Снігова королева (фільм, 2012) — Вікіпедія\nСнігова королева (фільм, 2012)\n(Перенаправлено з Снігова королева (мультфільм, 2012))\n«Снігова Королева» (рос. Снежная Королева) — російський комп'ютерний 3D-мультфільм створений анімаційною студією Wizart Animation у 2012 році. Фільм є першим фільмом франшизи про "Снігову королеву" студії «Wizart Animation». Головну героїню Снігову Королеву в українській версії озвучила народна артистка України Ольга Сумська, Троля Орма озвучив народний артист України Сергій Притула.\nрос. Снежная Королева\nоднойменної казки Г. К. Андерсена\nBazelevs Distribution (Росія)\nAurora Films (Україна)\nДубляж студії «1+1»\n27 грудня 2012 (Росія)\n31 грудня 2012 (Україна)\nФільм вийшов у широкий російський прокат 27 грудня 2012 року. Фільм вийшов у широкий український прокат 31 грудня 2012 року; для українського прокату український дистриб'ютор «Aurora Films» не створив українського дубляжу і фільм демонструвався з оригінальною російською озвучкою.\nУкраїнською фільм було вперше дубльовано у 2015 році.\nУ прагненні створити Новий світ — холодний і практичний, де чіткість ліній покликана замінити почуття, а північний вітер повинен остудити людські душі, Снігова Королева позбавляється від всіх представників творчих професій. Маленькій і сміливій Ґерді, дочки, майстра Веґарда що відправляється в небезпечну подорож, щоб врятувати свого брата Кая, належить зіткнутися з цим холодним світом Снігової королеви. Долаючи труднощі та перешкоди на шляху до своєї мети, Ґерда знаходить не тільки родину, але й віру в себе, знаходить підтримку нових друзів.\nОрм Іван Охлобистін\nСнігова Королева Галина Тюніна\nВихователь Дмитро Нагієв\nДонька отаманші Ліза Арзамасова\nКвіткарка Людмила Артем'єва\nКороль Юрій Стоянов\nОтаманша Ганна Ардова\nКай Раміля Іскандер\nКрамарка Ольга Шорохова\nМайстер Веґард Михайло Тихонов\nЛута Ерін Фітцжеральд\nДубльовано студією «1+1» на замовлення телеканалу «1+1» у 2015 році.\nҐерда — Дарина Муращенко\nТроль — Сергій Притула\nСнігова Королева — Ольга Сумська\nКай — Лідія Муращенко\nА також: Ірина Дорошенко, Олег Лепенець, Катерина Буцька, Катерина Брайковська, Андрій Твердак, Павло Скороходько, Анатолій Зіновенко, Лариса Руснак, Ольга Радчук, Юлія Перенчук, Дмитро Завадський, Кирило Нікітенко, Євген Пашин, Андрій Альохін, Андрій Мостренко та інші.\nМультфільм був створений воронезькою студією Wizart Animation (со-продюсер InlayFilm). Сценарій до мультфільму написали Владлен Барбе і Вадим Свешніков. Режисерами виступили: Максим Свешніков, який здобув популярність як сценарист мультфільмів «Альоша Попович і Тугарин Змій», «Добриня Микитич та Змій Горинич», «Ілля Муромець і Соловей Розбійник», «Білка і Стрілка. Зоряні собаки», і Владлен Барбе. У роботі над мультфільмом брали участь близько 100 людей.\nСюжет в цілому відповідає казці Андерсена, але є і відмінності. Як розповів Максим Свешников, «це буде історія з впізнаваними персонажами, але розказана сучасною кіномовою». У мультфільмі з'явилися герої, яких не було в оригіналі. Також, за заявою режисера, були переосмислені образи Ґерди і Снігової королеви. Для озвучування ролей задіяні Іван Охлобистін, Юрій Стоянов, Людмила Артем'єва. Ґерду озвучила співачка Нюша.\nМультфільм «Снігова Королева» вийшов в прокат на рік раніше аналогічного проекту студії The Walt Disney Company «Крижане серце» (англ. «Frozen»).\n2013 — У Всеросійському дитячому центрі «Орлёнок» завершився XVII Фестиваль візуальних мистецтв — Диплом в номінації «Чарівна анімація» отримав фільм «Снігова Королева» реж. Владлен Барбе і Максим Свешніков.\n1 січня 2015 року в прокат на території Росії вийшов сиквел мультфільму — «Снігова королева 2: Перезаморозка». Приблизно через 2 роки, 29 грудня 2016 року, вийшла третя частина — «Снігова королева 3: Вогонь і лід». Четверта частина вийде 1 січня 2019 року — "Снігова Королева 4: Задзеркалля.\n↑ Snezhnaya koroleva (The Snow Queen) // Box Office Mojo, 2013 (англ.)\nСнігова королева на сайті IMDb (англ.)\nСнігова королева на сайті Rotten Tomatoes (англ.)\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Снігова_королева_(фільм,_2012)&oldid=25419556\nОстаннє редагування: 14 червня 2019, 21:07


У Дніпрі помер колишній головний лікар лікарні Мечникова Володимир Павлов. Ua24.pro — Українські новини щодня чесно і оперативно 24/7\nУкраїнські новини | 22 жовтня, 11:23\nУ Дніпрі на 81 році життя помер заслужений лікар України і колишній головний лікар лікарні ім. Мечникова Володимир Павлов. Про це на своїй сторінці в соцмережі написав гендиректор лікарні ім. Мечникова Сергій Риженко. "Легенди не вмирають. Павлов Володимир Олексійович був і залишається з лікарнею Мечникова. Сумуємо", — зазначив Сергій Риженко. За даними "Інформатора", попередньо, смерть медика наступила через інфаркт. Відзначимо, що в 1972 році Володимир Павлов став головним лікарем лікарні ім. Мечникова, а в 1990 — народним депутатом України. З 1992 по 1995 рік був начальником управління охорони здоров'я Дніпропетровської обладміністрації. Медик написав понад 90 наукових робіт: зокрема дві монографії та 12 винаходів.\nВ США одобрили оборонный бюджет без санкций против Северного потока-2\nКиїв – перше місто України, де від ковіду повністю вакцинувалися 50% мешканців


День: 1 Травня, 2021\nЕкоактивісти запустили нову онлайн платформу – мапу для комфортного сортування. У чому її особливість? Національна мапа пунктів приймання вторинної сировини доступна за посиланням www.recyclingpoints.org. Вона\nМрії ніжинців починають збуватися! Одна з них – створення в нашому місті скейтпарку, роботи з монтування якого розпочалися 23 квітня. Раніше ми писали: У


Суп-пюре з кабачків і картоплі – найсмачніші рецепти овочевого страви | iskysstvoetiketa\nHome Суп-пюре з кабачків і картоплі – найсмачніші рецепти овочевого страви\n1 Як готувати кабачковий суп-пюре?\n1.1 Суп з кабачками картоплею і куркою\n1.2 Суп-пюре з кабачків з плавленим сиром\n1.3 Суп-пюре з кабачків з вершками\n1.4 Суп з кабачків – вегетаріанський рецепт\n1.5 Холодний суп-пюре з кабачків\n1.6 Суп-пюре з кабачків картоплі і моркви\n1.7 Суп-пюре з буряка, кабачка і картоплі\n1.8 Суп-пюре з кабачків в мультиварці\nСуп пюре з кабачків і картоплі поступово набирає популярність. Багато господинь оцінили простоту, фінансову привабливість і різноманітність рецептів, якими можна з користю нагодувати домочадців і урізноманітнити меню під час дієти.\nСуп-пюре з кабачків і картоплі відносно недавно вважався стравою ресторанного рівня. Лише по закінченні часу, і після появи компактних блендерів, багато господинь змогли по достоїнству оцінити це корисне і дієтичне блюдо. Легка овочева основа поживна, смачна, чудово поєднується з куркою, сиром і грінками, що робить їжу більш збалансованою і апетитною.\nСуп з кабачків і картоплі порадує ніжним і м’яким смаком, якщо його пюрировать. Така форма подачі перевершує традиційні, оскільки легше засвоюється і швидко насичує, а також виглядає помітно апетитніше і дає волю фантазії при подачі. Для приготування потрібно тільки згасити овочі в бульйоні, готовими подрібнити в блендері і розвести бульйоном до необхідної консистенції. Декілька простих порад допоможуть зробити суп-пюре з кабачків і картоплі смачним і ароматним.\nПрисутність великих насінин в кабачках неприпустимо, вони погано подрібнюються блендером і будуть потрапляти в тарілці.\nЗ кабачками добре поєднуються морква, цибуля, часник, гарбуз і всі види зелені. З спецій чудово підходять гвоздика, чорний перець і базилік.\nЯкщо під рукою немає блендера, можна розім’яти овочеву масу виделкою, а потім протерти через сито.\nЗвичайний курячий суп з кабачками і картоплею перетвориться в шедевр, якщо надати йому гладку однорідну консистенцію. Така подача змінить традиційне сприйняття і по-новому розкриє смакові якості курки і овочів. Останні – відмінно поєднуються і з скибочками філе, і з курячим бульйоном, збагачуючись їх поживністю і ароматами.\nДодайте цибулю, кабачки і томіть чверть години.\nГотові овочі приправте, пюрируйте і влийте бульйон.\nСирний суп з кабачками – ідеальне літнє блюдо. Такий суп особливо доречний в жаркий час року, оскільки навіть остившім зберігає легкість і свіжість. Все завдяки кабачків: у поєднанні з плавленим сиром, вони не тільки набувають вершковий смак, але і шовковисту, ніжну текстуру, властиву класичних супів-пюре.\nовочевий бульйон – 750 г;\nсухарі – 60 р.\nДодайте сир, сухарі і тушкуйте до розчинення сиру.\nПюрируйте і подавайте до столу.\nКрем-суп з кабачків і картоплі – надзвичайно смачне і ніжне блюдо. Особливість приготування такого супу в тому, що за основу береться не м’ясний бульйон, а молоко або вершки. В іншому суп простий: кабачки, картоплю і цибулю злегка обсмажують в маслі, тушкуються, подрібнюються в пюре, розбавляються жирними вершками і прогріваються.\nПеретворіть суп у пюре, приправте, влийте вершки.\nСуп з кабачків – вегетаріанський рецепт\nШанувальники здорового харчування зможуть поповнити скарбничку рецептів дієтичних, приготувавши пісний суп з кабачків. Користь його безсумнівна: овочі готуються на водній основі без додавання жирів. Завдяки властивостям кабачка «вбирати» сусідні компоненти (в їх ролі виступаю прянощі) блюдо вийшло пікантним і ароматним.\nСуп-пюре пісний з кабачків і картоплі прокип’ятіть і зніміть з плити.\nЛегкий суп з кабачків – відмінна знахідка в спекотні дні, коли хочеться покуштувати освіжаючої їжі. Принадність кабачка в тому, що він не втрачає смаку навіть холодним, а від того, чи є відмінним компонентом для літнього страви. Суп дуже швидко готується, що дозволяє зберегти овочів поживні властивості і вберегти господинь від стояння біля плити.\nДодайте пасту каррі і потушкуйте ще 3 хвилини.\nПюрируйте, охолодіть, заправте йогуртом.\nСуп-пюре з кабачків і картоплею – прекрасна основа для експериментів. Навіть звичайна морква може внести різноманітність і надати супу свіжості та солодощі. Вона чудово поєднується з овочами, але з-за їх великої кількості суп може стати водянистим. Досвідчені кухарі радять збільшити кількість картоплі. Крохмаль додасть бархатистості і густоти.\nЗбийте жовтки з рештою молоком і додайте до овочів.\nВаріть 3 хвилини і пюрируйте.\nСмачний суп з кабачків обернеться не тільки гастрономічним задоволенням, але і природним цілющим засобом, якщо приготувати його з буряком. Цей популярний овоч збагатить клітковиною і вітамінами, додасть специфічної солодощі та поділиться зі стравою яскравістю, оскільки є відмінним натуральним барвником для багатьох страв.\nРозведіть бульйоном і доведіть до кипіння.\nПростий суп-пюре з кабачків приготований в мультиварці, обернеться смачним і корисним задоволенням для щасливих володарів сучасного гаджета. Потрібно лише тушкувати кабачки, цибулю і моркву в режимі «Смаження», влити бульйон і чекати 15 хвилин. Цього часу вистачить, щоб овочі в міру розварилися і суп, у наслідку, придбав потрібну консистенцію.\nПісля чого, пюрируйте.\nМусака по-грецьки з баклажанами - рецепти смачного й оригінального блюдаМариновані стрілки часнику - смачні рецепти незвичайної пікантною закуски


Серіали лютого 2021 - що подивитися\nНайцікавіші серіали, які виходитимуть протягом лютого\nКлариса Старлінг після роботи з Ганнібалом, Праведник, Дуейн Джонсон і навіть Супермен - ні, це не прийдешні блокбастери, які мають вийти у кіно. Це - серіали, у які перекочували ці персонажі. І побачити їх на екранах телевізорів, смартфонів та інших носіїв можна буде вже протягом лютого. Тож Kyiv Live розповідає про ці та інші проєкти від каналів та стримінгових сервісів, які варто почати дивитися в останній місяць зими.\nДата релізу: 3 лютого\nУ центрі сюжету - історія дружби двох жінок, яка вже триває 30 років і почалася у школі. Вони не схожі, як і їхні проблеми, але, незважаючи на це, вони здатні зберігати вірність одна одній.\nДата релізу: 7 лютого\nДві частини стрічки з Дензелом Вашингтоном були екшен-хітами, та тепер CBS вирішив, що історії потрібен черговий ребут. Цього разу глядачі побачать жіночу версію Праведника про розлучену жінку, яка одна виховує дитину і оголошує війну злочинним кланам міста.\nАгентка ФБР Клариса Старлінг вже прославилася завдяки пійманню Буффало Біла і знайомству з Ганнібалом Лектером. Тепер вона знову ловитиме серійних злочинців, розбиратиметься у проблемах, які тягнуться з дитинства, і навіть зіткнеться з корумпованими політиками.\nДата релізу: 15 лютого\nСітком від Netflix про світ NASCAR. У головній ролі - ветеран комедій Кевін Джеймс, який грає типового бумера-управлінця, ненавидить сучасні технології і не довіряє "молодим". І коли власник гоночної команди йде на пенсію і залишає за головну свою доньку, то назріває великий конфлікт.\nДата релізу: 16 лютого\nГоловному герою 10 років і він зростає в родині промоутерки Ати Майвіа і рестлера Роккі Джонсона. Через 5 років він намагатиметься стати крутим "вусачем", а ще через 3 - підкорюватиме ринг. І ще трапиться багато всього на шляху Дуейна Джонсона перед тим, як він стане однією з головних зірок сучасних голлівудських блокбастерів.\nДата релізу: 17 лютого\nФантастичний серіал про майбутнє, події якого розгортаються у 2074-му році. Наша планета не пережила масштабну екологічну катастрофу, тому в Європі залишилося лише декілька племен. І всі вони борються за виживання та домінування.\nДата релізу: 23 лютого\nКларк Кент та його кохана Лоїс Лейн залишають усі біди Мегаполісу позаду, одружуються і починають нове життя у Смолвілі. Тепер вони займаються фермерством, виховують дітей і насолоджуються спокоєм. Проте вороги Кларка досі полюють на нього, адже Супермен - це не образ, а покликання.\nПідлітково-сімейний серіал про 15-річну школярку та її маму, якій вже за 30, але вона залишається інфантильною. Вони переїжджають в інше місто, щоб розпочати нове життя. Проте привиди минулого все одно їх знаходять.\nДата релізу: 28 лютого\nНарешті постапокаліптична історія про світ, де панують зомбі і намагаються виживати люди, завершиться. Це - остання частина ювілейного сезону, головні герої пережили сувору зиму, але з'явилися нові монстри. Та фінал вже поруч, тож зовсім скоро можна дізнатися, чим же закінчиться це довгограюче шоу.


Нардеп Семенченко в Грузії намагається визволити соратників, затриманих зі зброєю | Новинарня\nHome / Україна / Нардеп Семенченко в Грузії намагається визволити соратників, затриманих зі зброєю\nНардеп Семенченко в Грузії намагається визволити соратників, затриманих зі зброєю\nІз шістьма громадянами України, яких 2 грудня затримали в Тбілісі зі зброєю, був народний депутат від “Самопомочі”, заступник голови Комітету ВР з питань нацбезпеки і оборони, екс-командир батальйону “Донбас” Семен Семенченко. Він у соцмережі визнав, що приїхав із соратниками до Грузії, однак спростував повідомлення про своє затримання і втечу з Грузії.\n“Інформація про те, що мене нібито хтось десь затримував – фейк. Інформація, що я “вилетів з Грузії в невідомому напрямку” – фейк”, – написав Семенченко у “Фейсбуці” 3 грудня.\n“У зв’язку із затриманням українських громадян в Тбілісі займаюся інформуванням їх сімей, організацією адвокатів і з’ясуванням ситуації, яка призвела до даної провокації”, – зазначив він.\nСеменченко повідомив, що вранці в понеділок, 3 грудня, адвокати затриманих чекають на рішення слідчого, а “підозру поки ще нікому не оголошено”.\n“Я разом зі своєю дружиною Наталею (вона відповідає за зв’язок з родичами затриманих українців) зараз постійно перебуваємо біля управління поліції Тбілісі і чекаємо консула. Після початку процесуальних дій прокуратури можна буде зрозуміти, як будуть розвиватися події”, – написав Семенченко у “Фейсбуці”.\nЗа його словами, напередодні з’явилося чимало “фейків”, зокрема про те, що українців нібито затримали на “місцевому Міхомайдані” чи вони “збиралися його (мітинг протесту проти результатів виборів президента Грузії, які програла партія Михеїла Саакашвілі – “Н”) відвідати”.\n“Зазвичай тут посилаються на [телеканал] “Руставі-2”. Інформація є фейком. “Руставі-2” наводить слова батьків [затриманого разом з українцями] громадянина Грузії Лука Чхетія про те що він “збирався відвідати акцію опозиції”. Ніякого “Міхомайдану” в Грузії зараз немає – пройшла одна акція протесту, на якій місцева опозиція вирішила звернутися до суду і оскаржити результат виборів”, – написав нардеп.\n“Ніякого відношення до акцій місцевої опозиції українці не мають і їх ні разу не відвідували”, – заявив Семенченко.\nВін також заперечує, що українців “затримали під час закупівлі зброї”:\n“Фейк: їх затримали в готелі і далі (зі слів адвокатів) у одного нібито знайшли патрони, в іншого пістолет, у третього знову патрони і так далі. Упевнений, що треба заслухати позицію самих українців та їхніх адвокатів”, – пише Семенченко.\n“Ми з адвокатами детально відновили весь розпорядок дня хлопців в Грузії, всіх людей, з ким вони зустрічалися (родичі грузинських добровольців, які воювали в Україні та їхні бойові товариші). Будемо запрошувати всіх до суду для того, щоб їхня невинність була чітко доведена”, – зазначив нардеп.\nРаніше радник президента України Петра Порошенка Юрій Бірюков заявив, що Семен Семенченко у Тбілічі “підставив своїх людей і втік”.\n“У мене є (…) різного роду контакти, вони підтвердили інформацію про те, що Семенченко в Тбілісі, що Семенченко втравив нас у дипломатичний скандал, що Семенченко підставив “своїх” людей і в останній момент втік”, – написав Бірюков.\nУ свою чергу близький до МВС блогер Андрій Дзиндзя повідомив, що затримання “членів ОПГ Семенченка” відбулося після спроби купівлі ними зброї, що задокументовано спецслужбами Грузії”.\nЗа його даними, названо прізвища трьох затриманих спецслужбами Грузії українців: Орленко Ігор, Коростелов Юрій, Мелія Роланд.\nБірюков також оприлюднив документи, згідно з якими Семенченко і його помічник Євген Шевченко цієї осені як представники Комітету Верховної Ради з питань нацбезпеки і оборони їздив в Ірак, планував перебування також у Тунісі, Алжирі, Лівії тощо.\n“А тепер Семен їздив у Грузію”, – заявляє Бірюков, вказуючи на те, що Семенченко перебував у Грузії з дипломатичним паспортом, і цей факт у поєднанні із затриманням його озброєних соратників означає “дипломатичний скандал”.\nУ свою чергу Семенченко заявляє, що він перебуває в Грузії як “звичайний іноземець”.\nЯк інформувала “Новинарня“, Семен Семенченко і група його прихильників – колишніх учасників АТО – брали учать в акції протесту під Верховною Радою, організованою “Рухом нових сил” Михеїла Саакашвілі восени 2017 року. Їхній наметовий табір розігнали 3 березня 2018 року.\nСаакашвілі, перебуваючи за кордоном без українського громадянства, із забороною на в’їзд в Україну, переключився на грузинську політику.\nПов’язані публікаціїdon't missmainБірюковГрузіязброяСеменченко\nБританія першою у світі схвалила вакцину від коронавірсу виробництва Pfizer\nМін’юст США розслідує корупційну схему помилування від президента за гроші


Головна » Кар'єра » Заява на відгул - щоб не отримати прогул\nУ житті виникають різні ситуації. Трапляється, що з різних причин необхідно залишитися вдома, а не йти на роботу. У такому випадку необхідно відпрошуватися у начальства і писати заяву на відгул.\nСлід відразу сказати, що у трудовому кодексі відсутнє такогого поняття як відгул, і в різних організаціях під цим розуміють різні форми надання вихідного дня. Законодавство оперує категорією - інший день відпочинку, і саме його можна надати у випадках, якщо людина виконував роботу у вихідний або робочий день понад ліміт.\nУ такій ситуації керівником повинен бути створений наказ, в якому вказується факт роботи в неробочий час, умови оплати або можливості отримання відгулу. У деяких організаціях працівник самостійно має право вибирати між отгулом або оплатою, що теж повністю законно.\nПісля відпрацювання зайвого часу, якщо необхідно отримати додатковий день, їх може бути кілька, слід написати заяву на відгул. А керівництво зобов'язане видати наказ про надання додаткового дня. При написанні заяви слід вказати за який час переробки (дні та години) і на який день (дата) необхідно взяти відгул. Потрібно мати на увазі, що в такому випадку цей додатковий день оплачений не буде.\nВзагалі, можна сказати, що відгул - це відпочинок, що надається працівникові, як компенсація за працю в неробочий час, за чергування і т.д. Якщо людина виробляв роботу у вихідний день, то заява на відгул можна писати відразу ж, і протягом двох тижнів такий день надається.\nПоняття відгулу також можна віднести до категорії відпуску. У такому разі його можна отримати протягом року після виникнення права на відпустку. І такий день буде оплачений. Правда, в цьому випадку все залежить від рішення роботодавця: він може надати такий час, а може і відмовити, і тоді доведеться йти у відпустку за графіком.\nУ кожному разі, якщо потрібні оплачувані дні відпочинку, необхідно написати заяву на відгул в рахунок відпустки, який не може становити більше двох тижнів. У заяві слід докладно описати своє прохання, вказати точні дати отримання відпустки - з якого по який день.\nДля надання відгулів необхідно їх заробити, виконуючи обов'язки в неробочий час, або потрібно мати право на відпустку. При цьому всі в чому залежить від наймача. Саме він може вирішувати, коли надати, скільки днів або взагалі відмовити у проханні.\nА як написати заяву на відгул, якщо він не зароблений? І так, щоб роботодавець не міг відмовити.\nЗаконодавством передбачені випадки надання додаткового відпочинку до п'яти неоплачуваних днів одночасно з причин особистого характеру. Для цього буде потрібно написати заяву на відпустку без збереження зарплати або по іншому за свій рахунок, вказавши ці обставини і дати днів.\nТакими випадками є: реєстрація шлюбу (весілля), народження дітей, смерть близьких родичів.\nВ інших ситуаціях також можливе надання днів за свій рахунок, але на розсуд керівника.\nУ деяких організаціях існують негласні правила, за якими працівник бере зароблений відгул, попередивши начальство в усній формі. Навіть якщо така можливість існує, все-таки краще буде написати заяву на відгул і покласти на стіл керівнику, щоб не виникло плутанини і непередбачених наслідків.\nНе варто забувати, що все може залежати від конкретної ситуації, і офіційний відгул буде отриманий тільки за згодою начальства. Не потрібно займатися самоуправством, а в будь-якому випадку необхідно погоджувати з керівництвом будь відгули і вихідні дні, щоб уникнути спірних ситуацій, навіть якщо начальник кращий друг.\nТакож у багатьох організаціях приймаються колективні договори, в яких прописані умови надання оплачуваних або без збереження зарплати додаткових днів.


Вацлав Нойман — Вікіпедія\n29 вересня 1920(1920-09-29)[…]\n2 вересня 1995(1995-09-02)[…] (74 роки)\nдиригент, музикознавець, історик, філософ\nНародний артист Чехословаччиниd (1977)\nВацлав Нойман (29 вересня 1920 року — 2 вересня 1995 року) — чеський диригент, скрипаль та віоліст.\nНойман народився у Празі, де навчався у Празькій консерваторії у Йозефа Міцки (скрипка) та Павла Дедечека та Метода Долежіль (диригування). Він був співзасновником квартету «Сметана», граючи на 1-й скрипці, а потім на альті, перед диригуванням у Карлових Варах та Брно.\nУ 1956 році він почав диригувати в Коміше Опері в Берліні, залишивши в 1964 році диригента оркестру Лейпцизького Гевандхауза. Він пробув там до 1968 року, коли став головним диригентом Чеської філармонії, займаючи цю посаду до 1990 року. Нойман викладав диригування в Празькій музичній академії, де серед його учнів були Олівер фон Донаньї та Вітезслав Подразіл.\nНойман особливо відзначився як автор чеської музики, який зробив перший студійний запис опери Леоша Яначека «Екскурсії пана Браучека» в 1962 році. Ноймана можна побачити під керівництвом Чеської філармонії на записі концерту для віолончелі Дворжака з Джуліаном Ллойдом Веббером . Це продемонстровано у фільмі « Дворак — закоханий» 1988 року режисера Тоні Палмера. Нойман був відомий в Чехії і в усьому світі як пропагандист і популяризатор чеської музики, в тому числі опер Леоша Яначека. Серед найбільш значних його записів - всі симфонії Густава Малера, Антоніна Дворжака, Богуслава Мартіну, твори Людвіга ван Бетховена, Ференца Ліста, Йоганнеса Брамса, Бедржиха Сметани, Антона Брукнера, Йозефа Сука, Юліуса Фучика. Активно пропагував творчість Мілослава Кабелача.\nФрантішек Слама (музикант) Архів: Більше про історію Чеської філармонії між 1940-ми та 1980-ми. Диригенти секцій та Чеська філармонія та люди навколо неї\nВацлав Нойман. Некролог у The New York Times Аллана Козінна\nОгляд дайджесту для виступів Вацлава Ноймана на ClassicsToday\nНойман репетирував віолончельний концерт Дворжака з Чеською філармонією.\n↑ а б в г Німецька національна бібліотека, Державна бібліотека в Берліні, Баварська державна бібліотека та ін. Record #119086778 // Німецька нормативна база даних — 2012—2016.\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Вацлав_Нойман&oldid=31141715\nВипускники Празької консерваторії\nДиригенти XX століття\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 07:48, 3 квітня 2021.


Поняття "автомобіль" включає в себе легковий, вантажний автомобіль і автобус. Незважаючи на ряд принципових конструктивних відмінностей, між ними є багато спільного: двигун внутрішнього згоряння, несуча система з підвіскою і шинами, органи управління, що гальмує система. На автомобільних заводах кінцевим продуктом виробництва можуть бути як автомобілі в збірці, так і окремі його складові частини (двигуни, задні мости, паливна апаратура тощо), які включають в себе велику кількість деталей, вузлів, механізмів і систем.\nДвигуни, встановлені на більшості автотранспортних засобів, називаються двигунами внутрішнього згоряння, тому що процес згоряння палива з виділенням теплоти і перетворення її в механічну роботу відбувається безпосередньо в його циліндрах.\nЦі двигуни класифікуються\nза способом сумішоутворення - на двигуни з зовнішнім сумішоутворенням (карбюраторні і газові), у яких горюча суміш готується поза циліндрів, і двигуни з внутрішнім сумішоутворенням (дизелі), у яких робоча суміш утворюється всередині циліндрів;\nза способом виконання робочого циклу - на чотирьох-і двотактні;\nза кількістю циліндрів - на одно-, двох-і багатоциліндрові;\nпо розташуванню циліндрів - на двигуни з вертикальним або похилим розташуванням циліндрів в один ряд і на V-подібні двигуни з розташуванням циліндрів під кутом (при розташуванні циліндрів під кутом 180 ° двигун називається з протилежними циліндрами, або оппозитним);\nза способом охолоджування - на двигуни з рідинним або повітряним охолодженням;\nпо виду застосовуваного палива - на бензинові (карбюраторні), дизельні, газові і багатопаливні.\nЗалежно від виду застосовуваного палива, способи запалення робочої суміші в двигунах різні.\nБлок циліндрів відливають із сірого чавуну (у двигунів автомобілів сімейства ЗІЛ, КамАЗ, МАЗ і ВАЗ) або з алюмінієвого сплаву (у двигунів автомобілів ГАЗ-2410 "Волга", "Москвич" - 2140).\nУ дизелів КамАЗ на дзеркало циліндрів наносять дрібну (ромбоподібну) сітку для кращого утримання мастильного матеріалу.\nДвигуни з рядним розташуванням циліндрів мають одну загальну головку циліндрів, двигуни з V-образним розташуванням циліндрів - дві (двигуни ЗІЛ -130, ГАЗ - 53-11) або чотири на кожні три циліндри (двигун ЯМЗ-240). У двигунів автомобілів КамАЗ кожен циліндр забезпечений окремої головкою циліндра.\nНижню головку, як правило, роблять рознімної в площині, перпендикулярній до осі шатуна. У тих випадках, коли нижня головка має значні розміри і перевищує діаметр циліндра (у дизелів ЯМЗ), площина рознімання головки роблять під кутом (косий зріз), що дозволяє зменшити радіус кола, описуваної нижньою частиною шатуна.\nНа кришці і стрижні шатуна дизеля КамАЗ-740 мітки вибивають у вигляді тризначних номерів. Крім того, на кришці шатуна вибивають порядковий номер циліндра. Так, у двигуна ЗИЛ-130 мітка на днище поршня повинна бути спрямована до передньої частини двигуна. При цьому мітка на шатуні для лівого ряду циліндрів повинна бути спрямована в один бік з міткою на поршні, а мітка на шатуні для правого ряду циліндрів повинна бути спрямована в протилежний бік відносно мітки на поршні.\nПризначення, пристрій і умови роботи деталі\nКолінчастий вал - деталь (або вузол деталей у разі складеного валу) складної форми, що має шийки для кріплення шатунів, від яких сприймає зусилля і перетворює їх на крутний момент. Складова частина кривошипно-шатунного механізму (КШМ).\nШатуна шийка - опора, за допомогою якої вал зв'язується з шатунами (для змащування шатунних підшипників є масляні канали).\nПередня вихідна частина валу (носок) - частина валу на якому кріпиться зубчасте колесо або шків відбору потужності для приводу газорозподільного механізму (ГРМ) і різних допоміжних вузлів, систем і агрегатів.\nЗадня вихідна частина валу (хвостовик) - частина валу з'єднується з маховиком або масивної шестернею відбору основної частини потужності.\nПротиваги - забезпечують розвантаження корінних підшипників від відцентрових сил інерції першого порядку неврівноважених мас кривошипа і нижній частині шатуна.\nБільшість сучасних колінвалів виготовляють литтям з високоміцного чавуну. Рідше, якщо потрібна велика міцність, в дизельних та деяких потужних бензинових двигунах застосовують сталеві, ковані вали.\nДвигуни досвідченого зразка, що виготовляються штучно, мають колінчаті вали, виточені на верстаті зі сталевої болванки, тому що, незважаючи на високу вартість такого способу виробництва, це обходиться істотно дешевше, ніж організація виливки або кування під малу серію виробництва.\nОтримана тим чи іншим способом заготівля проходить механічну обробку до номінальних розмірів, після чого піддається додатковому зміцненню. Поверхні шийок колінчастого валу обробляються з допомогою хімічного зміцнення при нагріванні, а краї шийок скругляются, щоб підвищити міцність і опір втомного руйнування.\nКолінчастий вал сприймає силу тиску газів на поршень і сили інерції зворотно-поступально рухомих мас кривошипно-шатунного механізму. Сили, що передаються поршнями на колінчастий вал, створюють обертальний момент, який за допомогою трансмісії передається на колеса автомобіля.\nКолінчастий вал виготовляють штампуванням з легованих сталей або відливають з високоміцних чавунів.\nКолінчастий вал складається з корінних і шатунних шийок, противаг, заднього кінця з отвором для установки шарикопідшипника ведучого вала коробки передач і фланця для кріплення маховика, переднього кінця, на якому встановлений хроповика пускової рукоятки і шестерня газорозподілу, шківа приводу вентилятора, рідинного насоса і генератора.\n1.2 Характерні дефекти деталі\nОсновні дефекти колінчастого валу.\nЗнос зовнішньої поверхні фланця.\nБиття торцевої поверхні фланця.\nЗнос маслосгонних канавок.\nЗнос отвору під підшипник.\nЗнос отворів під болти кріплення маховика.\nЗнос корінних або шатунних шийок.\nЗнос шийки під шестерню і маточину шківа.\nЗнос шпоночной канавки по ширині.\nЗбільшення довжини передньої корінний шийки.\nЗбільшення довжини шатунних шийок.\n1.3 Способи усунення дефектів\nВигин колінчастого валу усувають правкою на пресі.\nВал встановлюють на призму крайніми корінними шийками і, забезпечуючи передачу зусилля на середню шийку, перегинають в протилежну сторону, що перевищує прогин приблизно в 10 разів. Допустима радіальне биття без ремонту 0,05 мм.\nЧавунні колінчаті вали правлять методом наклепу. Після визначення биття шийок вал встановлюють так, щоб внутрішня поверхня шийки з задираками була звернена вгору, і потім спеціальної оправленням (типу тупого зубила), спрямованої в жолобник шийки, за допомогою пневматичного молотка, наклепивают галтелі з перекриттям утворюються лунок, періодично перевіряючи індикатором вал на биття, доводячи його до значення 0,05 ... 0,08 мм. Час на виправлення цим способом 10 ... 15 хв.\nОзнаки: стук колінчастого валу.\nПричини: викликається або недостатніми тиском і подачею масла, або неприпустимо збільшилися зазорами між шийками колінчастого валу і вкладками корінних і шатунних підшипників через зношування цих деталей\n- За нашою статистикою, типова несправність - "припаяний" вкладиш до коленвалу; причому для легкового транспорту вкладиш зношується і "задирає" коленвал, а для вантажного, де навантаження набагато значніше, вкладиш відразу "прилипає" і вже провертається в постелі блоку. Якщо у відсотковому співвідношенні, то близько 80 відсотків дефектів становить проворот вкладиша і задир валу, решта - природний знос двигуна, яке виробило свій ресурс. Зустрічаються, звичайно, і "ексклюзивні" причини руйнування валу - такі як лопнув вал, - але при уважному розгляді виявляється, що раніше вал вже ремонтувався, і були незамічена більш глибокі ушкодження. Що стосується ступеня зносу, то відрадно констатувати, що за останні 6 років рівень технічної грамотності автовласників помітно зріс, і виходять з ряду геть випадків, наприклад, вал зі зношеною шийкою на 2-3 мм, практично не з'являється. Хоча, з іншого боку, таких цін на ремонт, як на початку 90-х, зараз немає - вони впали орієнтовно відсотків на 70. Наприклад, якщо тоді ремонт двигуна малотоннажного вантажівки-"Мерседеса" з двигуном ОМ 366 коштував трохи менше третини від вартості вживаного автомобіля, то тепер ремонт коленвала обходиться в 40-50 відсотків від вартості цієї ж нової деталі.\n- Основна технологія ремонту - шліфування в ремонтний розмір і перевірка на вигин. Його правкою, наварюванням та напиленням займаємося рідше, коли вже більше нічого зробити не можна, своєрідний варіант "порятунку вмираючого". Причина проста: для останніх варіантів характерні нерегламентні руйнування. Визначити, де які внутрішні тріщини виникли, - досить трудомістка і дорога задача, часом порівнянна з вартістю валу. Провести дефектацию на столичних підприємствах, що мають відповідне обладнання, за прийнятною ціною реально лише в деталі розміром 10 × 10 см. Коли деталь за розмірами більше, вартість різко зростає, і дешевше виявляється купити новий колінвал.\n1.4 Технологічне обладнання, технологічне оснащення\nДіаметри шийок колінчастого валу: корінних 95 ± 0.011 мм. шатунних 80 ± 0,0095 мм. Для відновлення двигуна передбачені вісім ремонтних розмірів вкладишів.\nВкладиші 7405.1005170 Р0.7405.1005171 Р0.7405.1005058 РВ застосовуються при відновленні двигуна без шліфування колінчатого валу. При необхідності шийки колінчастого валу заполіровиваются. Допуски на діаметри шийок колінчастого валу, отворів у блоці циліндрів і отворів в нижній головці шатуна при проведенні ремонту двигуна повинні бути такими ж, як у номінальних розмірів нових двигунів. Корінні й шатунні підшипники виготовлені із сталевої стрічки покритою шаром свинцювата бронзи товщиною 0.3 мм, шаром свінцовооловяністого сплаву товщиною 0.022 мм і шаром олова завтовшки 0.003 мм. Верхні 3 (рис. 2) і нижні 4 вкладиші корінних підшипників не взаємозамінні. У верхньому вкладиші є отвір для підведення масла і канавка для його розподілу. Обидва вкладиша 4 нижньої головки шатуна взаємозамінні. Від провертання і бічного зсуву вкладиші фіксуються виступами (вусами), які входять у пази, передбачені в ліжках блоку, кришках підшипників і в постелях шатуна. Вкладиші мають конструктивні відмінності, спрямовані на підвищення їх працездатності при форсировке двигуна турбонаддувом, при цьому змінено маркування вкладишів на 7405.1004058 (шатунні), 7405.1005170 і 7405.1005171 (корінні). Тому при проведенні ремонтного обслуговування не рекомендується заміна вкладишів на серійні із маркуванням 740.100 .., тому що при цьому відбудеться істотне скорочення ресурсу двигуна.\nКришки корінних підшипників (рис. 4) виготовлені з високоміцного чавуну марки ВЧ50. Кріплення кришок здійснюється за допомогою вертикальних і горизонтальних стяжних болтів 3, 4, 5, які затягуються за певною схемою регламентованим моментом.\nКолінчастий вал (рис. 1) виготовлений з високоякісної сталі і має п'ять корінних і чотири шатунні шийки, загартованих ТВЧ, які пов'язані між собою щоками і сполучаються з ними перехідними жолобниками. Для рівномірного чергування робочих ходів розташування шатунних шийок колінчастого валу виконано під кутом 90 °.\nДо кожної шатунной шийці приєднуються два шатуна: один для правого і один для лівого рядів циліндрів (рис. 2).\nПідведення масла до шатунним шийок виробляється від отворів у корінних шийках 10 прямими отворами 11 [3, с. 27].\nДля урівноваження сил інерції і зменшення вібрацій колінчастий вал має шість противаг, відштампованих заодно зі щоками колінчастого валу. Крім основних противаг, є два додаткові знімних противаги 1 і 2. напресованих на вал, при цьому їх кутове розташування відносно колінчатого валу визначається шпонками 5 і 6 (рис. 1).\nУ розточення хвостовика колінчастого вала запресований кульковий підшипник 5 (рис. 2).\n2 Розробка пристосування\nОбгрунтувати необхідність розробки пристосувань і привести вимоги до неї.\nДля зняття штампувальних заглушок застосовують пристосування для розбирання колінчастого вала для зняття штампувальних заглушок.\n2.2 Аналоги пристосувань\nПристосування для розбирання колінчастого валу.\nА) для зняття легкознімний заглушок;\nБ) для вилучення шківа.\n2.3 Конструкція пристроїв\nШтампувальні заглушку перший шатунной шийки випресовивают в два етапи.\nСпочатку оправленням 3, зрушують заглушку всередину каналу, після чого протилежної сторони встановлюють оправлення, за допомогою якої виштовхують заглушку з каналу.\nПрацювати дозволяється тільки на технічно справних верстатах з відповідними пристосуваннями і огороджувальними пристроями. Верстати повинні приводитися в дію і обслуговуватися тільки тими особами, за якими вони закріплені.\nПриміщення та робочі місця верстатників повинні утримуватися в чистоті, добре висвітлюватися і не виробами та матеріалами. Видалення стружки з верстата повинне проводитися відповідними пристроями (гачками, щітками).\nПід час роботи верстата забороняється знімати, ставити і відкривати огорожі, сидіти на станках, спиратися ліктем, передавати через них вироби, а також класти на них інструменти та вироби.\nКоробейник А.В. "Ремонт автомобілів" 2004 р.\nРогозін В.К. "Ремонт двигунів" 1978\nРумянцев С.І. "Ремонт автомобілів" 1988\nРозробка технологічного процесу ремонту колінчастого вала двигуна ВАЗ 2112


«Тушки геть!» та «Сходи до виборців!» – кричали представники опозиційних сил і не пускали до сесійної зали депутатів Олександра та Андрія Табалових. Усе заради того, щоб депутати, які «ще не обрали нової фракції», але уже відмовилися увійти до «Батьківщини», не прийняли присяги депутата.\n«Вони казали, що йдуть від опозиції, а прийшли в парламент і вже стали зрадниками. Відповідно, їх попросили, щоб вони залишили зал. І так буде зі всіма зрадниками, тому що ми не будемо терпіти різних «тушок» у Верховній раді», – запевнив журналістів лідер ВО «Свобода» Олег Тягнибок.\nОбидва Табалови пройшли до Верховної ради від «Батьківщини», один – за партійним списком, другий, як мажоритарний кандидат у місті Кіровоград. Раніше вони працювали у лавах «Фронту змін».\n«За те, що ці люди в списку, провина лежить персонально на мені. Моя провина у тому, що я повірив цим людям, які клянуться на Біблії, які клянуться своєю родиною», – сказав лідер фракції «Батьківщина» Арсеній Яценюк. Додавши, що «теплий прийом», який влаштували Табаловим, повинен змусити кожного задуматися, чи варто зраджувати свою партію.\nДепутати-перебіжчики у новому парламенті будуть коштувати значно дорожче, ніж раніше, тому, що роль їх буде більшою, вважають політичні аналітики. Перше, на що може кардинально вплинути «робота тушок» – це формування більшості у парламенті. Від цього залежить, хто очолить уряд, кого оберуть спікером, як пройде розподіл депутатських мандатів та навіть, чи будуть переглядати вже затверджений бюджет. Чіткої більшості зараз немає, тому у подальшому вона може бути ситуативна. Провладна партія разом з мажоритарниками зараз мають 223 голоси, тому навіть пара голосів може мати вирішальне значення.\n«На даний момент ці голоси можуть бути дуже важливими, якщо «тушки» дадуть додаткові голоси до провладної більшості – це посилить позицію фракції», – сказав Голосу Америки керівник департаменту виборчих технологій Агентства моделювання ситуацій Валерій Гончарук:\n«Партія регіонів це також може використати у майбутньому на президентських виборах, сказавши своїм виборцям, що вони так працюють, що збільшують свою підтримку, поповнюють свої лави, щоб активніше втілювати свою політику».\nГоловний висновок експертів – «тушки» послаблюють опозиційні сили. Через те, що ВО «Батьківщина» і так є досить неоднорідною політичною силою, не раз ішла мова про те, що всередині фракції іде боротьба: «Тушки» стануть ще однією краплею не на користь єдності», – сказав Гончарук.\n«Свобода» поводить себе послідовно, і це їх головна перевага, говорити як точно це вплине на рейтинг – рано. Але, якщо політична сила декларує певні цінності та доводить їх практичними діями вже у своїх голосуваннях, не іде на компроміси, навіть там, де може мати кадрову вигоду – це позитивно впливає на її реноме.\nУсі розмови про «тушок» у новому парламенті можуть мати і ще один ефект – вплинути на рейтинг потенційних учасників змагань за крісло президента. Хоча до виборів ще багато часу, але підготовка уже розпочалася. Експерт центру Разумкова Юрій Якименко у коментарі Голосу Америки сказав, що поки обставини складаються так, що рейтинг ВО «Свобода» може рости.\n«Свобода» поводить себе послідовно, і це їх головна перевага, говорити як точно це вплине на рейтинг – рано. Але, якщо політична сила декларує певні цінності та доводить їх практичними діями вже у своїх голосуваннях, не іде на компроміси, навіть там, де може мати кадрову вигоду – це позитивно впливає на її реноме», – сказав Якименко.\nДеякі експерти припускають, що провладній партії навіть може бути вигідно не підкуповувати «свободівців» і вивести Тягнибока на прямі змагання з Януковичем. Головний розрахунок на те, що радикальний лідер не матиме більшої підтримки на національному рівні, ніж сьогоднішній президент. Особливо, якщо внутрішні проблеми будуть знижувати рейтинги інших представників опозиції.\n«Для «Свободи» – це є досить вигідна ситуація, щоб показати, що на фоні інших опозиційних партій, представники яких або ж ідуть на відверту співпрацю з владою, або тільки делегують окремих представників – «Свобода» послідовна. Подібні кроки будуть впливати на їх рейтинг», – сказав Гончарук.


Трускавець — погода, санаторії та джерела Трускавця — осінь 2020 / НВ\nКурорт вашої мрії. Чому варто поїхати до Трускавця і як при цьому заощадити\n3 вересня 2020, 05:10\nТрускавець — лідер серед українських бальнеологічних курортів. І це не дивно, адже спектр оздоровчих процедур тут широкий.\nНевелике містечко у Львівській області приймає за рік до півмільйона відпочивальників. Особливою популярністю він користується восени і навесні - відмінна погода і мінімум опадів якнайкраще сприяють тривалим пішим прогулянкам з чайничком мінеральної води.\nВідпочивальники цінують цей курорт за велику кількість мінеральних джерел — їх цілих 14. Мінеральні води Трускавця різноманітні за складом і застосуванням, наприклад, Нафтуся — найвідоміша серед них — гідрокарбонатна кальцієво-магнієва з високим вмістом біологічно активних органічних речовин призначається при захворюваннях шлунково-кишкового тракту і сечостатевої системи. Згідно з дослідженнями Інституту геологічних наук НАН України, склад Нафтусі унікальний і аналогів в світі не має.\nВміст органічних речовин в Нафтусі становить від 1 до 35 г/л, а, наприклад, в водах знаменитого Баден-Бадена він істотно менший — всього 0,6 г/л.\nКрім Нафтусі великим попитом в Трускавці користується Марія — солона на смак хлоридно-сульфатно-натрієва вода, яка застосовується для нормалізації секреції шлункового соку.\nЗ непитних вод особливо виділяють Броніславу, яка ефективна при захворюваннях горла, а також верхніх дихальних шляхів і використовується у вигляді полоскань. А для косметичних процедур варто спробувати Юзю — в її складі багато гліцерину, який часто використовується в косметології як зволожуючий агент. Після курсу умивань з Юзею шкіра, звичайно не стане молодше на десяток років, але набуде приємної м’якості і шовковистості.\nА що крім мінеральних вод може запропонувати Трускавець?\nТрускавець давно відомий завдяки своїм озокеритовим аплікаціям. Ця процедура підсилює ефект від прийому мінеральних вод, а також є частиною комплексної терапії хвороб нирок — але призначатися вона, як і води, повинна лікарем.\nКрім того, в місті є санаторії, які проводять процедуру електросвітлолікування, інгаляції, зрошення кишечника і підбирають дієту згідно стану здоров’я.\nТрускавець — велика і знаменита здравниця, тут значний спектр послуг.\nІндустрія розваг на курорті теж приємно дивує - в місті є дельфінарій, тераріум, кінотеатр, кілька музеїв, а крім того, можна замовити екскурсію до Львова, Самбора, Почаєва, на Закарпаття. Або просто погуляти старовинними вуличками, де ще збереглися вілли XIX століття і відвідати лебедів на місцевому озері.\nВрахуйте, що масковий режим в приміщеннях і в транспорті в Україні як і раніше обов’язковий.\nТому перед поїздкою запасіться масками для всієї родини — оффлайн ви навряд чи знайдете цей товар з хорошою знижкою.\nГотелі, вілли, пансіонати Трускавця\nЯкщо ви їдете на курорт виключно з оздоровчою метою і маєте свідчення за станом здоров’я, краще вибирайте пансіонати. Вони пропонують медичні послуги: від огляду і консультації з подальшим призначенням до проведення фізіотерапевтичних процедур.\nПам’ятайте про те, що вживання мінеральної води цілком можна порівняти з ефектом з медичними препаратами, тому може принести не тільки користь, але і шкоду. Ряд санаторних маніпуляцій взагалі не показаний при загостренні деяких захворювань.\nХороший сервіс і відносно невисокі ціни пропонує Маріот Медікал Центр.\nВзагалі, в Трускавці можна знайти варіанти для відпочинку на будь-який гаманець.\nТак, номери в санаторії Карпати коштують недешево, але постояльцям пропонують повний спектр оздоровчих послуг.\nДо речі, про ціни. На курорті є і апартаменти по 300 грн на добу, так і luxury-варіанти.\nНайдорожчим готелем Трускавця вже давно є Rixos-Prykarpattya — розкішні інтер'єри і сервіс 5 * обійдуться від 3700 грн на добу.\nЯкщо ця сума вам не по кишені, не впадайте у відчай. Хороший номер можна знайти і набагато дешевше.\nНаприклад, в Hotel Re Vita відмінний двомісний варіант з ванною, кондиціонером, балконом і видом на мальовничі вулички коштує від 560 грн.\nТеги: Відпочинок Лучшие курорты


D - 03-7kg Alex Гантельная пара - 2шт, ціна 2 100 грн., купити на UB.UA - Товари - UB.UA\nКод товару D-03-7kg\nD-03-7kg Alex Гантельная пара-2шт Це ідеальне рішення для будь-якого спортивного залу. Представлений набір включає 1 пара гантелей, що дозволяє кожному використати найбільш відповідну вагу, враховуючи рівень підготовки і бажані цілі. Загальна маса набору складає 12 кг найлегшим являється 1-кілограмовий виріб, найважчим-10-кілограмове. Крок зміни ваги дорівнює 1 кг Для підвищення зручності і безпеки, усі гантелі представленого набору оснащені ребристою ручкою з хромованої сталі. Що стосується вантажів, вони можуть похвалитися каучуковою оболонкою, яка виключає появу подряпин на поверхнях, де зберігаються ці снаряди.


Эксклюзив: второй отрывок из нового романа Сергея Жадана "Интернат" - 24 Канал\nЭксклюзив: второй отрывок из нового романа Сергея Жадана "Интернат"\n12:31, 4 сентября 2017 146 Читати новину українською\nСергей Жадан / Valentyn Kuzan photography\nВ конце августа в черновицком издательстве MERIDIAN CZERNOWITZ увидел свет новый роман Сергея Жадана "Интернат". Сайт "24" публикует второй отрывок из книги.\nФізрук сидить коло вікна, читає газети. Туман за вікном починає розпадатися на шматки, і коли черговий шматок відламується й відноситься вітром, приміщення їдальні освітлюється – і можна прочитати наступну сторінку. Потому наповзає нова маса в’язкої вологи, і фізрук відкладає газету, сидить, чекає. Збоку може здатися, що він обдумує прочитане. Витягнув ноги в бік розпаленої пічки-буржуйки, гріється. Над буржуйкою розвісив своє чорне пальто, яке зовсім відсиріло на вулиці. Пальто накинуте на стару шкільну швабру, рукави звисають порожньо й безнадійно. Воно схоже на розбійника, якого розіп’яли на хресті році так у тридцять третьому від народження Ісуса. Мокрий капелюх теж висить поруч. На плиті димить чайник, час від часу фізрук підливає окріп у кружку з міцною заваркою. Паша заходить, зупиняється на порозі, не знає, чи вчасно зайшов, але фізрук відразу ж приязно махає йому рукою: іди сюди, до вогню. Паша підходить, усміхається йому, як давньому приятелю, спирається на якийсь перевернутий ящик. Сухо потріскують дрова, біло зависає за вікном туман – можна подумати, що вони просто застрягли десь у гірському готелі, тепер ось мають достатньо часу й дров, аби відігрітися й заспокоїтись, перш ніж рушити в дальшу дорогу. Ось тільки вибухи десь там, за туманом, ніяк не вщухнуть. А повернувши голову, натрапляєш поглядом на гору немитого посуду, що стоїть тут невідомо звідколи. Але якщо туди не дивитись і якщо не дослуховуватись до роботи артилерії в місті, якщо дивитися, скажімо, лише на вогонь – почуваєшся затишно й захищено. Лякає хіба що розіп’яте пальто, яке чорніє вгорі. Смерть десь поруч, вона просто вичікує.\n– Чай будеш? – питає фізрук.\nПаша ствердно киває у відповідь. Знаходить свою кружку із замерзлою вже заваркою, наливає туди окріп, обхоплює кружку руками – гріється. Залізо негайно прогрівається, у долоні пече, проте Паша далі тримає, не хоче відпускати цей металевий згусток тепла. Фізрук пригладжує вуса, якось комічно, як у кіно, знову запрошує сідати. Паша завбачливо махає рукою: постою так, говори.\n– Ти сам звідки? – питає фізрук. – Зі станції?\nМова в нього дивна: ніби грамотна, російська, без домішок, але якась не своя. Такою мовою тут говорять бригадири на шахтах, або парторги на зборах, або менти у відділках – мова не надто освічених людей, які говорять про важливі державні справи й, оскільки бояться сказати щось не те, говорять переважно цитатами. Паша звик до такої російської, сам так уміє. У Валєри, втім, навіть ця казенна говірка симпатична: так генерали у відставці переповідають онукам героїчні сторінки власної біографії, щось беручи з даних генерального штабу, щось прибріхуючи від себе.\n– Зі станції, – каже Паша. – Я зі станції.\nНа ньому теплий сірий светр з високим коміром, чорні парадні брюки, у яких він, вочевидь, ходить на роботу, з-під них визирають сині треники (у яких він, скоріше за все, теж ходить на роботу). Гумаки скинув, натомість одягнув гумові капці. Шкода, що в нас такого фізрука немає, думає Паша про свою школу. З фізруком їм справді не пощастило: мало того, що жінка (все те саме – постійно кричить, ніколи не вислухає), так вона ще й утекла минулої осені, коли місто почали оточувати. Паша навіть змушений був кілька разів її підміняти, проте нічого доброго з цього не вийшло: на уроки фізкультури Паша приходив у важких зимових черевиках. Спортивного взуття в нього не було. Старшокласників це злило, Паша це відчував, тому одного разу прийшов до директорки, показав їй свою руку й просто сказав, що буде скаржитися, що це неправильно, коли його, інваліда, примушують крутитись на турніку. Директорка злякалась. Власне, не за Пашу, який із відсохлими пальцями змушений був ризикувати життям на турніку, а за свою директорську жопу, оскільки Паша справді міг поскаржитись. Одне слово, шкода, що в нас такого фізрука немає, думає тепер Паша, обпікаючи губи окропом, не так противно було б заходити до учительської.\n– Давно тут? – питає Паша.\n– Відразу після закінчення педагогічного інституту, – говорить на це фізрук. – Ветеран педагогічної діяльності. Я тут усіх пережив, – додає від себе. – Ти ж бачиш, усі розбіглися. Хіба що Нінка залишилась. Передаю досвід молодим колегам.\n– Ясно, – говорить на це Паша схвально. – Діти у вас хороші.\n– Народжували для продовження роду, – пояснює фізрук. – А ось виховний процес лишається на низькому рівні. Нам добре було, – говорить він, подумавши. – Ось, скажімо, коли нас узяли тоді, в сімдесятих, за розкрадання народного майна.\nПаша дивиться на нього з нерозумінням. Якого майна?\n– Я про будматеріали, – уточнює фізрук. – Нам влаштували товариський суд. На оптовій базі, в актовому залі. Притягли батьків, прийшли вчителі, партійне начальство. І давай нас пісочити. Без поблажок. З погрозами, шантажем, пропозиціями засадити нас по повній. Ми ж уже не малі були. Проблеми перехідного віку, адаптація до вимог соціуму. А ми не боялись. Дивно: згадую нині свої тодішні відчуття – зовсім не боялися. Знали: нічого нам не буде. Полякають-полякають – і відпустять. Тому що за нами стояла ціла країна. З фабриками, заводами, шахтами та партійною програмою. І нас ніхто не здасть. А це дуже важливо. Особливо в підлітковому віці. Правда ж?\n– Правда, – погоджується Паша.\n– Ось, – підхоплює фізрук. – Нам пощастило всім просто. У нас була нормальна країна, нормальне дитинство.\n– А іграшки? – нагадує Паша.\n– Іграшок не було, – погоджується фізрук. – А країна була. Нормальна країна. Не найгірша. Дітей принаймні вирощувала. Ось мене, скажімо, виростили. І я нічого не боявся. Тут виріс. Повернувся після закінчення педагогічного інституту, – нагадує фізрук. – Передаю досвід молодим колегам. Я, щоб ти знав, нікуди звідси й не піду. Мене так виховали. У тій, іншій країні. Ось усі розбіглись, а я залишився.\n– Ніна теж залишилась, – нагадує Паша.\n– Так, – погоджується фізрук, але далі говорить про своє. – Ось чому я залишився, не втік? Тому що мені немає чого боятись. Я ніколи нікуди не ліз. Я просто робив свою роботу. Чого мені боятися? Згоден?\nПаша мовчки киває головою. Ясна річ, що згоден. Звісно, згоден. Сам такий. Так само завжди робив свою роботу, не тікав. Чого мені боятись? – питає сам себе Паша. Боятись нічого, я ні в чому не винен, відповідає він сам собі. Я нікого сюди не кликав, я нікого не виганяв. Я просто роблю свою роботу. Я просто вчу дітей правильно писати. Як на мене, заняття куди важливіше за стояння на блокпостах. Блокпости знесуть, а правила граматики залишаться. Тож до мене жодних претензій. Та й до нього ось теж, думає Паша про фізрука. Хороший він усе-таки мужик, простий і безпонтовий. Усі втекли, а він залишився. І далі залишиться, можна не сумніватись. Справді, всіх переживе. Житиме вічно. Люблю таких. Паша остаточно розчулюється, гарячий чай і затишний обідній вогонь роблять його сентиментальним. Давно йому так спокійно не було.\nЗаходить Ніна. Мерзлякувато огортається пледом, соває свого гострого носа до тарілок і кружок, перераховує консерви, після чого підходить ближче до буржуйки, простягає руки, гріє червоні долоні. Валєра помічає її, проте не особливо зважає, так, наче її немає тут. Та й вона нічого не говорить, здається, навіть зовсім їх не слухає. Думає щось своє, гріє долоні. Коли Валєра замовкає, виразніше лунають вибухи й автоматне тріскотіння за вікном, відразу ж стає незатишно, ніби хтось із теплого сонного купе прочиняє двері в гамірливий вагонний коридор. Тому Валєра квапиться продовжити:\n– Головне, хто за все це буде відповідати? – він показує рукою довкола. – Ніхто не буде. Ось побачиш, винних не знайдуть.\n– Нас зроблять винними, – припускає Паша.\n– Не зроблять, – впевнено заперечує фізрук. – Ще чого.\nВідповідати мають ті, хто все це почав. Я особисто подивлюсь, як вони викручуватись будуть. Мені просто цікаво, – повторює він, – як вони будуть викручуватись.\n– Їм не вперше, – підтримує розмову Паша.\n– Не вперше, – погоджується фізрук, дістає з пальта сигарети, прикурює від вогню, різко нахилившись і ледь не обпаливши собі вії. – Хоча ти правий. Ясно, спробують на нас усе повісити, на тих, хто тут лишився. Так і станеться, точно. Тільки чорта з два вони на мене шо повісять! – розпалюється Валєра, і моментально зникає вся ця його бронебійна лексика з методичок. – Не вийде! Я до цього всього не маю жодного стосунку! І вони не мають! – показує він пальцем кудись за Пашину спину. Паша навіть озирається, хоча там, звісно, нікого: коридорна сутінь, мальовані синьою фарбою стіни їдальні. Але зрозуміло, що говорить фізрук про вихованців – про тих, які розбіглись, і тих, що лишились. – Вони теж не мають до цього всього стосунку. Шкода їх, Паш. Віриш?\n– Вірю, – вірить Паша.\n– Да, – погоджується сам із собою фізрук, – шкода. Не в той час народились, не в тій країні. Інша річ – ми. Ось нам є що згадати, – фізрук якось легко й по-доброму сміється, аж Паша теж починає усміхатися слідом за ним. – У нас була справжня країна, нам не треба було боятись. Я своє дитинство завжди згадую з усмішкою. Серйозно, віриш?\n– Вірю, – підтверджує Паша.\n– А ти? – прискіпливо питає він Пашу.\n– І я, – не приховує Паша. – І я з усмішкою.\n– Ну а ти, Нін? – помічає нарешті фізрук свою директорку. – Згадуєш своє дитинство з усмішкою?\nНіна дивиться на вогонь, мовби зовсім не чує питання. А потім відповідає:\n– Ні, – відповідає, – не згадую, – відповідає. – З дитинства я пам’ятаю лише відчуття голоду.\n– Ну, всім непросто було, – не погоджується фізрук.\nАле Ніна коротко його перебиває:\n– Не всім, – каже, – далеко не всім. Мені ось дійсно було непросто. Мені їсти було нічого. І мамі моїй теж їсти було нічого. Хоча її дитинство припало саме на той час, коли ви крали будматеріали. Він же розповідав вам про будматеріали? – звертається вона до Паші.\n– Розповідав, – розгублено підтверджує Паша.\nФізрук незадоволено гмикає, але мовчить.\n– Не гмикайте, – Ніна далі говорить спокійно й невиразно, ніби зізнається в смертних гріхах і вже наперед знає, що на неї очікує. – З голоду, звісно, ніхто не вмер, як бачите, але й нічого доброго про своє, як ви кажете, дитинство, згадати не можу. Знаєте, Валерію Петровичу, як мене називали в школі? Вам як фізруку цікаво буде.\n– Чому? – дивується Паша.\n– Тому що я завжди в кросівках ходила. Влітку і взимку. Хтось із сусідів віддав. Тата в мене не було, чим займалася мама – розповідати не буду. Але те, чим вона займалася, грошей їй не приносило. І в неї, до речі, тата теж не було. І вона теж усе своє дитинство проходила в чужому одязі. І теж нічого доброго про це своє дитинство не згадувала. І про країну вашу так само. І не боялись ви не тому, що країна у вас така чудова була, а тому що вас завжди хтось прикривав: як не батьки, то райком комсомолу. А ось мене ніхто не прикривав. І їх, – показує вона рукою за спину, на фарбовані сині стіни, – теж ніхто не прикриє. Крім нас із вами. Але це зовсім не значить, що вони повинні боятись. Вони не повинні боятись. Інакше гріш ціна всьому нашому досвіду й усім нашим дорослим знанням. Гріш ціна.\nНіна замовкає. І Паша з фізруком теж розгублено мовчать, не мають що відповісти, не готові. Лише сухо пострілюють дрова в буржуйці, і знову такими чіткими стають вибухи в туманному місиві.\n– І ще, – додає Ніна. – Ось ви, Валерію Петровичу, говорите, що не маєте до цього всього стосунку. Ви коли останній раз на вибори ходили?\n– Я, Ніно, туди не ходжу, – з викликом відказує на це фізрук.\n– І як звати нашого депутата – не знаєте?\n– І на чиєму боці він тепер воює – навіть не здогадуєтесь?\n– Ні, – Валєра говорить щиро, Паші це все ще далі подобається.\n– Тоді які у вас підстави когось у чомусь звинувачувати? – питає Ніна. – Яке у вас загалом право висловлювати комусь претензії? Ви знаєте, що в головах у батьків ваших учнів? Ви знаєте, де сьогодні їхні батьки? Чим вони займаються? Кого з них устигли прикопати за останній рік? Чи вам головне – щоб вони нормативи здавали?\n– До чого тут нормативи? – дещо розгублено говорить Валєра.\n– До того, – не пояснює Ніна. – Ось ви звикли згадувати, як вам було добре й спокійно, як ви не боялись. Чому ж ви тепер усі боїтесь?\n– Боїтесь. Бомбардувань, може, й не боїтесь, а ось назвати речі своїми іменами – боїтесь. І їм, – показує Ніна за спину, – боїтесь розповісти правду. Це ж не так просто, як згадувати про щасливе дитинство.\n– Валерій Петрович про інше говорив, – пробує вступитись Паша, але Ніна тихо, однак твердо його перебиває:\n– Про це, – перебиває вона, – саме про це: про страх та безвідповідальність. Ось ви, Пал Іванич, зі своїми дітьми про війну говорите?\n– Я мовник, – відказує на це Паша.\n– А ви розумієте, що в половини з них батьки воюють? Здогадуєтесь хоча б?\n– Ну, – невпевнено говорить Паша.\n– А здогадуєтесь, що частина з них воює проти вас? Проти нас, – виправляється вона.\n– Проти мене ніхто не воює, – заперечує Паша сухо, оскільки бесіда починає подобатися йому дедалі менше. – Я ні за кого.\n– Ну а коли стріляють по вашому племіннику – ви теж ні за кого? Коли прилітають снаряди в інтернат, де він живе? Це проти кого воюють? Проти мене?\n– Я не знаю, хто стріляє.\n– Справді? – спокійно дивується Ніна. – А я знаю. Хочете, вам розповім? Знаєте, куди виходить наш спортзал? Ось Валерій Петрович знає, він фізрук.\n– Не знаю, – так само сухо відказує фізрук.\n– А я знаю, – говорить Ніна. – Спортзал виходить на південь. І снаряд прилетів із півдня. А що в нас на півдні? Валерій Петрович, що в нас на півдні?\n– Ну звідки я знаю? – роздратовано говорить фізрук.\n– Та знаєте, все ви знаєте. Кордон у нас на півдні. Державний кордон. Колишній державний кордон, – виправляє себе Ніна. – І стріляли саме звідти. І що тут не зрозумілого? Що тут аж такого складного, аби цього не знати? І якщо ви самі собі не хочете в цьому зізнатися, то хто вам винен?\n– З іншого боку теж стріляють, – огризається Валєра.\n– Стріляють, – погоджується Ніна, – тільки ж ви про це теж не говорите. Ніби вас це не стосується. Хоча давно слід було визначитися, з якого ви боку. Звикли все життя ховатися. Звикли, що ви ні при чому, що за вас завжди хтось усе вирішить, що хтось усе порішає. А ось не вирішить, не порішає. Не цього разу. Тому що ви теж усе бачили й усе знали. Але мовчали й не говорили. Судити вас за це, звісно, не будуть, але й на вдячну пам’ять нащадків можете не розраховувати. Коротше, – говорить Ніна й рішуче підводиться, – не тіште себе ілюзіями, відповідати будуть усі. І найгірше буде тим, хто відповідати не звик. Я готую обід, Валерій Петрович, можете мені допомогти. Да, Пал Іванич, – повертається вона до Паші, – ви теж можете лишитись на обід. Хоча Саша вас чекає, так що можете йти. Лише візьміть щось на дорогу.\nПаша знічено дякує, запихає до кишені кілька банок із консервами, мовчки виходить.\nМалий сидить у коридорі, підпираючи стінку. Бачить Пашу, встає, мовчки йде через спортзал на вихід. Осіння зелена куртка, не за сезоном, чорні джинси, шкіряний рюкзак, у руках – бейсбольна битка. І кросівки на ногах.\nВони оминають школу. У вікні чорніє фізрукове пальто. Можна навіть подумати, що це Валєра махає їм на прощання рукою. Просто обличчя не видно. І руки не видно. Так, ніби одяг ще є, а людини вже немає.\nКнига рассказывает о том, как изменилась жизнь людей, когда на Востоке Украины началась война. "... Однажды, проснувшись, ты видишь за окном огонь, – говорится в аннотации. - Ты его не разжигал. Но тушить его придется и тебе ... Январь 2015. Донбасс. Паша, учитель одной из школ, наблюдает, как линия фронта неуклонно приближается к его дому. Происходит так, что он вынужден эту линию пересечь. Чтобы потом вернуться назад. И для этого ему по крайней мере нужно определиться, на чьей стороне его дом...".\nПо словам Сергея Жадана, "Интернат – это одна из локаций романа. Но, вместе с тем это еще и метафора. Метафора мироощущения, метафора потерянности, недолюбленности в конце концов". По мнению автора, "эту книгу хорошо бы прочитать людям, которые никогда не были на украинском Востоке, которые составляют свое впечатление о Донбассе и украинско-российской войне исключительно из сообщений СМИ и общих настроений в социальных сетях. Тем, кто готов за электоральными процентами увидеть живые лица".\nПервые презентации книги состоятся 9 сентября на VIII Международном поэтическом фестивале MERIDIAN CZERNOWITZ в Черновцах, 13 сентября в "Зеленом театре" в Одессе и 15 сентября во львовском Оперном театре в рамках Форума издателей.\nТеги: Новости Украины Литература LifeStyle Новости культуры Сергей Жадан


Експерти розповіли, чому у всьому світі починають відмовлятися від рідкого мила - Радіо Максимум\nЕкологи закликають використовувати звичайне мило\nРідке мило надзвичайно зручне та вже давненько міцно закріпилося у наших домівках. Воно і краще піниться, і дітлахам подобається. Втім, є одна проста причина, через яку від нього починають відмовлятися люди по всьому світу. І вона дуже логічна!\nЗахоплення рідким милом, що накрила нас кілька років тому, коли мильниця у ванній здавалася чимось старомодним і навіть непристойним, схоже, відступає.\nЦе цікаво: Не лише під час карантину: учені з'ясували, як часто потрібно мити руки\nУсе більше законодавців моди демонструю своїм шанувальникам, що користуються саме шматками мила, а не його рідким аналогом. Б'юті-експерти також в один голос доводять, що саме тверде мило економічніше і корисніше за рідке. Чому так?\nСтатистика Kantar Worldpane показує, що торік продажі твердого мила збільшилися на 3% і мають тенденцію до подальшого зростання. У чому тут секрет і чому рідке мило раптом потрапило в немилість.\nЗвичайне мило екологічніше й використовується довше\nЯк виявилося, все досить просто. Захисники природи просто порахували, скільки пластикових упаковок залишається після використання рідкого мила, засмічуючи довкілля. Навіть просто помінявши рідке мило на тверде можна зменшити кількість пластикового сміття.\nДо речі, сучасне тверде мило цілком може стати не тільки засобом для миття рук, але і з успіхом замінити пінку для вмивання, гель для душу, скраб для тіла і навіть шампунь для волосся. Потрібно лише вибрати відповідний для себе варіант.\nА ви за який формат мила: рідке чи звичайне?\nЧитайте також: У Швеції випустили друковану рекламу, якою можна помити руки


Через багатомільйонні борги "Київводоканал" може перекрити воду мешканцям Коцюбинського ✔ Kyiv Media\n3 Грудня 2021, 17:39\nУправління житлово-комунального господарства «Біличі» має заборгованість за відведення стоків у сумі 8,8 млн грн.\nПро це повідомляє «Київводоканал».\n«Київводоканал» надає послуги з водопостачання та водовідведення не тільки жителям Києва, але обслуговує прилеглі населені пункти, зокрема, селище Коцюбинське. У селищі немає власних потужностей, тому стічні води на очистку приймає «Київводоканал».\nВ селищі Коцюбинське працює УЖКГ «Біличі». На рахунку цього підприємства акумулюються кошти, які абоненти перераховують за користування послугою водовідведення, а «Біличі» вже розраховуються з «Київводоканалом».\nСтаном на сьогодні УЖКГ «Біличі» має перед «Київводоканалом» заборгованість за відведення стоків у сумі 8,8 млн грн і багато років не виконує своїх договірних зобов’язань щодо здійснення розрахунків.\n«З боку «Київводоканалу» робиться все для того, аби вирішити цю ситуацію. Юридичний департамент товариства в 2019 році уклав договір реструктуризації боргу на 3 роки, склав графік погашення заборгованості. До УЖКГ «Біличі» неодноразово направлялись листи з попередженнями про необхідність терміново сплатити борг. Проте, комунальне підприємство договір не виконує, що підтверджується численними документами. Поки триває вирішення проблеми у юридичній площині, борг збільшується», – інформує «Київводоканал».\nПозовна робота по стягненню заборгованості з УЖКГ «Біличі» в судовому порядку була розпочата ще в 2009 році. З 2011 року проводиться стягнення боргу через органи державної виконавчої служби в примусовому порядку. Але судові рішення не виконуються, а службовими особами УЖКГ «Біличі» постійно чиняться перешкоди.\nЗазначається, що мешканці Коцюбинського сумлінно сплачують кошти за отримані послуги. За наявною інформацією, майже 90% абонентів сплачують УЖКГ «Біличі» за послугу водовідведення вчасно та в повному обсязі, але з червня 2021 року УЖКГ «Біличі» жодних оплат за послуги «Київводоканалу» не здійснювало взагалі.\nВ той же час депутати Коцюбинської селищної ради не передбачають коштів у селищному бюджеті для погашення заборгованості.\n«На жаль, сума боргу вже досягла критичної відмітки. «Київводоканал» не може дозволити собі більше субсидіювати УЖКГ «Біличі» за рахунок абонентів, які здійснюють розрахунки вчасно. Тому товариство змушене в черговий раз звернутися з позовом до суду та розглядає єдиний дієвий захід, який залишається – обмеження надання послуги з водовідведення юридичній особі УЖКГ «Біличі». Якщо жодних варіантів погашення заборгованості запропоновано не буде, послуги з централізованого водовідведення для УЖКГ «Біличі» можуть бути обмежені вже з 16 грудня, про що було направлено попередження селищному голові Коцюбинського», – повідомляє «Київводоканал».\nДо 16 грудня «Київводоканал» вивчить можливості обмеження послуг (в тому числі і в судовому порядку), щоб це найменше вплинуло на житлові будинки, школи, дитячі садочки і лікарні селища Коцюбинське.


Оператор української газотранспортної системи спростував повідомлення про відновлення транзиту до Угорщини » Металургпром\nГоловна / Новини / Україна / Оператор української газотранспортної системи спростував повідомлення про відновлення транзиту до Угорщини\n4 жовтня 2021, 10:21\nТам також розповіли, що віртуальний реверс російського газу в Україну після зупинки транзиту в Угорщину йде через Словаччину та Польщу.\nЗа словами глави Оператора газотранспортної системи України Сергія Макогона, незначний потік газу з України в Угорщину - це не транзит, а реекспорт газу європейськими трейдерами, який вони зберігали в українських підземних сховищах.\n«У пресі поширюється інформація про те, що Газпром відновив транзит газу через Україну в Угорщину. Це не відповідає дійсності. Так, зараз є незначний потік газу з України в Угорщину, але це не транзит, а реекспорт газу європейськими трейдерами, який вони зберігали в українських ПСГ », - написав Макогон на своїй сторінці в Фейсбук.\nВін також пояснив своїм читачам в коментарях, що віртуальний реверс російського газу з Угорщини, який враховувала Україна для закачування газу в свої сховища, доступний в усіх напрямках, де є транзитний потік. «Зараз це Словаччина і Польща», - зазначив глава Оператора ГТС.\nУгорський оператор трубопроводів FGSZ, підтвердив поставки газу з України, але відмовився назвати компанію постачальника.\n«Якщо компанія отримує газ через Україну, вона може продовжувати використовувати трубопровід, який йде з України, і поточні дані щодо поставок показують, що сьогодні з України надходить така ж кількість газу, як і по новому трубопроводу з Сербії», - відзначили в FGSZ.\nУгорський оператор заявив, що крім «Газпрому» в Угорщину постачають газ десятки торгових фірм, які можуть використовувати в тому числі і український трубопровід.\n1. жовтня російський «Газпром» почав виконувати зобов'язання за контрактом з Угорщиною. З цього дня стартували поставки газу через газопровід «Балканський потік» і трубопроводи Південно-Східної Європи. Опертаор ГТС України повідомив, що російська газова компанія з 1 жовтня призупинила транзит газу до Угорщини через Україну. Транзит через українську територію тоді впав майже в чотири рази, а 2 жовтня - ще в два рази. 3 жовтня він буде повністю зупинявся.


Профнастил С-10 Коричневий камінь купить недорого от производителя в Харькове\nПродавець ЕНЕРГОБУД-ПРОФІЛЬ ТОВ розвиває свій бізнес на Prom.ua 10 років.\nПрофнастил С-10 Коричневий камінь\nвід 222 грн./кв.м\nПрофнастил С-10 Коричневий каміньВ наявності\nПрофнастил С-10 відноситься до групи стінових матеріалів. Про це говорить буква С. Цифра " 10 " означає висоту хвилі профілю, вона дорівнює 10-ти мм. Профільований настил виготовляється з рулонної листової сталі. яка покривається полімерним або оцинкованим покриттям. Товщина покриття повинна бути в межах від 0.4 до 0.8 мм\nЯкщо з даного листового матеріалу виготовити, наприклад, паркан, то він прослужить багато років. Профнастил стіновий випускається в різному колірному оформленні. За допомогою профнастилу З 10 Коричневий камінь можна не тільки оформити загородження, але й оновити фасад будь-якої будівлі. При цьому вартість робіт буде цілком прийнятна. Фасад буде виглядати гармонійно і прослужить довгий час.\nЯкі бувають види профнастилу З 10\nБудівельний матеріал розрізняють за товщиною металу та виду покриття;\nПокриття оцинкованого типу. Можлива наступна товщина металу: 0.4 мм, 0.45 мм, 0.5 мм, 0.65 мм, 0.7 мм.\nПокриття, пофарбоване полімерною фарбою, використовується шкала RAL. Профіль має товщину 0.4 мм, 0.45 мм, 0.5 мм.\nПокриття матове. Профнастил використовується товщиною від 0.4 мм, до 0.5 мм.\nЗагальна ширина: 1200 мм, корисна 1150 мм Замовити можна відрізки довжиною 12 м.\nДе застосовується профнастил С-10\nПереважно матеріал використовується в будівельній індустрії, причому як для спорудження заміських будинків, так і для промислових об'єктів. Широко використовується профнастил для спорудження загороджень, для оновлення фасадів споруд. За допомогою профнастилу обшивають не тільки екстер'єр будівлі. але і інтер'єр.\nПісля передоплати профнастил буде виготовлений протягом трьох робочих днів. Матеріал буде доставлено на об'єкт після виготовлення, також замовник може вивести будівельний матеріал самостійно.\nДля того, щоб ознайомитися з іншими видами профнастилу перейдіть за посиланням\nЦіна: від 222 грн./кв.м


Науковий репозитарій Університету імені Альфреда Нобеля: Громадянське суспільство:тенденції до зміцнення\nБудь ласка, використовуйте цей ідентифікатор, щоб цитувати або посилатися на цей матеріал: http://ir.duan.edu.ua/handle/123456789/1138\nНазва: Громадянське суспільство:тенденції до зміцнення\nКлючові слова: Громадянське суспільство, політична наука, політичні інститути, політична культура, політична свідомість\nВидавництво: Раавиїме ооралокательньїх процессов и становление гражланіша в контексте европейской интеграции: Меж дународная ндучно-пріжтическая конференция ; ■ Сбор- пик . гатей. - Луганск: Янтар, 2004. 488 с,\nБібліографічний опис: Ідейний ренесанс громадянського суспільства в сучасній Україні розпочався в 90-і роки XX століття разом із становленням вітчизняної ніколи політичної науки. Звичайно, що саме поняття було певною забаганкою і спокусою для всіх, хто вмів мислити, говорити і творити. А науковців, які розпочали досліджувати даний феномен, вважали мрійниками. Опрацювання ж форми, змісту та процесу, шо супроводжує формування та розвиток громадянського суспільства, виявилося плідним. Адже світова, зокрема, і європейська школи політології, накопичили чималий компаративний теоретичний наробок. Тож, молода політична наука сміливо увійшла в невідому для вітчизняних учених царину приватних цілей і цінностей, ролей, способів досягнення суспільного блага. Значну увагу терміну «громадянське суспільство» па протязі 1991-1996 рр. приділила й вітчизняна публіцистика. Вона справила певний вплив па процес адаптування суспільством даної ідеї. Спільними зусиллями українських вчених — юристів, філософів і політологів феномен громадянського суспільства посів незриме місце в Конституції України. Про його роль почали активно говорити політичні діячі. З часом громадянське суспільство активно почали вивчати більш широкі наукові кола. Впевнені, що й у найближчі 20-30 рокі в теоретичні дослі дження зосі - еіаз с іу ііія будуть переживати свій ренесанс. І це природно, адже накопичено вже значний пласт емпіричних досліджень, які почасти стали теоретичним узагальненням і мають гарну перспективу. їх підґрунтям виступає иереструктуризація суспільства, зміщення ак центів у суспільному житті, демократизація. Реальністю стали нечу- вана раніше політична, економічна та ідеологічна багатоманітність. Політична наука в сучасній Україні визначає громадянське суспільство як суспільство громадян із високим рівнем економічної, соціальної, політичної, культурної і моральної властивостей, яке спільно з державою утворює розвинені правові відносини: суспільство рівноправних громадян, яке не залежить від дер 442 Луганск 2004 ясави, але взаємодіє з нею заради суспільного блага (1).\nКороткий огляд (реферат): Ідейний ренесанс громадянського суспільства в сучасній Україні розпочався в 90-і роки XX століття разом із становленням вітчизняної ніколи політичної науки. Звичайно, що саме поняття було певною забаганкою і спокусою для всіх, хто вмів мислити, говорити і творити. А науковців, які розпочали досліджувати даний феномен, вважали мрійниками. Опрацювання ж форми, змісту та процесу, шо супроводжує формування та розвиток громадянського суспільства, виявилося плідним. Адже світова, зокрема, і європейська школи політології, накопичили чималий компаративний теоретичний наробок. Тож, молода політична наука сміливо увійшла в невідому для вітчизняних учених царину приватних цілей і цінностей, ролей, способів досягнення суспільного блага. Значну увагу терміну «громадянське суспільство» па протязі 1991-1996 рр. приділила й вітчизняна публіцистика. Вона справила певний вплив па процес адаптування суспільством даної ідеї. Спільними зусиллями українських вчених — юристів, філософів і політологів феномен громадянського суспільства посів незриме місце в Конституції України. Про його роль почали активно говорити політичні діячі. З часом громадянське суспільство активно почали вивчати більш широкі наукові кола. Впевнені, що й у найближчі 20-30 рокі в теоретичні дослі дження зосі - еіаз с іу ііія будуть переживати свій ренесанс. І це природно, адже накопичено вже значний пласт емпіричних досліджень, які почасти стали теоретичним узагальненням і мають гарну перспективу. їх підґрунтям виступає иереструктуризація суспільства, зміщення ак центів у суспільному житті, демократизація. Реальністю стали нечу- вана раніше політична, економічна та ідеологічна багатоманітність. Політична наука в сучасній Україні визначає громадянське суспільство як суспільство громадян із високим рівнем економічної, соціальної, політичної, культурної і моральної властивостей, яке спільно з державою утворює розвинені правові відносини: суспільство рівноправних громадян, яке не залежить від дер 442 Луганск 2004 ясави, але взаємодіє з нею заради суспільного блага (1).\nURI (Уніфікований ідентифікатор ресурсу): http://ir.duan.edu.ua/handle/123456789/1138\n2004.FR12.pdf 1.02 MB Adobe PDF Переглянути/Відкрити


Невідомі напали на журналіста з Миколаєва Олександра Влащенка: фото і відео - Кримінальні новини України - 24 Канал\n12:49, 1 грудня 356 Читать новость на русском\nФото журналіста Олександра Влащенка після нападу / novosti-n.org\nПісля цього Влащенко розповів, що після балончик, його кілька разів ударили кулаком в обличчя. Скільки було нападників – чоловік не пам'ятає, повідомляє "Новости-N". Нічого з грошей та речей потерпілого не зникло.\nДо теми: Напади на активістів: чи змінилася ситуація з приходом нової влади\nДо журналіста приїхала "швидка". Медики діагностували у Влащенка ураження невідомою речовиною слизових оболонок очей, порожнини рота і трахеї, а також травму нижньої губи. Остання травма вимагає хірургічного втручання.\nЖурналіст Влащенко після нападу / Фото "Новости-N"\nУ поліції Миколаївщини повідомили, що отримали повідомлення про напад від самого журналіста. Правоохоронці відкрили справу про умисне легке тілесне ушкодження. Зараз поліція приводить слідчі дії, розшукує нападників та з’ясовує всі обставини та мотиви злочину.\nДивіться відео про напад на журналіста у Миколаєві:\nЦе не перший напад на Влащенка\nУ жовтні 2012 року на Влащенка було скоєно розбійний напад. Під час інциденту журналіст зазнав кульового поранення в голову з пневматичного пістолета. Кулю досі не витягли, адже вона застрягла глибоко в тканинах мозку.\nТоді правоохоронці знайшли нападників. Їх засудили до тривалих термінів ув’язнення.\nУ вересні 2014 року Влащенка викрали невідомі. Йому одягли на голову мішок, силою заштовхали в авто і вивезли за місто. Там журналіста утримували близько 5 годин, допитували, погрожували вбивством.\nПісля інциденту чоловік написав заяву в правоохоронні органи, однак нападників так і не знайшли.\nТеги: ЗМІ Новини України Кримінальні новини Поліція Журналісти Новини Миколаєва\nМихайло Года 835\nЕль Мюрид 1389


Добре прокачані грудні м’язи – мрія багатьох чоловіків, адже вони незмінно привертають захоплені жіночі погляди, а їх власникові додають впевненості у власній неперевершеності.\nАле нерідко трапляється так, що чоловік регулярно і старанно виконує всі вправи на грудні м’язи, але бажаного ефекту ніяк не може досягти. У цьому випадку варто розібратися з технікою виконання вправ і режимом занять.\nГрудні м’язи діляться на три відділи: верхній, середній (центральний) і нижній. Для кожного з цих відділів існують свої вправи, виконання яких забезпечить рівномірний і гармонійний розвиток грудного м’яза.\nЧи можна накачати грудні м’язи в домашніх умовах?\nЯкщо людина збирається стати професійним бодибилдером, то домашніх занять йому буде недостатньо. Якщо ж спортсмен хоче зробити своє тіло привабливим і прокачаним, то можна обійтися і домашніми тренуваннями, які мають кілька істотних мінусів.\nПо-перше, далеко не всі можуть встановити вдома спортивні тренажери, необхідні для якісної роботи над грудними м’язами. По-друге, в домашніх умовах, як правило, простір обмежує амплітуду вправ, а також кількість кисню. Ну і, по-третє, істотним мінусом домашніх тренувань можна вважати відсутність тренера. Дуже важливо, щоб обізнана людина стежив за технікою виконання вправ і промовляв всі їхні нюанси. Тоді значно підвищується ефективність занять, а ризик отримання травми зводиться до мінімуму. І все ж, якщо можливість відвідувати тренажерний зал відсутня, можна займатися і вдома, розібравшись з усіма тонкощами вправ.\nГоловні правила прокачування грудних м’язів\n1. М’язова маса буде збільшуватися тільки в тому випадку, якщо навантаження буде постійно зростати. Тому з часом потрібно збільшувати не тільки вага штанги, а й кількість підходів. На такий стрес м’язи будуть відповідати своїм зростом, а для цього необхідно забезпечити організм повноцінним харчуванням.\n2. Качати різні області грудних м’язів треба рівномірно, тоді фігура виглядатиме пропорційно.\n3. Необхідно давати відпочинок м’язам. За одну добу м’язи, отримавши колосальні навантаження, просто не встигнуть відпочити. Щоденні виснажливі заняття не принесуть належного ефекту, адже м’язи ростуть під час відпочинку. Якщо ж відпочинку їм не давати, то й рости м’язам, буде просто ніколи. Тому оптимальним варіантом буде проведення занять 2 рази на тиждень, а кількість підходів ndash; не більше 8-10 разів.\nНайбільш ефективні вправи для накачування грудних м’язів\nЖим штанги з положення лежачи. Це одне з базових вправ, яке, разом з тим, дає дуже хороший ефект у розвитку поверхневих і внутрішніх груп м’язів. Для виконання вправи необхідно лягти на лаву, зняти зі стійок штангу, опустити її до торкання до грудей, а потім підняти у вихідне положення. Виконуючи, широкий хват, можна максимально навантажити м’язи грудей, але найширші м’язи задіюються менше, а трицепс тут практично не буде працювати. Середній хват задіє всі м’язи однаково, а вузький хват змусить добре працювати трицепси. Якщо хоча б зрідка міняти хват, то всі групи м’язів будуть добре опрацьовуватися. Жим на похилій лаві. Методика цієї вправи відрізняється від попереднього лише тим, що лаву тут слід встановити під кутом 30-40 градусів до горизонтальної площини. Така вправа добре опрацьовує передню головку плечової м’язи і верхні грудні м’язи. Розводка з гантелями. Вправа задіє верхні і зовнішні частини грудей, а трицепс тут майже не навантажується. Для виконання необхідно лягти на горизонтально розташовану лаву і взяти в руки гантелі. Руки зігнути в ліктях і, не випрямляючи їх, виконувати рухи у напрямку зі сторін до середини. Віджимання. На початку це можуть бути звичайні віджимання, які потім можна ускладнити, виконуючи їх зі стрибками, або з ударами при стрибку. Якщо розводити руки широко, то буде навантажуватися середня частина грудних м’язів, а якщо притулити руки до корпусу, то навантаження буде йти на передню частину плеча, верхню частину грудей і трицепс. Віджимання на брусах. Ця вправа добре прокачує зовнішню і нижню частину грудей. Для його виконання необхідно змістити ступні трохи вперед тіла, а голову нахилити вперед так, щоб підборіддя торкався до грудей. Щоб виконувати вправу з максимальним навантаженням, потрібно розводити лікті в сторону з найбільш можливою амплітудою. Виконуючи підйом, необхідно рухатися повільно, цілком випрямляючи ліктьові суглоби. Опускатися ж потрібно плавно, без ривків і максимально низько.\nРуки під час занять потрібно плавно стискати і різко розтискати. Чим вище будуть підніматися руки під час виконання жиму або віджимань, тим більшою мірою задіюється верхній відділ м’язів грудей. Якщо під час віджимань тримати ноги вище голови, то це дасть більший ефект від занять. Важливий елемент виконання вправ ndash; подих. Завжди слід робити видих під час найбільшого зусилля, а вдих в процесі розслаблення.\nДім та сім'я, Порадияк качати разлічник групи м'язів


Віктор Погуляй: Дякую, Києве мій! - ВІРШ, Вірші, поезія. Клуб поезії\nСайт поезії, вірші, поздоровлення у віршах :: Віктор Погуляй: Дякую, Києве мій! - ВІРШ\nДякую, Києве мій!\nДякую, Києве мій золотоверхий За те, що в тебе таке чуйне серце, За те, що об’єднав усіх в одну родину – Борців за європейську Україну В своєму серці! Ти нам допомагав стояти прямо, І барикади звів біля «Динамо», Ти зігрівав нас кавою та чаєм з бутербродом, Бо всі кияни, як завжди, з народом, Тим більш – на герці! Ми встояли в пекельній боротьбі, Сушили мокрий одяг на собі, Старі й малі кияни, бурмочучи прокляття, Несли каміння й шини для багаття... Аж руки здерті! Пролита кров Небесних Вояків, Немов жертовна дань старих волхвів, Враз окропила пагорби і вулиці столиці, Людей і їхні душі, мов із криці... Немає смерті! Низький уклін полеглим у боях, Киянам всім, що побороли страх, І прийняли, як рідних, у себе патріотів, Синів і дочок від усіх народів В своєму серці!\nдата надходження: 17.07.2014 16:03:52\n© дата внесення змiн: 17.07.2014 16:03:52\nArthur, Юля Гармаш, Данила М, Вікторія Т., laura1, @NN@, Олександр Деркач\nlaura1, 22.08.2014 - 19:21\nВікторія Т., 19.07.2014 - 01:02


Мораль з точки зору філософії. Реферат – Освіта.UA\nOsvita.ua Вища освіта Реферати Філософія Мораль з точки зору філософії. Реферат\nМораль з точки зору філософії. Реферат\nУ рефераті розглянуто поняття про мораль, її складові. Описано первісні форми моралі. Розглянуто взаємодію моралі та звичаїв\nПоняття про мораль, її складові. Етимологічно термін «мораль» походить до латинського слова «mos» (множина «mores»), що позначає «вдача». Інше значення цього слова - закон, правило, розпорядження. У сучасній філософській літературі під мораллю розуміється моральність, особлива форма суспільної свідомості і вид суспільних відносин; один з основних способів регуляції дій людини в суспільстві за допомогою норм.\nіндивіда і суспільства;\nОб'єктивність підстави саме і дозволяє особистості самостійно, у міру власної свідомості, сприймати і реалізовувати суспільні вимоги, приймати рішення, виробляти для себе правила життя й оцінювати що відбувається. Тут устає проблема співвідношення волі і необхідності. Правильне визначення загальної підстави моралі ще не означає однозначного виведення з нього конкретних моральних норм і чи принципів безпосереднього проходження індивіда «історичної тенденції». моральна діяльність включає не тільки виконання, але і творчість нових норм і принципів, перебування найбільш відповідаючих сучасності ідеалів і шляхів їхнього здійснення.\n1. Моральна діяльність – найважливіший компонент моралі, що виявляється у вчинках. Учинок, чи сукупність учинків, що характеризує поводження особистості, дає представлення про її справжню моральність. Таким чином, тільки діяльність і реалізація моральних принципів і норм дають особистості право на визнання в неї справжньої моральної культури. Вчинок у свою чергу містить три компоненти:\nМотив, - морально усвідомлене спонукання зробити чи вчинок же мотивація, - сукупність мотивів, що означає перевагу тих чи інших цінностей у моральному виборі, індивіда здійснюючого вчинок. Наприклад, ...Два приятелі, працівники Кисневого заводу, сиділи у випарника. Стояло жарке літо. Один з них сказав: «Добре б зараз остудитися!». Інший швидко відвернув заслінку, у результаті чого що сказав, був заживо заморожений, що вирвалися парами кисню ... Здавалося б, у даному випадку немає прямих спонукань до здійснення злочину, і тут злочинний результат не збігається з мотивами і цілями дії. Тут мотивація, є на перший погляд, неадекватної зробленому діянню. Це діяння, скоріше можна назвати безмотивним, однак «згорнутість мотиву», його ситуативна обумовленість не означає його відсутності. У даній імпульсній дії не було злочинної мети і відповідного мотиву, але тут спрацювала стереотипна готовність діяти легковажно, бездумно, під впливом окремих ізольованих представлень …\nРезультат,– матеріальні чи духовні наслідки вчинку, що мають визначене значення.\nОцінка навколишніми, як самого вчинку, так і його результату і мотиву. Оцінка учинку виробляється в співвіднесенні з його соціальною значимістю: його значенням для тієї чи іншої людини, людей, колективу, суспільства і т.д.\nОтже, учинок ця не всяка дія, але дія суб'єктивна мотивоване, що має для кого-небудь значення і тому зухвале до себе визначене відношення (оцінку). Учинок може бути моральним, аморальним чи позаморальним, але, проте, що піддається оцінці. Наприклад, ... підняти підрозділ в атаку морально, але якщо атака безрозсудна і приведе до безглуздої загибелі, те цей учинок не тільки аморальний, але і злочинний.\nМоральна свідомість завжди аксиологічно, тому що в кожнім своєму елементі воно укладає оцінку з позиції виробленої системи цінностей і спирається на визначену сукупність моральних норм, зразків, принципів традицій і ідеалів. Моральна свідомість як система оцінок зі знаками чи плюс мінус, відбиває дійсність крізь призму схвалень і осудів, через протилежність добра і зла, відношення і діяльність, наміри - ці категорії в питаннях етики мають першорядне значення. Аристотель, вперше в європейській етиці всебічно розглянув поняття «намір», розумів його саме як підставу чесноти і свідомо протиставляв, відрізняв від волі і представлення («Никомахова етика», книга III, р.4, 5, 6, 7).\nНамір не має справа з тим, що неможливо здійснити, а спрямовано на те, що у владі людини, воно стосується засобів досягнення мети (не можна сказати: я маю намір бути блаженним) на відміну від волі взагалі, яка може мати справа з неможливим (бажання безсмертя, наприклад), і направляти на те, що поза нашою владою (бажання перемоги тому чи іншому атлету в змаганні), стосується цілей людини. Раціональне зерно думки Аристотеля, відповідно до якої намір стосується засобів, а воля - цілей людської діяльності, полягає в тому, що змістом наміру можуть бути, як правило, мети здійсненні, реальні, узяті в єдності з засобами їхнього досягнення.\nНамір також не є представлення. Перше завжди практично орієнтовано, виділяє у світі тільки те, що у владі людини, друге простирається на усіх: і на вічне, і на неможливе; перше розрізняється добром і злом, друге - істинністю і хибністю; перше є вказівка до дії, говорить про те, чого домагатися і чого уникати, що робити з предметом; друге аналізує, що таке сам предмет і чим він корисний; перше хвалять, коли воно погодиться с боргом, друге - коли воно істинно; перше стосується того, що відомо, друге того, що нам невідомо. До того ж, завершує свою порівняльну характеристику Аристотель, кращі наміри і кращі представлення зустрічаються не в тих самих людей. Власна істотна ознака наміру Аристотель вбачає в тім, що йому передує попередній вибір, зважування мотивів, під якими він насамперед розуміє різну роль розуму, що спонукує, і задоволень: « Воно є щось, що обирається переважно перед іншими».\nПервісні форми моралі\nРеально ми бачимо, що вже в первісному людському колективі в міру його виходу за межі загально-біологічних детермінант поведінки — інстинктів стадності, збереження виду, материнського інстинкту — починає утверджуватися і розгалужуватися система власне нормативної регуляції життя, тобто такої, що в той або інший спосіб звертається до людської свідомості.\nНабуваючи інколи у своїх конкретних проявах уже цілком осмисленого характеру, ці первісні поведінкові норми являють разом з тим приклади такої жорстокості, такої цілісності й всеосяжності тиску на людського індивіда, подібні до яких ми навряд чи знайдемо в усій подальшій історії людства. В примусовості цих норм синкретично (нерозчленовано, до майбутнього розмежування) поєднувався вплив магії, звичаю, міфу, а також того, що в пізніші часи дістало назву моралі, — недарма в літературі інколи йдеться про «мононорми» первісного життєустрою.\nСтимулююче значення цієї категоричної заборони сумнівів не викликає — прогрес в усвідомленні завдяки їй усієї системи кревних зв'язків, досягнення більшої згоди й співробітництва в межах родової спільності, нарешті, загальне зростання на цьому тлі людської свідомості говорять самі за себе. Але чому була введена сама ця заборона?\nГіпотез щодо цього існує чимало, але безсумнівних серед них поки що нема. Якщо, скажімо, виходити з ідеї про шкідливість кровозмішення для нащадків, то як могли про це знати первісні люди, для яких був загадкою зв'язок між статевим актом і народженням дитини? На сьогодні існують психоаналітичні, семіотичні, економічні (боротьба за жінку як робочу силу) та інші пояснення цього воістину поворотного пункту в історії людської моральності. Можливо, втім, що саме тут ми стикаємося з тією межею, на якій в соціальну й культурну історію моральності втручаються більш загальні антропологічні та буттєві чинники.\nВ будь-якому разі в процесі становлення специфічних форм моральної регуляції важливим виявляється сам механізм дії табуаційної заборони. З одного боку, ця заборона діє на людину всеохоплюючим і невідворотним чином. 3. Фрейд у книзі «Тотем і табу» описує випадок, коли запальничка маорійського вождя одного разу призвела до загибелі кількох чоловік з його племені.\nВождь свою запальничку загубив, а ці люди знайшли її й почали нею користуватися. Коли ж вони дізналися, кому ця запальничка належить (а всі речі вождя табуйовані), то вмерли від жаху. Відомо багато подібних прикладів. Так, здорова людина могла вмерти наглою смертю, дізнавшися, що поснідала їжею вождя, тощо.\nСаме з розвитком господарства й торгівлі, утвердженням нових соціально-економічних засад, що підривали замкненість традиційних родоплемінних колективів, формуванням власне суспільних станів і класів, появою держави, що закріплює і каталізує всі ці процеси, — виникає потреба в становленні якісно різних способів регуляції людського життя, вже не пов'язаних з єдиним родовим або племінним центром.\nВ цій останній сфері виникає й утверджується право, тобто система соціальних норм та відносин, додержання яких забезпечується силою і авторитетом держави. Як відомо з історії, перші системи права утворювалися звичайно шляхом відбору і санкціонування традиційних, спонтанно сформованих звичаїв («звичаєве право»), загальнообов'язкових релі-і гійних норм тощо. Згодом, однак, у процесі розвитку права дедалі більшою мірою починає виявлятися його власна якісна специфіка, власні системні ознаки. Поряд із правом виділяється, набуває специфічних рис і мораль.\nТермін «інститут» (від лат. institutum — устрій, установа) вживається в сучасній соціології у двох дещо відмінних значеннях.\nПо-перше, соціальним інститутом нерідко називають будь-яку історично усталену форму організації й регулювання суспільного життя; у цьому розумінні мораль, звичайно, є одним з інститутів, так само як звичай, наука, мистецтво та ін., — нарівні з інститутами власності, поділу праці, успадкування тощо.\nПо-друге, однак, інститут постає саме як «установа», що має певну опредметнену форму й цілеспрямовано створена для поєднання індивідів і регуляції їхніх дій у межах чітко окреслених функцій. Якщо виходити з такого визначення, мораль інститутом не є (так само як звичай, мистецтво тощо), і моральну регуляцію неможливо вважати регуляцією інституціональ-ною. Цим вона передусім і відрізняється від правової регуляції, здійснюваної владою та авторитетом такого потужного й безсумнівного соціального інституту, як держава.\nПодібно до моралі, звичаї також складаються спонтанно в житті конкретних людських спільнот. Порівняно з правом і мораллю звичаї найглибше вкорінені в первісному синкретизмі, в давній історії людства. Ми не можемо говорити про первісне право, але про первісні звичаї — цілком.\nСаме звичаї, хоча це не завжди усвідомлюється, є найбільш глибокою і масовою формою регуляції й нашого сьогоднішнього життя — в переважній більшості випадків, спілкуючись із людьми, реалізуючи свої цілі тощо, ми діємо, спеціально не розмірковуючи над цим, просто так, як це заведено, як це звично для нас і тих, хто нас оточує. Це стосується як повсякдення, так і свят, урочистостей тощо. Лише стикаючися з неординарними ситуаціями й проблемами, різного роду несподіванками, ми мусимо відступати від звичайної — звичаєвої — колії й шукати нетривіальних шляхів, зокрема й у галузі моралі.\nНа відміну від цього мораль ґрунтується на дещо іншій засаді, від людини вона вимагає: роби так, як мусять робити всі! Отже, перед тим, як учинити щось, я маю щонайперше спитати себе не про те, як повівся би на моєму місці мій сусід або прадід, а про те, чого в даній ситуації вимагає від мене мій обов'язок. Таким чином, мораль у порівнянні зі звичаєм вводить принципову відмінність між сущим і належним, між тим, що було й є, і тим, що має бути.\nПрецедент для неї вже не є кінцевим виправданням будь-якого вчинку або утримання від нього. Як зазначав творець етики категоричного імперативу І. Кант, навіть якщо б я знав, що за всю історію людства ніхто ще не виконав свій обов'язок належним чином, це не звільнило б мене від необхідності свій власний обов'язок — виконати, виконати його тут і тепер. Адже ця моральна необхідність залежить не від емпіричних зв'язків і прецедентів, що їх я можу спостерігати в минулому, а лише від внутрішніх вимог самої сфери обов'язковості як такої.


В цій рубриці ми цитуємо письменників та мислителів, чиї твори належать до золотого фонду культури. Перечитуючи класиків, завжди знайдеш, над чим поміркувати...\nПоки готувався «американський» випуск «Отрока», на світ з’явилася нова книга Євгенія Гришковця. Під загадковою назвою «А.....а» приховане гучне ім’я величезної держави. Виявляється, що в автора, як і в редакції, назбиралося немало запитань до цієї країни-міфу. Втішившись із такого збігу, ми вирішили скорочено опублікувати один із найбільш вдалих фрагментів книги.\n— Воістину Воскрес! Хресним знаменням осяяли себе приречені на смерть у глухій темряві ізолятора. Розпухлі, побілілі губи цинготних, стікаючи кров’ю, прошепотіли слова обіцяного Вічного Життя... З переможним радісним співом про попрану смерть йшли ті, кому вона загрожувала щомиті, щосекунди...\nПрактично усі шлюби, навіть щасливі, — це помилка: в тому смислі, що обидва партнери напевне могли б підшукати собі більш годящих супутників життя. Але «справді рідна душа» — це той чи та, з ким тебе з’єднав шлюб. І сам ти практично не обираєш: життя й обставини зробили за тебе майже все.