▪ Станіслав Кульчицький 11 березня, 2018\nСтворюючи радянську імперію на уламках царської, більшовицькі вожді недорахувалися п’ятьох країн. Фінляндія, Польща, Литва, Латвія та Естонія спромоглися вислизнути з їхніх обіймів. За першої ж можливості, яка виникла в результаті укладення в 1939 році радянсько-німецького Договору про ненапад із таємним додатком у вигляді пакту Молотова — Ріббентропа, Кремль постарався повернути втрачені землі. Утім, два десятиріччя незалежності зміцнили державотворчий потенціал цих республік. А тепер вони й зовсім відсунулися від Кремля на\nЧи доречно порівнювати\nНатомість українці в добу визвольних змагань не змогли задовільно відповісти на виклик Кремля. З третьої спроби, зосередивши в Україні мільйонну армію, російський монстр поглинув її. Наслідки відчуваються й досі: триває четверта російсько-українська війна.\nМи скаржимося, що імперія, яка тримала Україну у своїх кордонах від середини XVII століття, поглинула вітчизняну історію, щоб сконструювати фейкову «тисячолітню» Росію — від перших Рюриковичів на пагорбах Дніпра. Але ж російсько-радянська історіографічна агресія не обмежувалася тільки цим. Вона множила на нуль героїв українського народу, які опиралися імперському поглиненню. Коли їх не вдавалося викреслити з національної пам’яті, російські бійці історичного фронту наділяли цих героїв непривабливими рисами, щоб вони не викликали захоплення в наступних поколінь. Найбільша увага була до трьох постатей різних епох: Івана Мазепи, Симона Петлюри й Степана Бандери. Такі визначення, як «мазепинець», «петлюрівець» і «бандерівець», стали формулою звинувачення для імперських каральних органів.\nЧитайте також: Андрій Руккас: На 1917 р. чорносотенці підготували на Правобережжі півмільйона проросійських «тітушок», здатних чинити погроми\nКомпаративістика — популярний серед істориків метод дослідження минулого. Вивчаючи здобутки державних діячів, які перебували в схожих історичних умовах, науковці чіткіше розуміють межу можливого в кожного з них. Стає зрозуміло, що ця межа часто залежала не від особистісних якостей діяча, а від об’єктивних обставин.\nЩоб визначити місце Симона Петлюри у вітчизняній історії, корисно придивитися, чому він програв єдиноборство з кремлівським Голіафом, тоді як військово-політичним лідерам таких істотно менших за територією і населенням країн, як Фінляндія та Польща, вдалося відстояти незалежність.\nКарл Ґустав Маннергейм і Юзеф Пілсудський народилися в одному році, Симон Петлюра був на 12 років молодшим. Вони походили з різних соціальних верств, мали різний життєвий досвід. Єдине, що об’єднувало всіх трьох, — це ті людські якості, які дали їм змогу стати на чолі національних держав у найкритичніший момент їх існування. Двоє з них, Маннергейм і Пілсудський, спромоглися всіма засобами, зокрема збройною силою, протистояти Кремлю. Третій програв це єдиноборство. Скільки разів доводилося чути або читати: не було в нас свого Маннергейма, не було Пілсудського!\nРізні стартові умови\nЗаслуги Пілсудського вражають. Він здобув перемогу в польсько-радянській війні 1920 року, яку можна назвати зіткненням Давида з Голіафом. Завдяки чудово організованій воєнній кампанії, що починалася під Варшавою, Польща перекрила п’ятимільйонній Червоній армії шлях у країни Західної Європи, які вже встигли демобілізувати війська після закінчення Першої світової війни.\nУкраїна в уявленні носіїв центральної влади від царів до вождів була територією, без якої Росія втрачала якості імперії. Імперському центру були життєво необхідними українська територія з її природними багатствами й розвиненою промисловістю\nКарлу Ґуставу Маннергейму довелося протистояти Кремлю в трьох фінсько-радянських війнах: у 1918, 1940 і 1941–1944 роках. У першому зіткненні він домігся утвердження незалежності Фінляндії. Під час другого країна програла війну, але спромоглася зробити недієздатним уже сформований маріонетковий уряд Отто Куусінена й здобула всесвітнє визнання своїм героїчним опором. Під час третього опинилася в стані війни з антигітлерівською коаліцією, але теж відстояла реальну незалежність.\nУ тому, що Симон Петлюра програв єдиноборство з Кремлем, свою роль відіграли об’єктивні обставини як міжнародного, так і внутрішнього характеру, сприятливі для перших двох історичних діячів і вкрай несприятливі для третього.\nХоча Фінляндія містилася неподалік імперської столиці, специфіка адміністрування включно з власним парламентом, митний бар’єр, мова, релігія та історична традиція завжди відділяли її від імперії. Коли остання почала розпадатися, фінляндський Сейм оголосив себе вищою владою в краї, створив крайовий уряд і в грудні 1917 року проголосив Декларацію незалежності. Через три тижні Раднарком визнав незалежність Фінляндії, але відразу ж сформував Червону гвардію, яка окупувала південну частину країни й проголосила Фінляндську Соціалістичну Робітничу Республіку. Тим часом Сейм організував національні збройні сили, поставив у січні 1918‑го на чолі їх генерала царської армії барона фон Маннергейма й уклав союзницький договір із Німеччиною. На початку квітня у Фінляндію на прохання її уряду увійшла німецька дивізія під командуванням Рюдіґера фон дер Ґольца, яка допомогла Маннергейму встановити контроль над усією територією країни. Після поразки Німеччини Фінляндія не мала проблем із визнанням своєї незалежності Антантою. Навпаки, Ліга Націй розв’язала на її користь спір зі Швецією щодо належності Аландських островів.\nЧитайте також: «Таємний щоденник Симона Петлюри»: фантастика від Олеся Янчука\nПід час війни Німеччина й Австро-Угорщина оголосили про намір утворити після укладення миру незалежну польську державу. З такою декларацією виступила й Російська імперія. Це означало, що питання про національну незалежність вирішувалося для Польщі позитивно незалежно від результатів Першої світової війни. Політичні діячі країни не помилилися, зробивши ставку на Антанту. Коли війна закінчилася, вони могли розраховувати на об’єднання в одній державі польських земель, які були поділені у ХVІІІ столітті між Росією, Австрією та Пруссією. У 1923-му Рада послів Антанти позбавила Східну Галичину статусу міжнародної території під тимчасовим управлінням польського уряду. Друга Річ Посполита перетворилася на одну з найбільших європейських країн із територією 388 тис. км2 і населенням 27 млн осіб. Від Росії до неї відійшло 267 тис. км2, від Австро-Угорщини — 77 тис. км2, від Німеччини — 44 тис. км2.\nФранція, яка в 1918-му стала панівною військово-політичною силою на континенті, була особливо зацікавлена в сильній польській державі. Вона сподівалася, що союзна їм Польща в наступній війні примусить Німеччину боротися на два фронти подібно до того, як це зробила союзна Росія у війні 1914–1918 років. За таких умов Юзеф Пілсудський міг ставити завдання відродити польську державу в кордонах, максимально наближених до кордонів Речі Посполитої XVIII століття.\nПілсудський розумів, що радянська Росія претендуватиме на поглинення Польщі, тим більше що державного кордону з підконтрольною Кремлю територією ще не існувало. Підтримка Франції, яка передала в його розпорядження сформовану з поляків на її території армію Юзефа Галлера, забезпечила Польщі успіх у польсько-українській війні 1918–1919 років. Масштабна підтримка Антанти й США допомогла їй розгромити Червону армію в 1920-му. Підтримуючи Польщу, її донори керувалися власними національними інтересами. Однак Пілсудський максимально використав сприятливу для своєї країни міжнародну ситуацію, щоб створити державу, кордони якої далеко виходили за межі її етнічної території.\nОцінюючи діяльність Симона Петлюри на чолі УНР, треба починати з того, як собі уявляв імперський центр цінність Фінляндії, Польщі та України. За Фінляндію та Польщу царська й білогвардійська адміністрації готові бути поборотися. Але вони розуміли, що утримувати Фінляндію та Польщу в імперському лоні може бути собі дорожче. Ніколай II не випадково готовий був визнати незалежність останньої після переможної війни з Центральними державами. А радянська Росія після визнання незалежності Фінляндії та невдалої спроби її радянізації більше не звертала на неї уваги аж до 1940 року. Червона армія була скерована на Польщу, тому що більшовицькі вожді мали намір поглинути не тільки цю країну, а й інші після неї: Німеччину, Угорщину, Італію.\nТим часом Україна в уявленні носіїв центральної влади від царів до вождів була територією, без якої Росія втрачала якості імперії. Імперському центру були життєво необхідними українська територія з її природними багатствами й розвиненою промисловістю, її багатомільйонне населення, навіть історичне минуле. Не дивно, що, відновлюючи імперію, більшовики звернули увагу найперше на Україну. Поглиненню її взимку 1917–1918 років перешкодили Центральні держави. Поглиненню взимку 1918–1919-го — комуністичні перетворення, з якими був категорично незгодний український народ. Коли збройні сили червоної Росії прийшли в Україну втретє в неймовірно великій кількості взимку 1919–1920-го, українці дістали право бути українцями, а не малоросами. Українська Радянська Республіка здобула конституційні державні права: спочатку як самостійна, а з 1923 року як союзна. Київська Русь почала розглядатися як спільна спадщина трьох східнослов’янських народів.\nСимон Петлюра очолив повстання проти створеного австро-німецькими окупантами гетьманського режиму, коли той втратив захист Центральних держав, які програли війну, а в грудні 1918 року — Директорію й 100-тисячну Армію УНР. Однак засновану в 1917-му й відновлену в 1918-му Українську Народну Республіку обклали ворожі армії по всьому периметру її кордонів. На заході це були польські війська, на півночі та північному сході — російські червоні, на сході — російські білогвардійські, на півдні — окупаційні війська Антанти. Воювати одночасно з усіма Петлюра не міг. Тим більше що його армія, яка складалася переважно із селянських повстанських загонів, катастрофічно танула. У січні 1919 року, напередодні здачі Києва радянським військам, у розпорядженні військового міністра УНР Олександра Грекова перебувала тільки 21 тис. бійців.\nКолапс української армії був спричинений не поразками на фронтах, а переходом багатьох селянських отаманів на бік Червоної армії. Російське селянство домоглося від більшовиків у 1918 році зрівняльного переділу орних земель. Тим часом українські політичні діячі не поспішали вирішувати аграрне питання на засадах «чорного переділу». Тому селянські загони більшовизувалися на очах без будь-якої присутності більшовиків. У результаті на більшій частині території України знову встановилася радянська влада. Директорія УНР і далі контролювала північно-західний регіон, але тільки тому, що в Кремлі на неї перестали звертати увагу. Решта території України стала ареною боротьби червоноармійців і білогвардійців.\nУ липні 1919 року Українська галицька армія була витиснута поляками за Збруч і об’єдналася з Армією УНР. Маючи тепер 80 тис. бійців, Симон Петлюра відвоював у червоних майже всю Правобережну Україну, але зустрівся з білогвардійцями. Війна з ними точилася аж до листопада 1919-го, коли УГА перейшла на бік Антона Дєнікіна. Маючи в розпорядженні не більш як 10 тис. бійців, Петлюра відступив до Кам’янця-Подільського. Всі ресурси боротьби були вичерпані, але голова Директорії УНР не бажав визнавати це. Останнім шансом був військовий союз із поляками ціною відмови від укладеного в січні 1919 року Акта злуки. Петлюра змушений був погодитися на кордони УНР, визначені фактичною дислокацією польських військ: до річок Збруч і Горинь.\nЗа укладення у квітні 1920-го Варшавського договору між УНР і Польщею Петлюру критикували за життя, критикують і тепер. Але договір дав йому можливість відновити армію та продовжити боротьбу з більшовиками. Проте його розрахунок на повторне повстання українських селян проти радянської влади, рівновелике повстанню влітку 1919-го, не виправдався. Тоді селяни зі зброєю в руках виступили проти насадження радгоспів і сільськогосподарських комун. Червона армія, яка частково складалася з місцевих загонів, що раніше воювали з німецько-австрійськими окупантами й гетьманською вартою, втратила боєздатність, і Україною заволоділи білогвардійці. Після поразок Антона Дєнікіна в московському поході Червона армія знову зайняла Україну. У резолюції «Про Радянську владу на Україні», яка визначила політичну лінію РКП(б)-КП(б)У в республіці після дєнікінської окупації, аграрна політика набула іншого вигляду.\nЛєнін запропонував, а VIII Всеросійська партконференція в грудні 1919-го затвердила такі заходи:\n— цілковита ліквідація відновленого Дєнікіним поміщицького землеволодіння з передачею земель безземельним та малоземельним селянам;\n— будування радгоспів у строго необхідних розмірах, зважаючи на життєві інтереси селянства;\n— полишення справи об’єднання в комуни та артілі на розсуд самих селян із суворим покаранням місцевої влади за будь-які спроби примусу.\nНавесні 1920 року українські селяни були задоволені новим земельним законом, який давав їм можливість здійснювати «чорний переділ». Антирадянські збройні виступи, викликані продрозверсткою, тобто довільною реквізицією селянської продукції, а також забороною вільного ринку, почалися тільки восени, коли радянсько-польська війна вже закінчилася.\nУ «Щоденнику» Сергія Єфремова під датою 27 червня 1924 року знаходимо такий запис: «Усі нарікають, ремствують, гризуться, клянуть і нишком ждуть… Петлюри! Справді, ця легенда найживучіша, і я її у всяких варіяціях чув, де тільки збереться два-три чоловіка: «Дурні були — не піддержали. Тепер каємось!».\nЯким може бути висновок, якщо порівнювати умови, у яких перебували й діяли лідери трьох національних держав, утворених у ході розпаду Російської імперії? Мабуть, тільки такий: Симон Петлюра витиснув із наявних історичних обставин усе, що можна було витиснути. Поставлені в українські умови, Карл Ґустав Маннергейм і Юзеф Пілсудський так само програли б боротьбу за незалежність своїх народів, як її програв Петлюра. Але, незважаючи на програш Петлюри, побутування терміна «петлюрівець» в історичній пам’яті народу засвідчує визнання його заслуг у національно-визвольній боротьбі. Таким самим визнанням із боку ворогів було його підступне вбивство 25 грудня 1926 року в Парижі.\nСвітова петлюріана досить велика, але суперечлива. Одні гостро критикують Симона Петлюру, інші некритично глорифікують. Наукова біографія цього політичного діяча з урахуванням історичних обставин, у яких йому доводилося діяти, ще не написана. У Києві біля колишньої резиденції Центральної Ради на Володимирській вулиці (Будинок учителя) роками залишається невикористаним місце, призначене для пам’ятника Симонові Петлюрі. Досі бринить у вухах: «Дурні були — не піддержали!».\nСимон Петлюра, радянське минуле, Кремль, Радянська імперія\nУ Мін'юсті назвали кількість політв'язнів, яких утримує РФ\nЗаступник держсекретаря США заявив, що вільна й економічно успішна Україна – це один з найбільших жахів Кремля


На Прикарпатті Служба кадрового забезпечення відсвяткувала 100-річчя — briz-info\nНа Прикарпатті Служба кадрового забезпечення відсвяткувала 100-річчя\nВчора, 30 липня, в обласному главку відомства відбулися урочисті заходи з нагоди 100-річчя кадрової служби МВС України, під час яких відзначили як пенсіонерів-кадровиків та кращих діючих працівників-кадровиків. Представники кадрового підрозділу управління та територіальних відділів і відділень отримали подяки ГУНП, ювілейні медалі «100 років службі кадрового забезпечення» та цінні подарунки.\n«Шановні колеги, вітаю Вас з професійним святом! Ми сьогодні відзначаємо 100-річчя кадрової служби МВС України. Безумовно і безперечно це знаменна дата. Нехай у ваших родинах завжди панують радість, достаток і злагода. Щастя вам і добра» - зазначив очільник поліції Івано-Франківщини Володимир Голубош.\nЗ нагоди свята Володимир Голубош нагородив ювілейною медаллю «100 років служби кадрового забезпечення» керівників кадрових підрозділів та колишніх керівників цієї служби – Петра Царенка, Інну Василів, Володимира Коваленка, Василя Кіцелюка, Андрія Бондюка, Сергія Берладіна та Володимира Марковецького.\nДо привітань долучився заступник начальника ГУНП в області Василь Кіцелюк, куратор служби кадрового забезпечення. Він підкреслив важливість роботи кадрів та подякував за службу, побажав легких робочих буднів, достатку та професійного зростання.\nКрім того, керівництво ГУНП та голова профспілкової організації атестованих працівників ОВС відзначили подяками, медалями «За відвагу та мужність» і цінними подарунками кращих діючих працівників кадрових підрозділів.\nНа Прикарпатті 500 господарств, які постраждали від повені, отримали допомогу


Video: На Закарпатті відкрито нове газове родовище\nНа Закарпатті відкрито нове газове родовище. Знаходиться воно у Великоберезнянському районі Закарпатської області, поблизу с. Тихий. Називається родовище – Лютнянське.\nПочаткові запаси газу відкритої свердловини – 390 млн. кубометрів. На даний момент добовий дебіт склав 58000 кубометрів при дослідженні свердловини на 6-мм штуцері. За попередніми даними ж фахівців УкрНДІгаз, перспективні ресурси газу тут 2,4 мільярда кубометрів.\nICTV / Ранок / На Закарпатті відкрито нове газове родовище / 11.09.2015 18:13


Ринок послуг Надвірнянського району у січні–липні2013 року\nГоловне управління статистики інформує. На ринку послуг району у січні–липні 2013 року працювало 35 підприємств (юридичнихосіб), основним видом діяльності яких є надання послуг. Обсяг реалізованих ними послуг для всіх споживачів склав 30,7млн.грн. Обсяг послуг, реалізованих населенню, становив4,2млн.грн. або 13,8% від загального.У структурі реалізованих послуг найбільшу питому вагу займали послуги вантажного автомобільного транспорту;комплексне обслуговування об’єктів; допоміжнадіяльністьу сфері транспорту; надання інших індивідуальних послуг; діяльність у сфері телевізійного мовлення.\nза січень–червень 2013року\nЛісогосподарськими підприємствами району, які мають в постійному користуванні землі лісового фонду, у січні–червні п.р. вироблено продукції, робіт та послуг лісового господарства у фактичних цінах (без ПДВ) на суму 28,0 млн.грн., що на 18,3% більше, ніж за відповідний період 2012р. Частка продукції лісозаготівель у загальних обсягах становила 96,7%.\nВід усіх видів рубок заготовлено 68,5 тис.м3 ліквідної деревини, у т.ч. від рубок головного користування – 44,6 тис.м3. У загальних обсягах ліквідної деревини, заготовленої лісогосподарськими підприємствами, на лісоматеріали круглі припадає 63,6% (43,6 тис.м3), дров’яну деревину для технологічних потреб – 30,7% (21,0 тис.м3), дрова для опалення – 5,7% (3,9 тис.м3).


Порошенко процитував рейтинг укр... - Конфликты и законы\nПорошенко процитував рейтинг української армії за даними розважального сайту\nОпубликовано 03.07.2018 14:11\nЯк пише Bellingcat, президент України Петро Порошенко, прагнучи продемонструвати прогрес Збройних сил України під його командуванням, процитував рейтинг, створений клікбейтовим сайтом військової тематики GlobalFirepower.com, який «не схвалений ніякими експертами, вченими, військовими або владою», повідомляє tsn.ua.\nТак, на сайті GlobalFirepower.com українська армія знаходиться на 29-му місці в «Рейтингу військової могутності за 2018 р».\nУ зверненні, яке показали по національному ТБ 8 травня, Порошенко назвав Global Firepower «авторитетним незалежним аналітичним центром» і привітав українських військових з входженням в «десятку найсильніших армій Європи».\n«У нас — восьме місце і перше — серед країн, що не входять в НАТО», - сказав президент.\nПравда, Порошенко не першим в Україні назвав Global Firepower «аналітичним центром». До цього найбільше українське англомовне ЗМІ Kyiv Post помилково назвало Global Firepower «незалежним американським експертним центром».\nТакож раніше у зверненні до випускників Національної академії Державної прикордонної служби Порошенко послався на той же «аналітичний центр», щоб проілюструвати переваги членства в НАТО для України.\nРаніше Global Firepower в якості авторитетного джерела про поточний стан української армії цитували Кабінет міністрів України (2017 р) і Міністерство оборони країни (в 2017 р і 2018 р).\nGlobal Firepower веде американський блогер і веб-підприємець Деніел Пучок, який також відомий сайтом weddingdresscreator.com та іншими інформаційно-розважальними порталами.\nЯк пише Bellingcat, Global Firepower — не «аналітичний центр», а сайт на військову тематику, де відкрито зазначено, що його контент «має історичну і розважальну цінність». Рейтинги військової могутності Global Firepower часто цитуються в різних ЗМІ, однак вони складаються далеко не настільки ретельно, як інші бази даних. Global Firepower тримає в секреті «унікальну формулу», яку застосовує для розрахунку рейтингів, проте стверджує, що ця формула залежить від «понад 55 різних факторів, що визначають рейтинг конкретної держави». При цьому на сайті мало інформації про джерела, методологію, редакції та експертів.\nЯк пише видання, Дакота Вуд, старший науковий співробітник оборонних програм «Heritage Foundation» і редактор «Індексу військової сили США», повідомив, що «дослідники можуть ставитися до Globalfirepower.com з ще меншою довірою, ніж до Вікіпедії». «Коли ми запитали про цей сайт Майкла Кофмана, співробітника Інституту Кеннана, що спеціалізується на безпеці та обороні, він зазначив, що «ніхто не сприймає рейтинг Global Firepower всерйоз», - повідомляє Bellingcat.\nРейтинги Global Firepower роками цитувалися в популярних статтях на Business Insider, а також у Forbes і Newsweek. «Ні в одній з цих статей цей ресурс не називали «аналітичним центром», як це зробив Порошенко», - пише Bellingcat.\nЯк і у випадку з Порошенком, ЗМІ та державні органи поза США часто неправильно характеризували Global Firepower. Наприклад, у 2018 р азербайджанський сайт Azernews.az назвав Global Firepower «американський рейтинговий центр». У 2013 р Міністерство закордонних справ Індії послалося на статтю, де цитується «дослідження» Global Firepower.


ЧАС ДОРОСЛІШАТИ, - Г. Друзенко | Антикорупційний портал\nЧАС ДОРОСЛІШАТИ, - Г. Друзенко\nАвтор: президент ПДМШ Геннадій Друзенко\nЧотири роки тому ми раптом відчули себе суб’єктом історії. Ми, the people of Ukraine, спромоглися поламати плани Януковича і Кремля. Ми виявились справними воїнами: виграли нерівний бій у кримінального клану в Києві і зупинили російську навалу на сході.\nАле відстояти право на державність - не значить перемогти. Ми досі не наповнили нашу державність змістом, заради якого варто було боротися і вмирати. Ми залишаємось в порочній парадигмі "людина для держави, а не держава для людини". Попри ріки крові, ми так і не догризли пуповиння, яке, неначе налигач, прив’язує нас до "совку".\nМи не дозволили перетворити Україну на малоросійську губернію, але плещемо в долоні, коли вона щодня перетворюється на модерну колонію: сировина і мізки широкою рікою пливуть на Захід, натомість кредити МВФ, товари з високою доданою вартістю та виробництво, що потребує некваліфікованої праці, - в Україну.\nРаптом, на четверту річницю революції, якою захоплювалось півсвіту, ми опинилися у майже замкнутому колі недружніх держав.\nНаші вчорашні адвокати перетворились на прокурорів; вчорашні друзі-сусіди затято блокують наші ініціативи в НАТО та ЄС; на території вчорашніх союзників, які стали майданчиком для "мінського формату", серед біла дня викрадають наших громадян; з президентом Молдови у очільника української держави взаємна алергія, а з Росією - неоголошена війна. Схоже, на черзі Грузія, з громадянами якої українська влада поводиться точно так, як "орли Захарченка" поводились з протестувальниками чотири роки тому.\nМи бачимо, що напівміри у боротьбі з корупцією, що наївно оголошена головним ворогом реформ, схожі на боротьбу з грипом торішніми антибіотиками, до яких мутований цьогорічний штам давно адатпувався. Чи як класова боротьба за вченням Сталіна: чим більше антикорупційних органів, тим більше навколо корупціонерів-ворогів.\nМи бачимо, що ракурс подання та інтерпритацію новин майже будь-яким впливовим медіа можна заздалегідь вгадати, знаючи, якому олігарху воно належить.\nВже майже напевно можна стверджувати, що результат наступних виборів визначатиме популістська риторика про пенсії та субсидії, а не чесна дискусія про нові технології та створення умов для розвитку креативного класу.\nМожна продовжувати, але чи потрібно? Хмар на осінньому небі і так не бракує...\nЩо ж пішло не так?\nДумаю, сьогодні очевидно, що наша революція, яка по факту стала дворцовим переворотом, та (давно вже окопна) війна за незалежність так і не народили нову контреліту. Не створили матрицю людей, що поділяють альтернативні до нинішньої влади цінності і спроможні ефективно взаємодіяти. Ані військові, ані церкви, ані "громадянське суспільство", ані бізнес-середовище не спромоглися народити українську "Solidarność".\nТому наразі (принаймні поки чинна влада - на відміну від попередньої - не проявляє ознак демонтажу української державності як такої) немає сенсу робити нову революцію - вона приречена стати лише черговим дворцовим переворотом. Зміняться лише прізвища - не правила гри, традиції та парадигми. А змінювати прізвища набагато правильніше на виборчих дільницях, а не у вуличних боях.\nМи знову на марафонській дистанції. Бо наше завдання - не виправити баги у "вінді", а написати альтернативну систему. Але для цього слід насамперед второпати, що її не можна просто скопіювати з НАТО, ЄС, США чи кого ще там.\nІнфантильність - намагання калькувати поведінкові моделі батьків і з заздрістю приміряти стрій старшої сестри чи брата. Дорослість - це коли розумієш, що твоє життя неповторне, воно твоє і тільки твоє. Поради сусідів і допомога друзів - це добре, але вирішувати, як жити, і відповідати за свої рішення нам і тільки нам.\nСаме за цей шанс подорослішати і зажити нарешті власним розумом, поклала життя Небесна Сотня на Майдані і досі кладе - небесна дивізія на Донбасі.\nІ хто б що б не казав, ці жертви недаремні, якщо ми використаємо шанс нарешті подорослішати, який вони дарують нам ціною свого життя.\nЗ нагоди Міжнародного дня підтримки жертв злочинів\n"Справа Амосової" та принцип університетської автономії\nПро явний договірняк ГПУ та Колобова\nТретя річниця теракту в Харкові: пам’яті Данила Дідика


Громада з Кіровоградщини подала позов до суду на ЦВК | Перша електронна газета\nГромада з Кіровоградщини подала позов до суду на ЦВК\n31.10.2016 10:07 Політика\nУ четвер, 27 жовтня, Окружний адміністративний суд м. Києва зареєстрував позов Помічнянської міської ради проти ЦВК, оскільки комісія вже вдруге відмовила їм у проведенні виборів ОТГ (об’єднаної територіальної громади).\nПомічнянці вимагають визнати протиправною та скасувати постанову ЦВК про відсутність правових підстав для призначення ЦВК перших виборів у Помічнянській об’єднаній територіальній громаді, а також зобов’язати ЦВК призначити вибори депутатів та голови громади й оголосити виборчий процес.\n«Двічі протягом року ЦВК відмовила нам у проведенні перших виборів у Помічнянській ОТГ, – розповідає заступник Помічнянського міського голови Ніна Семашко. – Свою відмову ЦВК мотивувала тим, що нібито відсутні правові підстави, оскільки у нас суміжні межі районів – ми, місто Добровеличківського району, а приєднуємо село з Новоукраїнського. Хоча у законодавстві є механізм проведення таких виборів – Закон «Про добровільне об’єднання громад» дозволяє це робити. Перший раз нам відмовили 13 лютого, другий – 7 жовтня.\nМи вважаємо дії ЦВК незаконними і такими, що порушують наші виборчі права. ЦВК давно вже втратила свою легітимність, оскільки термін повноважень 12 з 15 членів комісії закінчився ще у червні 2014 року. І ось ці 15 людей гальмують нам реформу, якої люди вже чекають рік і від якої очікують позитивних змін. Ми готові реалізовувати реформу місцевого самоврядування і не бачимо для цього жодних законодавчих перешкод. Наше конституційне право обирати і бути обраним порушене».\nЧитайте також: Коли зійде щаслива зірка Помічної?


Циклова комісія гуманітарних і соціально-економічних дисциплін училища (спочатку загальноосвітній відділ) нині нараховує 11 штатних викладачів, які забезпечують оволодіння студентами знаннями відповідно до програми загальної середньої освіти, а також основами суспільних наук. Молоді музиканти окрім диплому молодшого спеціаліста отримують атестат про повну середню освіту, що обумовлює можливість продовжити навчання у вищих навчальних закладах різного профілю. Організація навчального процесу забезпечує всебічний розвиток молоді, формує навички самостійної та пошукової роботи.\nФОТО: Л.С.КОВПАК – голова циклової комісії у 1970-80-х роках\nЦиклова комісія рахує час своєї діяльності з початку заснування училища. Серед її педагогів було немало яскравих особистостей, котрі запам’яталися як віддані своїй справі педагоги-ентузіасти. І насамперед потрібно зазначити ім’я найбільш продуктивного завідуючого – Людмили Сергіївни Ковпак. Вона представляла тип високоерудованого у питаннях історії, політики, культури та мистецтва викладача, була небайдужою до справи виховання молоді людиною. Завдяки її починанням в училищі активно працював клуб любителів поезії, проводились тижні літератури, влаштовувались численні літературно-театралізовані композиції, які запам’яталися багатьом випускникам Черкаського музичного училища 1970 – 80-х років.\nКолектив циклової комісії гуманітарних і соціально-економічних дисциплін шанує вагомий вклад ветеранів, які значну частину свого життя і творчих сил віддали розбудові Черкаського музичного училища.\nВикладач французької та німецької мови Спільніченко Г.П. докладала чимало зусиль для налагодження мистецьких контактів училищної молоді з їх ровесниками за рубежем у рамках діяльності «Клубу інтернаціональної дружби». Над поглибленням рівня суспільно-історичної свідомості студентів наполегливо працювали М.В.Савченко та Л.Г.Гвоздь. Як організаторів численних спортивних змагань та тренерів, котрі вели студентів Черкаського музичного училища до перемог на олімпіадах міського і обласного рівня, пам’ятають М.Б.Святченка і Р.С.Петрова. Особливо слід згадати про подружжя Ірину Павлівну та Сергія Кириловича Самар. Працюючи в училищі, вони не лише доступно і ясно пояснювали молодим музикантам точні науки, але і заклали фундамент матеріального забезпечення фонотеки, яка і нині служить новим поколінням в опануванні музичних скарбів, забезпечує потреби самопідготовки у царині музичної літератури. На цей час активно працюють ветерани: В.С.Малик – викладач англійської мови, яка свого часу як голова профспілкової організації багато піклувалася про виробничі та побутові інтереси педагогічного колективу училища; Р.С.Петров – викладач фізвиховання; М.М.Попов – викладач української мови та літератури, Л.М.Бондаренко – викладач історії та соціально-філософських наук.\nФОТО: ВЕТЕРАНИ ЦИКЛОВОЇ КОМІСІЇ ГУМАНІТАРНИХ І СОЦІАЛЬНО-ЕКОНОМІЧНИХ ДИСЦИПЛІН\nФОТО: І.П.САМАРА стала першою серед викладачів, котра проклала студентам Черкаського музичного училища шлях до інформаційних технологій. А каталог музичних аудіонадходжень фонотеки, який вона склала з надзвичайною ретельністю, і до цього часу вірно служить молодим музикантам та їх наставникам\nФОТО: Засідання клубу інтернаціональної дружби веде Г.П.СПІЛЬНІЧЕНКО (1987)\nФОТО: Урок історії веде викладач М.В.САВЧЕНКО\nФОТО: Життєвий шлях викладача англійської мови В.С.МАЛИК тісно пов’язаний з долею Черкаського музичного училища. Чимало сил вона поклала на посту голови училищної профспілкової організації, як очільник циклової комісії, як завідувач кабінету іноземних мов. Однак найзначніший її вклад – це створення і оформлення експозиції музею училища. Тут зібрані цікаві матеріали про мистецькі набутки нашого краю, фотодокументи і письмові свідчення, у яких закарбувалася історія та звершення рідного навчального закладу. Музей служить прекрасним засобом пробудження і зміцнення любові студентів до своєї alma mater.\nФОТО: Дівоча команда Черкаського музичного училища з баскетболу.\nТренер – Р.С.ПЕТРОВ\n(Середина 1970-х рр.)\nФОТО: Про походи вихідного дня (вилазки до лісу) з приємністю згадують студенти усіх часів. Так започатковувалася сучасна училищна традиція проведення Днів здоров’я… Разом зі студентами середини 1970-х років викладач фізкультури Р.С.ПЕТРОВ (стоїть 4-й ліворуч), поруч – О.В.МЕНЬШЕНІН (тоді – комсорг училища, нині – заступник директора з господарської частини), заступник директора з виховної роботи М.М.ПОПОВ (стоїть 3-й праворуч, нині – викладач української мови і літератури). Серед студентів Т.Л.ГУК (сидить 4-а ліворуч) – нині- голова циклової комісії\nРазом із Л.С.Ковпак укорінював музично-театральні традиції викладач української літератури М.М.Попов, який свого часу керував діяльністю театральної студії. Чимало студентів, пройшовши його «театральні інститути» завдячують Миколі Миколайовичу тим, що стали відчувати себе більш впевнено у складному світі сьогодення.\nВистава «Створення світу»\n(режисер – М.М.Попов,\nФОТО: Театралізований монтаж сцен роману «Війна і мир» Л.Толстого, «артисти»: князь Волконський – А.Кравченко, Наташа Ростова – О.Мельниченко (постановник – Л.С.КОВПАК, 1986) ФОТО: Учасники вистави за повістю М.Гоголя «Сорочинський ярмарок»\n(постановник – Л.С.КОВПАК, кінець 1980-х)\nПринцип сузір’я муз, коли краса класичної музики виявляє себе ще більш яскраво в оточенні високої поезії і художньої дії, об’єднував усі проведені Л.С.Ковпак та М.М.Поповим мистецькі заходи. Захоплення театром і літературою полонили чимало чутливих молодих людей. І це, поза всяким сумнівом, природно, бо здавна поезія, пантоміма і музика – вихованки давньогрецьких муз Полігімнії та Евтерпи – йдуть по світу як рідні сестри. Серед випускників Черкаського музичного училища є такі, хто не без животворного поштовху від захоплення літературно-театральною діяльністю реалізували себе на ниві театру і словесності. Як приклади – Сергій Проскурня – відомий вітчизняний театральний режисер; заслужений артист України Юрій Рудченко, котрий після закінчення театрального інституту присвятив себе артистичній справі (відома його роль композитора О.Бородіна у фільмі «І в звуках пам'ять відгукнеться» кіностудії ім. О.Довженка); Тетяна Гук – викладач української мови і гуманітарних дисциплін у рідному училищі, Олена Буєвич – талановита поетеса, одна із найвідоміших черкаських журналістів, Лариса Завгородня – кандидат філологічних наук, доцент, завідувач кафедри видавничої справи редагування і теорії інформації Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького, Ольга Стельмашевська – відомий столичний театральний критик.\nУ минулому випускник циклової комісії струнних інструментів Черкаського музичного училища, а зараз відомий музично-театральний режисер Сергій ПРОСКУРНЯ під час зустрічі зі студентами училища і міжнародним постановочним колективом оперети Й.Штрауса «Циганський барон» (2009)\nТалановита поетеса і відома черкаська журналістка Олена БУЄВИЧ написала не одну цікаву статтю про Черкаське музичне училище, де вона свого часу опановувала майстерність фортепіанного виконавства\nНині посаду голови циклової комісії, перейнявши її від В.С.Малик, обіймає випускниця рідного училища Тетяна Леонідівна Гук – викладач основ психології та культури мови. Пов’язала свою долю з alma mater після отримання вищої філологічної освіти О.В.Бреславська. В минулому віолончелістка – тепер викладач української мови та літератури.\nСеред щорічних культурно-масових заходів, котрі проводяться викладачами циклової комісії – бесіди і літературно-музичні композиції до Дня української писемності та мови (викл. Т.Л.Гук), драматичні постановки театру-студії під керівництвом викл. М.М.Попова, бесіди на правові та морально-етичні теми (керівник клубу «Правник» Л.М.Бондаренко, викл. культурології Л.М.Шебаліна), Дні здоров’я (організатори – викладачі Р.С.Петров, О.М.Котолуп).\nФілологи циклової комісії пишаються перемогами студентів музичного училища на обласних конкурсах знавців рідної мови. Зазначимо призові місця на обласному етапі конкурсу знавців української мови ім. П.Яцика: Н.Канзафарова (2008 рік, викл. О.В.Бреславська), Н.Лопчинська (2009 рік, викл. Т.Л.Гук).\nФОТО: Диплом студентки Н.Лопчинської – лауреата І місця в обласному етапі ІХ Міжнародного конкурсу з української мови\nФОТО: Учасники літературно-музичної композиції до Дня української\nписемності та мови (2010 рік).\nКерівник – викладач Т.Л.ГУК\nВикладачі фізкультури щорічно зі значною кількістю учасників і вболівальників проводяться шахово-шашкові турніри, футбольні і волейбольні чемпіонати, змагання\nФОТО: Викладач фізкультури О.М.КОТОЛУП під час турніру(2010)\nМолода зміна у колективі циклової комісії представлена філологами Л.М.Олексієнко та О.В.Бреславською, викладачем точних наук Л.І.Кондес, котрі є також творчими, турботливими та ініціативними класними керівниками, які не лише піклуються про навчання своїх вихованців та допомагають їм вирішувати побутові проблеми, а й спрямовують творчий запал молоді на цікаві мистецькі проекти: вистави на англійській мові, театралізовані концерти, різноманітні походи до театру, в музеї тощо.\nЦиклова комісія гуманітарних і соціально-економічних дисциплін Черкаського музичного училища спрямовує усі свої зусилля на всебічний і гармонійний розвиток студентів – майбутніх працівників культурно-просвітницької ниви.\nЦИКЛОВА КОМІСІЯ ГУМАНІТАРНИХ І СОЦІАЛЬНО-ЕКОНОМІЧНИХ ДИСЦИПЛІН у ювілейний 50-й рік Черкаського музичного училища ім. С.С.Гулака-Артемовського\n1-й ряд (зліва-праворуч): Л.М.ОЛЕКСІЄНКО – викладач англійської мови, керівник академічної групи; голова циклової комісії Т.Л.ГУК – викладач основ психології та культури мови; Л.М.БОНДАРЕНКО – викладач суспільних наук; М.М.ПОПОВ – викладач української мови і літератури. 2-й ряд: Р.С.ПЕТРОВ – викладач фізичного виховання; О.В.БРЕСЛАВСЬКА – викладач української мови та літератури, керівник академічної групи; О.М.КОТОЛУП – викладач фізичного виховання; Л.І.КОНДЕС – викладач фізики та математики, керівник академічної групи\nАдміністрація Черкаського музичного училища ім. С.С.Гулака-Артемовського буде вдячна відвідувачам сайту за надання додаткової об’єктивної інформації (факти, спогади, фото тощо) щодо того, як складалася мистецька доля його випускників. Ваші відгуки, побажання, уточнення, доповнення у коректній формі відсилайте на електронну\nадресу muza-p@neocm.com або pomogaj@ukr.net


У Львові запустили сайт допомоги жінкам у скруті – Повага\n12 Січня 2021 5 Липня 2021 0910\nНаприкінці грудня громадська організація «Центр Жіночі перспективи» запустила сайт «Жінка для жінки». Це унікальний для України портал, де можна буде повідомити про свої потреби й водночас запропонувати свої послуги.\nЯк зазначають в організації, цей проєкт показує, що благодійницею може стати кожна. Ви можете придбати ліки, купити найнеобхідніші продукти або речі, замовити роботу чи підтримати жінку разовою фінансовою допомогою\nЗайшовши на сайт проєкту, можна попросити підтримки, заповнивши анкету та поспілкувавшись із координаторкою (woman4woman.ua@gmail.com). Благодійниці можуть обрати різні варіанти допомоги: фінансова підтримка, замовлення послуг або надання роботи іншим жінкам.\n«Після першої хвилі COVID-19 дуже багато жінок опинилися в скрутному становищі – втратили роботу й мусили повернутися до кривдника, деякі потребували допомоги навіть, щоб просто купити їжу та ліки. Тому коли розпочався перший локдаун, ми почали просити про допомогу через пости у Facebook на наших приватних сторінках», – розповідає «Повазі» про початок роботи над проєктом Ярина Дегтяр, координаторка проєкту «Жінка для жінки».\nЗа її словами, в організації насправді мало вірили в успіх прохань у соцмережах, радше робили це від безвиході. Проте це виявилося надзвичайно дієвим і надихало.\n«Більш спроможні жінки навіть почали самі звертатися з пропозиціями допомоги іншим жінкам. Це було дуже зворушливо – спостерігати, як спрацьовує жіноча солідарність. А коли ми обговорювали з піарницею Мариною Говорухіною наші кроки для покращення комунікацій, Марина спитала: «А чому б вам не перейти з ручного режиму допомоги до автоматичного? Так і виникла ідея адресної допомоги через онлайн-портал», – розповідає Ярина.\nЗа перший тиждень роботи проєкту удалося зібрати 42 011,30 грн допомоги. Усього з пропозицією допомогти звернулися 45 благодійниць через соцмережі, електронні листи та телефон. Команда збирає та публікує на сайті історії жінок, які опинились у кризових життєвих обставинах, аби про них дізналися ті, хто має змогу допомогти героїням. У більшості випадків це історії клієнток громадської організації «Центр «Жіночі перспективи», але не тільки.


Тема: Фізіологія переднього мозку, кори, великих півкуль і мозочка. — Студопедія\nТема: Фізіологія переднього мозку, кори, великих півкуль і мозочка.\nБазальні ядра. Регуляція тонусу м’язів і складних рухів. Взаємодія з гіпоталамусом і чорною речовиною.\nФункціональна організація кори великого мозку.\nФункціонально-структурна організація лімбічної системи. Її роль в забезпеченні емоцій.\nБазальні ядра (ядра основи) знаходяться в глибині кінцевого мозку. До них відносять:\n- хвостате ядро, шкарлупа (утворюють смугасте тіло);\nЯк єдине ціле з базальними ядрами функціонують чорна субстанція, субталамічне ядро. БЯ отримають інформацію від кори (асоціативних та рухових зон) та мозочка. Після обробки інформація від БЯ передається до рухової кори через моторні ядра таламуса, до мотонейронів СМ через стовбурові рухові ядра (червоне ядро, РФ).\nБліда куля регулює складні рухові акти (допоміжні рухи під час ходіння, мімічні рухи). При подразненні БК спостерігається скорочення м’язів кінцівок, а при руйнуванні – скутість рухів. БК регулює орієнтувальні, захисні, їжодобувні рефлекси.\nСмугасте тіло є еферентним ядром, яке контролює бліду кулю (головним чином гальмує її дію). СТ переважно має гальмівний вплив на кору великого мозку (при подразненні СТ настає сон). СТ бере участь у регуляції вегетативних функцій (судинних, обміну речовин, теплоутворення і тепловіддачі).\nЦиркуляція збудження в БЯ зветься циклами:\nА) Цикл шкарлупи – забезпечує участь БЯ в реалізації програм складних набутих рухових реакцій. Цикл починається з премоторних зон кори великого мозку, поширується в напрямку шкарлупи, хвостатого тіла до блідої кулі (через чорну речовину і субталамічне ядро), потім до таламуса, і знов до моторної зони кори.\nБ) Цикл хвостатого ядра – забезпечує участь БЯ в формуванні програм складних рухових реакцій =моделі, що відповідають певній меті (наприклад: поведінка людини при зустрічі з небезпечним звіром). Збудження циркулює від лобових ділянок мозку до скроневої ділянки. Від асоціативних зон кори імпульси йдуть через хвостате ядро до шкарлупи , блідої кулі, таламусу і нарешті до моторних (рухових) зон кори великого мозку. Завдяки цьому рухова кора отримує готову рухову програму, яка підлягає наступній реалізації. Цей цикл регулює швидкість і величину рухів.\nСимптоми ураження БЯ:\n1. При ураженні смугастого тіла (шкарлупи) – гіпотонія м’язів, гіперкінези (тремтіння) і в стані спокою і під час довільних рухів. Це спостерігається у хворих на хорею (коли збільшується кількість допоміжних і мімічних рухів).\n2. При ураженні блідої кулі та чорної субстанції – гіпокінези, рухи втрачають індивідуальне забарвлення за рахунок зникнення міміки, воскова ригідність (людина може довго утримувати ненормальну, незручну позу, положення кінцівок), тремор спокою.\nМеханізми передавання імпульсів в БЯ за участю різних медіаторів.\n1) Дофамін –циркулює, зв’язуючи чорну речовину, хвостате ядро і шкарлупу. Наприклад, при порушенні функції чорної речовини мало синтезується дофаміну (гальмівний медіатор) – виникає Паркінсонізм.\n2) ГАМК – передає інформацію від смугастого тіла до блідої кулі і чорної речовини.\n3) Ацетилхолін – передає імпульси від кори до смугастого тіла.\n4) Норадреналін, серотонін - передають імпульси в стовбурі головного мозку.\nФункціональна організація кори великих півкуль.\nНеокортекс (нова кора) формується сенсорними, асоціативними, моторними зонами.\nСенсорні зони кори відповідають представництву окремих сенсорних систем (аналізаторів) у різних ділянках кори. Так, кіркове представництво зорового аналізатора локалізується у потиличній зоні кори (шпорну закрутку), слухового – у висковій зоні, сомато-сенсорного – у пост центральній закрутці. Сенсорні зони кори, діючи разом з іншими елементами специфічних каналів зв’язку в сенсорних системах, забезпечують формування відчуттів.\n1. Розпізнавання образів (разом з асоціативними ядрами таламуса);\n2. Здійснення абстрактного мислення, мови;\n3. Беруть участь у формуванні пам’яті;\n4. Забезпечують вибір цілей рухових реакцій та на основі цього приймають участь у формуванні та виборі конкретних програм цих рухів.\n5. Приймають участь у формуванні, зберіганні та реалізації вроджених та набутих програм рухових реакцій організму.\n1. Головна (первинна) моторна зона – прецентральна закрутка. Понад 50% поверхні цієї ділянки у людини – це представництво рук та мови, що свідчить про розвиток цих функцій у людини. При подразненні цієї ділянки – скорочення м’язів на протилежному боці нижньої частини тулуба.\n2. Премоторна зона – попереду головної моторної зони і в глибині бічної (сільвієвої) борозни. Ця зона разом із БЯ, таламусом, первинною моторною корою керує багатьма складними рухами.\n3. Додаткова моторна зона – розташована перед і над премоторною зоною. Ефект подразнення часто виявляється з обох боків тіла. Її функція – створює умови (разом з премоторною зоною) для забезпечення пози і рухів, що реалізуються первинною моторною корою.\nВід моторних зон кори інформація передається до мотонейронів СМ – далі до м’язів і наступними низхідними шляхами:\n1. Кортико-спинномозковий шлях – що перехрещується в області пірамід, тому зветься пірамідний шлях. Активує мотонейроні флексорів і гальмує екстензорів дистальних відділів кінцівок (регулює тонкі і точні рухи пальців рук). Закінчується на нейронах СМ. Віддає коллатералі до всіх рухових ядер стовбура мозку.\n2. Екстрапірамідна система – зв’язок моторної кори з мотонейронами СМ. Ця система регулює менш точні довільні рухи (рубро-спинномозковий шлях), грубі позо-тонічні (ретикуло-спинномозковий та вестибуло-спинномозковий). Кортико-спинномозковий і червоно ядерно-спинномозковий шляхи формують латеральну моторну систему. Ретикуло-спинномозковий і вестибуло-спинномозковий щляхи формують медіальну моторну систему. Екстрапірамідна система:\nА) Кортико – руброспинномозковий шлях – активує мотонейрони флексорів і гальмує екстензорів дистальних відділів кінцівок і тулуба.\nБ) Кортико – ретикулоспинномозковий шлях - активує мотонейрони флексорів і гальмує екстензорів проксимальних відділів кінцівок і тулуба.\nВ) Кортико – вестибулоспинномозковий - активує мотонейрони екстензорів і гальмує флексорів проксимальних відділів кінцівок і тулуба.\nМоторні зони кори лише виконують рухові програми, передаючи інформацію до мотонейронів СМ, і до м’язів. Вони запускають в дію програми рухів, дуже складних і достатньо простих, змінюють силу спінальних та стовбурових рухових рефлексів.\nПри порушенні кровопостачання моторної кори (крововилив, тромбоз, пухлина) спостерігається параліч м’язів на протилежному боці тіла.\nІУ. Фізіологічні особливості реґіонарного кровообігу: легеневого, коронарного, мозкового. | Функціонально-структурна організація мозочка. Його аферентні та еферентні зв’язки. Наслідки ураження мозочка.


КП «Дніпровський метрополітен» (надалі - підприємство) на виконання ст. 29 Закону України «Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність», оголошує конкурс з відбору суб'єктів аудиторської діяльності з метою призначення для надання послуг з обов'язкового аудиту фінансової звітності Товариства. Завдання – проведення обов'язкового аудиту фінансової звітності КП «Дніпровський метрополітен» за період з 01 січня 2019 по 31 грудня 2019 рік.\nКінцевий термін подання конкурсних пропозицій – 06.03.2020 року 23:59.\nТермін випуску звітності не пізніше З0 квітня 2020 року.\n- назва аудиторської фірми, ідентифікаційний код юридичної особи, адреса, контактна інформація (телефон, e-mail, адреса web-сайту), ПІБ контактної особи.\n2. Довідка з інформацією про чисельність працівників аудиторської фірми, (працювати має не менше п’яти аудиторів із загальною чисельністю штатних кваліфікованих працівників, які залучаються до виконання завдань, не менше 10 осіб, з яких щонайменше дві особи повинні підтвердити кваліфікацію відповідно до ст.19 Закону України «Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність» або мати чинні сертифікати (дипломи) професійних організацій, що підтверджують високий рівень знань з міжнародних стандартів фінансової звітності).\n3. Форма-пропозиція про проведення обов’язкового аудиту фінансової звітності підприємств, що становлять суспільний інтерес, встановленого зразка.\n4.Копія витягу з Реєстру аудиторів та суб’єктів аудиторської діяльності про включення суб’єкта аудиторської діяльності до відповідного розділу Реєстру аудиторів та суб’єктів аудиторської діяльності.\n5. Копія чинного Свідоцтва про проходження перевірки системи контролю якості;\n6. Копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;\n7. Документи, які підтверджують, що сума винагороди суб’єкта аудиторської діяльності за попередній річний звітний період від кожного з підприємств, що становлять суспільний інтерес, яким надавалися послуги з обов’язкового аудиту фінансової звітності протягом цього періоду, не перевищувала 15 відсотків загальної суми доходу від надання аудиторських послуг;\n9. Документ, що підтверджує відсутність у суб’єкта аудиторської діяльності обмежень, визначених статтею 27 Закону України «Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність»;\n10. Документи, що підтверджують відсутність у суб’єкта аудиторської діяльності обмежень, пов’язаних з тривалістю надання послуг підприємству, що становить суспільний інтерес.\n11. Копію договору страхування цивільно-правової відповідальності суб’єкта аудиторської діяльності перед третіми особами, який провадить обов’язковий аудит фінансової звітності (із зазначенням відповідної інформації в Реєстрі аудиторів та суб’єктів аудиторської діяльності щодо укладання такого Договору).\n12. Довідка, що підтверджує членство аудиторської компанії в Міжнародній Федерації Бухгалтерів (IFAC) «Форум компаній».\n13. Аудиторська компанія повинна бути включена до топ – З0 мереж Бухгалтерського обліку і асоціацій журналу Accountancy Age, впорядкованого за річним доходом.\nРішення про вибір аудитора буде оголошено до 14.03.2020 року. Усі компанії, які надали свої пропозиції у зазначені терміни, будуть повідомлені про прийняте рішення.


Ремонт техніки Vitals\nЗаписи з тегом "Vitals"\nРемонт продукції - Vitals\nУ випадку, якщо Ваш пристрій потребує ремонту, рекомендуємо звернутися в авторизований сервісний центр Vitals, адреси яких Ви можете знайти на нашому сайті.\nПП «Годяева Г.А.» – сервісний центр – Мелітополь Запорізька область, Мелітополь\nПП «Ипс-Торг» – сервісний центр – Запоріжжя Запоріжжя, Запорізька область\nПП «Костриця І.В.» – сервісний центр – Черкаси Черкаси, Черкаська область\nПП «Чернова І.В.» – сервісний центр – Луганськ Луганськ, Луганська область\n«Сім-Сервіс» – сервісний центр – Донецьк Донецьк, Донецька область\nПП «Матвієнко В.В.» – сервісний центр – Бердянськ Бердянськ, Запорізька область\nПП «Бикова Л.П.» – сервісний центр – Обухів Київська область, Обухів\nМістить детальну інформацію про ремонт продукції Vitals. Сервісні центри, які проводять ремонт техніки та обладнання фірми Vitals. Виберіть своє місто або найближчий до вас, щоб знайти зручний для Вас сервісний центр, в якому можуть виконати обслуговування і ремонт вашого продукту\nВи можете доставити Ваше обладнання у сервісний центр самостійно, або скористатися послугами кур'єрської служби. Для отримання додаткової інформації перейдіть на сторінку сервісного центру. Ваш пристрій Vitals не працює, або працює некоректно. Що робити?\nЯкщо ви хочете зробити ремонт по гарантії, при зверненні в сервісний центр Вам потрібно буде заповнений гарантійний талон Vitals з датою покупки Вашого пристрою. Без гарантійного талона або інших підтверджуючих документів компанія Vitals не може надати ремонт по гарантії.\nЧому вигідно звертатися в авторизований сервісний центр Vitals?\nНасамперед тому, що тільки фахівці авторизованих сервісних центрів проходять навчання у Vitals і мають технічну базу для виявлення несправностей, що можуть кваліфіковано виявити поточну несправність і в найкоротші терміни її усунути.


Велика Британія | Company Express\nВелика Британія розташована на Британських островах і відділена від материкової Європи північним морем, протоками Па-де-Кале і Ла-Манш. До її складу входять Англія, Шотландія і Уельс, що знаходяться на найбільшому острові Велика Британія, і Північна Ірландія, яка займає північну частину другого за розміром острова Ірландія. Острів Мен, розташований в Ірландському морі між двома зазначеними островами, і Нормандські острови утворюють самостійні адміністративні одиниці.\nЗагальна площа країни 244 тис. кв. км, населення 63 млн. 396 тис. осіб (2013 р.).\nКлімат помірно океанічний, з великою кількістю дощів упродовж усього року. Діапазон температур – від -11°C до 35°C.\nСкорочено країну називають Сполученим Королівством, а також Великою Британією або просто Британією. Глава держави – королева Єлизавета II.\nПолітичний устрій, правова система\nПолітична система Сполученого Королівства Великої Британії і Північної Ірландії є конституційною спадковою монархією. Главою держави є монарх. З 6 лютого 1952 року трон Великої Британії займає Королева Єлизавета II. Королева є також Верховним Головнокомандувачем збройних сил, а також главою судової влади та англіканської церкви.\nПисьмова Конституція країни відсутня.\nДійсна влада знаходиться в руках Прем’єр-міністра і Кабінету.\nЗаконодавча влада належить Парламенту, який є двопалатним. Верхня палата називається Палатою Лордів, нижня палата – Палатою Громад, що складається з 651 члена Парламенту або засідателя Палати Громад (524 від Англії, 72 від Шотландії, 38 від Уельсу і 17 від Північної Ірландії). Палата Лордів на цей час складається з 763 членів, які не обираються. Чисельний склад палати не обмежений. Частина лордів є довічними перами, але їх членство не є спадкоємним, зазвичай це колишні члени Парламенту.\nУ Палату Лордів входять також судді та єпископи.\nГлава обох Палат – Королева Великої Британії, проте її влада обмежена.\nЗагальні вибори проводяться кожні 5 років. Електоральний вік становить 18 років. Система виборів у Британії – мажоритарна. Переможець визначається більшістю в один голос.\nПартія, що перемогла на виборах, формує Уряд. Лідер партії, що перемогла, займає пост Прем’єр-міністра і призначає свій Кабінет. Прем’єр-міністр є найбільш важливою персоною в Парламенті і в системі влади у Великій Британії. Партія, яка програла на виборах, але яка показала другий результат за кількістю членів Парламенту, стає офіційною опозицією і формує свій власний Тіньовий Кабінет.\nЮридична система країни ґрунтується на класичному англійському загальному праві.\nВелика Британія входить до сімки провідних світових держав. Велика Британія є шостою за розміром економікою у світі і другою в Європі після Німеччини.\nОсновні галузі економіки Великої Британії – машинобудування, електрообладнання, електроніка, телекомунікації, металургія і хімія, видобуток і переробка нафти, текстильна промисловість, харчова промисловість, сільське господарство.\nСектор послуг у Великій Британії виробляє близько 73% ВВП країни. У ньому основну частку (близько 40%) займають ділові та фінансові послуги. Лондон, один з трьох «центрів управління» світовою економікою (нарівні з Нью-Йорком і Токіо), є найбільшим фінансовим центром нарівні з Нью-Йорком і найбільшим ВВП серед міст Європи.\nЩороку до Британії приїжджає близько 30 мільйонів туристів. Лондон відвідує найбільша кількість гостей серед усіх міст світу.\nРічний пасажирооборот лондонських аеропортів становить близько 215 мільйонів осіб. У країні налічується близько 450 цивільних аеропортів.\nЗ континентом Велика Британія зв’язана тунелем під протокою Ла-Манш, двома залізничними поромами і численними морськими автомобільними та пасажирськими поромами – з Данією, Швецією, Норвегією, Голландією і Францією.\nВелика Британія є членом Євросоюзу, проте не входить в Єврозону. Офіційною валютою Сполученого Королівства є Британський фунт стерлінгів (UK Pound). Валютний контроль не здійснюється.\nКорпоративне законодавство включає в себе:\nЗакон про компанії 1985 року (з поправками);\nЗакон про доходи та корпоративні податки 1988 року.\nКомпанії для міжнародної торгівлі та інвестицій:\nприватна компанія з обмеженою відповідальністю (Private Limited Company)\nвідкрита акціонерна компанія з обмеженою відповідальністю (Public limited company – PLC\nНе існує закону про конфіденційність інформації щодо британської компанії, її директорів і власників. Проте британські ділові звичаї вважають обов’язком професіоналів дотримуватися конфіденційності щодо своїх клієнтів.\nНе дозволені окремі види діяльності – банківська справа, страхування, фінансова діяльність, споживче кредитування, діяльність агентств з найму.\nУ ході процедури реєстрації компаній підписуються Установчий договір, Статут, декларації про згоду і положення про перших директорів. Слід повідомити Реєстратора про сплату мита в Палату Компаній.\nКомпанія зобов’язана мати зареєстрований офіс у Сполученому Королівстві.\nБританська компанія, що інкорпорується в Англії або Уельсі, реєструється в Кардіффі (Уельс). За спеціальним запитом можна отримати інформацію про інкорпорацію компаній в Единбурзі (Шотландія) або Белфасті (Північна Ірландія). Можлива купівля вже готових компаній (Shelf Companies).\nЯкщо компанія вноситься в лондонський Реєстр, то стягується додаткове мито. Компанію в Лондоні можна інкорпорувати упродовж одного робочого дня.\nОсновний Реєстр Компаній для Англії чи Уельсу знаходиться в Кардіффі.\nМожна зареєструвати компанію в Единбурзі або Белфасті.\nназва компанії може бути будь-якою мовою;\nкорпоративна документація повинна бути англійською мовою;\nдля компаній, що інкорпоруються в Кардіффі, потрібен переклад документації на валлійську мову;\nНе дозволені до використання назви, ідентичні або подібні до ступеня змішування з вже існуючими або які передбачають королівський або урядовий патронаж;\nЗаборонено використовувати слова: Assurance, Bank, Benevolent, Building Society, Chamber of Commerce, Fund Management, Insurance, Investment Fund, Loans, Municipal, Reassurance, Reinsurance, Savings, Trust, Trustees, University та їхні еквіваленти іншими мовами;\nНаступні слова, їхні скорочення та іноземні еквіваленти вимагають дозволу або ліцензії: Bank, Trust, Building Society, Insurance, Assurance, Reinsurance;\nдля позначення обмеженої відповідальності назва повинна закінчуватися словами Limited Public, Limited Company або їхніми скороченнями.\nНеобхідно призначити, щонайменше, одного директора для приватної закритої компанії.\nВідкрита компанія повинна мати, щонайменше, двох директорів. Всі директори можуть мати будь-яке громадянство та бути як фізичними, так і юридичними особами, не обов’язково резидентами Великої Британії.\nРекомендується призначити секретаря компанії, незважаючи на відсутність вимоги про нього в законодавстві. Від секретаря потрібні професійні знання, вміння та досвід роботи на даній посаді. Секретарем може бути як фізична, так і юридична особа будь-якої національної належності та не обов’язково резидент Сполученого Королівства.\nІнформація про директорів відкрита для третіх осіб. Можливе використання послуг номінальних директорів.\nУ приватній компанії необхідний, щонайменше, один акціонер.\nВідкрита компанія повинна мати, щонайменше, двох акціонерів.\nАкціонери можуть бути корпоративними органами.\nІнформація про акціонерів відкрита для третіх осіб. Можливе використання послуг номінальних акціонерів або холдингових компаній.\nСтатутний капітал приватної компанії становить £ 1 000.\nМінімальний випущений капітал становить одну акцію.\nГромадські компанії – розмір мінімального акціонерного капіталу становить £ 50 000, з яких £ 12 500 повинні бути повністю сплаченими (у разі ліквідації компанії повинні бути повністю виплачені £ 50 000). Мінімальний випущений капітал становить дві акції.\nДопустимі звичайні акції, привілейовані акції, другочергові акції (акції з відстроченим дивідендом), акції, що підлягають викупу (погашенню), та акції з правом і без права голосу. Акції на пред’явника не дозволені.\nСполучене королівство має найширшу у світі мережу договорів про уникнення подвійного оподаткування – зі 100 державами.\nРозрахунок оподаткування компаній у Великій Британії ґрунтується на засвідченій аудиторській звітності, яка надається в Управління податкових зборів в кінці кожного фінансового року компанії.\nВідсутній ліцензійний збір.\nПодаток на прибуток є найнижчим у Європейському Союзі.\nБританська компанія, що має дохід менше £ 300 000, сплачує податок у розмірі 21%.\nСтавка податку у розмірі 29,75% передбачена для компаній з доходом до 1 500 000 фунтів стерлінгів.\nСтавка податку в розмірі 28% встановлена для компаній, дохід яких перевищує цю цифру.\nДля приватних закритих компаній:\nВимагається щорічне подання податкової декларації (Annual Tax Return)\nПроведення аудиту необхідне при збігу двох з трьох умов: оборот більше 5,8 млн.;\nзагальна сума активів більше 2,8 млн.; в компанії більше 50 співробітників.\n22ce*comВелика Британія 02.20.2018


прозора покрівля, полікарбонат, пластик — Полікарбонат Львів\n457.00 457,00 грн.UAH\nМонолітний полікарбонат Львів для прозорих дашків\n451.00 451,00 грн.UAH\nПЕТ листи Львів\n158.00 від 158,00 грн.UAH\nПолікарбонат Львів, прозора покрівля, полікарбонат, пластик\nМи представляємо компаніі Palram, Brett Martin та Carboglass – лідерів ринку матеріалів, призначених для природного освітлення в різних будівельних спорудах. Для будівель різного типу – житлових, промислових, комерційних, спортивних та призначених для дозвілля і розваг. Великий асортимент продукції, що випускається в поєднанні з неперевершеною якістю гарантують нам унікальні ринкові можливості незалежно від характеру проекту і кліматичних умов. Ми пропонує найбільш повний асортимент пластикових покрівельних матеріалів, в тому числі з полікарбонату, ПВХ, акрилу і склопластику.\nоптові поставки полікарбонату - ми співпрацюємо з провідними світовими виробниками;\nроздрібний продаж полікарбонату гарантованої якості;\nпрофесійний монтаж полікарбонату з повним дотриманням технології;\nкомплексне ведення великих обєктів (гарантія якості, роботи під ключ);\nготові вироби з полікарбонатом (козирки, навіси, альтанки ...);\nтеплиці та парники з полікарбонату (продаж, установка, збірка під замовлення).\nНезалежно від того де Ви знаходитесь, Ви можете замовити готовий виріб з установкою або матеріал для Вашого проекту, що, погодьтеся, дуже зручно. Які ж переваги зявляються при роботі з нашою компанією? Найбільш істотний факт - наявність продукції на складі, супровід замовлення від початку і до моменту установки (відвантаження).\nВам потрібен прозорий шифер, оргскло, прозорий пластик, прозорий моноліт, вставка з прозорого матеріалу, додаткове денне освітлення в приміщенні, куленепробивний матеріал, гнучкий прозорий лист, алюмінієвий або полікарбонатний профіль, стільниковий, монолітний, хвилястий полікарбонат, сендвіч панелі, швидко монтажні будівлі, прозорі покрівельні та стінові панелі, кріплення, спейсери, шайби все це можна купити у нас.\nВи плануєте будівництво сучасного будинку, навісу, альтанки або теплиці? Будуєте для себе або займаєтеся будівництвом професійно? Потрібен якісний і надійний полікарбонат? Потрібно оптимальне рішення для прозорої покрівлі, перегородки або фасаду? У нашому арсеналі сотні видів самого різного полікарбонату від десятків виробників - різного типу, кольору, формату, теплоємності, прозорості. Наші менеджери допоможуть Вам вибрати оптимальний варіант під конкретно ваші вимоги, доставимо точно в строк, підкажемо фахівців з монтажу.


ᐉ Horsch модернізував двохножові котки-подрібнювачі - Журнал Агроном\nHorsch модернізував двохножові котки-подрібнювачі\nНімецька компанія Horsch модернізувала двохножові котки-подрібнювачі серії Cultro TC. Тепер оновлені агрегати можуть встановлюватися спереду трактора для ще більшої гнучкості в роботі.\nРозроблена ще у 2019 році лінійка шириною 3 м, яку можна встановити на фронтальну або задню навіску трактора, тепер включає нові моделі з робочою шириною захвату 5 м і 6 м. Це забезпечує більшу кількість комбінацій та дозволяє виконувати більше завдань за один прохід.\nНовинки можна скласти до транспортної ширини 3 м. Причому для агрегатів також доступні варіанти з двозубчастою штригельною бороною.\nЗа словами виробника, Cultro TC легко комбінується з іншими машинами, наприклад, дисковою бороною Joker CT.\nЗадля задоволення вимог клієнтів Cultro TC також доступний з робочою шириною 9 м та 12 м.\nРобочі органи котків інтенсивно подрібнюють рослинні залишки, що дозволяє Cultro TC ефективно працювати зі стернею ріпаку або кукурудзи, а також з проміжними культурами з робочою швидкістю до 20 км/год та зі збереженням низької потреби потужності трактора.\nпопередня статтяУ НААН презентували новий високоврожайний сорт картоплі\nнаступна статтяАграріям компенсують 25% витрат на придбання вітчизняної техніки для зрошення


Злодюжка на роботі: як чинити та як запобігти | buduysvoe.com\nЗлодюжка на роботі: як чинити та як запобігти\nКрадіжка на робочому місці – дуже неприємна ситуація. Вона негативно впливає на бізнес-процеси, загальний настрій та ефективність роботи команди, демотивує власника. Такі правопорушення призводять до втрат, причому не лише фінансових. Погіршуються імідж компанії та мотиваційна складова роботи, бо суцільна підозрілість не створює приязної атмосфери в колективі.\nЯкі бувають крадіжки? Що робити, коли ви спіймали співробітника на гарячому: стягнути збитки з його зарплати чи відразу звільнити? І як взагалі запобігти крадіжкам на роботі? Про це розповідає Ігор Гайович, сертифікований тьютор Единбурзької бізнес-школи, автор проєкту метамірного менеджменту в умовах невизначеності VUCA – SMARTiGO «Think SMART and ON-the-GO».\nВиди крадіжок на роботі\n«Крадіжки є кульмінацією зниження чи цілковитої відсутності дисципліни серед працівників. Усе починається з малого: із запізнень, нецільового використання майна, наприклад комп’ютерів і принтерів, пошкодження інструментів, обладнання. Це може статись і ненавмисно, із необережності. Але так відбувається тоді, коли персонал знехтував вимогою ознайомитися з правилами експлуатації дорогої техніки», – пояснює експерт.\nПитання крадійства складне й багатопланове, тому почнемо з визначення його видів:\nкрадіжка особистих речей співробітників. Один із найнебезпечніших різновидів, на боротьбу з яким колектив витрачає свій час та енергію, замість концентрації на роботі. Колеги починають підозрювати один одного, що негативно відбивається на атмосфері в компанії;\nкрадіжка майна компанії. Досить поширене явище у багатьох сферах бізнесу. Працівників спокушає легкий доступ до ресурсів фірми, з якими їм безпосередньо доводиться працювати. Крадуть майже все, починаючи від цвяхів і бензину, закінчуючи грошима, якщо людина працює саме з ними;\nкрадіжка у клієнтів і партнерів компанії. Від цього страждає репутація підприємства. До нього знижується довіра й втрачаються позиції на ринку. А в умовах сучасної економіки це легко може призвести до банкрутства;\nкрадіжка даних. Втрата інформації, особливо якщо вона містить комерційну таємницю, – це навіть гірше, ніж крадіжка майна. Співробітник може завантажити й продати базу даних клієнтів чи контрагентів, скопіювати важливі документи, допомогти конкурентам у боротьбі за проєкти, що призводить до втрати прибутку й репутації.\n«Щоб забезпечити здорову атмосферу в колективі та виключити можливість зловживань і крадіжок, потрібно планувати й вживати велику кількість додаткових контрольних заходів. На це слід витрачати час і кошти», – наголошує Ігор Гайович.\nЕксперт підкреслює, що для безпеки роботи підприємства головне – профілактика й комплексний контроль. Навіть якщо компанія тільки починає розвиватися і в неї залучаються знайомі чи їхні родичі, засновнику не слід покладатися на те, що «хтось когось знає». З усіма кандидатами треба спілкуватися особисто, розглядати рекомендації й отримувати відповіді на усі делікатні питання.\nНаступна порада: чітко визначати межі матеріальної відповідальності. «Наприклад, контролер якості виконання, виконавець операції чи роботи та комірник – контролер ресурсів – це мають бути різні фахівці. Якщо такий поділ неможливий, скажімо, у разі відрядної форми, звітність за роботи, а також по товарно-матеріальних цінностях (ТМЦ) повинна підбиватися частіше. Крадіжку майже неможливо виявити, коли чимало ресурсів списується на так звані «приховані» роботи. Тож обсяг, якість робіт і витрата ТМЦ – пов’язані речі», – зазначає Ігор Гайович.\nЯк чинити, коли виявили правопорушника\nПідозра у крадіжці, що ґрунтується на припущеннях, не може стати приводом для застосування до співробітника фінансових санкцій або його звільнення. Факт крадіжки повинен бути документально встановлений та описаний. Наприклад, під час інвентаризації виявилася недостача на складі. Комісія одразу повинна скласти доповідну записку, на підставі якої матеріально відповідальна особа нестиме відповідальність.\n«Перш ніж заявляти про крадіжку, треба переконатись, що підозра небезпідставна. Для цього висновку потрібна певна кваліфікація. У засновника може її не бути. Якщо ви гарно вмієте торгувати чи щось виробляти, це ще не означає, що у вас є талант до розшукової роботи. У продажників є свій «ахілл» – вплив. Він дає можливість спілкуватися з покупцями, як вам вигідно, але й призводить до проєкціювання ваших думок на дії підлеглих. Це може викривити реальну картину поведінки колег», – розповідає Ігор Гайович.\nЕксперт радить мати довіреного помічника з безпеки. Для великих бізнесів, складних виробництв варто залучити ще декілька виконавців – фінансиста, технолога, відділ контролю якості тощо.\nЯкщо факт крадіжки підтверджений письмовим висновком, наприклад актом внутрішньої (дисциплінарної, інвентаризаційної) комісії, то подальші дії залежать від переговорів із винуватцем. В акті має зазначатись:\nпосада, ПІБ особи, яка його склала;\nінформація про порушника;\nмісце крадіжки та суть скоєного правопорушення;\nсвідки, які можуть підтвердити факт крадіжки саме цією особою;\nпояснювальна записка винуватця. Якщо порушник відмовляється її надавати, цей факт фіксується у протоколі комісії.\nЕксперт дає кілька рекомендацій, як реагувати на крадіжку:\nна час роботи комісії фахівця-винуватця відсторонюють від роботи. У нього є час подумати, чому так сталось, які варіанти виходу з такої ситуації можливі;\nпереговори краще вести втрьох: ви («добрий поліціянт»), фахівець із безпеки («злий») і винуватець;\nне варто надавати надмірної публічності дебатам навколо крадіжок.\nБуває, що дефіцит кадрів змушує власників бути поблажливішими чи «креативнішими». Приміром, ви вирішите дати шанс «молодому (чи не дуже) працівнику, який необачно провинив». Тоді може практикуватися виголошення догани публічно на загальних зборах колективу.\nІнший варіант – колективна відповідальність за недостачі. Керівник не хоче чи не може налаштувати процеси з профілактики та контролю над запобіганням крадіжок, тому придумує схему регулярної інвентаризації та штрафування всього колективу у разі недостачі.\n«Не хочеться згадувати про незаконну практику відбирання заяви про звільнення без зазначення дати або розписки за вигадану позику від компанії чи приватну на користь певного працівника. Але й такі методи, на жаль, практикуються у деяких компаніях», – резюмує Гайович.\nЯк звільнити співробітника, що вкрав майно компанії\nБудь-які покарання повинні виконуватись у межах законодавства. Звичайно, ми говоримо про випадок, коли трудові відносини були оформлені належним чином.\nВаріанти реагування керівника – засновника компанії:\nзвільнення за статтею – удар по репутації працівника, втрати підприємства неминучі;\nза згодою сторін із попереднім відшкодуванням збитків винуватцем – цей варіант є найкращим для обох сторін;\nу найбільш конфліктній ситуації, коли потенційний винуватець не визнає провини, – через суд із повідомленням-заявою до компетентних слідчих органів про завдання збитків.\n«Розслідування, як й експертиза щодо завданої шкоди, – справа не швидка. Треба зважити, чи доцільно обтяжувати органи поліції, які й так перевантажені іншими, тяжчими злочинами», – зазначає Ігор Гайович.\nЯк розрахувати рівень збитку\nЕксперт радить врахувати і прямі, і непрямі збитки, наприклад недоотримані прибутки через розірвання контракту. Також слід:\nперевірити достовірність звітності по ТМЦ за попередні періоди, щоб оцінити весь імовірний обсяг збитків, а не лише того випадку, коли несумлінний співробітник попався;\nзарахувати витрати на роботу з поповлення запасів, втрачених через крадіжку ТМЦ (приміром, транспортно-логістичні, складські витрати на повторне поповнення товарів на полиці супермаркету чи на складі розподільчого центру).\n«Тема крадіжок за давністю набагато перевищує термін існування капіталізму в Україні й у світі, оскільки не вкради – це заповідь, що прийшла до нас з біблійних часів. На превеликий жаль, загравання зі спокусою нічим добрим не закінчується. Є безліч історій, коли легкий доступ до грошових чи високоліквідних матеріальних ресурсів (наприклад, палива) ставав своєрідною спокусою, яку виконавець не зміг оминути.\nТак, вже вчорашній програш на автоматах чи тоталізаторі сьогодні доводиться перекривати готівкою з каси чи таємним продажем товару зі складу. Сума боргу швидко зростає, «якось то воно буде» не спрацьовує. І ось вже заробітної плати виконавцю не вистачає, щоб «запозичення» (крадіжку) не помітили.\nПильний господар – власник компанії повинен поставити організаційні запобіжники, щоб профілактикою і контролем нівелювати цю спокусу доступності ресурсів. Безпека, робота з ризиками – важлива складова в бізнесі», – резюмує сертифікований тьютор Единбурзької бізнес-школи.


Механічний нагнітач. Пристрій і принцип роботи — e-fee.ru\nРобота двигуна побудована на тому, що паливо повинно бути замішане з необхідною кількістю кисню. Це забезпечить повне та ефективне згорання горючої суміші і дозволить досягти максимально можливої потужності. Більше згорить – більше потужність. У даній статті мова піде про механічні нагнітачі повітря для автомобіля, їх устрій та принцип роботи.\nДля нормальної роботи двигуна пропорції суміші паливо–повітря приймаються приблизно 1:14,7. Якщо додати до стандартного тиску в одну атмосферу, приміром, ще одну, то отримаємо в 2 рази більше повітря, а значить, і кисню, що поступає в циліндри. Стало бути, ми повинні отримати від мотора в 2 рази більше потужності. Двигун об'ємом 1,5 л при тиску наддуву трохи більше атмосфери практично еквівалентний трилітровому «атмосфернику». Це, звичайно, груба арифметика, але ідея саме така.\nПринцип роботи і пристрій відцентрового нагнітача\nПодібні нагнітачі в тюнінгу отримали в даний час найбільше поширення. По своїй конструкції вони найбільш близькі до турбонаддуву, оскільки мають однаковий принцип нагнітання повітря. Відрізняються лише способи приводу. Робота здійснюється наступним чином.\nОсновна деталь відцентрового нагнітача – робоче колесо, або крильчатка. Вона має досить складну конусоподібну форму. Лопатки крильчатки відіграють найголовнішу роль. Від того, наскільки правильно вони спроектовані і виготовлені, залежить результуюча ефективність всього нагнітача.\nПринцип роботи відцентрового нагнітача полягає в наступному: повітря, пройшовши за звужується повітряному каналу в нагнітач, потрапляє на радіальні лопаті крильчатки. Лопаті закручують і відкидають його відцентровою силою до периферії кожуха, де є дифузор. Найчастіше дифузор має лопатки, покликані знизити втрати тиску. Далі повітря виштовхується в окружний повітряний тунель (воздухосборник), який найчастіше має улиткообразную форму.\nТака конструкція створює необхідний тиск повітряного потоку на виході із нагнітача. Справа в тому, що всередині кільця повітря спочатку рухається швидко, і його тиск мало. Однак наприкінці равлики русло розширюється, швидкість повітряного потоку знижується, а тиск збільшується. Так створюється необхідний підпір для накачування циліндрів «спресованої атмосферою».\nВ силу самого принципу роботи відцентрового нагнітача є один недолік. Для ефективної роботи крильчатка повинна обертатися не просто швидко, а дуже швидко. Фактично вироблене відцентровим компресором тиск пропорційно квадрату швидкості крильчатки. Швидкості можуть бути 40 тисяч об/хв і більше, а для високонапірних компресорах дизелів вони наближаються до цифри 200 тис. об/хв. І оскільки привід здійснюється від колінчастого допомогою ремінної передачі на шків турбіни, шум від такого пристрою досить сильний. Хоча багатьом саме цей характерний свист гріє душу.\nВисокі робочі обороти накладають особливі вимоги на якість використовуваних матеріалів і точність виготовлення. До мінусів самого принципу нагнітання можна також віднести деяку затримку спрацювання, хоча потрібно відзначити, що ця затримка не така помітна, як у турбонагнітачів.\nІ ще одне зауваження. Як правило, відцентровий нагнітач дає прибавку на досить високих обертах двигуна. Спершу тиск наростає повільно, але потім, із збільшенням оборотів, досить різко зростає. Ця особливість робить відцентрові нагнітачі найбільш придатними для тих випадків, коли більш важливо підтримання високих швидкостей, а не інтенсивність розгону.\nВідцентрові нагнітачі повітря для автомобіля дуже популярні. Порівняно низька ціна і простота установки сприяли тому, що компресори цього типу майже витіснили інші стали популярні в тюнингу автомобілів.\nНагнітачі повітря типу ROOTS\nКомпресори типу "Рутса" відносяться до класу об'ємних нагнітачів. Конструкція досить проста і більш всього нагадує шестерний насос масляний двигуна. У корпусі овальної форми обертаються в протилежні сторони два ротори, що мають спеціальний профіль. Ротори насаджені на осі, пов'язані однаковими шестернями. Між самими роторами і корпусом підтримується невеликий зазор.\nОсновна відмінність цього методу нагнітання в тому, що повітря стискається не всередині, а зовні компресора, безпосередньо в нагнітальному трубопроводі. Саме тому їх іноді називають компресорами з зовнішнім стисненням.\nГоловним мінусом такого способу нагнітання є те, що, раз процес стиснення повітря здійснюється зовні компресора, його ефективна робота можлива лише до певних значень наддуву. Як би точно ні були виконані деталі компресора, з ростом тиску в нагнітальному трубопроводі збільшується просочування повітря, і його ККД відчутно знижується. Збільшуючи швидкість обертання роторів, можна дещо знизити витоку повітря, але це можливо лише до певних меж. Далі потужність, що витрачається на обертання самого нагнітача, може перевищити додану потужність двигуна.\nЩе один істотний недолік. В компресорах подібного типу при видавлюванні нестисненого повітря стиснене в нагнітальному трубопроводі створюється турбулентність, що сприяє зростанню температури повітряного заряду. Тобто, поряд із звичайним ростом температури від безпосередньо підвищення тиску, в рутса-компресорах відбувається додатковий нагрів. У зв'язку з цим подібні нагнітачі в обов'язковому порядку оснащуються интеркулерами.\nШум від роботи об'ємних компресорів не такий сильний, як у відцентрових, і має дещо іншу тональність і при цьому, на відміну від відцентрових, механічні нагнітачі типу ROOTS ефективні вже на малих і середніх оборотах двигуна. Ця особливість рутса-компресорів зробила їх найбільш придатними для дрегрейсинга, де цінується насамперед саме динаміка розгону. Інший плюс – відносна простота конструкції.\nМалу кількість рухомих частин і малі швидкості обертання роблять ці механічні нагнітачі одними з самих надійних та довговічних. Однак складність у виготовленні і установці, а значить, і висока ціна дещо знизили їх ринкову популярність. У Росії такі нагнітачі в силу дорожнечі не настільки популярні.\nПлюси і мінуси використання механічних нагнітачів\nБагато вважають, що використання нагнітачів повітря для автомобіля може негативно позначитися на ресурсі двигуна. Це і так, і не так. Як правило, поломку мотора викликають підвищені оберти. Стало бути, використання нагнітача, що підвищує крутний момент на низьких і середніх оборотах, може, навпаки, сприятливо позначитися на ресурсі двигуна. З іншого боку, якщо домагатися дійсно великого зростання потужності, багато штатні деталі доведеться замінити на більш міцні. Так, наприклад, ковані поршні і шатуни будуть зовсім незайвими.\nПри використанні нагнітачів температура робить цілком фундаментальне вплив. Так вже виходить, що стиснення повітря завжди пов'язане з підвищенням його температури. В деяких компресорах це підвищення не настільки істотно, але в будь-якому випадку для збільшення повітряного заряду і зниження втрат потужності на привід нагнітача повітря необхідно охолоджувати.\nЩе більш важливою є інша проблема, про яку мало хто замислюється, – детонація. Справа в тому, що висока температура і тиск подаваного в циліндри повітря може привести до того, що в кінці такту стиснення, коли поршень спрессует в циліндрі і так вже стислу паливо-повітряну суміш, її температура і тиск можуть виявитися настільки високими, що це викличе передчасну її детонацію, тобто вибух.\nЩоб уникнути подібних проблем, можна перейти на більш високооктанові сорти палива, але найчастіше цього виявляється мало. При досить великих значеннях тиску доводиться проводити декомпресію, тобто знижувати ступінь стиснення. При використанні нагнітачів рекомендується змінити налаштування по запалюванню. Правильний підбір свічок запалювання також важливий. Насправді при установці наддуву питань виникає набагато більше.\nУстановка компресора на серійний двигун може призвести до різних результатів. Навіть готові комплекти від відомих фірм не можуть передбачити всіх нюансів вашого автомобіля. У будь-якому випадку установка механічного наддуву вимагає високого професіоналізму.\nВ России могут появиться новые автомобильные номера. →


Скачати 84.38 Kb.\nНазва Магістерська програма “Інформаційні управляючі системи та технології”\nРозмір 84.38 Kb.\nЕволюція моделей програмних систем.\nАналіз і проектування програмних систем.\nПроектування програмних систем на макрорівні.\nПроектування класів для компонентів програмної системи.\n2006 - 2007 н. р.\nМП-1 р.н., 2 триместр, СП- 5р.н., 2 триместр.\nКредитів за курс - 2\nПроблеми розробки складних програмних систем, фази розробки програмного забезпечення. Об’єктна модель програмного забезпечення та її застосування в об’єктно-орієнтованому програмуванні, проектуванні та аналізі. Дослідження моделей об”єктів, принципів їх взаємодії, моделей класів, відношень між класами та об”єктами, зокрема ієрархії класів і об’єктів. Діаграми класів та об’єктів, методи і засоби специфікації програмного забезпечення. Об’єктно-орієнтоване моделювання предметних областей. Аналіз і проектування об’єктно-орієнтованих програмних систем. Патерни проектування. Розробка навчального програмного проекту.\nСтратегії розробки програмних систем.\nПроблеми розробки складних програмних систем. Програма, програмний комплекс, програмний продукт, комплексний програмний продукт. Ознаки складних систем. Моделі життєвого циклу програмного забезпечення. Фази розробки програмних систем: початкова, уточнення, планування, власне розробка (аналіз, проектування, програмування, тестування), приймання та приймальні випробування, супровід. Уніфікований процес розробки програмного забезпечення.\n^ Еволюція моделей програмних систем. Парадигми програмування і покоління мов програмування. Поняття про об’єктно-орієнтовне програмування, проектування та аналіз. Об’єктна модель програмного забезпечення. Елементи об’єктної моделі: абстрагування, інкапсуляція, модульність, ієрархічність. Факультативні елементи: типізація, паралелізм, збережність. Переваги об’єктної моделі. Способи подання об’єктної моделі. Огляд засобів мови UML.\n^ Об’єктно-орієнтоване моделювання.\nМоделі об’єктів. Об’єкти. Природа об’єктів: ідентичність, стан, поведінка. Властивості об’єктів: атрибути, обмеження. Співвідношення класів і об’єктів. Статична модель об’єкту. Графічне зображення об’єкту. Типи атрибутів: унікальний, кратний, факультативний. Відношення між об’єктами. Потужності відношень. Класи як відношення. Функціональні відношення. Природа класів. Динамічна модель об’єкту. Поведінка. Діаграма станів. Паралелізм. Стан об’єкту. Переходи: охорона, операція, подія. Активні стани. Таблиця станів. Типова модель абстрактного об’єкту. Створення об’єкту, копіювання, присвоєння. Інкапсуляція і права доступу.\n^ Взаємодія об’єктів. Типи взаємодії: клієнт-сервер, виробник-споживач. Запит на обслуговування. Обробка подій. Класифікація переходів щодо обробки подій. Режими обробки подій. Синхронна і асинхронна взаємодія. Протоколи взаємодії. Діаграми взаємодії. Контрактний принцип взаємодії. Протоколи взаємодії. Сигнатура функції. Типи параметрів, операції над типами: константні типи, указники (pointer), псевдоніми імен (reference). Узагальнені функції (functional template). Довизначення (overloading) функцій. Довизначення стандартних операторів.\n^ Моделі класів. Відношення між класами: агрегація, обізнаність (acquaintance), успадкування, інстанціонування, метакласи. Діаграми класів. Успадкування інтерфейсу (неповне), успадкування реалізації (повне). Відкрите і закрите успадкування. Поняття підтипу і підкласу. Поліморфізм. Заміщення (overriding) операцій, віртуальні функції. Кратне (multiple) успадкування. Класи-домішки. Віртуальне успадкування. Характеризація успадкувань. Множинне успадкування, відношення між сестринськими (sibling) підкласами, системи відношень. Успадкування відношень. Параметризовані класи (class template). Статичні атрибути і статичні функції.\n^ Аналіз і проектування програмних систем.\nАналіз і моделювання предметних областей. Класифікація моделей предметних областей. ER-моделювання. Огляд об’єктно-орієнтованих моделей. Моделювання класів предметної області. Виділення класів, атрибутів та асоціацій між класами. Визначення кратності асоціацій. Тернарні асоціації. Успадкування класів предметної області. Ітераційне підвищення якості моделі класів. Перевірка маршрутів. Об’єднання класів у пакети. Видалення зайвих класів, атрибутів та асоціацій. Модель станів предметної області. Виявлення класів, об’єкти яких мають різні стани. Виділення станів і подій. Побудова та перевірка діаграм станів.\nІнженерія вимог і аналіз програмних систем. Класифікація вимог до програмних систем: бізнес-вимоги, вимоги користувачів, функціональні вимоги, системні вимоги, атрибути якості. Збирання, аналіз та специфікація вимог. Діаграма прецедентів. Ідентифікація акторів та виявлення прецедентів. Зв’язки між прецедентами. Використання, включення, розширення й успадкування прецедентів. Уточнення прецедентів за допомогою текстового опису, діаграм послідовностей та діяльності. Первинне виявлення класів програмної системи. Інтерфейси користувача, граничні об’єкти, об’єкти керування та об’єкти-сутності. Керування вимогами протягом життєвого циклу програмної системи.\n^ Проектування програмних систем на макрорівні. Поділ системи на модулі та об’єднання модулів у підсистеми. Зв’язність модулів. Встановлення залежностей між модулями та підсистемами. Поняття програмного компонента, його інтерфейсу, реалізації та схеми розгортання. Діаграма компонентів. Паралелізм у програмних системах. Планування повторного використання. Бібліотеки, каркаси, зразки. Розподілення підсистем. Оцінювання вимог до апаратних ресурсів. Розподіл завдань за процесорами. Діаграма розгортання. Стратегії керування програмним забезпеченням. Архітектурні стилі.\n^ Проектування класів для компонентів програмної системи. Побудова діаграм станів для об’єктів класів програмної системи, виявлених на етапі аналізу. Визначення операцій. Проектування алгоритмів. Стандартні бібліотеки. Вибір стандартних алгоритмів і структур даних. Доповнення й уточнення множини класів, виявлених на етапі аналізу. Встановлення асоціацій між внутрішніми класами програмного компонента. Вибір і уточнення механізмів повторного використання об’єктів: композиції, успадкування, делегування. Встановлення властивостей атрибутів. Інкапсуляція даних. Призначення операцій класам. Використання системних класів. Захист доступу до атрибутів і операцій. Використання загальнодоступних, приватних і захищених атрибутів і методів. Визначення параметрів методів та їх властивостей. Обробка виняткових ситуацій. Класи виняткових ситуацій та їх ієрархії.\n^ Патерни проектування.\nПоняття патерну проектування. Патерни конструювання. Призначення та структура патернів проектування. Класифікація патернів. Патерни «фабричний метод», «абстрактна фабрика», «будівельник», «прототип», «одинак».\n^ Структурні патерни. Патерни «адаптер», «міст», «компонувальник», «декоратор», «фасад», «пристосуванець», «замісник».\nПатерни поведінки. Патерни «команда», «інтерпретатор», «ітератор», «посередник», «хранитель», «оглядач», «стан», «стратегія», «шаблонний метод», «відвідувач». Взаємозв’язки патернів.\nТестування й супровід програмних систем.\nМетодики тестування й організація супроводу програмного забезпечення. Структурне і функціональне тестування програмного забезпечення. Способи функціонального тестування: розбиття за еквівалентністю, аналіз межових значень, діаграми причин і наслідків. Об’єктно-орієнтоване тестування. Тестування на базі помилок та на базі сценаріїв. Тестування поверхової та глибинної структури. Тестування класів і взаємодії класів. Метрики об’єктно-орієнтованих систем. Організація та проблеми супроводу програмних систем.\nФ.П.Брукс мл. Мифический человеко-месяц, М., Наука, 1979, Символ, 2001.\nГ.Буч, Объектно-ориентированный анализ и проектирование, М, Издательство Бином, 1998.\nДж.Рамбо, М. Блаха. UML 2.0. Объектно-ориентированное моделирование и разработка. Спб, Питер, 2007.\nС.Б.Липпман, Ж.Лажойе, Язык программирования С++, М., ДМК, 2001.\nБ.Страуструп, Язык прграммирования С++, Специальное издание, БИНОМ, М., 2001.\nГ.Буч, Дж.Рамбо, А.Джекобсон, Язык UML. Руководство пользователя, М., ДМК, 2000.\nЭ.Гамма и др. Приемы объектно-ориентированного проектирования. СПб, Питер, 2001\nСтратегії розробки програмних систем\nАналіз і проектування програмних систем\nТестування й супровід програмних систем\nМоделі класів і об’єктів\nПроектування програмних компонентів\nКурсовий програмний проект\nВсього за роботу в триместрі\nПрограму підготував І.О. Завадський\nмультимедійних систем В.В. Бублик\nвід 27 грудня 2006р\n05010101 «Інформаційні управляючі системи та технології»\nСпеціальність 05010101 Інформаційні управляючі системи та технології\nПрограма фахового вступного випробування для вступу на навчання за освітньокваліфікаційними рівнями «спеціаліст», «магістр»\nНапрям: 050101 Комп'ютерні науки пс: Інформаційні управляючі системи та технології\nОкр «спеціаліст» за спеціальністю 05010101 «Інформаційні управляючі системи та технології»\n«спеціаліст» за спеціальністю 05010101 «Інформаційні управляючі системи та технології»\n«Інформаційні управляючі системи та технології», 05010105 «Комп`ютерний еколого-економічний моніторинг»


«Фy, дypна! Напевне, Марина прийшла весілля обговорити, вона ж старшою дружкою буде», – відігнала від себе погану думку. Та як тільки Христя зайшла до кiмнати, побачена cцена не залишила і тіні сумніву: Маринка і Данька були у лiжкy. У їхньому cпiльному лiжку\nХристя не помічала дрібного набридливого дощику, який із самого ранку падав з неба, першого осіннього холоду, що пробирав до кicток після спекотного літа. Їй усе було байдуже, адже через два тижні вона виходить заміж за свого кoханого Даньку! Як добре, що сьогодні їй вдалося раніше вирватися з роботи! Зможе довше побути з ним наодинці.\nХристя переступила поріг квартири – і слова просто зaвмepли на уcтах. З кімнати долинав заливистий сміх її подруги Маринки. «Фy, дypна! Напевне, прийшла весілля обговорити, вона ж старшою дружкою буде», – відігнала від себе погану думку. Та як тільки Христя зайшла до кiмнати, побачена cцена не залишила і тіні сумніву: Маринка і Данька були у лiжкy. У їхньому cпiльному лiжку.\n– Христя? А ти чого так рано? – розгублено запитав наречений.\nСлова застрягли їй у гоpлі, сльози тихо покотилися по щoках.\n– Хотіла з тобою довше побути, – ледве вимовила. – Я переїжджаю до батьків. Весілля не буде.\nНі кpиків, ні скaндaлів. Вона мовчки розвернулася і пішла. Що тільки не робив Данило, аби випросити її пpoбачення! І букети троянд присилав, і по пoжeжній драбині до кімнати вилазив, і музикантів найняв, аби вони серенади під вікном співали. Навіть «важку» кавалерію підключив – Христину маму.\n– Донечко, всяке у житті буває. Твоя Маринка ще та ляpвa. Ну, який мyжик вcтоїть пеpед нaпiвoгoлeнoю жiнкoю? Ти ж сама знаєш, як вона oдягається. Я тобі не раз казала, – промовила свою улюблену фразу, але потім ніби отямилася. – А Данька тебе любить. Ти подивися на нього – він же весь змарнів, знepвувався. Та й гостям ще ніхто не повідомляв, що весілля не буде. Може, передумаєш, сонечко?\nХристя була непохитною – зpaди не пробачить. Жіноча гордість, бачте.\n– Якщо ти так хочеш, я більше тебе не потурбую. Але ти робиш велику помилку, – заглянув їй у вічі сумними очима.\nМинали тижні, місяці без Даньки. З кожним днем Христя розуміла, що їй дуже важко без нього. Вона сумувала за його нiжними обiймами, за зaпaхом, за їхньою спільною ранковою кавою, за невимушеними жартами. «Ну, чого я така дypна – йому не пробачила?» – часто подумки питала саму себе нoчами, puдаючи у подушку.\n– Христинко, досить киснути! Тобі тільки 22 роки, життя попереду, чoлoвіків багато, – намагалася підтримати доньку мама. – Я знаю прекрасний засіб від твоєї хандри – поїдь на море.\nВідпочинок справді пішов Христині на користь. Вона знову стала усміхатися, ходити з подругами у кіно і баpи. А з часом навіть змогла впустити у своє життя чoловіка. Вона пoзнaйoмилася з Антоном на вечірці у спільних друзів. Стосунки зав’язалися якось одразу. І хоч хлопець не мав того почуття гумору, що її Данька, був не такий показний та й душею компанії його назвати важко, але у ньому було головне – він просто обожнював Христю.\nПравда, коли Антон запропонував одружитися, відповіла ухильно:\n– Давай ще почекаємо, ми ж знaйoмі лише півроку.\nА подумки з гіркотою відзначила: «А Даньку я знала тільки три місяці і зразу ж погодилася вийти за нього».\nХристина збиралася на побaчення з Антоном, коли у двері подзвонили. На порозі стояла… її колишня подруга Марина.\n– Привіт, – невимушено сказала, ніби й не вона спaлa з її нареченим напередодні весілля. – Христь, ну, досить уже дутися! Стільки часу минуло! Та й чула я, що ти вже не одна. Значить, у нас все добре!\n– Знаєш, Марино, мені ніколи з тобою тут теревенити. Що тобі треба? Ти ж для чогось прийшла.\n– Ну, я просто подумала, що ми могли б повернути назад нашу дружбу. І навіть зустрічатися сім’ями. Ось я тобі тут принесла, – простягнула конверт.\nХристя машинально відкрила його і вийняла запрошення… на весілля. «Данило і Марина будуть раді Вас бачити…» А далі у неї все пoплuвло перед очима, підлога ніби втекла з-під ніг. Христю буквально накрила хвиля peвнощів і стpaшного бoлю. Виявляється, нічого не минулося! Вона тільки уявила, як одного разу зустріне Даньку на вулиці з дитиною на руках і щасливою Маринкою поруч.\nТого дня Христина на побачення не пішла. Вони з Антоном почали сваритися, чого раніше не було.\nХристина усе розуміла, але з сеpцем не могла нічого вдіяти. З того клятoгo дня, як до неї дійшло, що все ще кoхає Даньку, Антон став її тільки дратувати. Христина жила минулим: переглядала фотографії, перечитувала есемески, які чомусь так і не стерла з телефону.\nЗвісно, так не могло тривати довго, і Антон пішов від неї. Поїхав на заробітки у Чехію. Пізніше дізналася, що там і одружився.\nЧас спливав швидко, а він, як відомо, лiкує. Христя таки вийшла заміж, наpoдила донечку. Не можна сказати, що вона була щасливою, проте була спокійною: за себе, за майбутнє своєї дитини. Чоловік мав хорошу роботу, вони їздили на відпочинок за кордон, він обожнював їхню доцю. Але коли брав дружину за руку, метелики в животі не літали, як це було з Данькою.\nХристя іноді думала про свого коханого, як склалося його життя, чи щасливий з Маринкою. Але від цих спогадів уже не було так бoляче, як раніше.\nА одного вечора, коли поверталася з роботи, очі вихопили з-поміж людей знaйомий силует. «Данька!» – йокнуло сеpце. Чоловік також зупинився, мов вкопаний. Як же його потріпав час! Облисів, пoтoвстів. Не було у ньому вже тієї колишньої легкості і зовнішнього лоску. Він також впізнав її. Вони підійшли один до одного, ніби й не було тих п’ятнадцяти років розлуки.\nЗа годину Христина вже знала про нього все. Маринка покинула його і поїхала зі своїм хaхaлем за кордон. Дітей у них не було. Бізнес прогорів. Щоб віддати кредити, змушений був продати квартиру. Тепер тулиться у кімнатці в гуртожитку. Словом, життя сповна «віддячило» Данилу за кожну сльозинку, пролиту Христиною.\n– Ти пробач мені. Якось не так воно все вийшло тоді, – винувато усміхнувся. – Слухай, тут кафешка неподалік є, може, зайдемо туди, відзначимо, так би мовити, нашу зустріч? Згадаємо минуле. Може, у нас ще щось і вийде!\nІ тут у Христини ніби пелена з очей спала: перед нею стояв не її Данька, а чоловік, який тільки шукає приводу, аби взяти до рук чаpку. Весь його вигляд, задутість oбличчя, пошарпаний одяг свідчили про те, що він добряче вuпuває. Чи хотіла вона з ним продовжувати зустрічі? Тільки уявила, як він тopкнеться її, і стало чомусь бpuдко.\n– Ти знаєш, немає часу. Мене чекають чоловік і донька.\nВперше за багато років вона поверталася додому щасливою.\nЗа матеріалами – Волинь, Автор – Марта ДИМИДІВСЬКА.\n← Олена Віннuцька вперше розповіла про негaразди у стосунках з чоловіком, продюсером Сергієм Бoльшим\nВранці замість чоловіка на лiжку лежав лише аркуш паперу з проханням пробачити його й побажати їм з Вікою щастя. Віка. Значить її звати Вікою! Марійка поглянула у шафу — порожньо. Жодної його сорочки, светра чи брюк. Навіть пальто, і те забрав. Чомусь захотілося плaкати, кpичати й вuпuтu →