчутливість до інсуліну глюлізину або до будь-якого компонента препарату. Гіпоглікемія. В В Гіперчутливість до інсуліну глюлізину або будь-якого компонента препарату. Гіпоглікемія. В В Гіперчутливість до інсуліну глюлізину або будь-якого компонента препарату. Гіпоглікемія. В В\nНайпоширенішою побічною дією інсулінотерапії є гіпоглікемія, що виникає як наслідок застосування більшої дози інсуліну, ніж це потрібно. Відповідні побічні реакції, продемонстровані під час проведення клінічних досліджень, наводяться нижче за класами систем органів та у порядку зменшення частоти виникнення: дуже часто (в‰Ґ 1/10); часто (в‰Ґ 1/100 - < 1/10); нечасто (в‰Ґ1/1000 - < 1/100); рідко (в‰Ґ 1/10 000 - < 1/1 000); дуже рідко (< 1/10 000), частота невідома (не можна розрахувати за наявними даними). У кожній з груп побічні явища представлено у порядку зменшення ступеня їх серйозності. Клас органів та систем MedDRA Дуже часто Часто Нечасто Рідко Метаболічні та аліментарні розлади Гіпоглікемія В В В В В В Розлади з боку шкіри та підшкірних тканин В В Реакції у місці ін’єкції, місцеві реакції гіперчутливості В В Ліподистрофія Порушення загального стану та реакції у місці введення В В В В Системні реакції гіперчутливості В В Метаболічні та аліментарні розлади. Симптоми гіпоглікемії, як правило, виникають раптово. Вони включають холодний піт, холодну бліду шкіру, втомлюваність, нервозність або тремор, відчуття неспокою, незвичну втому або слабкість, сплутаність свідомості, порушення концентрації уваги, сонливість, сильне відчуття голоду, порушення зору, головний біль, нудоту та сильне серцебиття. Гіпоглікемія може стати тяжкою і призвести до втрати свідомості та/або судом і спричинити тимчасове або стійке порушення функції головного мозку або навіть стати причиною летального наслідку. Розлади з боку шкіри та підшкірних тканин. Місцеві реакції гіперчутливості (почервоніння, набряк і свербіж у місці ін’єкції) можливі під час лікування із застосуванням інсуліну. Такі реакції, як правило, є минущими та зазвичай зникають у разі продовження лікування. Ліподистрофія може виникати у місці ін’єкції як наслідок недотримання рекомендації щодо постійного чергування місць ін’єкції. Порушення загального стану та реакції у місці введення. Системні реакції гіперчутливості можуть включати кропив’янку, стиснення у грудях, задишку, алергічний дерматит і свербіж. Тяжкі випадки включають генералізовану алергічну реакцію разом з анафілактичною реакцією, що може загрожувати життю. В В Повідомлення про підозрювані побічні реакції Повідомлення про підозрювані побічні реакції після реєстрації лікарського засобу є важливою процедурою. Це дозволяє продовжувати моніторинг співвідношення «користь/ризик» для цього лікарського засобу. Медичних працівників просять повідомляти про усі підозрювані побічні реакції у Державний експертний центр МОЗ України. В В Термін придатності. 2 роки. Термін придатності після першого застосування в€’ 4 тижні. В В Найпоширенішою побічною дією інсулінотерапії є гіпоглікемія, що виникає як наслідок застосування більшої дози інсуліну, ніж це потрібно. Відповідні побічні реакції, продемонстровані під час проведення клінічних досліджень, наводяться нижче за класами систем органів та у порядку зменшення частоти виникнення: дуже часто (в‰Ґ 1/10); часто (в‰Ґ 1/100 - < 1/10); нечасто (в‰Ґ1/1000 - < 1/100); рідко (в‰Ґ 1/10 000 - < 1/1 000); дуже рідко (< 1/10 000), частота невідома (не можна розрахувати за наявними даними). У кожній з груп побічні явища представлено у порядку зменшення ступеня їх серйозності. Клас органів та систем MedDRA Дуже часто Часто Нечасто Рідко Метаболічні та аліментарні розлади Гіпоглікемія В В В В В В Розлади з боку шкіри та підшкірних тканин В В Реакції у місці ін’єкції, місцеві реакції гіперчутливості В В Ліподистрофія Порушення загального стану та реакції у місці введення В В В В Системні реакції гіперчутливості В В В В Метаболічні та аліментарні розлади. Симптоми гіпоглікемії, як правило, виникають раптово. Вони включають холодний піт, холодну бліду шкіру, втомлюваність, нервозність або тремор, відчуття неспокою, незвичну втому або слабкість, сплутаність свідомості, порушення концентрації уваги, сонливість, сильне відчуття голоду, порушення зору, головний біль, нудоту та сильне серцебиття. Гіпоглікемія може стати тяжкою і призвести до втрати свідомості та/або судом і спричинити тимчасове або постійне порушення функції головного мозку або навіть стати причиною летального наслідку. Розлади з боку шкіри та підшкірних тканин. Місцеві реакції гіперчутливості (почервоніння, набряк і свербіж у місці ін’єкції) можливі під час лікування із застосуванням інсуліну. Такі реакції, як правило, є минущими та зазвичай зникають у разі продовження лікування. Ліподистрофія може виникати у місці ін’єкції як наслідок недотримання порядку зміни місця ін’єкції. Порушення загального стану та реакції у місці введення. Системні реакції гіперчутливості можуть включати кропив'янку, стиснення у грудях, задишку, алергічний дерматит і свербіж. Тяжкі випадки включають генералізовану алергічну реакцію разом з анафілактичною реакцією, що може загрожувати життю. В В Повідомлення про підозрювані побічні реакції Повідомлення про підозрювані побічні реакції після реєстрації лікарського засобу є важливою процедурою. Це дозволяє продовжувати моніторинг співвідношення «користь/ризик» для цього лікарського засобу. Медичних працівників просять повідомляти про усі підозрювані побічні реакції у Державний експертний центр МОЗ України. В В Термін придатності. 2 роки. Термін придатності після першого використання в€’ 4 тижні. В В Найпоширенішою побічною дією інсулінотерапії є гіпоглікемія, що виникає як наслідок застосування більшої дози інсуліну, ніж це потрібно. Відповідні побічні реакції, продемонстровані під час проведення клінічних досліджень, наводяться нижче за класами систем органів та у порядку зменшення частоти виникнення: дуже часто (в‰Ґ 1/10); часто (в‰Ґ 1/100 - < 1/10); нечасто (в‰Ґ1/1000 - < 1/100); рідко (в‰Ґ 1/10 000 - < 1/1 000); дуже рідко (< 1/10 000), частота невідома (не можна розрахувати за наявними даними). У кожній з груп побічні явища представлено у порядку зменшення ступеня їх серйозності. Клас органів та систем MedDRA Дуже часто Часто Нечасто Рідко Частота невідома Метаболічні та аліментарні розлади Гіпоглікемія В В В В В В Гіперглікемія (що потенційно може призводити до діабетичного кетоаци дозу(1)) Розлади з боку шкіри та підшкірних тканин В В Реакції у місці ін’єкції. Місцеві реакції гіперчутлвості В В Ліподистрофія В В Порушення загального стану та реакції у місці введення В В В В Системні реакції гіперчутливості В В В В (1) Більшість з цих випадків була пов'язана із неправильним поводженням із насосною системою або її несправностями при застосуванні препарату Епайдра® за допомогою CSІІ. Опис окремих небажаних реакцій Метаболічні та аліментарні розлади. Симптоми гіпоглікемії, як правило, виникають раптово. Вони включають холодний піт, холодну бліду шкіру, втомлюваність, нервозність або тремор, відчуття неспокою, незвичну втому або слабкість, сплутаність свідомості, порушення концентрації уваги, сонливість, сильне відчуття голоду, порушення зору, головний біль, нудоту та сильне серцебиття. Гіпоглікемія може стати тяжкою і призвести до втрати свідомості та/або судом і спричинити тимчасове або постійне порушення функції головного мозку або навіть стати причиною летального наслідку. Повідомлялося про випадки розвитку гіперглікемії при застосуванні препарату Епайдра® за допомогою CSII (див. розділ «Особливості застосування»), які призводили до виникнення діабетичного кетоацидозу (ДКА); більшість з цих випадків була пов'язана із неправильним поводженням із насосною системою або її несправностями. Пацієнт повинен завжди дотримуватися специфічних інструкцій із введення препарату Епайдра® та обов'язково мати напоготові інший засіб введення інсуліну на випадок несправності насосної системи. Розлади з боку шкіри та підшкірних тканин. Місцеві реакції гіперчутливості (почервоніння, набряк і свербіж у місці ін’єкції) можливі під час лікування із застосуванням інсуліну. Такі реакції, як правило, є минущими та зазвичай зникають у разі продовження лікування. Ліподистрофія може виникати у місці ін’єкції як наслідок недотримання порядку зміни місця ін’єкції. Порушення загального стану та реакції у місці введення. Системні реакції гіперчутливості можуть включати кропив’янку, стиснення у грудях, задишку, алергічний дерматит і свербіж. Тяжкі випадки включають генералізовану алергічну реакцію разом з анафілактичною реакцією, що може загрожувати життю. В В Термін придатності. 2 роки. Термін придатності після першого використання в€’ 4 тижні. В В\nЗдатність пацієнта концентрувати увагу та його реакція можуть порушуватись унаслідок розвитку гіпоглікемії або гіперглікемії або, наприклад, у результаті порушення зору. Це може становити ризик у ситуаціях, коли наявність таких симптомів є особливо важливим (зокрема, під час керування автомобілем або іншими механізмами). Пацієнтам слід рекомендувати бути обережними та запобігати розвитку гіпоглікемії під час керування транспортом. Це особливо важливо для тих пацієнтів, у яких симптоми-передвісники гіпоглікемії є слабко вираженими або взагалі відсутні, і для тих хворих, у кого часто виникають епізоди гіпоглікемії. За цих обставин слід розглянути доцільність керування транспортом. В В Здатність пацієнта концентрувати увагу та його реакція можуть порушуватись унаслідок розвитку гіпоглікемії або гіперглікемії або, наприклад, у результаті порушення зору. Це може становити ризик у ситуаціях, коли наявність таких симптомів є особливо важливою (зокрема, під час керування автомобілем або іншими механізмами). Пацієнтам слід рекомендувати бути обережними та запобігати розвитку гіпоглікемії під час керування транспортом. Це особливо важливо для тих пацієнтів, у яких симптоми-передвісники гіпоглікемії є слабко вираженими або взагалі відсутні, і для тих хворих, у кого часто виникають епізоди гіпоглікемії. За цих обставин слід розглянути доцільність керування транспортом. В В Здатність пацієнта концентрувати увагу та його реакція можуть порушуватись унаслідок розвитку гіпоглікемії або гіперглікемії або, наприклад, у результаті порушення зору. Це може становити ризик у ситуаціях, коли наявність таких симптомів є особливо важливою (зокрема, під час керування автомобілем або іншими механізмами). Пацієнтам слід рекомендувати бути обережними та запобігати розвитку гіпоглікемії під час керування транспортом. Це особливо важливо для тих пацієнтів, у яких симптоми-передвісники гіпоглікемії є слабко вираженими або взагалі відсутні, і для тих хворих, у кого часто виникають епізоди гіпоглікемії. За цих обставин слід розглянути доцільність керування транспортом. В В\nІндустріпарк Хьохст-Брюнінгштрассе 50, Н500, Н590, Н600, Н785, Н790, Франкфурт- на-Майні, Гессен, 65926, Німеччина. В В Індустріпарк Хьохст-Брюнінгштрассе 50, Н500, Н590, Н600, Н785, Н790, Франкфурт- на-Майні, Гессен, 65926, Німеччина. В В Індустріпарк Хьохст-Брюнінгштрассе 50, Н500, Н590, Н600, Н785, Н790, Франкфурт- на-Майні, Гессен, 65926, Німеччина. В В\nФармакодинаміка. Інсулін глюлізин є рекомбінантним аналогом інсуліну людини, що за своєю силою дії подібний до інсуліну людини. Інсулін глюлізин діє швидше та має меншу тривалість дії, ніж простий інсулін людини. Основна дія інсулінів та їх аналогів, включаючи інсулін глюлізин, спрямована на регулювання метаболізму глюкози. Інсуліни знижують рівень глюкози у крові шляхом стимуляції периферійної утилізації глюкози, особливо у скелетних м’язах і жировій тканині, та пригнічення синтезу глюкози у печінці. Інсулін запобігає ліполізу в адипоцитах, протеолізу та посилює синтез протеїну. Дослідження за участю здорових добровольців і хворих на цукровий діабет продемонстрували, що при підшкірному введенні інсулін глюлізин діє швидше та має меншу тривалість дії, ніж простий інсулін людини. Якщо інсулін глюлізин застосовується у вигляді ін’єкції підшкірно, зниження рівня глюкози починається протягом 10в€’20 хвилин. При застосуванні підшкірного інсуліну глюлізину та простого інсуліну людини, які вводили підшкірно у дозі 0,15 Од/кг у різний час відносно 15-хвилинного стандартного прийому їжі. Було встановлено, що при введенні інсуліну глюлізину за 2 хвилини до прийому їжі спостерігається постпрандіальний глікемічний контроль, подібний до такого при введенні простого інсуліну людини, що застосовувався за 30 хвилин до прийому їжі. При порівнянні цукрознижувальних ефектів інсуліну глюлізину та простого інсуліну людини при введенні за 2 хвилини до прийому їжі інсулін глюлізин забезпечував кращий постпрандіальний контроль, ніж простий інсулін людини. Застосування інсуліну глюлізину через 15 хвилин після початку прийому їжі забезпечує глікемічний контроль, подібний до такого при застосуванні простого інсуліну людини, що введений за 2 хвилини до початку прийому їжі. Ожиріння. Інсулін глюлізин зберігає свої швидкодіючі властивості у разі застосування пацієнтам з ожирінням. Час до досягнення 20 % загальної АUС та значення АUС (0в€’2 години), що є показниками ранньої дії інсулінів щодо зниження рівня глюкози, дорівнювали відповідно 114 хв і 427 мг/кг для інсуліну глюлізину, 121 хв і 354 мг/кг для інсуліну лізпро, 150 хв і 197 мг/кг для простого інсуліну людини. Раса та стать. У ході контрольованих клінічних досліджень за участю дорослих пацієнтів інсулін глюлізин не продемонстрував різниці у безпеці та ефективності в підгрупах, що відрізнялися за расою та статтю. Фармакокінетика. Більш швидка абсорбція інсуліну глюлізину забезпечується заміною амінокислоти аспарагіну у позиції ВЗ інсуліну людини лізином і лізину у позиції В29 глутаміновою кислотою. Абсорбція та біодоступність. Фармакокінетичні профілі у здорових добровольців і хворих на цукровий діабет (1 або 2 типу) продемонстрували, що швидкість абсорбції інсуліну глюлізину була приблизно у два рази вища і максимальна концентрація приблизно у два рази вища порівняно з такими у простого інсуліну людини. У хворих на цукровий діабет 1 типу після підшкірної ін’єкції у дозі 0,15 Од/кг показники Тмакс для інсуліну глюлізину дорівнювали 55 хв і Смакс була 82 ± 1,3 мкОд/мл порівняно з Тмакс 82 хв і Смакс 46 ± 1,3 мкОд/мл для простого інсуліну людини. Середній час утримання в системному кровотоці інсуліну глюлізину був коротшим (98 хв), ніж простого інсуліну людини (161 хв) У хворих на цукровий діабет 2 типу після підшкірного застосування інсуліну глюлізину у дозі 0,2 Од/кг Смакс становить 91 мкОд/мл з міжквартильним діапазоном від 78 до 104 мкОд/мл. При підшкірній ін’єкції інсуліну глюлізину у черевну стінку, стегно або ділянку дельтоподібного м'язу профілі «концентрація/час» були подібними, при цьому абсорбція препарату є дещо більш швидкою при застосуванні в ділянку стінки живота, ніж у стегно. Абсорбція у місці ін’єкції в ділянці дельтоподібного м’яза була середньою між вищезазначеними показниками (див. розділ «Спосіб застосування та дози»). Абсолютна біодоступність (70 %) інсуліну глюлізину була подібною у вищезазначених місцях ін’єкцій та мала низьку міжіндивідуальну варіабельність (коефіцієнт варіабельності — 11 %). Внутрішньовенне болюсне застосування інсуліну глюлізину забезпечувало більш високу системну експозицію порівняно з такою при підшкірній ін’єкції, причому значення Смакс було приблизно в 40 разів більшим. Розподіл і виведення. Розподіл і виведення інсуліну глюлізину і простого людського інсуліну після внутрішньовенного введення є подібними, при цьому об’єми розподілу становлять 13 л і 22 л, а періоди напіввиведення в€’ 13 хв і 18 хв відповідно. Після підшкірного застосування інсулін глюлізин виводиться швидше, ніж простий інсулін людини, з уявним часом напіввиведення 42 хв для інсуліну глюлізину порівняно з 86 хв для простого інсуліну. При аналізі даних різних досліджень із застосуванням інсуліну глюлізину за участю здорових добровольців або хворих на цукровий діабет 1 або 2 типу уявний час напіввиведення був у межах від 37 до 75 хвилин (міжквартильний діапазон). Інсулін глюлізин, як і людський інсулін, погано зв’язується з білками плазми крові. Особливості застосування препарату окремим групам пацієнтів •В Пацієнти з порушеннями функції нирок. При порушенні функції нирок потреба в інсуліні може знижуватись, однак здатність інсуліну глюлізину швидко діяти зберігається. •В Пацієнти з порушеннями функції печінки. Фармакокінетичні властивості інсуліну глюлізину не досліджувались у пацієнтів з порушенням функції печінки. •В Пацієнти літнього віку. Стосовно пацієнтів літнього віку, хворих на цукровий діабет, існує дуже обмежена база даних щодо фармакокінетики препарату. •В Діти та підлітки. Фармакокінетичні та фармакодинамічні властивості інсуліну глюлізину у дітей (7в€’11 років) і підлітків (12в€’16 років), хворих на цукровий діабет 1 типу, такі: інсулін глюлізин швидко всмоктується у хворих обох вікових груп і має такі ж показники Тмакс та Смакс, як і у дорослих (див. розділ «Спосіб застосування та дози»). Введення інсуліну глюлізину безпосередньо перед прийомом їжі дітям та підліткам забезпечує кращий постпрандіальний глікемічний контроль порівняно з простим інсуліном людини, як і у дорослих хворих (див. розділ «Фармакодинаміка»). Відхилення рівня глюкози (AUC0-6 год) становить 641 мг год дл-1 для інсуліну глюлізину та 801 мг год дл-1 для простого інсуліну людини. Доклінічні дані щодо безпеки застосування Доклінічні дані не вказують на наявність токсичності (крім тієї, що пов'язана з гіпоглікемією), яка б відрізнялася від показників звичайного інсуліну людини або була клінічно значущою для людей. В В Фармакодинаміка. Інсулін глюлізин є рекомбінантним аналогом інсуліну людини, що за своєю силою дії подібний до інсуліну людини. Інсулін глюлізин діє швидше та має меншу тривалість дії, ніж простий інсулін людини. Основна дія інсулінів та їх аналогів, включаючи інсулін глюлізин, спрямована на регулювання метаболізму глюкози. Інсуліни знижують рівень глюкози у крові шляхом стимуляції периферійної утилізації глюкози, особливо у скелетних м’язах і жировій тканині, та пригнічення синтезу глюкози у печінці. Інсулін запобігає ліполізу в адипоцитах, протеолізу та посилює синтез протеїну. Дослідження за участю здорових добровольців і хворих на цукровий діабет продемонстрували, що при підшкірному введенні інсулін глюлізин діє швидше та має меншу тривалість дії, ніж простий інсулін людини. Якщо інсулін глюлізин застосовується у вигляді ін’єкції підшкірно, зниження рівня глюкози у крові починається протягом 10в€’20 хвилин. При застосуванні підшкірно інсуліну глюлізину та простого інсуліну людини, які вводилися підшкірно у дозі 0,15 Од/кг у різний час відносно стандартного 15-хвилинного прийому їжі, було встановлено, що при введенні інсуліну глюлізину за 2 хвилини до прийому їжі спостерігається постпрандіальний глікемічний контроль, подібний до такого при введенні простого інсуліну людини, що застосовувався за 30 хвилин до прийому їжі. При порівнянні цукрознижувальних ефектів інсуліну глюлізину та простого інсуліну людини при введенні за 2 хвилини до прийому їжі інсулін глюлізин забезпечував кращий постпрандіальний контроль, ніж простий інсулін людини. Застосування інсуліну глюлізину через 15 хвилин після початку прийому їжі забезпечує глікемічний контроль, подібний до такого при застосуванні простого інсуліну людини, що введений за 2 хвилини до початку прийому їжі. Ожиріння. Інсулін глюлізин зберігає свої швидкодіючі властивості у разі застосування пацієнтам з ожирінням. Час до досягнення 20 % загальної AUC та показник AUC (0-2 години), що є показниками ранньої дії інсулінів щодо зниження рівня глюкози, дорівнювали відповідно 114 хв і 427 мг/кг для інсуліну глюлізину, 121 хв і 354 мг/кг для інсуліну лізпро, 150 хв і 197 мг/кг для простого інсуліну людини Раса та стать. У ході контрольованих клінічних досліджень за участю дорослих пацієнтів інсулін глюлізин не продемонстрував різниці у безпеці та ефективності в підгрупах, що відрізнялися за расою та статтю. Фармакокінетика. Більш швидка абсорбція інсуліну глюлізину забезпечується заміною амінокислоти аспарагіну у позиції В3 інсуліну людини лізином і лізину у позиції В29 глутаміновою кислотою. Абсорбція та біодоступність. Фармакокінетичні профілі у здорових добровольців і хворих на цукровий діабет (1 або 2 типу) продемонстрували, що швидкість абсорбції інсуліну глюлізину була приблизно у два рази вищою і максимальна концентрація приблизно у два рази вищою порівняно з такими у простого інсуліну людини. У хворих на цукровий діабет 1 типу після підшкірної ін’єкції у дозі 0,15 Од/кг показники Тмакс для інсуліну глюлізину дорівнювали 55 хв і Смакс була 82 ± 1,3 мкОд/мл порівняно з Тмакс 82 хв і Смакс 46 ± 1,3 мкОд/мл для простого інсуліну людини. Середній час утримання в системному кровотоці інсуліну глюлізину був коротшим (98 хв), ніж простого інсуліну людини (161 хв). У хворих на цукровий діабет 2 типу після підшкірного застосування інсуліну глюлізину у дозі 0,2 Од/кг Смакс становить 91 мкОд/мл з міжквартильним діапазоном від 78 до 104 мкОд/мл. При підшкірній ін’єкції інсуліну глюлізину у черевну стінку, стегно або ділянку дельтоподібного м'язу профілі «концентрація/час» були подібними, при цьому абсорбція препарату є дещо більш швидкою при застосуванні в ділянку стінки живота, ніж у стегно. Абсорбція у місці ін’єкції в ділянці дельтоподібного м’яза була середньою між вищезазначеними показниками (див. розділ «Спосіб застосування та дози»). Абсолютна біодоступність (70 %) інсуліну глюлізину була подібною у вищезазначених місцях ін’єкцій та мала низьку міжіндивідуальну варіабельність (коефіцієнт варіабельності — 11 %). Внутрішньовенне болюсне застосування інсуліну глюлізину забезпечувало більш високу системну експозицію порівняно з такою при підшкірній ін’єкції, причому значення Смакс було приблизно в 40 разів більшим. Розподіл і виведення. Розподіл і виведення інсуліну глюлізину і простого людського інсуліну після внутрішньовенного введення є подібними, при цьому об’єми розподілу становлять 13 л і 22 л, а періоди напіввиведення в€’13 хв і 18 хв відповідно. Після підшкірного застосування інсулін глюлізин виводиться швидше, ніж простий інсулін людини, з уявним часом напіввиведення 42 хв для інсуліну глюлізину порівняно з 86 хв для простого інсуліну. При аналізі даних різних досліджень із застосуванням інсуліну глюлізину за участю здорових добровольців або хворих на цукровий діабет 1 або 2 типу уявний час напіввиведення був у межах від 37 до 75 хвилин (міжквартильний діапазон). Інсулін глюлізин, як і людський інсулін, погано зв’язується з білками плазми крові. Особливості застосування препарату окремим групам пацієнтів •В Пацієнти з порушеннями функції нирок. При порушенні функції нирок потреба в інсуліні може знижуватись, однак здатність інсуліну глюлізину швидко діяти зберігається. •В Пацієнти з порушеннями функції печінки. Фармакокінетичні властивості інсуліну глюлізину не досліджувались у пацієнтів з порушенням функції печінки. •В Пацієнти літнього віку. Стосовно пацієнтів літнього віку, хворих на цукровий діабет, існує дуже обмежена база даних щодо фармакокінетики препарату. •В Діти та підлітки. Фармакокінетичні та фармакодинамічні властивості інсуліну глюлізину у дітей (7-11 років) і підлітків (12в€’16 років), хворих на цукровий діабет 1 типу, такі: інсулін глюлізин швидко всмоктується у хворих обох вікових груп і має такі ж показники Тмакс та Смакс, як і у дорослих (див. розділ «Спосіб застосування та дози»). Введення інсуліну глюлізину безпосередньо перед прийомом їжі дітям та підліткам забезпечує кращий постпрандіальний глікемічний контроль порівняно з простим інсуліном людини, як і у дорослих хворих (див. розділ «Фармакодинаміка»). Відхилення рівня глюкози (AUC0-6 год) становить 641 мг год дл-1 для інсуліну глюлізину та 801 мг год дл-1 для простого інсуліну людини. Доклінічні дані щодо безпеки застосування Доклінічні дані не вказують на наявність токсичності (крім тієї, що пов'язана з гіпоглікемією), яка б відрізнялася від показників звичайного інсуліну людини або була клінічно значущою для людей. В В Фармакодинаміка. Інсулін глюлізин є рекомбінантним аналогом інсуліну людини, що за своєю силою дії подібний до інсуліну людини. Інсулін глюлізин діє швидше та має меншу тривалість дії, ніж простий інсулін людини. Основна дія інсулінів та їх аналогів, включаючи інсулін глюлізин, спрямована на регулювання метаболізму глюкози. Інсуліни знижують рівень глюкози у крові шляхом стимуляції периферійної утилізації глюкози, особливо у скелетних м’язах і жировій тканині, та пригнічення синтезу глюкози у печінці. Інсулін запобігає ліполізу в адипоцитах, протеолізу та посилює синтез протеїну. Дослідження за участю здорових добровольців і хворих на цукровий діабет продемонстрували, що при підшкірному введенні інсулін глюлізин діє швидше та має меншу тривалість дії, ніж простий інсулін людини. Якщо інсулін глюлізин застосовується у вигляді ін’єкції підшкірно, зниження рівня глюкози у крові починається протягом 10в€’20 хвилин. При застосуванні підшкірно інсуліну глюлізину та простого інсуліну людини, які вводилися підшкірно у дозі 0,15 Од/кг у різний час відносно стандартного 15-хвилинного прийому їжі. Було встановлено, що при введенні інсуліну глюлізину за 2 хвилини до прийому їжі спостерігається постпрандіальний глікемічний контроль, подібний до такого при введенні простого інсуліну людини, що застосовувався за 30 хвилин до прийому їжі. При порівнянні цукрознижувальних ефектів інсуліну глюлізину та простого інсуліну людини при введенні за 2 хвилини до прийому їжі інсулін глюлізин забезпечував кращий постпрандіальний контроль, ніж простий інсулін людини. Застосування інсуліну глюлізину через 15 хвилин після початку прийому їжі забезпечує глікемічний контроль, подібний до такого при застосуванні простого інсуліну людини, що введений за 2 хвилини до початку прийому їжі. Ожиріння. Інсулін глюлізин зберігає свої швидкодіючі властивості у разі застосування пацієнтам з ожирінням. Час до досягнення 20 % загальної AUC та показник AUC (0в€’2 години), що є показниками ранньої дії інсулінів щодо зниження рівня глюкози, дорівнювали відповідно 114 хв і 427 мг/кг для інсуліну глюлізину, 121 хв і 354 мг/кг для інсуліну лізпро, 150 хв і 197 мг/кг для простого інсуліну людини. Раса та стать. У ході контрольованих клінічних досліджень за участю дорослих пацієнтів інсулін глюлізин не продемонстрував різниці у безпеці та ефективності в підгрупах, що відрізнялися за расою та статтю. Фармакокінетика. Більш швидка абсорбція інсуліну глюлізину забезпечується заміною амінокислоти аспарагіну у позиції В3 інсуліну людини лізином і лізину у позиції В29 глутаміновою кислотою. Абсорбція та біодоступність. Фармакокінетичні профілі у здорових добровольців і хворих на цукровий діабет (1 або 2 типу) продемонстрували, що рівень абсорбції інсуліну глюлізину був приблизно у два рази вищою, а максимальна концентрація приблизно у два рази вищою порівняно з такими простого інсуліну людини. У хворих на цукровий діабет 1 типу після підшкірної ін’єкції у дозі 0,15 Од/кг показники Тмакс для інсуліну глюлізину дорівнювали 55 хв і Смакс була 82 ± 1,3 мкОд/мл порівняно з Тмакс 82 хв і Смакс 46 ± 1,3 мкОд/мл для простого інсуліну людини. Середній час утримання в системному кровотоці інсуліну глюлізину був коротшим (98 хв), ніж простого інсуліну людини (161 хв). У хворих на цукровий діабет 2 типу після підшкірного застосування інсуліну глюлізину у дозі 0,2 Од/кг Смакс становить 91 мкОд/мл з міжквартильним діапазоном від 78 до 104 мкОд/мл. При підшкірній ін’єкції інсуліну глюлізину у черевну стінку, стегно або ділянку дельтоподібного м'язу профілі «концентрація/час» були подібними, при цьому абсорбція препарату є більш швидкою при застосуванні в ділянку стінки живота, ніж у стегно. Абсорбція у місці ін’єкції в ділянці дельтоподібного м’яза була середньою між вищезазначеними показниками (див. розділ «Спосіб застосування та дози»). Абсолютна біодоступність (70 %) інсуліну глюлізину була подібною у вищезазначених місцях ін’єкцій та мала низьку міжіндивідуальну варіабельність (коефіцієнт варіабельності — 11 %). Внутрішньовенне болюсне застосування інсуліну глюлізину забезпечувало більш високу системну експозицію порівняно з такою при підшкірній ін’єкції, причому значення Смакс було приблизно в 40 разів більшим. Розподіл і виведення. Розподіл і виведення інсуліну глюлізину і простого людського інсуліну після внутрішньовенного введення є подібним, при цьому об’єми розподілу становлять 13 л і 22 л, а періоди напіввиведення в€’13 хв і 18 хв відповідно. Після підшкірного застосування інсулін глюлізин виводиться швидше, ніж простий інсулін людини, з уявним часом напіввиведення 42 хв для інсуліну глюлізину порівняно з 86 хв для простого інсуліну. При аналізі перехресного дослідження інсуліну глюлізину за участю здорових добровольців або хворих на цукровий діабет 1 або 2 типу уявний час напіввиведення був у межах від 37 до 75 хвилин (інтервал вірогідності). Інсулін глюлізин, як і людський інсулін, погано зв’язується з білками плазми крові. Особливості застосування препарату окремим групам пацієнтів •В Пацієнти з порушеннями функції нирок. При порушенні функції нирок потреба в інсуліні може знижуватись. •В Пацієнти з порушеннями функції печінки. Фармакокінетичні властивості інсуліну глюлізину не досліджувались у пацієнтів з порушенням функції печінки. •В Пацієнти літнього віку. Стосовно пацієнтів літнього віку, хворих на цукровий діабет, існує дуже обмежена база даних щодо фармакокінетики препарату. •В Діти та підлітки. Фармакокінетичні та фармакодинамічні властивості інсуліну глюлізину у дітей (7в€’11 років) і підлітків (12в€’16 років), хворих на цукровий діабет 1 типу, такі: інсулін глюлізин швидко всмоктується у хворих обох вікових груп і має такі ж показники Тмакс та Смакс, як і у дорослих (див. розділ «Спосіб застосування та дози»). Введення інсуліну глюлізину безпосередньо перед прийомом їжі дітям та підліткам забезпечує кращий постпрандіальний глікемічний контроль порівняно з простим інсуліном людини, як і у дорослих хворих (див. розділ «Фармакодинаміка»). Відхилення рівня глюкози (AUC0-6 год) становить 641 мг год дл-1 для інсуліну глюлізину та 801 мг год дл-1 для простого інсуліну людини. Доклінічні дані щодо безпеки застосування Доклінічні дані не вказують на наявність токсичності (крім тієї, що пов'язана з гіпоглікемією), яка б відрізнялася від показників звичайного інсуліну людини або була клінічно значущою для людей. В В


Боротьба з щурами в Житомирі, як боротися з пацюками, як знищити щурів, винищування пацюків Житомир - Опус-плюс\n>Послуги для населення>Знищення пацюків\nДератизація знищення від пацюків в Житомирі, боротьба з щурами, як позбутися від щурів, пацюки боротьба Житомир\nНаша компанія здійснює безпечне і найголовніше ефективне знищення щурів. Ми працюємо в Житомирі та Житомирській області (у житлових будинках, організаціях, на складах і підприємствах). Боротьба з пацюками проводиться першокласними фахівцями з використанням сучасного устаткування і високоефективних засобів для дератизації. На всі види здійснюваних послуг (дезінфекція, дезінсекція, дератизація) ми надаємо гарантію.\nПацюки завжди були ворогами людини, тому багато хто з нас замислюється про те, як позбутися від пацюків. В нашому регіоні найбільш поширені чорні і сірі пацюки. Вище представлені гризуни завдають не тільки великої матеріальної шкоди (прогризають дірки, псують продукти, підлоги, меблі тощо), але і нашому здоров'ю, адже щури дуже часто є переносниками багатьох інфекційних хвороб (туберкульоз, сальмонельоз, сказ, туляремія тощо). Потрібно відзначити, що дератизація (знищення щурів) має величезне значення в комплексі заходів по боротьбі з інфекційними захворюваннями. Дератизація щурів повинна здійснюватися професіоналами.\nЗнищення щурів в Житомирі\nДля початку потрібно розібратися з методами дератизації. На сьогодні для того, щоб позбутися від щурів використовують три основні методи: механічний, біологічний, хімічний. Провести винищування щурів в домашніх умовах – досить не просте завдання, оскільки ці тварини дуже хитрі, витривалі і живучі. До того ж пацюки досить швидко адаптуються до отрутохімікатів, які використовуються в побуті. Якщо щур зіткнеться хоча б один раз з пасткою, то він буде обходити її стороною. В таких умовах механічна дератизація малоефективна. Тоді як боротися з щурами і як позбутися від щурів?\nМаксимально швидко і ефективно провести дератизацію зможуть лише професіонали. Весь комплекс здійснюваних робіт ми проводимо в кілька етапів:\nвізуальний огляд та обстеження об'єкта;\nскладання графіка на проведення дератизаційних заходів;\nконтроль якості проведення робіт.\nДля того, щоб назавжди позбутися від докучливих шкідників вам всього лише необхідно звернутися в нашу організацію. Або набрати в пошуковику фразу «щури знищення в Житомирі» чи «як знищити щурів в Житомирі».\nЗнищення щурів в Житомирі та Житомирській області:


Новини 8 серпня 2021: про головне за день\nГоловні новини 8 серпня: смерть Ройтбурда, завершення Олімпіади, загострення на Донбасі\n9 серпня 2021, 08:00 Читать новость на русском\nГоловні новини 8 серпня / Колаж 24 каналу\nПомер художник Олександр Ройтбурд. Олімпіада-2020 завершилась. На Донбасі загострення: загинув військовий, ще двоє захисників зазнали поранень. Суд знову взяв під варту одного з підозрюваних у викраденні Луценка і Вербицького. Такими були головні новини України та світу 8 серпня.\nНайважливіші новини України та світу за неділю, 8 серпня:\nДо речі У Туреччині перекинувся пасажирський автобус: десятки загиблих і поранених – фото\nПомер Олександр Ройтбурд\nУкраїнський художник та керівник Одеського художнього музею Олександр Ройтбурд помер 8 серпня. Йому було 60 років.\nПричиною смерті називають хворобу, з якою митець боровся тривалий час. В останньому своєму інтерв'ю він розповідав, що він погано спить і ходить. Ройтбурд казав журналістам, що його самопочуття погіршилося, зокрема, і через війну з місцевою владою.\nПрипускають, що причиною смерті Ройтбурда могла стати онкологія, але близькі художника не коментували це.\nОлександр Ройтбурд / Фото "Лоція"\nРойтбурд закінчив художньо-графічний факультет Одеського педагогічного інституту. Його талант визнали навіть за кордоном. Роботи художника є в Музеї сучасного мистецтва в Нью-Йорку.\nВідомо, що наприкінці 2017 року митець виграв конкурс на посаду директора Одеського художнього музею.\nПопри спротив депутатів облради, 19 березня 2018 голова Одеської ОДА Максим Степанов підписав із ним контракт на 5 років.\nДетальніше Знаменитий український художник: що відомо про Олександра Ройтбурда\nПроросійські бойовики на Донбасі продовжують порушувати тишу. Цього разу вони обстрілювали позиції бійців ЗСУ поблизу Пісків, Шумів, Невельського, Кримського та Золотого-4.\nНа жаль, внаслідок ворожого вогню один військовий загинув, ще двоє – зазнали поранень. Це відбулось ще 7 серпня, однак стало відомим лише 8 серпня.\nЗахисникам оперативно надали першу медичну допомогу, їх госпіталізували. Стан здоров'я одного воїна – важкий. Іншого – задовільний.\nЗверніть увагу! За добу 8 серпня окупанти вже встигли 2 рази зірвати перемир'я. Знову стріляли біля Золотого-4.\nОлімпійські ігри-2020 в Токіо офіційно завершились. Вже провели церемонію закриття. Змагання тривали з 23 липня, тобто 16 днів.\nСпочатку відбувся парад прапороносців своїх країн. Український прапор несла Людмила Лузан, яка раніше здобула 2 нагороди – срібло та бронзу. Також провели парад атлетів.\nНаприкінці виступив президент МОК Томас Бах, який і оголосив про закриття Олімпійських ігор 2020. Потім олімпійський вогонь погас.\nЦеремонія закриття / Фото Getty Imiges\nНа Олімпіаді-2020 збірна Україна здобула одну золоту, 6 срібних та 12 бронзових медалей. Загалом українці посіли 44 місце в загальному медальному заліку.\nУкраїнські спортсмени під час закриття Олімпіади / Фото Getty Imiges\nОдного з підозрюваних у викраденні Луценка і Вербицького повернули під варту\nДжерело: фейсбук Тетяни Безрук\nПечерський суд Києва таки вирішив взяти під варту Сергія Мисливого за підозрою в організації викрадення та катування активістів Майдану Юрія Вербицького й Ігоря Луценка. Важливо, що перед тим його разом з Іваном Новотним випустили з СІЗО.\nМисливому вручили нову підозру. Тепер у справі він фігурує не як виконавець злочину, а як організатор.\nНапередодні Білоцерківський суд не зміг продовжити запобіжний захід підозрюваним, тому вночі 8 серпня вони вийшли з СІЗО.\nЩо відомо про справу викрадення активістів Майдану\nВночі 21 січня 2014 року банда "тітушок" викрала з лікарні учасників Революції Гідності Юрія Вербицького та Ігоря Луценка.\nВербицького наприкінці січня 2014 року знайшли мертвим у лісі під Києвом зі слідами тортур. Луценко вижив, але потрапив до лікарні з численними травмами.\nПотім він та брат закатованого Вербицького звернулися до ЄСПЛ, який визнав, що держава Україна порушила права загиблого.


Декада викладачів циклової комісії образотворчого мистецтва та трудового навчання з методиками. — КЗ СОР «Лебединський педагогічний коледж імені А.С. Макаренка»\nДекада викладачів циклової комісії образотворчого мистецтва та трудового навчання з методиками.\n8 жовтня розпочалася декада циклової комісії викладачів образотворчого мистецтва та трудового навчання з методиками.\n9 жовтня студенти спеціальності «Початкова освіта» з додатковою кваліфікацією «Вчитель образотворчого мистецтва» разом з викладачем живопису та малюнка Федірко Г.В. мали змогу поринути в чарівний світ образотворчого мистецтва, але трохи інший, який існує паралельно від нашого з казковими пейзажами, космічними вихрами, різнокольоровими мушлями, червоними хвилями, таємничими жіночими образами.\nА входом у такий світ стало відвідування виставки «Планета Уф» Надії Білокур, сумської художниці. Такий живопис примушує замислитись, чи настільки реальна реальність та увійти у паралельні світи. Цікаву та змістовну екскурсію провели працівники музею, розповіли про творчість художниці.\nКартини виконані спеціальними фарбами, які світяться в ультрафіолетових променях Смішно та страшно, весело і чарівно і абсолютно просто, бо картини створюються за допомогою флуоресцентних фарб.\nЖвавий інтерес викликала і інша виставка під назвою «Естетика свободи» сумського фотохудожника, журналіста, громадського діяча Сергія Малюка. Він організатор та учасник численних фотохудожніх виставок в Україні.\n«Естетика Свободи» – це не лише цикл фото, об’єднаних однією ідеєю, це і свобода в оформленні експозиції, і естетика в розташуванні робіт. Фотороботи не мають рамок, відрізняються розміром, змішані кольорові і чорно-білі фото, є цифрові і з плівки. Підписані різними мовами: російською та українською.\nВсі були в захваті від побаченого, отримали незабутні враження та позитивні емоції.\nГолова циклової комісії В.П.Костенко


Через недопалок загорівся житловий будинок у Волочиському районі : 27:08:2017 - vsim.ua\nЧерез недопалок загорівся житловий будинок у Волочиському районі\nПожежа сталася у Війтівцях.\nМешканці будинку викликали пожежників.\nЗайнялося через необережність під час куріння.\nПро пожежу повідомили о дванадцятій години ночі. На місце події виїхали рятувальники дев’ятої частини міста Волочиська. Пожежа сталася у селищі Війтівці. Житловий будинок горів на вулиці Подільський, повідомляє прес-служби державної служби з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області.\nПожежу вдалося локалізувати за кілька хвилин. Вогонь не розповсюдився по іншим кімнатах будинку. Як з’ясувалося, займання спричинив покинутий недопалок. Мешканці будинку не постраждали. Загиблих та травмованих немає.\nНа Хмельниччині померли 25 хворих з COVID. Наймолодшому з них було 50 років Реконструкція смуги та вантажні перевезення: як триває відновлення хмельницького аеропорту (ФОТО, ВІДЕО) Впізнай депутата. Хто представляє Хмельниччину у Верховній раді (ТЕСТ) Два вилучення і пенальті: “Поділля” розгромно програло “Ниві”\nДуже смачно та швидка доставка 🤗🤗🤗


Ігри для малювання\nвер. 20 2016\nПрочитано 5092 разів\nПрочитавши цю статтю, Ви навчитеся для своєї дитини в домашніх умовах готувати різні фарби і крейда для уроків малювання і для активного відпочинку, а також зможете вибрати розвиваючі комп'ютерні ігри для малювання.\nПерші ігри, щоб навчити малювати\nВаріанти гри «Малювати фарбами»\nГра «Малювати піском»\n1. Перші ігри, щоб навчити малювати\nВам хочеться навчити свого малюка малювати? Ви вже приготували для цього всі необхідні матеріали.\nІ навіть вибрали яким способом це зробити? Ви вирішили спробувати граючи, навчити малювати?\nДуже правильний вибір! У тому, що кожна гра завжди чогось вчить - можете навіть не сумніватися.\nДля малюка це буде корисно і цікаво, а головне - весело!\nОбов'язково враховуйте, що даний малювання починається з уміння малюка впевнено тримати олівець, правильно проводити лінію і правильно підбирати колір.\nДавайте спочатку розглянемо варіанти навчання малюванню для самих маленьких дітей:\nПерші «Розмальовки» - можна запропонувати малюкові від 3 років.\nТаким способом Ви можете навчити дитину підбирати різні відтінки.\nСпочатку: Ви малюєте картинку, яку попросив намалювати сам малюк, а дитина просто розфарбовує. Це може бути: дерево з яблуками, галявина з квітами, машина, ракета, будинки.\nПам'ятайте! Малюнок не повинен бути великим, але і не дуже маленьким. Адже Ваша дитина може розфарбовувати 5 - 10 хвилин.\nВаріант складніше - дати готовий шаблон або разом розфарбувати складну картинку.\nПізніше покажіть «Малювання по точках», «Розфарбовування по точках». Ця гра буде цікава і зрозуміла малюкові від 5 років.\nТак Ви зможете закріпити усний рахунок і навчите по'єднувати лінії в один цілий образ.\nПочинайте з варіанту, в якому до 10 точок. Далі поступово ускладнюйте. Для цього покладіть перед дитиною натуральний ряд чисел і він сам буде легко з'єднувати точки в картинку.\nБільш складний варіант - коли потрібно розфарбувати заданим кольором окремий елемент. Причому спочатку потрібно вирішити математичний приклад. А ось відповідь і буде відповідати певному числу.\nОсь тут Ви можете вибирати варіанти для малювання на комп'ютері і навіть роздрукувати готовий шаблон\nТільки не забувайте, що час на комп'ютерні ігри дитині треба строго обмежувати!\n2. Варіанти гри «Малювати фарбами»\nЯкщо Ваша дитина вже пройшла перший етап навчання малюванню, навчилася малювати олівцем, тоді можна переходити на яскраві гри з фарбами.\nДо 3 років Ваш малюк вже повинен знати основні 5 кольорів: білий, чорний, червоний, синій, жовтий.\nТепер Ви можете стати чарівником і показати йому як виходять нові кольори за допомогою фарб.\nДля цього запропонуйте ось такі ігри, щоб малювати фарбами на папері:\n«Одягни апельсин», «Стигле яблучко» і покажіть, як виходить помаранчева фарба;\n«Хмарка принесла дощик», «Нічне небо» - фіолетова;\n«На жовту травичку покрапав синій дощик», «Як зустрілися жовта і синя повітряні кульки» - зелена.\nВсім маленьким дітям дуже подобається пальчикові малювання: «Намалюй пальчиком» або «Намалюй долонькою».\nМожливо, Вам буде цікаво дізнатися, як самостійно приготувати домашні фарби для такого малювання.\nЯкщо Ваш малюк ще тільки робить свої перші кроки і йому до 1 року, тоді для малювання приготуйте домашні гелеві пальчикові фарби. Для цього в 0,5 склянці води розчиніть з 1 пакетиком желатин - замочіть. Окремо 0,5 склянки крохмалю, з'єднайте з 2,5 склянки води і розігрійте отриману суміш на вогні до прозорого кольору. Потім просто з'єднайте ці дві підготовлені маси. Всю масу розділіть по банках і додайте харчові барвники.\nЯкщо Ваш малюк старше 3 років можете приготувати звичайні фарби для малювання пальчиками. Для цього візьміть 0,5 склянки кукурудзяного крохмалю, додайте 3 ст. ложки цукру, 0,5 ч. ложки солі і 2 склянки води. Проваріть на повільному вогні як клейстер 10-15 хвилин і вимішують до охолодження і загустіння маси. Розкладіть по окремим баночках і капніть в кожну харчового рідкого барвника. Обов'язково добре вимішайте до отримання потрібного кольору. Зберігайте їх в щільно закритій ємності.\nТакож Ви можете самі зробити і звичайні акварельні фарби в домашніх умовах. Для цього змішайте 4 ст. ложки харчової соди, 2 ст. ложки оцту, 2 ст. ложки крохмаль і вимішують до необхідної консистенції. Потім додайте харчові барвники. Ось і весь рецепт!\nМожливо, Ви захочете здивувати свого малюка ще більше. Ваш малюк буде в захваті, якщо Ви покажете йому малювання об'ємними фарбами, які запікаються в мікрохвильовці і при цьому в малюнку з'являється обсяг.\nДля їх приготування Вам необхідно змішати 30гр борошна з 1 ч. Ложкою соди, 70гр солі і додати 5 ст. ложок води. Розділити отриману масу для потрібних відтінків і зміщувати з харчовими барвниками.\nДля цієї роботи для фону малюнка необхідно буде взяти аркуш картону і малювати на ньому буде потрібно точками, а не мазками. Готову роботу відправте на 30 секунд в мікрохвильовку. І шедевр - готовий!\nДля прогулянки можете запропонувати своїй дитині ігри, щоб малювати фарбами на асфальті.\nТільки для їх проведення необхідно заздалегідь приготувати домашні фарби. Причому, вони дуже легко відмиваються і ними приємно малювати навіть дорослим.\nРецепт досить простий: стакан води змішати з ½ склянки кукурудзяного борошна і додати в суміш кілька крапель рідкого мила. Для кольору візьміть або харчові барвники або натуральні: сік буряка, моркви, чорниці.\nМожете взяти для кольору темпру. Добре вимішайте весь склад. По густоті він повинен нагадувати тісто на оладки.\nОсь і вся підготовка! Зате радісними емоціями Вашої дитини не буде меж!\nЯкщо Ваш малюк старше 5 років, тоді йому будуть цікаві комп'ютерні ігри «Малювати фарбами»\n3. Гра «Малювати піском»\nЦе дуже складни вид малювання, який вимагає від дитини вже сформованих навичок і великого досвіду. Можливо, це відео зацікавить і розбудить в Вашій дитині великого художника.\nЗвичайно, це високе мистецтво, але можете підготувати скло і пісок. Пам'ятайте! Талант живе в кожній дитині!\nДля початку спробуйте запропонувати більш легкі готові версії на комп'ютері з різнокольоровим піском.\n4. Ігри з крейдою\nТакі розваги Ви можете організувати з малюком будь-якого віку і на прогулянці і вдома. Для вулиці гри з крейдою теж можуть бути найрізноманітнішими:\nОбвести будь-який предмет або тінь, трафарети букв або цифр;\nМалювання по точках, які Ви намалюєте для малюка;\nдомальовування з готової геометричної фігури;\nНамалювати просто коло для кидків, доріжки для машин, лінії або квадрати для стрибків;\nЗапропонувати продовжити намальований Вами ряд фігурок, не порушуючи закономірності;\nРозподіл цілого на частини;\nПошук скарбу по стрелочкам на асфальті;\nУ «Хрестики-нулики», «Класики»;\nДо намальованої букві дописати слово;\nПройти по цифрам, називаючи їх від 1 до 10 і назад.\nУ будинку можна ще раз повторити найцікавіші варіанти на спеціальній дошці для малювання.\nЗавжди пам'ятайте, що такі вправи вчать Вашу дитину вмінню співвідносити рух руки і напрям погляду, порівнювати пропорції і обов'язково закріплюють вже отримані знання про навколишній світ.\nВи можете приготувати свої великі крейди в домашніх умовах. Якщо візьмете ¾ склянки теплої води змішайте з 1, 5 склянкою гіпсу і додасте 3 ст. ложки акрилових фарб. Цю суміш необхідно добре перемішати і залити в заздалегідь приготовані формочки з картону у вигляді трубочок з закритим дном. Тільки постарайтеся не залишити бульбашки повітря в трубочках! Ось і все - нехай тепер висохнуть 3 дні і можна малювати!\nТепер Ви можете придумати свої ігри з малюванням і доповнити цей список!\n01 Ви запрошуєтеся на експерименти для дітей\n0\tПрочитано 1105 разів\n03 Аплікація в дитячому садку\n0\tПрочитано 4254 разів\n04 Аплікації для дітей\n0\tПрочитано 2643 разів\n05 Пластилінові ігри для дітей різного віку\n0\tПрочитано 5191 разів\nплатные услуги наркологического диспансера


ДИТЯЧА ФУТБОЛЬНА КОМАНДА «ЮНІСТЬ» СТАЛИ ПРИЗЕРАМИ ВСЕУКРАЇНСЬКОГО ТУРНІРУ «МОРШИНСЬКА ОСІНЬ-2020» – Нафтовик Борислава\nHome /Новини/ДИТЯЧА ФУТБОЛЬНА КОМАНДА «ЮНІСТЬ» СТАЛИ ПРИЗЕРАМИ ВСЕУКРАЇНСЬКОГО ТУРНІРУ «МОРШИНСЬКА ОСІНЬ-2020»\nДИТЯЧА ФУТБОЛЬНА КОМАНДА «ЮНІСТЬ» СТАЛИ ПРИЗЕРАМИ ВСЕУКРАЇНСЬКОГО ТУРНІРУ «МОРШИНСЬКА ОСІНЬ-2020»\nНещодавно, 29-31 жовтня, у курортному Моршині відбулась непересічна спортивна подія – Всеукраїнський футбольний турнір «Моршинська осінь-2020», в якому взяли участь 10 команд з усіх куточків нашої держави. Місто прикарпатських нафтовиків на змаганнях представляла дитяча футбольна команда «Юність».\nЗа підсумками турніру юні бориславські футболісти посіли почесне 3 місце, обігравши господарів змагань з рахунком 2:0.\nСвоїм успіхом на «Моршинській осені-2020» вихованці бориславської дитячої футбольної команди записали яскраву сторінку в історію розвитку спорту у місті прикарпатських нафтовиків та примножили його спортивну справу.\nКолектив редакції народного часопису «Нафтовик Борислава» вітає членів дитячої футбольної команди «Юність», а також їхнього наставника Василя Криворучишака із черговим досягненням. Бажаємо ще більше перемог та злетів, гарних уболівальників та усіляких життєвих гараздів. Нехай Ваш приклад буде поштовхом для масового розвитку фізкультури і спорту, взірцем для юних жителів нашого міста, а Господь та Пречиста Діва Марія допомагають вам у цьому!


24.11.2014 16:50 10\nВідмінності в підходах поки не подолані, і очікуваного прориву на зустрічі представників Тегерана і «шістки» міжнародних посередників не відбулося, передає Euronews.\nУчасники переговорів домовилися про їх продовження - за деякими даними, процес може поновитися в Омані в середині грудня.\nЯк відомо, у листопаді 2013 року «шістка» і Іран уклали в Женеві тимчасову угоду про часткове обмеження іранської ядерної програми в обмін на зняття деяких санкцій щодо Ірану.\nБув призначений піврічний термін для вироблення системи гарантій виключно мирного характеру іранської ядерної програми в обмін на поступове повне зняття міжнародних санкцій щодо країни.\nГоловні суперечки викликає питання про те, який потенціал збагачення урану (скільки саме центрифуг) може зберегти Іран. Немає також згоди ні за термінами скорочення ядерної програми, ні за механізмом зняття санкцій.\nпопередня новина Скаргу на вирок Пукачу розглядають у закритому режимі наступна новина Кабмін випустить ОВДП для поповнення капіталу «Ощадбанку»\n02.12.2014 08:41:32 14\n25.11.2014 17:40:24 38\n24.11.2014 14:35:39 63\n13.11.2014 13:18:08 17