“Вона лишила мене”: у Франківську дитина розклеїла оголошення для пошуку мами - Вісті Калущини\nопубліковано: 2019.08.22 | Коментарів: 0 | Переглядів: 57\n21 серпня, мешканка Івано-Франківська виявила на стовпі незвичне оголошення. Написано воно було від руки, на ксерокопії паспорта, й містило наступний текст:\n“Допоможіть знайти маму. Вона лишила мене, п’ятьох братів і одну сестричку, батькові тяжко. Хто знайде винагорода 200 гривень”, – йшлося в зверненні, передає "ГК".\nПісля цього, додавався ще контактний телефон та слова “я вас дуже прошу”. Щоб перевірити правдивість оголошення, франківка звернулася за допомогою до користувачів соціальної мережі. На її пост відгукнулися зі сторінки ювенальної превенції Прикарпаття. Вони розповіли, що їхнім працівникам відома ситуація у зазначеній сім’ї, яка проживає на території Ямницької ОТГ:\n“Жінка позбавлена батьківських прав щодо шести дітей, окрім наймолодшої однорічної. Матір веде асоціальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями. Неодноразово притягувалася до адміністративної та кримінальної відповідальності за ухилення від виконання обов’язків щодо виховання дітей. Працівники ювенальної превенції систематично перевіряють умови проживання та виховання неповнолітніх. Остання перевірка проведена наприкінці липня”, – прокоментували правоохоронці.\nПредставники ювенальної превенції також додали, що після позбавлення батьківських прав матері вихованням дітей займається батько та зазначили, що сьогодні з ним провели бесіду, під час якої він повідомив, що отримав соціальну допомогу на утримання дітей та придбав необхідні дітям речі та продукти харчування.\nНатомість, люди, які також дізналися про цю ситуацію із соціальної мережі, налаштовані все одно навідатися до цієї сім’ї і запропонувати свою допомогу.\nФото від Christina Pelekhata.


Андрій ПОДІЛЬСЬКИЙ: «Скоро осінь, похолодніє, тож потрібно буде грітися. Можливо, і біля бочок» | ЗАХІДНИЙ КУР'ЄР\n« Оригінал чи фальсифікат?\nГромадам дали план »\n– Чому «Правий сектор» відмовився брати участь у місцевих виборах?\n– «Правий сектор» – як дерево. Росте, розпускає коріння, але для того, щоб іти на вибори, давати плоди, він ще, напевно, не дозрів. Бракує кадрів. У нас до людей високі вимоги. А виставляти на вибори тих, хто б хотів від нас балотуватися тому, що ми рейтингова партія, таких собі пристосуванців, ми не хочемо і не будемо. Це перше. Друге. Нинішню систему ми називаємо системою внутрішньої окупації, тож, ідучи на вибори, тягаючись з ними у виборчих перегонах, ми б таким чином легітимізували цю систему і діяли за їхніми правилами. «Правий сектор» має за мету більше – змінити систему.\n– Чи означає це, що творці і лідери «Правого сектора» відводять організації знову ж таки іншу місію і як наслідок не еволюційний шлях розвитку країни, а революційний?\n– Точніше буде сказати: наш шлях – еволюційно-революційний. Коли згуртується відповідна кількість свідомих патріотичних людей, можна проводити певні зміни. Навіть шляхом виборів. Але поки ці плоди ще не визріли, вважаємо, що ці вибори не будуть визначальними і корисними для України.\n– І все-таки, якою буде роль «Правого сектора» у найближчих виборах? Навряд чи стоятимете як сторонні спостерігачі…\n– Якщо будуть хороші кандидати від тієї чи іншої партії, якщо розумітимемо, що ті кандидати принесуть користь Україні, то, звісно, таких підтримаємо.\n– Побутує думка, що восени економічна і політична ситуація в країні може загостритися. Власне, під осінь ПС ініціює проведення референдуму про недовіру парламенту, Кабінету Міністрів та Президентові. На чий млин ллєте воду?\n– Ллємо воду на млин України. Проводячи референдум, ми хочемо змобілізувати людей по всіх районах, по всіх областях України, навіть там, де зараз немає осередків «Правого сектора». Змобілізувати до боротьби за зміни в державі навіть тих людей, які раніше були не активними. Млин – тільки український. Бо якщо буде криза, то їй потрібно якось протистояти, впливаючи на джерело тієї кризи, на її походження.\n– За час незалежної України ініціатив щодо проведення референдуму було дуже багато, але в більшості результату вони не давали. На що розраховуєте ви?\n– Бо владі це не вигідно. Та й очевидним є і те, що до «Правого сектора» не було політичних сил, які ініціювали проведення референдуму не заради політичного піару. В нас є мета, і ми готові її досягнути.\nЩо ж до осені… Не новина, що за нинішніх обставин криза може вилитися в народне невдоволення, більше того – в непередбачувану акцію протесту. Влада повинна розуміти, що терпіння народу не безмежне. Хоч, як на мене, влада це прекрасно розуміє. Адже схоже на те, що, звинувачуючи інших в «підтанцовці» Кремлю, владна система, яка, до речі, залишилася недоторканою, продовжує діяти за схемами Путіна. Провокує в суспільстві такі конфліктні ситуації, з метою послабити державу. Тут варто бути пильними. Наш провідник Дмитро Ярош сказав, що ми не будемо вестися на провокації, не будемо створювати прецедентів, які б вороги використали проти українців.\n– А ви особисто не ловили себе на думці, що попередні події, де «Правий сектор» брав активну учать, дивним чином синхронні російській пропаганді?\n– Ствердно на це питання відповісти не можу. Але скажу так: не помиляється той, хто нічого не робить. А кремлівські режисери вміють ставити картинки, особливо ті, що паплюжать Україну, можуть з нічого створити будь-що. Було б замовлення…\n– Після подій у Мукачевому варто говорити не лише про російських пропагандистів. За наслідками тих подій керівник угорської розвідки (країни ЄС і НАТО, яка працює у фарватері Росії) посмів заявити про активну роботу угорської агентури в Україні і те, що вони захищатимуть своїх громадян на Закарпатті, якщо така необхідність буде. Хіба не те саме говорила Росія щодо «своїх громадян» в Криму?..\n– Події в Мукачевому, насправді, показали хто є хто. Ситуація, що склалася там, на моє переконання, спрацювала на позитив для українських інтересів. Угорська влада та українська владна верхівка «засвітилися», показали своє справжнє обличчя партії, громадські організації, підгодовані владою силовики, друзі та недруги… Якщо на Закарпатті готувалася Закарпатська народна республіка, то однозначно, що Мукачівські події стали певним фальстартом для них і, можливо, навіть відвернули таку загрозу. Жаль хлопців, що потерпіли та загинули, але, як відомо, боротьби без жертв не буває. У цих подіях «Правий сектор» спрацював на випередження сепаратистських сил, що давно вже діяли на Закарпатті. Але якщо влада нашої держави і далі буде воювати з захисниками України, на прикладі «Правого сектора», «Торнадо», «Айдару» тощо, то не важко передбачити, що сепаратистські рухи на окремих теренах держави будуть і надалі зростати. В тому числі, як на перший погляд це й не парадоксально, – і в нас, на Галичині. Для прикладу: в Івано-Франківську проводився захід проти підвищення тарифів та з вимогою проведення реформ. На цю акцію певна громадська організація (не буду наразі її називати) виставила банер «Галичині особливий статус». Наголошую – це в нас, в Івано-Франківську. Через тиждень подібне відбулося у Львові. Як бачимо – ідуть процеси, які кимось продумані, але не отримали правової оцінки з боку компетентних органів.\n– Але і пересічні галичани, які голосно говорять про патріотизм, масово беруть «карту поляка», хоча колись звинувачували кримчан у тому, що ті не відмовляються від російських паспортів, а закарпатців у тому, що беруть угорські…\n– Прикро, але влада цьому сприяє. Не хочеться робити поспішних різких висновків. Бо різкі висновки потребують різкої дії. Але про це варто говорити, роз’яснювати людям, чим це загрожує.\n– ПС вимагає розгляду питання щодо відміни Мінських домовленостей, «визнання війни війною» та повного блокування тимчасово окупованих територій, легалізації добровольчих батальйонів, зокрема ДУК. Який ваш план?\n– Якщо одна сторона виконує умови домовленостей, а друга не виконує – то угоди автоматично стають відміненими. Така логіка. Війну потрібно називати війною. «Правий сектор» ініціює Всеукраїнський референдум – в обласних, районних центрах та населених пунктах створюються Оперативні штаби з підготовки проведення референдуму.\n– Але, може, краще поганий мир, ніж хороша війна?\n– В даному випадку поганий мир нас просто знищує. Події відбуваються дуже швидко і потребують адекватної реакції.\n– За рахунок чого (кого) існує «Правий сектор»? Лиш не говоріть про збір коштів у скриньку на вулицях міста. Коломойський, Льовочкін… Хто?\n– Хтось щось собі думає, підозрює, а я кажу так, як є. Я в Івано-Франківську і люди з мого оточення збираємо кошти у скриньки. Звертаємося до громадян, до підприємців. Ось зараз створюємо Праву спілку підприємців, де довкола «Правого сектора» гуртуються бізнесмени для захисту як своїх інтересів, так і для підтримки «Правого сектора», бійців ДУК, а тепер вже й для проведення референдуму.\n– Можете назвати цих підприємців?\n– Це в більшості люди досвідчені, віком до 60 років. Вони пройшли Гельсінську спілку, Народний рух України. Ці люди побачили (чи усвідомили) свої недопрацювання тоді, а тепер бачать перспективу у молоді «Правого сектора». Нам допомагають за дякую. Якщо бачимо чиїсь корисливі інтереси – з такими нам не по дорозі.\n– Сьогодні штаб вашої організації розташовується поруч з франківським «білим домом» на території колишнього Західно-українського правничого інституту. На яких правах? Там пройшла процедура банкрутства… І раптом там з’явилися ви…\n– Штаб у нас дійсно пристойний, але по великому рахунку він нам дарований. Це приміщення знаходиться в оренді одного відомого підприємця. Ми звернулися до нього з проханням, що оскільки ці приміщення фактично не використовуються, чи не могли б ми їх зайняти. Підприємець люб’язно погодився. Мерія теж не проти.\n– «Правому сектору» в мирних регіонах держави подекуди закидають дії, що межують з елементами рейдерства. Ось і тут тяжко віриться, щоб підприємець так просто щось комусь віддав. Тим більше об’єкт в центрі міста.\n– Недоброзичливці завжди будуть говорити… Підприємець зі щирим розумінням відреагував на наше звернення. Це однозначно. В такий не простий час люди єднаються довкола України, тим більше, що ті приміщення на нинішньому етапі не використовувалися. Щоб перемогти ворога, ми повинні єднатися і з розумінням ставитися одне до одного.\n– Знову ж таки щодо конспірології. Скандальна акція «чистий четвер», коли ПС люстрував сміттєвим баком начальника юстиції, якого пов’язують з групою «Приват», дивним чином співпала в часі з інформацією про те, що ПС вже не під Коломойським, а під Льовочкіним. Які висновки зробив ПС після тих подій?\n– В запитанні є елемент домислу. Щодо цієї ситуації не можу дати повної інформації. Тоді керував Василь Абрамів. Але зрозуміло, що підставою для такої акції для молодих гарячих хлопців (того деревця, яке починає рости і пробиватися на світло) стала реєстрація в області Опозиційного блоку, адже юстиція не порадилася ні з громадою, ні з обласною радою. Отже, перше – детонатором став Опозиційний блок, а друге – він, згідно з законом про люстрацію, мав бути звільнений з посади.\n– А може, не варто було емоціями заміняти закон, адже не зареєструвати Опозиційний блок в Івано-Франківській області юстиція насправді підстав не мала, оскільки в державі він зареєстрований. Чи наша область – це вже якась народна республіка? В результаті – люстрований начальник залишився при посаді, тоді як сам люстратор (вибачте за порівняння) – при сміттєвому баку…\n– Те, що Кавацюк нібито знову виграв конкурс на посаду начальника юстиції, – це провокація влади. Сміттєва люстрація була спровокована саме Кавацюком, інакше б цього не було. Його просили вийти до громади, написати заяву про звільнення з посади – він навідріз відмовився…\n– На вашу думку, чому тоді так непрофесійно спрацювали правоохоронні органи? Чи «Правий сектор» вже заміняє міліцію?\n– Дав би Бог! Скажу більше. Правоохоронні органи, а там багато розумних патріотичних людей, яким вже також надоїв той корупційний спрут у державі, радіють добрим акціям «Правого сектора». Тоді на акцію ми прийшли з фотографіями всіх вбитих наших прикарпатців, в тому числі правоохоронців, які поклали життя на вівтар України. Чому ми це зробили? Щоб показати начальнику юстиції, що він зневажає пам'ять про цих людей. Юстиція не мала права реєструвати Опозиційний блок на Галичині, проігнорувавши громаду. Як говорив один розумний українець «в Галичині міситься тісто, а в Києві воно печеться». Всі події, настрої, ідеологічні, духовні, моральні зрушення, які відбуваються в Україні, вони тут замішуються – в Галичині. Ми повинні показувати приклад.\n– Скільки зараз людей налічує «Правий сектор»?\n– «Правий сектор» має три крила: громадська організація, партія, Добровольчий Український Корпус. «Правий сектор» налічує багато активістів, але потребує всенародної підтримки та участі.\n– Чи є приховані резерви? Тобто за вказівкою зібратися у відповідному місці у відповідний час прибуде енна кількість штиків, на кшталт того, як у 90-х збирався криміналітет?\n– Не знаю чи варто порівнювати з криміналітетом. Я б швидше порівняв з ОУН. Є відкриті сили, є й резерви закриті. Відкриті – це громадські активісти, які офіційно пишуть заяву на вступ у «Правий сектор». Вони публічні. Правда, подекуди користуються псевдами. А є люди, які роблять свою роботу не афішуючи, балаклави вдень не носять. Сили є. Найближчим часом, думаю, їх буде ще більше. Івано-Франківськ щодо громадської активності взагалі-то місто сонне. Але скоро осінь, похолодніє, тож потрібно буде грітися. Можливо, і біля бочок (сміється – «ЗК»).\n– І трішки до історії. Ви раніше були у ВО «Тризуб» ім. С. Бандери. Коли довідалися, що ваша організація об’єднується з іншими і вливається в нову структуру під назвою «Правий сектор»?\n– В той самий день, коли з’явилася інформація про «Правий сектор». Це був дзвінок. І ми з Василем Абрамівим зайнялися розбудовою ПС на Прикарпатті.\n– Тобто вас фактично поставили перед фактом… А як відбувалося саме об’єднання організацій в ПС, адже знаємо з історії новітньої України, що процес об’єднання політичних сил доволі складний і в більшості провальний?\n– Кожна організація, що увійшла в «Правий сектор», має свої амбіції, свою гордість, але прийшла біда, потрібно було об’єднуватися. І ми це зробили без дріб’язкових і згубних дискусій. Сьогодні Україні потрібні рішучі дії.


Таксі Київ Вінниця: сплачуйте за комфорт трохи — Таксі Лінкор\nГлавная » Полезная информация » Таксі Київ Вінниця\nТаксі Київ Вінниця\nУ випадку, коли потрібно терміново опинитися в іншому місті — таксі Київ Вінниця від Linkor до ваших послуг:\nПереваги вибору Linkor taxi\nКвиток на автобус і поїзд привертає лояльною вартістю. Але громадським перевізникам властиві недоліки, які полягають в ненадійності, відсутності зручності, тривалості подорожі, і до місця відправлення також потрібно дістатися.\nВиклик таксі в Лінкор має максимальну кількість переваг: оптимально низька ціна, поїздка в новій комфортабельній іномарці, оперативність і відмінний сервіс, а пасажирам, які подорожують з багажем, надасть допомогу водій таксі.\nКиїв Вінниця: скільки грошей знадобиться на таксі\nДля ознайомлення з актуальними розцінками таксі ІДС Лінкор завантажте сторінку офіційного веб-ресурсу, де знаходяться тарифи. Точна вартість таксі оголошується диспетчером після внесення інформації про поїздку в програму. Зв’язатися з диспетчером можна з будь-якого номеру, зазначеного в списку вище.\nСкористайтеся callback — швидким, зручним, і безкоштовним способом зв’язку: для цього зателефонуйте з мобільного на номер 537. Після з’єднання з оператором скажіть, куди подати таксі і на яку адресу необхідно відвезти пасажира, відзначте, які додаткові послуги знадобляться. Ціна, яку назве через пару секунд оператор, фіксована, і в фірмі не передбачені приховані платежі.\nМісця Вінниці, які варто побачити\nТут знаходиться величезна кількість місць, які гідні подолання маршруту в Вінницю.\nБагато туристів приїжджають, щоб помилуватися світломузичним фонтаном Рошен. Варті уваги релігійні святині: Свято-Преображенський собор, костел святого Йосипа Обручника, Діви Марії, Різдвяна та Успенська церкви.\nАрхітектурно-історичний комплекс Бункер «Верфольф» — одне з найвідоміших історичних місць. Обов’язково варто побачити Водонапірну башту, Водяний млин, Центральний міст. У центрі Вінниці знаходиться штучно створений острів Кемпа.\nІсторія бібліотеки імені Тімірязєва налічує понад сотню років, однак будівля відмінно збереглася. Шедеврами архітектури вважаються Обласна філармонія, Будинок офіцерів, Музей-садиба Пирогова, садиба Потоцьких, Грохольських.\nСеред міських вулиць привертає увагу Соборна, набережна Рошен. У місті шанують Горького і Пирогова — тут встановлені їм пам’ятники. Відпочити на природі можна в парку Горького і на Скіфських валах.\nВас чекає комфорт, оперативність і висока якість за доступною ціною — досить замовити таксі Київ Вінниця в Лінкор!


Конвертувати Кенійських шилінгів (KES) і Stellars (XLM) : Калькулятор курсів валют\nКенійський шилінг (KES) і Stellar (XLM) Калькулятор курсів валют\nКенійський шилінг і Stellar конвертор пропонує поточні курси валют станом на 19 лютий 2019.\nВведіть суму в поле зліва від Кенійський шилінг. Використовуйте "обмін валют", щоб зробити Stellar валюти за замовчуванням. Натисніть на Stellars або Кенійських шилінгів конвертувати між цією валютою і всіма іншими валютами.\nКенійський шилінг це валюта, в Кенія (KE, KEN). The Stellar це валюта, в ні в одній країні. Символ KES може бути записана K Sh. Символ XLM може бути записана XLM. Кенійський шилінг ділиться на 100 cents. Обмінного курсу Кенійський шилінг Останнє оновлення 19 лютий 2019 від Yahoo Finance. Обмінного курсу the Stellar Останнє оновлення 19 лютий 2019 від coinmarketcap.com. KES коефіцієнт має 5 значущих цифр. XLM коефіцієнт має 12 значущих цифр.


Поширені запитання замовників\nКонтакти Поширені запитання Політика сервісу Правила сервісу Як стати майстром\nЯк я можу стати замовником в Hork?\nСкористатися сервісом можна, якщо вам вже виповнилося 16 років. Створіть завдання на сайті або скачайте додаток Hork.Пошук майстра.\nПідтвердіть свій номер телефону в додатку, щоб могли сповістити вас про нові відгуки від майстрів, а ви — зв'язатися з ними.\nЯк мені створити завдання?\nВиберіть категорію або натисніть на кнопку «Створити завдання»\nКоротко розкажіть, що у вас сталося, вкажіть свою адресу і терміновість\nНатисніть кнопку «Знайти майстра», і ми відправимо ваше завдання всім відповідним у категорії майстрам\nСкачайте додаток Hork.Пошук майстра в AppStore або Google Play\nУ додатку натисніть кнопку «Створити завдання»\nНатисніть кнопку «Знайти майстра», і ми відправимо ваше завдання всім відповідним майстрам\nЧи можу я змінити своє завдання?\nЯкщо ви почали створювати завдання в додатку, але ще не опублікували його, ми зберігаємо його як чернетку, щоб ви могли його змінити: додати або видалити умови, змінити адресу і термін виконання.\nЗайдіть в «Завдання», виберіть чернетку, поновіть дані і опублікуйте завдання за допомогою кнопки «Знайти майстра». Там же ви можете видалити свою чернетку і створити нове завдання.\nПісля публікаціі змінити завдання неможливо.\nЯк я дізнаюся що майстри побачили моє завдання?\nПісля публікації завдання (на сайті або в додатку), ми відправляємо повідомлення майстрам з потрібної категорії декількома способами.\nКоли майстри відгукнуться на завдання, ви отримаєте повідомлення про це за допомогою пуш-повідомлень, якщо завантажили наш додаток, підтвердили свій номер телефону та увімкнули пуш-повідомлення.\nЯк мені обговорити подробиці з майстром?\nПісля публікації завдання майстри побачать його і зможуть відгукнутися.\nНайміть майстра, який вам подобається, і обговоріть деталі завдання в чаті або надішліть йому фотографії.\nМи не рекомендуємо переходити в сторонні сервіси або давати свій номер телефону для спілкування — в разі виникнення спірних ситуацій ми не зможемо вам допомогти.\nЧи можу я самостійно обрати майстра і доручити йому свою задачу?\nСервіс Hork працює за принципом аукціону: майстри бачать завдання, відгукуються і пропонують свою ціну. Замовник бачить все пропозиції і може вибрати найкраще для себе.\nВідкрийте своє завдання і перегляньте відгуки майстрів. У кожного майстра є профіль, в якому ви побачите його рейтинг, бейджи та відгуки, які залишили інші замовники (або бейдж "Новачок", якщо він недавно приєднався), інформацію про майстра і категорії, в яких він виконує роботи.\nУсі майстри проходять перевірку документів для роботи в сервісі Hork.\nЯкщо ви визначилися з майстром, натисніть кнопку "Найняти", так ми зможемо зрозуміти, що ви домовилися.\nЯкщо при спілкуванні майстер попросить передоплату за свою роботу або на покупку запчастин, або запропонує перейти в інший месенджер, ми рекомендуємо поскаржитися на нього, зв'язатися з нами і вибрати іншого майстра. Не давайте передоплату за роботу або матеріали незнайомим вам людям, навіть якщо вони напишуть розписку і покажуть вам свої документи.\nЩо буде після того, як я найму майстра?\nДомовтеся з майстром про час і місце виконання завдання. Коли майстер до вас виїде, ми повідомимо вам про це. Після успішного виконання завдання майстер виставить вам рахунок - оплатіть його і повідомте нам про це в додатку.\nПісля підтвердження майстром оплати поставте йому оцінку і залиште відгук — це допоможе іншим замовникам оцінити майстра при виборі.\nЯкщо майстер не приїхав, не виконав завдання, зіпсував щось — одразу повідомте нам про це.\nНе погоджуйтеся на передоплату або оплату матеріалів до виконання завдання. Якщо майстер запропонував вам це — відразу ж зв'яжіться з нами.\nЩо робити, якщо потрібно купити матеріали або запчастини, і майстер просить передоплату?\nПопросіть майстра допомогти вам замовити деталь в інтернеті або пояснити вам, що і де потрібно купити. Ніколи не робіть передоплату.\nЩо робити, якщо майстер говорить, що повинен забрати вашу деталь в ремонт?\nМи рекомендуємо запропонувати майстру відремонтувати деталь на місці або домовтеся з майстром про передачу заставної вартості деталі, яку він повинен полагодити.\nЯк обрати іншого фахівця?\nЯкщо ви обрали майстра, але він вам не підійшов, скасуйте найм в меню завдання та виберіть іншого зі списку відгуків.\nМи будемо вдячні, якщо ви напишете нам, чому вирішили змінити майстра.\nЯк заплатити майстру за роботу?\nКоли майстер завершить виконання завдання, він виставить вам в додатку рахунок. Сплатіть рахунок готівкою або надішліть гроші майстрові на карту. Якщо ви захочете подякувати майстра чайовими — зробіть це :)\nУ випадку, коли ціна за виконання завдання змінилася, і ви з нею не згодні — зв'яжіться з нами в чаті\nЯк залишити майстру відгук?\nПісля оплати завдання майстер підтвердить завершення і ви зможете залишити йому відгук і поставити оцінку. Будь ласка, зробіть це, щоб допомогти його майбутнім замовникам з вибором.\nЧи дізнається майстер, що я поставив йому погану оцінку?\nНі, майстри бачать всі відгуки як анонімні, оцінки перераховуються не відразу, тому майстер ніколи не зможе зрозуміти, хто саме поставив йому цю оцінку.\nЯ став жертвою шахраїв, що робити?\nВідразу ж зв'яжіться з нами через чат в додатку і опишіть ситуацію. Ми вивчимо чат між вами і майстром, можливо, попросимо вас надіслати нам додаткові матеріали, і обов'язково спробуємо вам допомогти.\nЧи можете ви мене заблокувати в сервісі?\nМи блокуємо замовників в наступних випадках:\nЗамовник неодноразово розміщує оголошення, що порушують правила сервісу\nМайстер поскаржився на шахрайство або обман з боку замовника\nМайстер поскаржився на образи з боку замовника\nЯкщо вас заблокували, ви можете зв'язатися з нами і обговорити ситуацію. У деяких випадках після перевірки всіх даних ми розблокуємо користувача. Ведіть всі розмови з майстром через чат в додатку, щоб нам було простіше прийняти рішення про розблокування.\nЯкщо ви не знайшли відповідь на своє питання, напишіть нашій службі підтримки: support@horkapp.com\nЗавантажуй додаток і створюй завдання\nНаші майстри полагодять, відремонтують, попрасують та налаштують


Капітальний ремонт на черкаському «Азоті» збільшить його потужності — ПРОЧЕРК.інфо\nКапітальний ремонт на черкаському «Азоті» збільшить його потужності\n08 липня 2010, 15:15\tФедір ГРАМОТА\tРезонанс\t/ Економіка\nЧеркаський «Азот», підконтрольний бізнесменові Олександру Ярославському (85% акцій), після капітального ремонту стане випускати більше карбаміду, що ще більше закріпить позиції підприємства на світовому ринку. Про це повідомляє ділова газета «Экономические известия».\nНа заводі вже розпочався плановий капітальний ремонт цехів з виробництва аміаку і карбоміду. Але насправді, важливе те, що з 20 серпня на заводі буде модернізований другий агрегат карбаміду, який після ремонтних робіт стане потужніший на 60%. «Нині обидва агрегати виробляють по 1 тис. т карбаміду на добу. Після ремонту в серпні другий цех зможе випускати до 1,6 тис. т на добу», – розповідає технічний директор підприємства Віталій Скляров. До закінчення робіт підприємство зможе виробляти близько 800 тис. т карбаміду в рік.\nДля порівняння: найсучасніший і модернізований завод – Одеський припортовий (ОПЗ), другий за потужностями після концерну «Стірол», здатний виробляти 980 тис. т цього продукту в рік. Таким чином, черкаський «Азот» стане третім найбільшим виробником карбаміду в Україні. Між тим, він уже є лідером з виробництва аміачної селітри. Підприємство може виробляти більше 1 млн. т цього продукту за рік. Спільно з сєвєродонецьким «Азотом» (Луганська обл.) вони є лідерами з постачання нітрату амонію на внутрішній ринок. Однак, нещодавно сєвєродонецьке підприємство повністю зупинило виробництво карбаміду, мотивуючи це плановим ремонтом і млявим попитом на ринку.\n«Экономические известия» зазначають, що очевидно ремонт потужностей заводів дійсно є плановим, і вони не переслідують цілі підштовхнути трейдерів до різкішого підвищення закупівельних цін на добрива перед входженням у сезон. Хоча це могло б статися у разі одночасної зупинки на ремонт трьох і більше гравців ринку. А от капітальні ремонти у ЗАТ «Сєвєродонецький Азот» і ВАТ «Азот» (Черкаси) навряд чи призведуть до подорожчання добрива. Тим більше, що аміачну селітру для потреб наших аграріїв вони все ж вироблятимуть.\n«Прочерк» вирішив поцікавитися, де планують закуповувати добрива на осінь аграрії Черкащини.\n– Тримаємо в господарствах корів, тож маємо свій гній. А ще дотримуємося сівозмін, вирощуємо багаторічні трави, тож добрив закуповуємо і вносимо небагато. Трохи при посівній, трохи – для підживлення озимини тощо, – говорить голова СТОВ «Верхняцьке» Христинівського району Григорій Грушовенко. – У «Азоту» добрива купували навесні, але через Аграрний фонд, бо так було дешевше. Фонд закуповував у заводу за ціною 2400 грн./т, а нам вже продавав на 200 грн дешевше. Нині ж ціна на добрива 1700 грн./т, але зараз не сезон, тож поки їх не дуже купують. Думаю братимуть більше восени.\nЗа словами ж директора ПСП «Плешкані» Золотоніського району Дмитра Лисуна, через зупинку «Азоту» на ремонт, особливих труднощів у аграріїв області не буде. Адже усе одно попит на азотні добрива зросте пізньої осені, а ще більше – навесні. Саме тоді найкраще вносити ці добрива, тож і ціни тоді відповідно найбільше зростуть на них.\n+1 #2 житель міста 14.05.2012 20:51\nПанове, молодці! травіть черкащан як тарганів вашим карбомідом та й самі вдавітися ,і ваші рідні і діточки -хай усі вдавяться вашими ж викидами! З новим роком! Хай Дід Мороз принесе вам у хату у мішку все те,що ви даруєте місту!тільки втричи більше!\nОт мені цікаво що ж ви їсте тоді якщо так карбаміду бооєтесь. Чи з своею наівністю сподіваєтесь що хліб який ви щодня купуєте вирощений без граму добрив? Як небуде міндобрив в Україні вироблятись то що ви збираєтесь їсти взимку? Чи ж ви думаете що на всі с/г України гною вистачить? От закриють "АЗОТ"-и і будемо сидіти без роботи і без їжі. Все взаємоповязано нині.\n0 #1 бонч-бруєвич 30.12.2011 22:11


10.1. Оцінка та аналіз внутрішньофірмової ефективності\nКовальов Валерій Вікторович, Ковальов Віталій Валерійович. ФІНАНСОВА ЗВІТНІСТЬ. АНАЛІЗ ФІНАНСОВОЇ ЗВІТНОСТІ, 2006 - перейти до змісту підручника\n10.1.1. Логіка і сукупність процедур оцінки\nПоказники цього розділу аналізу дозволяють отримати деякі відповіді на питання, що мають відношення до ефективності використання ресурсів фірми, зокрема: (1) динамічно розвивається фірма; (2) яка оборотність коштів , вкладених в запаси і розрахунки; (3) як довго омертвлені кошти у виробничому процесі в цілому? Акцент тут робиться на оцінку раціональності послідовної трансформації оборотних активів, тобто контролюються технологічний і комерційний процеси.\nСправа в тому, що поточна, рутинна діяльність фірми у відомому сенсі являє собою постійну і безперервну ланцюжок послідовних перетворень вкладених в її активи коштів з однієї форми в іншу, що має цілі в кінцевому підсумку зробити продукт, що може бути проданий за ціну, вищу, ніж всі витрати з організації та здійснення даної ланцюжка. Основа ланцюжка - ресурси і технології (виробничі та фінансові), тобто способи організації проходження ресурсів від моменту введення їх в ланцюжок до моменту появи доходу від продажу готового продукту. Звідси з очевидністю випливає висновок: швидкість проходження ресурсів в ланцюгу при інших рівних умовах визначає конкурентні переваги фірми. Під внутрішньофірмової ефективністю ми будемо розуміти здатність керівництва фірми організувати раціональне та ефективне проходження ресурсів в ході поточної фінансово-господарської діяльності. Існують і індикатори, що дозволяють робити її оцінку. В англо-американської обліково-аналітичній практиці блок відповідних показників носить назву «ділова активність» (business activity). Дана назва вельми умовно, оскільки в широкому сенсі ділова активність означає весь спектр зусиль, спрямованих на просування фірми на ринках продукції, праці, капіталу. У контексті рутинного управління фінансово-господарською діяльністю підприємства цей термін розуміється в більш вузькому сенсі - як ефективна поточна виробнича і комерційна діяльність.\nКількісна оцінка та аналіз внутрішньофірмової ефективності можуть бути зроблені за наступними трьома напрямками: (1) оцінка ступеня виконання плану (встановленого вищестоящою організацією чи самостійно) за основними показниками і аналіз відхилень; (2) оцінка динамічності розвитку фірми; (3) оцінка рівня ефективності використання ресурсів фірми (рис. 10.1).\nВнутрішньофірмових норм та операційного циклу\nнормативів по елементах і\nРис. 10.1. Класифікація показників оцінки внутрішньофірмової ефективності\nПерш ніж дати коротку характеристику показників, наведених на рис. 10.1, необхідно зробити одне зауваження. Особливість обговорюваного аналітичного розділу полягає в тому, що суть внутрішньофірмової ефективності - це оптимальне управління витратами, які у публічній звітності відображаються вельми агрегує-ванно. Це автоматично знижує можливості аналізу. Основними причинами є наступні.\nПо-перше, даний блок системи управління фірмою є за визначенням конфіденційним, оскільки оптимальні системи управління витратами є своєрідним ноу-хау будь-якої фірми - хто краще управляє витратами, той зрештою отримує конкурентні переваги, а значить, і додаткові прибутки. По-друге, подібні системи є вельми специфікованими, складно структурованими і деталізованими, оскільки в значній мірі залежать від галузевих особливостей діяльності фірми. По-третє, великі фірми, як правило, диверсифікують свою діяльність, а тому фірма може одночасно працювати в достатньо різнопланових сферах бізнесу, що також позначається на різнорідності систем управління витратами. Все це призводить до того, що відкрита ііформа-ція по цьому блоку дуже мізерна, а основні аналітичні дії виконуються в рамках внутрішньофірмового аналізу. Проте деяка корисна для аналітика інформація все ж є в звітності, а тому певні висновки про внутріфір-менной ефективності все ж зробити можна.\n10.1.2. Оцінка ступеня відповідності планам, нормам, нормативам\nЦей розділ аналітичної роботи реалізуємо лише в рамках внутрішньофірмового фінансового аналізу, а тому ми лише згадаємо про основні його розділах (докладно він розглядається в курсах управлінського обліку і контролю).\nУ будь-якій фірмі формується деяка система економічних планів і нормативів. Планові завдання (у західній практиці їх прийнято називати прогнозними або програмованими орієнтирами) розробляються в ході складання генерального бюджету як сукупності операційних і фінансових бюджетів (рис. 10.2). Зокрема, бюджет продажів призначений для розрахунку прогнозу продажів у цілому по фірмі; бюджет виробництва - для розрахунку прогнозованих (планових) обсягів виробництва і т. д. (докладніше див в [Ковальов, 2001, с. 412-417]). У ході розробки бюджетів якраз і формуються цільові економічні орієнтири за базовими показниками (очікувані обсяги продажів, управлінських і комерційних витрат, витрат сировини і матеріалів, витрат праці та ін.) Це своєрідний аналог планових завдань, з якими порівнюються фактичні значення відповідних показників.\nНа підставі бюджетів формується та іншої розріз планових завдань - за центрами відповідальності, а крім того, розробляються специфіковані нормативи по вузлах і операціям, з якими порівнюються фактичні значення витрат. Планування і аналіз виконання планів по центрах відповідальності має особливе значення, оскільки саме тут і здійснюється рутинний технологічний процес. Під центром відповідальності розуміється підрозділ господарюючого суб'єкта, керівництво якого наділене певними ресурсами і повноваженнями, достатніми для виконання встановлених планових завдань. Сенс виділення центрів відповідальності - в заохоченні ініціативи у керівників середньої ланки, підвищення ефективності роботи підрозділів, отриманні відносної економії витрат виробництва та обігу. Залежно від того, який критерій - витрати, доходи, прибуток, інвестиції - визначається як системоутворюючий, прийнято виділяти різні типи центрів відповідальності (докладніше див в [Ковальов, 2001, с. 342-345]).\nЩо стосується конкретних показників, що виступають у ролі цільових орієнтирів або індикаторів успішності роботи керівництва того чи іншого центру відповідальності, то вони визначаються сутністю даного підрозділу. Наприклад, для центру витрат таким орієнтиром може виступати величина витрат у цілому та / або з розбивкою по базовим компонентам; найбільш поширеним індикатором оцінки діяльності дивізіонального керівництва є показник рентабельності інвестованого капіталу та ін Досить дробова сукупність цільових орієнтирів існує у фірмах, які використовують той чи інший варіант так званої системи калькулювання за видами діяльності (Activity-Based Costing, ABC), тобто системи управління витратами фірми, яка передбачає, що вся їх сума може бути «розкасувати» на групи, кожна з яких приписується до певного виду діяльності фірми. У ході такого відокремлення видів діяльності якраз і формується сукупність орієнтирів.\nРис. 10.2. Логіка формування планових завдань і орієнтирів\nЯк відомо, в публічної фінансової звітності ні планових даних, ні коментарів відносно системи внутрішньофірмового планування та управління витратами немає, а тому зовнішні користувачі вельми обмежені в оцінці даного розділу діяльності фірми . Проте деякі елементи стратегічних планів фірми (принаймні, у вигляді констатації базової цілі фірми, її місії, намірів відносно розвитку тих чи інших сторін її діяльності, включаючи інвестиційну та ін) все ж можна знайти в окремих розділах річного звіту фірми , а тому, аналізуючи їх у динаміці, можна отримати загальне уявлення про реальність виконуваних керівництвом фірми дій і ступеня їх відповідності із заявленими раніше намірами.\nОтже, власне аналітичний сенс блоку очевидний: у фірмі з плином років розробляється прийнятна система внутрішньофірмового планування, результатом функціонування якої є система планових завдань і орієнтирів, з якими і порівнюються фактичні значення показників.\n10.1.3. Оцінка динамічності розвитку фірми\nУ цьому блоці здійснюється оцінка та забезпечення прийнятних темпів нарощування обсягів фінансово-господарської діяльності. Справа в тому, що будь-яка фірма, як живий організм, завжди прагне до зростання принаймні з темпом, який дозволяє їй кон'юнктура ринку. Нарощується обсяг контрольованих фірмою ресурсів, зростає і обсяг виробництва. Дослідження, проведені західними снеціалі-стами, показали, що дане зростання здійснюється не стихійно, хоча елемент спонтанності тут, безумовно, присутня. Проблема в тому, що отримання фінансового результату з необхідністю передує вкладення коштів; оскільки власні фінансові можливості фірми обмежені, а інвестиційні апетити, як правило, безмежні, необхідно: (а) іайто джерела фінансування; (б) залучити фінансові ресурси па прийнятних умовах; ( в) оточити перспективність інвестицій, під які залучено фінансування; (г) оточити і довести інвесторам достатність очікуваних прибутків для сплати за користування джерелами і своєчасного повернення залучених коштів; (д) дійсно реалізувати інвестиційну програму; (е) запустити інвестиційний проект в дію і почати здійснення фінансових розрахунків з інвесторами. На кожному з перерахованих етапів підприємство чекають усілякі труднощі, причому вони істотно множаться із зростанням обсягів втягуються коштів - своїх коштів недостатньо, а тому будь-який новий проект передбачає кредитне фінансування, отримати яке стає все важче і важче. Таким чином, за умов ринку фірма ие може нарощувати свій еко-номический потенціал «аби як» - взаємозв'язок, взаємозумовленість і інерційність економічних процесів стримують темпи зростання.\nУ найбільш загальному вигляді економічний потенціал, його розвиток і використання можуть бути охарактеризовані системою з трьох показників: активи фірми, обсяг продажів і прибуток. Їх зростання в динаміці якраз і свідчить про позитивні тенденції в розвитку фірми; крім того, у відомому сенсі є оптимальним наступне співвідношення темпових показників:\nде Тс - темп зміни активів фірми;\nТг - темп зміни обсягу реалізації;\nТр - темп зміни прибутку.\nНерівності, що розглядаються в (10.1) зліва направо, мають очевидну економічну інтерпретацію. Так, перша нерівність означає, що економічний потенціал фірми зростає, тобто масштаби її діяльності збільшуються. Як вже зазначалося вище, нарощування активів компанії, іншими словами - збільшення її розмірів, нерідко є однією з основних цільових установок, в явній або неявній формі формульованих власниками компанії та її управлінським персоналом. Друге нерівність вказує на те, що в порівнянні з збільшенням економічного потенціалу обсяг реалізації зростає більш високими темпами, тобто ресурси фірми використовуються ефективніше, підвищується віддача з кожної гривні, вкладеної в компанію. З третього нерівності видно, що прибуток зростає випереджаючими темпами, що свідчить, як правило, про имевшемся у звітному періоді відносне зниження витрат виробництва та обігу як результаті дій, спрямованих на оптимізацію технологічного процесу та взаємовідносин з контрагентами.\nНаведену систему нерівностей можна умовно назвати «золотим правилом економіки підприємства», або економічної нормаллю, що розуміється як найбільш бажане, тобто «нормальне» співвідношення мелсду темповими показниками базових ха-рактеристик. Відхилення від наведеної системи нерівностей не тільки можливі, але і періодично мають місце; зокрема, це відбувається у випадку масштабних інвестицій. Тому важливо пе стільки довгострокове і безумовне слідування наведеним закономірностям (це неможливо в принципі), скільки здійснення контролю за недопущенням хронічних і тривалих за часом порушень у співвідношеннях наведеної системи нерівностей. Логіка тут очевидна: фірма повинна рости, а їжі-дані інвестиції повинні приносити достатню віддачу - інакше біз-'ніс неефективний і зрештою захіреет.\nУ нарощуванні ресурсного потенціалу фірми ключову роль відіграє ставлення до неї інвесторів. Воно проявляється в декількох очевидних причинно-наслідкових взаємозв'язках. Як вже зазначалося вище, в будь-якій фірмі складається якась структура фінансування, прихильно оцінювана усіма особами, що мають відношення до цієї фірми: топ-менеджерами, власниками, Лендер, кредиторами. Якщо власники фірми розглядають її як досить привабливий спосіб інвестування коштів, вони не наполягають на виключно високих поточних дивідендах, тобто у відомому сенсі віддають перевагу капіталізованої прибутковості перед прибутковістю дивідендної. Власники в принципі не надто відрізняються від льон-деров - і ті, й інші зацікавлені у прийнятною віддачі на вкладений ними капітал, а тому якщо власники не вилучають капітал з фірми, тобто по суті вважають вигідним додаткове інвестування у фірму (зокрема , у розмірі дивідендів, які в принципі могли бути отриманими, ио від яких проте відмовилися), то і зовнішні постачальники фінансових ресурсів з готовністю виконають приблизно те ж саме, тобто нададуть свої кошти у вигляді позикового капіталу. З плином років складається певний баланс між джерелами, зумовлюваний взаємозв'язком і інерційністю економічних процесів: нарощування капіталу фірми за рахунок внутрішніх джерел дозволяє нарощувати і ресурсний потенціал в цілому. Іншими словами, саме темп росту власного капіталу фірми стає ключовим індикатором, що характеризує динамічність її розвитку в цілому. Цей показник, званий прийнятним темпом росту і рекомендований як орієнтир при узагальненні перспектив розвитку фірми, розраховується за такою формулою:\ng = - = г, (10.2) ° F F-Р-Н рр.\nде Р, - реінвестований прибуток за підсумками періоду;\nЕ0 - власний капітал на початок періоду;\nЕ \_ - власний капітал на кінець періоду.\nШляхом ділення чисельника і знаменника на показник чистого прибутку, отриманого фірмою у звітному періоді, можна перетворити (10.2) до наступного, досить поширеній в аналітичних колах увазі:\nР "kr k-ROE\n-J - Л 1-К-ROE '\nР "Р" ROE г\nде Рп - чистий прибуток за підсумками періоду;\nROE - рентабельність власного капіталу; до, - коефіцієнт реінвестування прибутку.\nРівняння (10.3) дозволяє зробити важливий висновок: при деяких передумовах про оптимальність ресурсоотдачи і відсутність наміру масштабного нарощування власного капіталу фірми шляхом додаткової емісії (докладніше про це див в [Ковальов, 2004]) фірма може розвиватися з темпом g, залежних від рентабельності власного капіталу та політики щодо реінвестування прибутку або, що рівносильно, щодо дивідендної політики.\nУ свою чергу, показник ROE, як одна з цільових характеристик діяльності фірми, залежить від ряду факторів, що було помічено аналітиками ще на початку XX в. і надалі послужило основою побудови що набули широкого поширення методик аналізу за допомогою жорстко детермінованих факторних моделей. Наведемо одну з досить поширених в аналітичній практиці факторних моделей\nР Р S I + F\nЕ S А Е\nде Р "- чистий прибуток фірми (доступна до розподілу серед його власників);\nS - обсяг продажів (виручка від реалізації);\nА - сума активів фірми (баланс-нетто);\nL - залучені кошти (L = LTD + CL);\nLTD - довгострокові зобов'язання (позиковий капітал);\nCL - короткострокові зобов'язання;\nЕ - власний капітал.\nЕкономічна інтерпретація така:\nперший фактор характеризує рентабельність продажів;\nдругий фактор характеризує ресурсоотдачу (аналог відомого у вітчизняній статистиці показника «фондовіддача»);\nтретій фактор, яким є коефіцієнт фінансової залежності, характеризує співвідношення між залученими і власними джерелами коштів.\nЗауважимо насамперед, що модель (10.4) побудована по балансу, описуваного балансовим рівнянням (10.26), в якому присутні короткострокові зобов'язання. Можливо і інше уявлення, коли баланс «очищається» від короткострокових зобов'язань, тобто модель будується по балансу, описуваного рівнянням (10.27). У цьому випадку з (10.4) і (10.32) з очевидністю випливає, що останнім фактором моделі буде відомий аналітичний показник - рівень фінансового левериджу.\nНаведена факторна модель (10.4) описує як виробничу (перший і другий фактори), так і фінансову (третій фактор) сторони діяльності фірми. Крім того, якщо врахувати ще один керований фактор, що виражається політикою щодо реінвестування прибутку і описуваний коефіцієнтом / г,, то можна ідентифікувати два базові підходи в нарощуванні фірмою свого економічного потенціалу і масштабів діяльності. Перший підхід полягає в орієнтації на сформовані пропорції в структурі і динаміці виробництва, при цьому темп зростання обсягів виробництва задається поточним або усередненим в динаміці значенням ко-коефіцієнта g. Відповідно до другого підходу передбачаються більш швидкі темпи розвитку. При цьому, як випливає з моделі, комерційна організація може використовувати певні економічні важелі: зниження частки виплачуваних дивідендів, со-вершенствованія виробничого процесу (зниження фондомісткості, підвищення рентабельності), вишукування можливості отримання економічно виправданих кредитів, додаткова емісія акцій.\n10.1.4. Оцінка рівня ефективності використання ресурсів фірми\nРесурси фірми різноманітні, причому не всі вони піддаються кількісній оцінці. Для цілей аналізу доцільно відокремити наступні чотири види ресурсів: трудові, матеріальні, фінансові та кошти в розрахунках.\nЕфективність використання трудових ресурсів (Ер) оцінюється за допомогою відомих показників продуктивності праці, типова формула розрахунку яких має вигляд:\nЕ Виручка від продажів (105)\n'' Чисельність працівників\nПоказники продуктивності праці мають певний сенс у рамках макроекономічних досліджень, що стосується фінансового аналізу, то тут скоріше представляє значимість оцінка ефективності витрат, пов'язаних з підтриманням наявного колективу працівників фірми, проте подібна інформація є конфіденційною і може оцінюватися лише в рамках внутрішньофірмового фінансового аналізу. Зовнішні користувачі можуть розраховувати показники виробітку, проте в ринковій економіці з її націленістю на заміну живої праці механізмами автоматами пізнавальна цінність подібних індикаторів досить обмежена.\nОцінка ефективності використання матеріальних ресурсів має вже велику значимість, оскільки на відміну від трудових ресурсів дані про вартісну оцінку виробничих потужностей і матеріальних оборотних активів наводяться у балансі і тому можуть бути піддані аналітичній оцінці в ході просторово-часових зіставлень.\nУ загальному вигляді матеріальні ресурси підприємства являють собою його майно, яке складається з двох частин: (а) матеріально-технічна база, основа якої - будівлі, машини, устаткування, тобто основні засоби, і (б) матеріальні оборотні активи (виробничі запаси , незавершене виробництво, товари та ін.) Досить очевидно, що ці дві групи активів істотно розрізняються як з позиції своєї ролі у виробничому процесі (основні засоби, не змінюючи своєї фізичної форми, беруть участь у ньому протягом тривалого часу, тоді як матеріальні оборотні активи повністю споживаються в процесі виробництва і тому вимагають постійного поповнення), так і в плані фінансової їх характеристики (наприклад, щодо швидкості відшкодування вкладень у ці активи).\nМатеріальні необоротні активи являють собою основу продуктивної потужності підприємства, а їх ядро ??- основні засоби. У силу обмеженості інформаційної бази для зовнішнього аналітика напевно доступні лише дані, що дозволяють оцінити величину основних засобів, а також здатність підприємства відшкодувати вкладення в них. Тому основним оціночним показником є ??показник фондовіддачі, що розраховується за формулою\nFAT = -, (10.6)\nде S - виручка від продажу продукції;\nFA - середня вартість основних засобів.\nЦей коефіцієнт має очевидну економічну інтерпретацію, показуючи, скільки рублів виручки від продажу товарів, продукції, робіт і послуг припадає на один рубль вкладень в основні засоби. За інших рівних умовах зростання показника в динаміці розглядається як сприятлива тенденція.\nПоказник фондовіддачі може бути розрахований за активної частини основних засобів, інформація про яку наводиться у формі № 5.\nЗауважимо, що в західній обліково-аналітичній практиці певне поширення має також показник ресурсоотдачи, що є аналогом фондовіддачі і відрізняється від нього тим, що в знаменнику дробу (10.6) наводиться вся сума активів, що перебувають на балансі фірми.\nМатеріальні оборотні активи є матеріальною основою виробленої продукції. Залежно від галузевої приналежності фірми основну питому вагу в цих активах може належати запасам сировини і матеріалів, незавершеного виробництва або товарам для перепродажу. З цілі уніфікації розрахункових алгоритмів всі такі активи прийнято об'єднувати в одну групу з умовною назвою «Виробничі запаси». Необхідність наявності запасів, тобто вкладення коштів у сировині, матеріали, незавершене виробництво та готову продукцію, зумовлена ??логікою виробничого процесу. Навіть неекономіст зрозуміло, що запаси являють собою омертвіння (хоча і вимушене) грошових коштів; однак без такого омертвіння технологічний процес не може існувати. Тому напрошується очевидний висновок - бажано максимально скоротити тривалість омертвіння грошових коштів в матеріальних запасах. Чим коротше цикл трансформації засобів, тим ефективніше виробництво. На цьому правилі і побудовані алгоритми аналізу ефективності використання цього виду активів, а основними індикаторами є показники оборотності.\nСенс ефективної оборотності очевидний - меншим запасом забезпечити випуск більшого обсягу продукції. Тут не повинно бути плутанини між запасом сировини і матеріалів, (а) спожитим на виготовлення продукції і (б) перебувають у стадії очікування прийдешнього споживання. Ясно, що чим більше вироблено продукції, тим більше і обсяг спожитого сировини. Коли мова йде про прискорення оборотності коштів у запасах мається на увазі наступне.\nУявімо собі, що у фірми є лише один постачальник сировини, з яким укладено договір та узгоджено графік поставки. Однак постачальник не завжди акуратний і іноді порушує ритмічність поставки. Щоб підстрахуватися від можливих зупинок виробничого процесу, фірма змушена тримати постійно оновлюваний страховий запас сировини і матеріалів. Очевидно, що подібна система супроводжується додатковими витратами. Якби страховий запас був не потрібен зовсім або його можна було скоротити, то вивільнені кошти можна було б направити, на-приклад, у високоліквідні цінні папери і завдяки цьому отримати додатковий дохід. Зауважимо, що страховий запас потрібен завжди - для запобігання збоїв у виробництві, для забезпечення тимчасового випуску додаткової продукції зважаючи ажіотажного попиту на неї, для нівелювання сезонних коливань цін та ін - а тому мова йде не про його усунення, а лише про його оптимізації. Показники оборотності якраз і дозволяють судити, наприклад, про відповідність системи управління оборотними активами в даній фірмі середньогалузевим даними, про створених у фірмі тенденціях відносно цього виду активів та ін\nВ принципі нескладно привести універсальну формулу для розрахунку оборотності деякого виду оборотних активів\nде ТСА - сукупна величина спожитих у звітному періоді оборотних активів (наприклад, для запасів - це кредитовийоборот за однойменним рахунком, тобто відтік коштів, їх використання);\nСА - середня величина оборотних активів у звітному періоді.\nЕкономічна інтерпретація алгоритму у формулі (10.7) досить очевидна. Чисельник показує загальну суму коштів, спожитих для виробництва продукції, а знаменник - величину запасу в середньому, що розраховується за формулою середньої хронологічної. З формули видно, що чим меншим запасом обходилося підприємство у звітному періоді, тим більше ефективно використовувалися виділені для інвестування в оборотні активи грошові кошти. Залежно від виду оцінюваних активів, галузевої приналежності підприємства і наявного в розпорядженні аналітика інформаційного забезпечення вихідні параметри у формулі (10.7) можуть змінюватися.\nОборотність запасів (в оборотах). Найважливіші характеристики фінансово-господарської діяльності - виручка від продажів і прибуток - знаходяться в прямій залежності від показників оборотності. Взаємозв'язок тут очевидна - підприємство, що має відносно невеликий запас оборотних коштів, але більш ефективно їх використовує, може досягти тих же результатів, що і підприємство з великим обсягом оборотних активів, але нераціональної їх структурою і завищеною порівняно з поточними потребами величиною. Крім того, оборотні активи, що знаходяться на різних стадіях кругообігу, як правило, взаємопов'язані; тому прискорення оборотності на окремій стадії найчастіше супроводжується заходами щодо прискорення оборотності і на інших стадіях.\nЕфективність вкладення коштів у виробничі запаси може характеризуватися показниками оборотності, вимірюваними в оборотах або в днях.\nде COGS - собівартість продукції, реалізованої у звітному періоді (сукупні витрати сировини і матеріалів);\nInv - середні запаси сировини і матеріалів у звітному періоді (у вартісному вираженні).\nНаведений показник вимірюється в обертах; його зростання в динаміці розглядається як позитивна тенденція і характеризується як прискорення оборотності коштів в запасах. Оборотність розраховується за даними балансу та звіту про прибутки і збитки. Для торгових підприємств формула (10.8) має інший вигляд - в чисельнику дробу найчастіше береться товарообіг, а сам показник називається швидкістю товарообігу. Економічна інтерпретація індикатора така: він показує, скільки разів протягом звітного періоду обернулися кошти, вкладені в запаси. Основний фактор прискорення оборотності в системі управління оборотними засобами - обгрунтоване відносне зниження запасів: чим меншим запасом вдається підтримувати ритмічність виробничо-технологічного процесу, тим вища ефективність і рентабельність.\nОборотність в оборотах (Invt) розраховується за таким алгоритмом:\nОборотність запасів (в днях). Це інше уявлення оборотності - не в оборотах, а в днях. Алгоритм розрахунку такий:\nде D - кількість днів у звітному періоді.\nУ знаменнику наведеної дробу - одноденна собівартість, тобто обсяг сировини і матеріалів, споживають щодня протягом звітного періоду. Показник вимірюється в днях і характеризує, скільки в середньому днів грошові кошти були омертвлені-ни у виробничих запасах. Чим менше тривалість цього періоду, тим краще, тобто зниження показника в динаміці розглядається як позитивна тенденція.\nПоказники оборотності в оборотах і днях пов'язані очевидною взаємозв'язком - їх добуток дорівнює тривалості аналізованого (звітного) періоду.\nУ даному випадку мова йде про кошти підприємства, що знаходяться у вигляді довгострокових і короткострокових фінансових вкладень, коштів у касі та на банківських рахунках. Для оцінки ефективності фінансових вкладень використовуються типові показники прибутковості (див., наприклад, [Ковальов, 2004]), що стосується коштів в касі і на банківських рахунках, то тут уніфікованих показників немає, оскільки грошові кошти пе являють собою об'єкт інвестування, а їх роль - в обслуговуванні поточної діяльності. Тому ефективне використання грошових коштів, по суті, зводиться до визначення оптимального їх залишку, що забезпечує безперервність і стабільність поточної расчетпо-платіжної дисципліни. Рекомендації щодо даного виду активів, а також види моделей управління ними див., наприклад, в [Ковальов, 1999, с. 543-548].\nЕфективність управління оборотними коштами в чималому ступені залежить від раціональності та надійності системи розрахунків з контрагентами. Продаж виробленої продукції - завершальний етап одного виробничо-комерційного циклу. Відомо безліч способів розрахунку за продавану продукцію: передоплата, продаж за готівку, продаж з відстрочкою платежу, продаж в розстрочку (тобто комерційний кредит, що передбачає погашення заборгованості серією платежів), продаж зі знижкою та ін Продаж з відстрочкою платежу найбільш невигідна для продавця, однак саме ця форма розрахунків найбільш поширена в системі бізнес-відносин. У цьому випадку проводиться відвантаження продукції, розраховується фінансовий результат (зауважимо, що право власності в цьому випадку вже переходить покупцеві), але грошей не надходить, а в системі рахунків бухгалтерського обліку продавця формується дебіторська заборгованість. Грошові кошти, омертвлені в ній, і розуміються в даному розділі як кошти в розрахунках. В принципі дебіторська заборгованість такий же актив, як і виробничі запаси, тому ефективність управління нею характеризується за допомогою показників оборотності, логіка розрахунку яких була описана в ході інтерпретації оборотності оборотних коштів - див формулу (10.7).\nОборотність коштів у розрахунках (в оборотах). Відповідний показник (ARL) розраховується за таким алгоритмом:\nAR, = -, (10.10)\nде S - виручка від продажів у звітному періоді;\nAR - середня дебіторська заборгованість у звітному періоді.\nДаний індикатор вимірюється в оборотах (разах) і показує, скільки разів обернулися у звітному періоді кошти, вкладені в дебіторську заборгованість. Зростання показника в динаміці розглядається як позитивна тенденція.\nОборотність коштів у розрахунках (в днях). Відповідний показник (ARj) розраховується за таким алгоритмом:\nAR <'= ІТ' - (10.11)\nДаний індикатор вимірюється в днях і показує, скільки в середньому днів омертвлені грошові кошти в дебіторській заборгованості. Зниження показника в динаміці розглядається як позитивна тенденція. Твір двох наведених показників оборотності одно тривалості звітного періоду.\nОчевидно, що прискорення оборотності супроводжується додатковим залученням коштів в оборот, а уповільнення - відволіканням коштів з господарського обороту, їх відносно більш тривалим омертвлянням в запасах, незавершеному виробництві, готової продукції; в цьому і є сенс більш-менш ефективного управління оборотними коштами. Сума коштів, додатково залучених в оборот (або абстрактних з обороту), розраховується за формулою:\nАьС = (Ь!-Ь0)-щ = АЬ-Щ, (10.12)\nде ДьС - сума коштів, додатково залучених в оборот, якщо АьС <0, або сума абстрактних з обороту коштів, якщо A / jC> 0;\nb \_ - оборотність в днях в звітному періоді; bo - оборотність в днях в базисному періоді; Ш \_ - одноденний фактичний оборот у звітному періоді.\nДля узагальнюючої характеристики ступеня іммобілізації (тобто відволікання коштів з активного обороту) грошових коштів у запасах і дебіторів застосовується показник тривалість операційного циклу, що розраховується за наступним алгоритмом:\nDac-Inod + ARj. | (10.13)\nНаведений індикатор показує, скільки в середньому днів омертвлені грошові кошти у негрошових оборотних активах. Зниження показника в динаміці - сприятлива тенденція. Середньогалузеві значення саме цього показника, а також приватних показників оборотності можуть використовуватися при оцінці базових параметрів планованого до впровадження нового проекту як орієнтири для розрахунку суми оборотних коштів, яку необхідно зарезервувати. В економічно розвинених країнах дані про тривалість операційного циклу розраховуються за від-раслям інформаційно-аналітичними агентствами і включаються в довідкові файли.\nЕфективність фінансової діяльності фірми в частині розрахунків з контрагентами характеризується не тільки своєчасністю запитання дебіторської заборгованості, але і раціональної політикою щодо кредиторів. Кредиторською заборгованістю можна управляти, відкладаючи або наближаючи термін її погашення. Завдяки цьому вирішуються два завдання: (а) регулюється величина грошових коштів на рахунку і (в) розглядається доцільність підтримки додаткового джерела фінансування. Дебіторська та кредиторська заборгованості у відомому сенсі взаємноврівноважуючого один одного, а їх спільний вплив на ефективність циркулювання грошових коштів виражається через показник тривалість фінансового циклу:\nDcc = Irw, i + ARj - АР, І, (10.14)\nде Inv, i - оборотність коштів, відмерлого у виробничих запасах (в днях);\nAR, i - оборотність коштів, відмерлого в дебіторської заборгованості (у днях);\nAP, i - оборотність кредиторської заборгованості (у днях), що розраховується як відношення середньої кредиторської заборгованості до одноденних витрат виробничих запасів.\nЛогіка взаимоувязки операційного та фінансового циклів представлена ??на рис. 10.3. Надходження сировини та супровідних документів (тимчасове залучення в оборот коштів сторонніх осіб)\nПродаж готової продукції з відстрочкою платежу, тобто тимчасове відволікання власних коштів з обороту\nРозміщення замовлення на сировину\nОтримання платежу від покупця (приплив грошових коштів) Виробничий процес (період обертання коштів у запасах)\nУ Оплата сировини (відтік грошових коштів)\nРис. 10.3. Трансформація грошових коштів в оборотних активах\nБільш детальну інформацію про обговорюваний індикаторі можна знайти в [Ковальов, 2001, с. 472-474].\nЗауважимо, що ефективне управління коштами в розрахунках виключно важливе з огляду рутинності, повсякденності, масовості обліково-розрахункових операцій; якщо\nсистема розрахунків неефективна, може каскадно накопичуватися негативний ефект, виникати і / або збільшуватися касові розриви, коли прийшов термін платежу, а гроші від дебітора ще не надійшли. Таким чином, контроль за показниками оборотності і тенденціями їх зміни повинен бути постійним. Відомі й способи впливу на контрагентів, що стимулюють їх не затримуватися з оплатою отриманої продукції. Зокрема, переважна кількість господарюючих суб'єктів в ринковій економіці застосовує систему знижок у розрахунках з контрагентами. Сенс її полягає в наступному.\nКонтрагенти, укладаючи договір купівлі-продажу, обумовлюють графік поставки і оплати об'єкта поставки. Можуть бути різні варіанти; один з найбільш простих такий. Обумовлюється термін, протягом якого оплата поставленої продукції здійснюється зі знижкою, якщо термін закінчився, а поставка не оплачена, покупець змушений оплатити повну ціну в течі обумовленого додаткового строку, за межами якого вступають в дію штрафні санкції. Таким чином, у покупця завжди існує дилема: або оплатити придбану продукцію відносно швидко і тому скористатися знижкою, тобто заплатити менше, або відтягнути оплату в межах максимально допустимого терміну, при цьому, з одного боку, у пего з'явиться додаткове джерело фінансування і засоби, якими він може тимчасово розпоряджатися, однак, з іншого боку, він буде змушений попесті додаткові витрати у вигляді неодержаної знижки. Очевидно, що якщо у покупця немає грошей для своєчасного розрахунку з постачальником, він може отримати короткостроковий кредит, за який змушений буде сплатити процентну ставку. Звідси видно, що вартість джерела «тимчасово непогашена кредиторська заборгованість» потрібно порівняти з цією відсотковою ставкою - якщо ставка нижче, краще скористатися послугами банку.\nСтандартизований договір, що містить опцію про знижку з ціни за прискорену оплату, має вигляд: «d / ІГ чисто п» (cl / k net п), тобто покупець може отримати знижку в розмірі d%, якщо він сплатить покупку протягом k днів, в що залишилися (п - k) днів оплата повинна бути зроблена за повною ціною. Значеннями параметрів варіюють залежно від надійності покупця.\nВартість джерела «Короткострокова кредиторська заборгованість» у разі відмови від опції розраховується за такою формулою:\nк = --- 100%, (10.15)\n, Г 100-е / n-k\nде d - знижка, яку можна отримати, сплативши товар протягом k днів,%; п - число днів, протягом яких товар підлягає обов'язковій оплаті.\nНаприклад, якщо договір має вигляд «: і / іо чисто 45», то вартість джерела дорівнює 31,8%-З: 97-360: 35 - 100%). Логіка міркувань очевидна: припустимо, що повна ціна дорівнює 100 руб.; Відмова від знижки означає, що за користування додатковим (протягом 35 днів) джерелом доведеться платити більше на 3,093% (3: 97 - 100%); перехід до характеристики вартості в термінах річної процентної ставки якраз і дає величину 31,8%. Легко помітити, що це джерело досить дорогий, ось чому знижками найчастіше користуються.\nІнформація про те, чи застосовує підприємство подібні системи стимулювання розрахунково-платіжної дисципліни, пе відображається у звітності, проте якщо динаміка показників оборотності, що розраховуються за даними публічної звітності, незадовільна, аналітик (користувач) може зробити висновок, що певні недоліки в роботі з контрагентами все ж мають місце.\nІнформація, релевантна "10.1. Оцінка і аналіз внутрішньофірмової ефективності"\n3.3. Внутріфірмові аудиторські стандарти\nоцінки головних ризиків і визначаються необхідні аудиторські процедури. Оцінка ефективності системи контролю. Дається розширена оцінка системи внутрішнього контролю для розробки плану перевірки та узагальнюючої оцінки системи контролю наприкінці аудиторської перевірки. Клієнт ставиться до відома про хід перевірки. План незалежних обстежень. У плані визначаються сутність, застосування і\nоцінка ступеня ризику незатребуваною продукції; оцінка конкурентоспроможності товару і виявлення резервів її підвищення; розробка стратегії, тактики, методів і засобів формування попиту і стимулювання збуту; пошук нових ринків збуту і формування портфеля замовлень; аналіз реальних конкурентів і потенційних споживачів; вивчення соціально-психологічних характеристик покупця;\n2. Процес управління фінансами\nаналізу повної і достовірної інформації приймаються управлінські рішення. Якщо інформація достовірна і отримано своєчасно, то прийняття обгрунтованих рішень забезпечено. Фінансова інформація грунтується на статистичній, бухгалтерській та оперативної звітності. Оперативне управління подає собою комплекс заходів, що розробляються на базі оперативного аналізу утворюється фінансової\n24 Мета і завдання аналізу стану і використання трудових ресурсів\nоцінка забезпеченості підприємства та його структурних підрозділів трудовими ресурсами, в тому числі за категоріями працівників і якісному складу; розрахунок і аналіз показників руху робочої сили; визначення рівня використання робочого часу та резервів скорочення його втрат; проведення факторного аналізу продуктивності праці; аналіз формування та використання фонду оплати праці на\nаналіз використання трудового потенціалу. Система узагальнюючих показників ефективності використання трудових ресурсів 13 Аналіз впливу інтенсивних факторів на підвищення ефективності використання трудових ресурсів 30 Аналіз впливу використання робочого часу на ефективність праці 45 Аналіз впливу інших факторів на ефективність використання трудових ресурсів 77 Резерви підвищення\n14 Роль комплексного аналізу в управлінні виробництвом\nоцінки результатів діяльності підприємства первинна інформація проходить аналітичну обробку: проводиться порівняння досягнутих результатів виробництва з даними за минулі відрізки часу, з показниками інших підприємств (насамперед конкурентів) і середньогалузевими; визначається вплив різних чинників на величину результативного показника, виявляються недоліки, невикористані\n7 Методика проведення комплексного економічного аналізу\nоцінки та порогові значення показників. Третій етап. Виявляються взаємозв'язки між показниками, проводиться факторний аналіз, грамотно в логічній послідовності формулюються висновки, розробляються ряд пропозицій і варіанти їх реалізації. При цьому головним є забезпечення системності, взаємозв'язку між окремими блоками аналізу та єдності результатів розрахунків по кожному розділу.\nоцінки як найбільш прогресивна. На базі багатого закордонного досвіду та вітчизняної практики сформувалася російська школа оцінки економічного аналізу, бух-галтерського обліку, оподаткування. Отже, сьогодні для прийняття ефективних управлінських рішень власникам і керівництву підприємства часто потрібна інформація про вартість бізнесу. У проведенні оціночних робіт зацікавлені і\n1.4.2. Оцінка рівня суттєвості в аудиті\nвнутрішньофірмових стандартах. У більшості країн немає чітких підходів до визначення рівня суттєвості. Водночас західними стандартами передбачені рекомендації, що визначають, що відхилення до 5% можуть бути визнані несуттєвими, більше 10%-істотними, а в інтервалі 10 травня% надається право робити висновки аудитору. При визначенні рівня суттєвості (матеріальності)\nоцінки їх динаміки в розрізі класифікаційних груп, так як вони неоднорідні за своїм складом, характером використання в процесі виробництва, за ступенем впливу на фінансові результати діяльності. Аналіз та оцінка структури здійснюються за видами, за джерелами надходжень, за термінами корисного використання, за ступенем правової захищеності, за ступенем престижності, за ступенем ліквідності\nП р е д і з л о в і е\nаналізом стану і використання трудових ресурсів підприємства. Ця тема входить у структуру навчального курсу "Комплексний еконо-мічного аналіз господарської діяльності", який вивчається у відповідності з вимогами Державного освітнього стандарту до підготовки економістів-бухгалтерів. У навчальному посібнику розкрито завдання, які вирішуються в процесі аналізу трудових показників.\n55 Аналіз фінансових інвестицій\nоцінка формування вартості цінних паперів у кількісному й вартісному вираженні, виявлення факторів їх зміни; аналіз ефективності вкладень у цінні папери. У процесі аналізу складу і структури фінансових інвестицій встановлюється співвідношення не тільки між цінними паперами, але і виплатами відсотків за облігаціями, привілейованими акціями, а також визначаються суми на дивіденди за\n2. Аналіз забезпеченості робочою силою і аналіз використання трудового потенціалу.\nефективності використання трудових\n54. Аудит персоналу\nоцінки та незалежної експертизи кадрового потенціалу організації, яка поряд з фінансово-господарським аудитом дозволяє виявити відповідність кадрового потенціалу організації її цілям і стратегії розвитку; відповідність діяльності персоналу і структур управління організації існуючої нормативно-правовій базі ефективність кадрової роботи з вирішення завдань, що стоять перед персоналом\n15 Структура комплексного бізнес-плану\nаналізу їх платоспроможності та ділової репутації ш Характер] стака товарів (послуг> Оцінка споживацьки?; властивостей товару. Порівняй-вальний аналізтоваров-конкурееетов ЕЕО ціновими та нєцєезовьем показниками. Аналіз рівня організа-Едіїіі сервісного обслуговування IV Маркетинг і збут продукції (робіт, послуг) факторний аналіз стану ринків збуту. Обо-снованіе ринкової ніші. Прогноз продажів.\nСудження професійне аудитора\nвнутрішньофірмових стандартах, якщо нормативні акти, що регулюють аудиторську діяльність в Російській Федерації, не встановлюють більш жорсткі вимоги. Використання принципу суттєвості при складанні аудиторського висновку означає, що в ньому викладені всі істотні обставини, виявлений-ні при проведенні аудиту; ніякі інші істотні обставини не були виявлені\nВітченко М.М. Аналіз фінансово-господарської діяльності підприємств залізничного транспорту, 2003\n32. Проведення фінансового аналізу на підприємстві. Етапи і\nаналізу. Суб'єктами фінансового аналізу є безпосередньо зацікавлені користувачі (кредитори, яких цікавить платоспроможність і ліквідність підприємства) і акціонери (їх цікавить ефективність використання ресурсів, прибуток підприємства, отримання більш високого рівня дивідендів). Існує три основних етапи фінансового аналізу. 1. Уточнення цілей аналізу і підходу до його\nВ.А. Щербаков, Н.А. Щербакова. Оцінка вартості підприємства (бізнесу), 2006\nоцінка ресурсів організації 253 Запитання і завдання 265 Глава 6. МАРКЕТИНГОВИЙ АНАЛІЗ 267 Маркетинговий аналіз за даними бухгалтерської звітності 267 Аналіз зовнішньої маркетингової мікросередовища організації та комплексу маркетингу 271 Аналіз конкурентоспроможності організації. SWOT-аналіз 283 Запитання і завдання 287 Глава 7. КОМПЛЕКСНІ МЕТОДИКИ АНАЛІЗУ ОРГАНІЗАЦІЇ 288 Аналіз ймовірності банкрутства


Ставки на футбол: гід про те, як зробити ставку\n21+ | Будь ласка, грайте відповідально | Положення та умови застосовуються | Комерційний вміст Футбольні ставки: Ваш незамінний гід по тому, як робити ставки на футбол\nФутбольні ставки: Ваш незамінний гід по тому, як робити ставки на футбол\nФутбол – це, на перший погляд, проста гра між двома командами, що складається з двох таймів по 45 хвилин. Проте, якщо вдивитися глибше – це один з найбільш непередбачуваних видів спорту, на якому треба розумітися, щоб робити успішні ставки.\nКлюч до успіху в футбольних прогнозах – аналітика та загальне розуміння бетінгових процесів. Безперечно, футбол має свої переваги: широкі можливості пошуку та аналізу інформації, що знаходиться у відкритому доступі, висока варіативність ставок, велика кількість акцій та бонусів на футбольні матчі.\nОкрім того, в цьому матеріалі Ви дізнаєтеся більше про ставки на футбол, розрахунок шансів та топ букмекерів.\nСтавки на футбол: які коефіцієнти існують та як розрахувати шанси?\nКоефіцієнт ставки на футбол – це числове значення, що виражає ймовірність тієї чи іншої події у футбольному змаганні. Іншими словами, це адресована Вам пропозиція букмекера, яка розраховується, зважаючи на шанси ставки та маржу букмекерської контори. Коефіцієнт ставки на футбол може змінюватися в часовому розрізі та може бути представлений в трьох форматах: десятковому – європейському, дробовому – британському та американському.\nВ Україні поширений десятковий коефіцієнт. Десятковий коефіцієнт помножений на суму ставки дорівнює сумі потенційної виплати. Наприклад, якщо десятковий коефіцієнт дорівнює 1,85, а сума ставки складає 100 гривень, сума потенційної виплати складатиме 185 гривень, з яких 100 – сума ставки, а 85 – чистий прибуток.\nДробовий чи британський коефіцієнт – це відношення суми потенційного чистого прибутку до суми, яку потрібно поставити, щоб такий прибуток отримати. Наприклад, дробовий коефіцієнт 4/3 говорить про те, що на кожні 3 гривні ставки Ви отримаєте 5 гривень чистого прибутку, якщо ставка виграє.\nАмериканські коефіцієнти бувають двох видів: позитивні й негативні. Позитивний коефіцієнт – це сума потенційного чистого прибутку за умови ставки в 100 умовних одиниць. Наприклад, якщо американський коефіцієнт з позитивним значенням складає +150, це означає, що сума чистого прибутку від ставки в $100 становить $150. Американський коефіцієнт з від’ємним значенням позначає суму, яку необхідно поставити, щоб отримати 100 умовних одиниць чистого прибутку, тобто, якщо він становить -150, необхідно поставити $150, щоб отримати $100 чистого прибутку.\nЯк гравець, Ви повинні розуміти, як перевести коефіцієнт ставки на футбол в ймовірність події. У випадку десяткового коефіцієнта, необхідно розділити 100 на значення коефіцієнта. Залежність коефіцієнта і ймовірності обернено пропорційна: чим нижчий коефіцієнт, тим більше шансів, і навпаки. Однак чим менша ймовірність події, і, відповідно, чим вищий коефіцієнт, тим більший потенційний виграш.\nДля отримання більш детальної інформації з цього питання Ви можете ознайомитися з нашим посібником про розрахунок коефіцієнтів ставок.\nНайпоширеніші типи футбольних ставок\nТоп букмекерів пропонує величезну кількість варіантів ставок. Кожен варіант ставки на футбол може бути взятий букмекерською конторою за основу як на весь час матчу, так і на конкретний тайм. Розглянемо основні типи ставок.\nСтавки на основний час/ один чи обидва тайми окремо\nСтавка на основний результат – це парі на результат матчу. Ви просто робите ставку на перемогу першої команди, або нічию, або перемогу другої команди.\nОкрім того, що Ви можете робити ставки на загальний результат гри чи певні статистичні показники основного часу, Ви можете робити футбольні прогнози на результат одного з таймів чи обох таймів окремо. Це дуже зручно та вигідно, якщо розумітися на футбольній стратегії та мати уявлення про те, як може закінчитися матч, та про темпи обох команд.\nСтавки з накопиченням\nСтавки з накопиченням – це ставки типу “експрес”, що являють собою ставку на більш ніж один результат. За умови такої ставки коефіцієнти всіх вказаних подій помножуються в разі, якщо кожна з подій “зіграла”. Якщо хоча б одну з подій передбачено невдало, весь експрес програє.\nТотал (більше/ менше)\nТотал – це ставка на кількісне вираження показника результативності. Ви ставите на кількість голів, жовтих карток, кутових чи інших показників. Можна вибрати ставку на тотал більше або тотал менше встановленого значення. Наприклад, тотал більше 1,5 – це ставка на два або більше голів в матчі.\nТочний рахунок – це ставка на прогноз остаточного рахунку матчу. Зазвичай коефіцієнт ставки на точний рахунок високий, тому що проаналізувати й вгадати цей показник вкрай важко.\nГандикап та фора\nГандикап у футбольних ставках дозволяє збільшити коефіцієнт ставки на фаворита або підстрахувати аутсайдера. В Україні гандикап більше відомий як фора. Фора – це ставка на розрив між командами, число, яке додають до результату команди на визначеному інтервалі. Як і тотал, Ви можете ставити не тільки на голи, а й на статистичні показники. Існує звичайна фора, європейський та азійський гандикапи.\nЗвичайна фора позначається літерою “Ф”, номером сторони й цілим чи дробним числом в скобках. Фора може бути з позначкою + чи -. Наприклад, фора 1 (-2,5) – це ставка на перемогу першої команди за умови вирахування 2,5 від кількості голів команди.\nАзійський гандикап зводить результат матчу до двох можливих наслідків, виключаючи результат матчу “нічия”, та позначається так само як і звичайна фора.\nЄвропейський гандикап – це ставка на результат з додаванням точного рахунку. Наприклад П1(2:0), П2(3:0). Ставку на перемогу за європейським гандикапом можна замінити на звичайну фору, наприклад, П1(2:0) = Ф1(1.5), а П2(3:0) = Ф2(-3.5).\nНайкращі сайти для футбольних ставок та переваги футбольних прогнозів\nПри виборі сайту для футбольних ставок, необхідно звернути увагу на декілька основних моментів:\nнадійність – обирайте легальні та популярні онлайн-платформи для ставок, це дозволить Вам зберегти не тільки нерви, а й кошти;\nпропоновані коефіцієнти та варіанти ставок;\nзручність грошових транзакцій та зрозумілі умови внесення та виводу коштів;\nтехнічна підтримка та якісний сервіс;\nвітальні заохочення, бонуси та акції.\nФутбольні ставки мають свої переваги на більшості сайтів для ставок.\nПо-перше, ставки на футбол мають високі ліміти. Зважаючи на те, що футбол – це найпопулярніший вид спорту, топ букмекерських контор зазвичай дозволяють робити набагато більші ставки на футбол, аніж на результати змагань з інших видів спорту.\nПо-друге, в умовах високої конкуренції букмекерські контори змушені завищувати коефіцієнти ставок на футбол.По-третє, футбольні лінії мають широку варіативність, зазвичай більшу, аніж усі інші види спорту представлені на сайті та взяті разом.\nЧетверте – це велика кількість онлайн-трансляцій. Окрім того, що футбол – це найпопулярніша гра у світі, це ще й найбільш трансльований вид спорту. Ви завжди матимете можливість спостерігати за тим, чи зіграє Ваша ставка, онлайн. Це надає Вам додаткові переваги, адже Ви можете оперативно реагувати ставками на всі події, що відбуваються на Вашому екрані.\nЯк зробити ставку на футбол?\nНа жаль, не існує ідеальної стратегії ставок на футбол, проте ми дамо Вам декілька вагомих порад про те, як зробити ставку на футбол.\nПідготовка до гри. Перш ніж робити ставку, проаналізуйте свої шанси, перевірте статистику та переконайтесь в цінності свого прогнозу. Зверніть увагу на свої знання в сфері бетінгу. Ви можете бути першокласним футболістом, знати все про улюблений футбольний клуб, проте це не означає, що Ви знаєтеся на футбольних ставках. Дійсно, без розуміння футболу Ви не зможете зрозуміти нюанси ставок на футбол, але тільки набувши досвіду Ви зможете оцінити динаміку ринків ставок на футбол і те, як сильно підхід до футбольного матчу в якості вболівальника відрізняється від підходу досвідченого беттора. Переконайтеся в тому, що знаєте достатньо про лігу на яку плануєте ставити. Краще обрати 1-3 ліги, ніж бездумно ганятися за високими коефіцієнтами невідомих Вам подій. Букмекерські контори використовують передові інструменти аналізу та розрахунку коефіцієнтів, тому навряд чи вдасться перевершити інформаційну базу букмекерів, витративши декілька хвилин на ознайомлення з подією.\nВибір букмекера. Існує величезна кількість сайтів та букмекерських контор, які приймають ставки на футбол. Користуючись нашими порадами, оберіть надійну букмекерську контору, яка дозволить використати всі переваги ставок на футбол та отримати задоволення від чесної гри. Порівняйте коефіцієнти на ставку від різних букмекерів та оберіть найвигідніший для Вас варіант.\nВідповідальна гра. Завжди тримайте в голові правило про те, що Ви можете поставити стільки, скільки можете собі дозволити програти. Переконайтеся в тому, що граєте відповідально і повертайтеся до цих думок кожного разу, коли робите ставку.\nРобіть тільки зважені прогнози на спорт, рахуйте не тільки виграші, а й програші, щоб розуміти загальну картину ефективності Вашої гри, встановіть особистий ліміт та ведіть власний облік ставок. Облік ставок дозволить Вам зрозуміти, які ставки на футбол більш успішні, а які помилкові, в яких лігах Ви заробляєте, а в яких – зменшується Ваш прибуток. І хай щастить!


Контрольовані іноземні компанії — КІК повідомлення та звітність, фінансовий облік, ставки і адміністрування, контролери, штрафи, CRS, зміна статусу резидента України та способи мінімізації ризиків.\nЮридичний портал Протокол Юридичний світ Події Контрольовані іноземні компанії — КІК повідомлення та звітність, фінансовий облік, ставки і адміністрування, контролери, штрафи, CRS, зміна статусу резидента України та способи мінімізації ризиків.\n08.11.2021 | Організатор події: МАРМАЕР ГРУП\nМісце проведення: Київ (Київ та Київська обл.), Київ, вул. Хрещатик 7/11, БЦ Показати на мапі\nЯк дізнатися, що Ви володієте КІК? Чим проста іноземна компанія відрізняється від КІК? Які податки потрібно платити? Чи є можливість уникнути / зменшити оподаткування прибутку КІК? Як будуть обкладатися доходи КІК в Україні? Звідки податкові органи будуть отримувати інформацію про КІК?, Чи подавати повідомлення про КІК? Перевірки контрольованих іноземних компаній: до чого готуватися? Як готувати КІК-звітність ?, Чи не суперечать правила КІК податковим конвенцій? Як мінімізувати КІК-ризики? Як ліквідувати контрольовану іноземну компанію? Чи можлива безподаткова ліквідація контрольованої іноземної компанії? Як змінити статус резидента України для мінімізації ризиків?\nДата: 25 Листопада 2021 року з 10:00 до 17:00\nПрограма семінару на сайті: https://marmaer.ua/k_course/kontroliruemye-inostrannye-kompanii\nБлок №1. Запровадження правил КІК в України з 2022 року\n— Об’єкт оподаткування та особливості розрахунку скоригованого прибутку Контрольованих іноземних компаній (результат інвестиційних операцій з ЦП, облік збитків, операції з пов’язаними особами, обмеження по процентних витратах, облік прибутку ПП), зменшення об’єкту оподаткування на суму податків, сплачених за кордоном.\n— Чим подання повідомлень про КІК відрізняється від подання звітності по Контрольованим іноземним компаніям? Чи завжди потрібно подавати звіт про Контрольовані іноземні компанії? Який обсяг інформації розкривається в звіті по КІК? Обов’язкові додатки до форми звіту – аудійована звітність офшорів, ТЦУ-документація. Чи є «покинуті» і / або «забуті» нерезидентні структури зоною ризику?\n— Безподаткова ліквідація КІК – умови на терміни застосування. Чи можна ще встигнути стрибнути в останній потяг?\nБлок №2. Мінімізація КІК-ризиків\n— Використання закордонних рахунків і КІК-ризики. Як працює процедура автоматичного обміну банками фінансовою інформацією для податкових цілей (CRS) і чому важливий резидентський статус. Перші результати автоматичного обміну CRS. Перспективи приєднання України до автоматичного обміну банківською інформацією.\n— Дедлайни 2021года – що можна зробити в 2021м для мінімізації КІК-ризиків?\nБлок №3. Зміна (втрата) статусу резидента України задля мінімізації ризиків Контрольованих іноземних компаній та CRS.\nБлок №4. Набуття резидентського статусу фізичною особою за кордоном.


Уроки № 115—116 Тема. Українські землі у складі Румунії. - Історія України 10 клас - Старша школа - Каталог статей - Учительська світлиця\nУроки № 115—116 Тема. Українські землі у складі Румунії.\nУроки № 115—116\nТема. Українські землі у складі Румунії.\nМета: показати, як відбувався розвиток українських земель у складі Румунії; з’ясувати особ -ливості політичної боротьбі в краї; пояснити зміст основних термінів і понять; розвивати в учнів\nлогічне та історичне мислення; виховувати їх у дусі патріотизму, толерантності.\nОсновні терміни та поняття: Татарбунарське повстання, УНП.\nОсновні дати: січень 1918 р. — окупація румунськими військами Бессарабії; листопад 1918 р. —\nокупація румунськими військами Буковини; 1919 р. — міжнародне визнання приєднання до Румунії\nБуковини; 1920 р. — міжнародне визнання приєднання до Румунії Бессарабії; 18—25 вересня\n1924 р. — Татарбунарське повстання; 1927 р. — утворення Української національної партії; 1940 р. —\nвходження Північної Буковини й Бессарабії до складу СРСР.\n1. Коли було створено ОУН?\n2. Яка організація була її попередницею?\n3. Які верстви українського суспільства стали соціальною опорою\n4. Якою була ідеологічна основа ОУН?\n5. Назвіть основні положення інтегрального націоналізму.\n6. Чому інтегральний націоналізм оцінюють як тоталітарну (авто-ритарну) ідеологію?\n7. Чому саме підпільна організація стала на чолі українського руху\nв 1930—1950-ті рр.?\n8. Які методи боротьби застосовувала ОУН?\n9. Чим був зумовлений розкол в ОУН?\nЗа офіційною статистикою, у 1920 р. на території Румунії про -живало майже 790 тис. українців (або 4,7 % усього населення). Основ-ними місцями їхнього розселення були Північна Буковина, Хотин -\nський, Аккерманський та Ізмаїльський повіти Бессарабії, а також\nМармарощина (Південна частина Закарпаття).\nРумунія від самого початку взяла курс на повну асиміляцію укра-їнців, позбавивши їх можливості національного розвитку. Натомість\nекономічна політика була більш гнучкою. На неї найбільший вплив\nмала політика інтеграції та уніфікації всіх земель, що опинилися\nу складі Румунії, та загальна економічна відсталість країни. Ново -приєднані землі в переважній більшості були більш розвиненими,\nніж Старе королівство, тому перші кроки румунського уряду вигля -дали як пограбування цих областей. Із них вивозилися обладнання\nзаводів і фабрик, цінні речі. Так, до цетральних районів Румунії ви-везли обладнання Аккерманських трамвайних майстерень та пря-дильної фабрики, Ізмаїльського та Ренійського портів, окремих під -приємств Буковини. Були фактично розірвані традиційні економічні\nзв’язки, підприємства новоприєднаних земель утратили традиційні\nринки збуту. Уже в перші роки окупації майже третину працездат-ного населення становили безробітні.\nАле закріпивши ці землі за собою, румунський уряд став приді-ляти увагу економічному розвитку. Буковина через відносно вищий\nкультурний розвиток, наявність кваліфікованих кадрів і значних при-родних ресурсів стала привабливим регіоном для іноземного капіта -лу та державних інвестицій. Це дало поштовх до розвитку харчової,\nлегкої, деревообробної, хімічної промисловості. Хоча цього не можна\nсказати про Бессарабію.\nПроте економічна криза, що охопила Румунію ще в 1928 р., не -гативно позначилася на економічному розвитку. Унаслідок її руй -нівної дії кількість підприємств у Північній Буковині до 1935 р.\nскоротилася удвічі, а в Аккерманському та Ізмаїльському повітах —\nбільше ніж на чверть. Робітники, що зберегли роботу, одержували\nзарплату в половинному розмірі.\nУряд проводив промислову аграрну політику, яка будувалася від-повідно до конкретних соціально-економічних умов різних україн -ських земель. У Бессарабії закон про аграрну реформу набрав чин-ності від 1920 р., на Буковині — від 1921 р.\nРеформа в Бессарабії враховувала інтереси поміщиків, у яких\nу 1918 р. відібрали землю. Окупанти не наважилися відразу після\nанексії покінчити з наслідками аграрних перетворень, що відбулися\nпід впливом революційних подій у Російській імперії. Замість цього\nвони встановили високі орендні й викупні платежі, щоб селянам бу -ло невигідно користуватися поміщицькою землею. На початку «ре -форми» орендна плата за 1 га була встановлена в розмірі 1160 лей,\nнезабаром вона зросла до 2 тис. лей, що спричинило хвилю розорень.\nТільки в Аккерманському повіті з 26 567 наділених землею селян\nпонад 48 % дуже швидко її позбулися. Здебільшого вона повернула-ся до колишніх власників.\nселянам належало тільки 47 % сільськогосподарських угідь. Рештою\nволоділи поміщики, церква, держава. Тут запровадженим аграрним\nзаконодавством передбачалося, що у власності кожного поміщика\nмогло залишатися по 100 га орної землі. Надлишок землі йшов\nу фонд аграрної реформи. Загалом у поміщиків було відібрано (із\nвикупом) близько 75 тис. га, або третину земельного фонду.\nСередній розмір ділянки, яку одержували за викуп українські\nселяни, не перевищував 1 га. Натомість у руках колоністів опиня -лося як мінімум 0,5 га під садибу, 1 га пасовищ і 4,5 га ріллі.\nНезважаючи на це, питома вага колоністів була незначною. Части -на одержану землю продавала українським селянам і від’їжджала\nна попереднє місце проживання.\nСвітова економічна криза мала тяжкі наслідки для розвитку сіль-ського господарства Румунії. Тут вона тривала до кінця 1930-х рр.\nПосівні площі основних сільськогосподарських культур скоротилися;\nселянські господарства розорювалися. Так, у Бессарабії всі господар-ства були закладені в банківських установах.\nПодібні процеси були характерними й для Північної Буковини.\nУ квітні 1932 p., виступаючи на засіданні румунського парламен-ту, міністр сільського господарства Міхалакі був змушений ви -знати, що «сільське населення Буковини перебуває під загрозою\nголодної смерті». Не випадково серед селян поширювалося при -слів’я: «Були ліберали — подушки забрали, прийшли цараністи —\nнема чого їсти».\nІз повідомлення польського консульства в Чернівцях\nпро становище в Буковині (1934 р.)\n…Одним із найбільш ефективних результатів переходу Буковини під\nРумунське панування є її індустріалізація. Наскільки Австрія противила -ся індустріалізації своїх східних провінцій, настільки Румунія (країна на\n85 % аграрна), отримавши Буковину, відкрила широку дорогу для її ін-дустріалізації. Передусім вона поширила на Буковину чинність румунсько -го закону 1912 р. про підтримку державної промисловості, згідно з яким\nновоутворені підприємства могли імпортувати обладнання без мита і, крім\nцього, мали можливість користуватися низкою інших пільг. Згодом ру-мунський уряд створив цілу систему митної варти. І, нарешті, підтриму-валася енергійна відбудова тих промислових закладів…, які існували в Бу-ковині та були під час війни знищені.\nУ результаті на сьогоднішній день Буковина є одним з найбільш ін-дустріальних регіонів Румунії. Індустріалізація Буковини, без сумніву,\nє одним із найважливіших чинників економічної інтеграції цієї провінції\nз Румунією. Продукція нових галузей промисловості зорієнтована виключ -но на румунський ринок і залежна від нього. З іншого боку, новостворена\nпромисловість піднесла авторитет Румунії, оскільки сприяла зменшенню\nзавезення з-за кордону промислових товарів…\nБуковинське сільське господарство… зазнало значних перетворень\nу зв’язку з аграрною реформою в 1919—1921 рр. Зміст реформи полягав\nу тому, що землевласникам залишили по 100 га орної землі, але деякі\nземлевласники зберегли за собою значно більше… за рахунок володіння\nлісами та діяльністю в переробній галузі. Реформа, з одного боку, зміни-ла тип сільського господарства в Буковині з поміщицького на селянське,\nа з другого — збільшила популярність румунського уряду серед селянства.\nТаку саму роль відігравав згодом Закон про сплати боргів у рільництві,\nякий списав із буковинських селян 70 % їх боргів… працівникам у Старо -му королівстві списали лише 50 %.\n1) Яку економічну політику проводив румунський уряд щодо Буко-вини? Що він мав на меті?\n2) Якими є наслідки входження Буковини до складу Румунії, на\nдумку автора документа?\nумовно поділяють на три періоди. (Учитель привертає увагу учнів\nдо таблиці. )\nІ етап (1918—1928 рр.) На українських землях діяв воєнний стан. Легальна політична діяль -ність була заборонена. Ліквідація українських громадсько-культурних,\nосвітніх установ (до 1927 р. закриті всі українські школи). Проводила -ся жорстка політика румунізації\nІІ етап (1928—1938 рр.) Лібералізація режиму. Відновлення українського громадського, куль -турного, політичного життя. Продовження політики асиміляції щодо\nІІІ етап (1938—1940 рр.) Установлення королівської диктатури супроводжувалося повним ни -щенням українського національного життя. Ліквідація політичних пар-тій і громадських організацій\nТаким чином, характерними рисами політики Румунії в україн-ському питанні були форсована, жорстка асиміляція, колоніальна\nексплуатація, гальмування економічного розвитку, блокування по -літичної активності української спільноти.\n2 п олітика усрр та срср щодо українських земель у складі р умунії.\nтатарбунарське повстання (1924 р.).\nВід початку румунської окупації Буковини в 1918 р. Москва ка-тегорично вимагала повернення цих земель. Радянська Росія не-одноразово намагалася збройним шляхом досягти своєї мети. Навіть\nу першій половині 1920-х рр. робилися спроби організації збройного\nповстання на цих теренах. На територію Румунії в межах дій радян-ських спецслужб активної розвідки закидали озброєні загони, пере -правляли зброю для бессарабських комуністів.\nВосени 1924 р. бессарабські комуністи зробили спробу викорис-тати глибоке невдоволення багатонаціонального населення Придунай-ського краю економічною та національною політикою влади, щоб\nпідняти повстання під гаслом відновлення радянської влади.\nТакого повстання потребувала й радянська дипломатія, що вела\nв той час переговори з Румунією. Вона намагалася використати по-встання як додатковий аргумент у переговорах щодо повернення Бес -сарабії.\nЗбройний виступ спалахнув у Татарбунарах у ніч на 16 вересня\n1924 р. Ревком на чолі з О. Клюшниковим захопив розміщені в Та-тарбунарах державні установи та підняв на боротьбу жителів навко -лишніх сіл — українців, росіян, болгар, гагаузів, навіть молдаван.\nНа боці влади виступили жителі численних німецьких хуторів і ко-лоній. У боях, які тривали тиждень, брали участь близько 6 тис.\nосіб. Повстанці даремно чекали допомоги з-за Дністра — вона не\nвходила до плану, розробленого в Москві. Для придушення повстан-ня було кинуто десять полків регулярної армії з артилерією, підроз-діли Дунайської флотилії та Чорноморського флоту Румунії. Уже\n18 вересня основні сили повсталих були розгромлені. Велика кіль-кість селян загинула або була розстріляна без суду та слідства. Над\n500 учасниками повстання в 1925 р. у Кишиневі розпочався судовий\nпроцес — «процес 500». Він тривав близько 100 днів і привернув\nувагу світової громадськості до колоніального статусу українських\nземель. На захист арештованих Татарбунарів виступили письменни -ки, науковці зі світовим ім’ям (А. Барбюс, Р. Роллан, Е. Сінклер,\nТ. Драйзер, Б. Шоу, Т. Манн, А. Ейнштейн та ін.). Під тиском світо -вої громадськості суд виправдав більшість арештованих, але 85 пов -станців усе ж таки було засуджено.\nНе змігши у такий спосіб вплинути на Румунію, у ЦК РКП(б)\nвирішили скористатися звичним сценарієм: утворенням паралельної\nнаціональної республіки, яка б мала бути прикладом для підкореного\nОрганізацію молдавської автономії на території УСРР Й. Сталін\nпоклав на командувача Збройних сил України та Криму М. Фрунзе.\nМ. Фрунзе передоручив Г. Котовському визначити межі майбутньої\nавтономії, але так, щоб вона гідно виглядала на географічній карті.\nЖителі багатьох українських сіл були змушені визнати себе молда-ванами.\nУ жовтні 1924 р. Молдавська Автономна Соціалістична Радянська\nРеспубліка (МАСРР) була утворена.\nПрагнучи утримати Бессарабію, правлячі кола Румунії шукали\nпідтримки у великих держав. Ті були зацікавлені у збереженні «са-нітарного кордону» навколо радянських республік і йшли назустріч.\nУ червні 1926 р. в Парижі було підписано румунсько-французький\nдоговір, за яким Франція зобов’язалася надати Румунії військову\nдопомогу в разі радянської агресії. У вересні того самого року за\nактивного сприяння Великої Британії Румунія уклала договір про\nдружбу й співробітництво з Італією. До нього додавався так званий\n«бессарабський протокол» про гарантію румунських кордонів. Румун-сько-польський договір 1926 р. теж був доповнений військовою уго-дою, яка передбачала спільні дії в разі агресії з боку СРСР.\nПісля 1926 р. СРСР припинив спроби порозумітися з Румунією\nщодо розв’язання бессарабського питання через їхню очевидну без-перспективність. Румунія зійшла на периферію радянської зовнішньо -політичної активності, але прагнення приєднати до СРСР Бессарабію\nта інші землі залишилося. Згодом це було реалізовано в 1940 р.\nОпрацюйте відповідний матеріал підручника, знаходячи відпо -віді на такі питання:\n1) Політика УСРР та СРСР щодо українських земель у складі Ру -мунії.\n2) Причини повстання. Основні вимоги повстанців.\n3) Охоплена територія. Учасники. Керівники.\n4) Результати та наслідки повстання.\n3 у країнські політичні партії.\nРумунія мала найменш сприятливі умови для діяльності укра-їнських політичних партій. Лише в 1927 р. утворилася партія, що\nвідстоювала національні інтереси українців — Українська націо-нальна партія (УНП). Це була партія ліберального спрямування, що\nдіяла виключно легальними методами та прагнула знайти порозу -міння з владою. Лідером партії був В. Залозецький. У 1930 р. вона\nуклала виборчу угоду з правлячою націонал-цараністською партією,\nунаслідок якої українцям було надано кілька місць у парламенті,\nа в уряді створено спеціальне відомство у справах національних\nменшин. Після встановлення в Румунії монархічної диктатури УНП\nбула розпущена, усі легальні українські організації, товариства роз -пущені.\nМолоде покоління українських діячів, невдоволене поміркованою\nпозицією УНП, у середині 1930-х рр. утворює конспіративну ради -кальну націоналістичну організацію, близьку за програмними заса -дами й діями до ОУН, легалізувавши свою діяльність через мережу\nтовариств (спортивне товариство «Мазепа», студентське товари -ство «Залізняк»). На її чолі стояли І. Григорович, О. Зибачинський,\nТакож на теренах Буковини діяла Комуністична партія Буковини\n(1918—1926 рр.), яка увійшла до складу Комуністичної партії Руму-нії. Лідери — С. Канюк, В. Гаврилюк, Ф. Стасюк та ін. Вона боро-лася за возз’єднання з радянською Україною. Від 1929 до 1934 р.\nдіяла партія «Визволення», яка виступала за «Радянську червону\nIV. з акр І плення н О в О гО матер І алу\n1. Коли міжнародним співтовариством було визнано входження до\nскладу Румунії Буковини й Бессарабії?\n4. Визначте етапи політики правлячих кіл Румунії щодо україн-ства.\n8 Українські землі, що в результаті поразки визвольних змагань\nукраїнського народу були загарбані Румунією, опинилися у вкрай\nнесприятливих умовах. Жорстка асиміляторська політика урядо-вих кіл, злиденне соціально-економічне становище робили життя\n8 Нетривалий період лібералізації політичного життя Румунії не\nсупроводжувався значним відступом румунських правлячих кіл\nвід політики румунізації українського населення.\n8 Більш-менш організований український національний рух існував\nлише на території Буковини. На інших українських землях у скла-ді Румунії значний вплив мала комуністична партія.\nПереглядів: 3384 | Рейтинг: 0.0/0