Менше пафосу, друзі!\nГоловна > Менше пафосу, друзі!\n25 квітня, 2019 - 19:18\n«Під найгарнішим хвостом павича ховається звичайнісінький курячий зад. Отже, менше пафосу, панове»\n(с) Фаїна Раневська\nЗ огляду на нібито наявні паралелі, фільм «Темні часи» зіграв з Україною поганий жарт. Передусім, з елітами, що перебувають при владі, і тими, що рвуться до влади, які навперебій почали ототожнювати себе з головним героєм. І головна проблема тут не в тому, про що вже щонайменше сотню разів до мене писали, що Черчілль — це ключ, який підходить до хронологічно строго відміряного Господом часу до строго одних конкретних дверей. У чому неодноразово переконалися самі англійці, іноді, як у Галліполі, з найкатастрофічнішими наслідками для країни. Річ тут ще й у тому, що для того, щоб стати другим Черчіллем, мало поводитися як актор, який зображує із себе Черчілля в єдиному переглянутому вами фільмі про Черчілля.\nПо-перше, ніхто з вас навіть віддалено не Гері Олдмен, зокрема і єдиний, хто, як йому здається, буцімто професійний актор. По-друге, тому що реальне життя дуже далеке від красивої екранної картинки, і для того, щоб зрушити з місця країну, що загрузла в непролазній апатії, насправді не досить прочитати одну (так само, як і сто) дуже пафосну промову. Зараз, на полі програної битви за президентське крісло, на Банковій переймаються запитанням, чому не спрацювали залізна воля і візантійська, в гарному сенсі, дипломатія Порошенка у протистоянні з Росією, Томос і безвіз, що стали основою виборчої кампанії. На жаль, реальне життя не історичні п’єси Шекспіра, хоч би яким епохальним нам здавався момент, що його переживає країна. «Цікавий час» обивателя радше лякає, тому не варто йому зайвий раз про нього нагадувати.\n«Я вже й тоді проголосувала за Пороха і заразом за нього проголосувала б. Але я вже не можу. Виступає... Напиндючиться і руками своїми робить ото так». Це не з гуморески, це цілком реальний прослуханий мною персонаж. Персонаж із найпростішого народу, який сприймає події не через розум, тобто навіть не через потік негативу у ЗМІ, а через фільтр власних емоцій, і тому дуже чутливий до всілякої, тим паче регулярно повторюваної, фальші, що настирливо тиражується через всюдисущі електронні ЗМІ. Фільм про Черчілля знятий через багато років, і, ототожнюючи себе з цим історичним персонажем, не варто говорити про події і свої в них заслуги так, ніби ти оцінюєш їх з іншої епохи, збоку.\nІсторики часто міркували, що Гітлер недооцінив телебачення як засіб пропаганди. Не знаю, як Гітлер, але Черчіллю з відсутністю телебачення пощастило. Його пихатість, що межує з манією величі, пафос його виступів, очевидні колегам по істеблішменту (звідси й їхній скептицизм на його адресу) не настільки впадали у вічі, а тому і не так швидко набридли англійцям. Багато разів повторені з екрану, вони миттю підірвали б його авторитет. Пафос як риторичний прийом прийнятний, але у строго відміряній дозі і, як мовиться, строго за рецептом лікаря.\nУ чому ще магія Черчілля для нинішнього керівництва України, то це в тому, як вервечка Дебальцевих та Іловайськів (Дюнкерк, Сінгапур, Ель-Газала, Д’єп — лише найвідоміші з них), що роками переслідували його військовий кабінет (не кажучи вже про картки та інші «принади» війни), не підірвала його підтримки народом. Вині в цьому щоденні нацистські бомбардування, які допомагали англійцям концентруватися на головному, тоді як перша ж спокійна ніч у поєднанні з весняним теплом навели їх на думку, а чи не час і честь знати їхньому такому гарному під вогнем ворога вождеві. Великі люди обивателя стомлюють. Аби наважитися позбутися Черчілля, англійцям досить було просто виспатися одну-єдину ніч. Поки війна з Росією для більшості українців обмежується телевізором, Черчіллі їм не потрібні.\nОтже, друзі, любіть Україну в собі, а не себе на чолі України. Ну і, менше ототожнюйте себе з історичними персонажами, аби нам не довелося продовжувати цю неприємну розмову, коли героєм чергового гучного фільму стане Юлій Цезар або, не дай Боже, Наполеон.\nSource URL: https://day.kyiv.ua/uk/blog/suspilstvo/menshe-pafosu-druzi


79-річна американка отримала рік в`язниці за зґвалтування | Новини на Gazeta.ua\n79-річна американка отримала рік в`язниці за зґвалтування\nСубота, 02 лютого 2008 16:34\nУ США 79-річна жінка отримала рік в`язниці за сексуальні домагання до двох своїх малолітніх вихованців 40 років тому.\nДва 55-річні чоловіки звинуватили директора коледжу, в якому вони вчилися у 1960-і роки у зґвалтуванні, жорстокому поводженні з дітьми. Один з чоловіків вимагав 8 років в`язниці для колишнього директора.\nЖінка повністю визнала свою провину, повідомляє УНІАН.\nЗараз ви читаєте новину «79-річна американка отримала рік в`язниці за зґвалтування». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua


«Героями не народжуються, ними стають» :: Хотинські вісті\nГоловна > «Героями не народжуються, ними стають»\nМинає 40 днів, як у зоні АТО загинув наш земляк Леонід Дергач із Зарожан. Сьогодні, 10 березня, у бібліотеці с. Зарожани відбувся вечір пам’яті на честь загиблого Героя.\nУ кожній установі села Зарожани висить портрет, з якого дивиться усміхнений військовий. Це Леонід Дергач – герой, патріот, безстрашний командир роти, який загинув під Авдіївкою, віддав своє життя за те, щоб війна та руїна не ширилися країною.\nЯким він був? Яким запам’ятався?\nЛьоня ріс веселим, допитливим хлопчиком. Коли прийшов до першого класу, уже вільно читав. Вчився залюбки, охоче.\nЙого однокласники О. Дорус, Р. Вакарюк, А. Проскурняк характеризують його як хорошого товариша, в котрого слова ніколи не розходилися з ділом. Хлопці згадують: «Якщо Льончик пообіцяв, то це залізно!».\nСвою любов, горе і біль Альона вилила у вірші, присвяченому братові:\nЗагинув ти за рідний край.\nСвіти нам зіркою\nв нічному небі.\nТи говорив мені завжди:\n«Я йду туди,\nтому що треба».\nВисокий інтелект, прекрасна фізична підготовка, особливе відчуття справедливості привели Леоніда до Київської національної академії внутрішніх справ України на слідчо-криміналістичний факультет, який закінчив з відзнакою.\nІз 2001 року Леонід працював в УБОЗі, а з 2006 року став асистентом кафедри правосуддя юридичного факультету ЧНУ ім. Ю. Федьковича, де й розпочав викладацьку діяльність, а згодом здобув звання кандидата юридичних наук, доцента. За це отримав своє військове псевдо «Академік».\nЖиттєву позицію Леоніда підкреслює татуювання на руці, де зображений Герб України і напис: «Я живу на своїй, Богом даній землі».\nПобратим Леоніда Валентиновича – учасник АТО Петро Сінчук згадує: «Леонід Дергач був хорошим командиром – відповідальним, досвідченим, не ховався за чужими спинами, переживав за своїх хлопців, вони були його бойовою сім’єю».\nСкільки тепла і турботи про них прозвучало в його новорічному інтерв’ю, коли кореспондент «Хотинських вістей» Емілія Городенська зв’язалася з ним по телефону. Він сказав: «Про святкові шати на передовій не йдеться, але традиції хлопці намагаються підтримати: прикрашають ялинку, вона нагадує про дім. Проте тут не можна відволікатися і розслаблятися, завжди треба бути напоготові, бо ніхто не знає, що й коли спаде на думку ворогові. У Новому році бажаю всім миру, але тільки шляхом перемоги. Слава Україні!».\nШвидкоплинною рікою пробіжать роки, виростуть сини Леоніда Максим та Даніїл, а він залишиться назавжди молодим, усміхненим, упевненим, що на землі пануватимуть спокій і мир, за наближення яких він віддав власне життя.\nЛілія Смолій, керівник літературної студії при Зарожанській сільській бібліотеці.\nЛеонід Дергач | позивний Академік | учасник АТО | Зарожани | Хотинський район


Боротьба з пропагандою РФ: балтійські ельфи проти кремлівських тролів | Політичні новини з Європи: аналітика, прогнози, коментарі | DW | 10.10.2017\nКраїни Балтії вже багато років перебувають під прицілом кремлівських дезінформаційних кампаній\nДесять років тому Естонія стала мішенню безпрецедентної кібератаки. Через неї упродовж кількох днів було паралізовано роботу банків, державних установ, поліції та навіть уряду. У той самий час на вулицях Таллінна відбувалися зіткнення та акції протесту проти перенесення з центру міста на околицю так званого "бронзового солдата" - монумента полеглим у Другій світовій війні. Тоді сотні демонстрантів, серед яких були й такі, що спеціально приїхали з Росії, звинувачували владу в "фашизмі" та "нарузі" над пам'яттю жертв війни.\nСуперечка навколо перенесення пам'ятника, а разом з ним і розташованої поряд братської могили загиблих у Другій світовій радянських солдатів, перетворилася на найбільшу кризу від часу відновлення незалежності країни на початку 1990-х. Протягом наступних років Росія неодноразово демонструвала своє вміння використовувати ностальгію за Радянським союзом для досягнення власних геополітичних цілей. Анексія Криму і підтримка проросійських сепаратистів на Донбасі з 2014 року - лише найяскравіші приклади цього. Адже і країни Балтії - Естонія, Латвія та Литва - встигли за останні роки неодноразово стати жертвами кампаній дезінформації, фейкових новин та кібератак.\nФабрика тролів на гроші Кремля?\nФейкові повідомлення з Росії поширюються передусім в інтернеті. Яскравий приклад - новинний портал Sputnik News, підтримуваний Кремлем. Від 2016 року він доступний, зокрема, і трьома балтійськими мовами. Де саме розташовані офіси цього медіа, не відомо - офіційної адреси в них немає. Окрім цілеспрямованого роздмухування дискусій на різних інтернет-платформах, так званого тролінгу, Sputnik News намагається порушувати теми, які випали з поля зору традиційних ЗМІ. І успішно знаходить своїх читачів, передусім, з-поміж молодого покоління населення країн Балтії, тих, хто не говорить російською.\nЦентр стратегічної комунікації НАТО в Ризі дослідив вплив тролів у соціальних медіа на населення Латвії. Згідно з даними Центру, він поки що є дуже обмеженим. Водночас у доповіді Центру "Інтернет-тролінг як інструмент гібридної війни: випадок Латвії" вказується на дедалі частіше використання так званих "гібридних тролів" - найманих тролів, які поширюють певні повідомлення на замовлення конкретної держави. Це суттєво відрізняє їх від окремих приватних осіб-спамерів, які мають на меті просто шокувати чи залякати.\nБоротьбою саме з такими "гібридними тролями" віднедавна опікуються балтійські "ельфи" - група інтернет-користувачів-волонтерів, які відшуковують тролів у мережі та хочуть таким чином протистояти російській пропаганді.\nЛитовські "ельфи" на чолі з Річардасом Савукінасом виявляють кремлівських тролів в інтернет-просторі балтійських країн\nПроект був заснований литовцем Річардасом Савукінасом після кривавих протистоянь під час Євромайдану в Києві на початку 2014 року. "Російська пропаганда працює у три стадії", - пояснює він: спершу обирається суб'єкт, з якого роблять жертву, потім відбувається поляризація, після чого на прикладі цього суб'єкта демонструється, що "СРСР був кращим, наш уряд окупаційний тощо". "Це відбувається поступово, протягом багатьох років. Наша мета - зупинити все це", - говорить Савукінас.\n"Гібридні тролі" чи все ж справжні люди?\nДоповідь НАТО доходить висновку, що серйозна загроза виникає передусім через те, що багато людей в Латвії сприймають "гібридних тролів" за справжніх росіян. А це породжує взаємну недовіру між різними етнічними групами всередині латвійського суспільства.\nСхожі тенденції хвилюють і литовських борців із дезінформацією. "Що ми дедалі частіше спостерігаємо зараз, так це вербування литовськомовних людей за кордоном, аби вони спамили коментарями, які не відрізниш від повідомлень ботів (програм, які автоматично публікують повідомлення під виглядом справжніх людей. - Ред.) За це вони отримують невеликі суми грошей, як ми дізналися, коли кремлівські вербувальники помилково зверталися до деяких наших "ельфів", - розповідає Савукінас.\nБалтійська інформагенція BNS неодноразово ставала жертвою хакерських атак\nУ квітні цього року балтійська інформагенція BNS (Baltic News Service) стала жертвою хакерського нападу. Хакери поширили від її імені повідомлення про те, що американських солдатів у Латвії начебто отруїли гірчичним газом. Це не єдиний випадок дезінформації. У вересні 2017 року було поширене повідомлення про те, що литовських військових інструкторів буцімто побили українські солдати в Луганській області. Причина - начебто зґвалтування литовцями двох неповнолітніх дівчат. "Наш російськомовний відділ дійшов висновку, що це повідомлення спочатку було написане російською, а потім неякісно перекладене литовською мовою", - каже редактор BNS Вайдотас Беніусіс.\nІ хоч захист від кібератак регулярно покращується, боротьба з дезінформаційними кампаніями в інтернеті залишається для балтійських країн постійним викликом. Що ж стосується телебачення, то тут, принаймні у Литві, дотримуються чіткої лінії. Із 2014 року литовська комісія з питань радіомовлення та телебачення вже неодноразово забороняла російські телеканали за використання фейкової інформації задля викривленого зображення історичних подій або ж за підбурювання до ненависні та війни.\nУтім, такий підхід до боротьби з дезінформацією на телебаченні функціонує лише в тому випадку, якщо держава зі свого боку може запропонувати власний наратив, аби заспокоїти невдоволених. Але телеканал, націлений на 330-тисячну російськомовну меншину у країні, є лише в Естонії. Особливо він орієнтується на старше покоління, для якого телебачення залишається основним джерелом інформації.\nУ порівнянні з іншими країнами Євросоюзу рівень медіаграмотності - вміння правильно оцінювати якість інформації та користуватися ЗМІ - серед населення у Латвії та Литві поки що є дуже низьким. А це робить його вразливим до дезінформації. "Потрібно підвищувати чутливість людей (до інформації у ЗМІ. - Ред.), проводячи вже в шкільному віці тренінги з користування медіа", - каже Вайдотас Беніусіс. На його думку, лише таким чином можна запобігти тому, що люди ставатимуть жертвами певних новинних повідомлень чи думок.\nРічардас Савукінас попереджає, що насправді небезпечними російські дезінформаційні кампанії є тоді, коли вони націлені на найбідніші та найменш захищені прошарки суспільства балтійських країн. Себто на тих, хто почувається забутим державою, обділеним увагою ЗМІ та байдужим решті суспільства. "Найважливіше у боротьбі з пропагандою - це боротьба із проблемами всередині нашої держави, - переконаний литовський активіст. - Якщо люди почуваються здатними вирішувати свої проблеми, вони ніколи не дадуть зробити із себе жертв".\nРосійська пропаганда: досвід Латвії (18.04.2017)\nПостійне посилання https://p.dw.com/p/2bMrt\nРосійська пропаганда: досвід Латвії\nFacebook: уряди різних країн ведуть у соцмережі пропаганду\nFacebook визнав, що став полем дії пропагандистів, зокрема різних урядів та організацій. Соцмережа планує боротися з поширенням неправди. (27.04.2017)\nКухня пропаганди: як розпізнати фейки за допомогою онлайн-гри\nЛише перевіркою інформації і спростуванням брехні пропаганду не побороти, вважає нідерландський активіст Руурд Оостервуд. Він розробив "симулятор фейкових новин", який покаже, як легко створюється пропаганда. (20.03.2017)\nТеми Росія, Російська Федерація, Литва, Латвія, Естонія, Балтійські країни, "Фейкові новини", Пропаганда, Тролі у соцмережах\nКлючові слова Латвія, Литва, Естонія, російська пропаганда, Балтія, фейкові новини, тролінг, Росія, тролі, ельфи\nПостійне посилання https://p.dw.com/p/2lYPG


продам книгу 6 клас алла несвит г. Запорожье\nГлавная Объявления Образовательные услуги Другое продам книгу 6 клас алла несвит\nПродам прдам книгу 6 клас автор алла несвит\n+380xxxxxx +380989100913 показать\nВсім учасникам – мінімум Диплом «Дипломант» в Міжнародному конкурсі! Педагогам, викладачам - Дипломи за підготовку лауреата або дипломанта! У конкурсі можуть взяти участь що всі бажають – з різних країн, міст, селищ! Не потрібно виїжджати в країни Європи, особливо для віддалених територій і країн! Зручні терміни проведення фестивалю-конкурсу! Беріть участь, голосуйте і перемагайте!


Широко відомо, що багато азіатські жінки, здавалося б, мають бездоганною шкірою, а їх краса здається природною. Хоча є багато трюків, які використовують азіатські жінки, щоб залишатися такою молодою. На додаток до всього вони користуються збалансованими дієтами.\nОдин з кращих способів дістатися до суті цих секретів, звертати увагу на те, що зазвичай спостерігається в Азії. У багатьох азіатських країн, їх курортах пропонують різні лікування, які використовують чисту морську сіль, молоко, папайя, кефір. Ви також побачите пом'якшення шкіри з використанням ефірних масел з іланг-ілангу, лаванди, розмарину та сандалу.\nАле так як ви навряд чи зможете відвідувати азіатські країни з завидною регулярністю, нижче будуть наведені поради, якими ви можете користуватися , не виходячи з дому.\nКраса по азійському Теплий проти холодного\nУ західних країнах, жінки, як правило, п'ють холодні газовані напої : холодний чай, лимонад, або крижану воду. Це освіжає ваш організм, але заважає усваенію жирів. Азіатські жінки компенсує це гарячим чаєм або кавою, які допомагають усваенію і розчиненню жирів, що надходять разом з їжею. Теплі напої, такі як зелений чай, допомагають уникнути закупорки артерій і виробляють правильний метаболізм.\nДля освіжаючою підтяжки обличчя, без застосування ножів і скальпеля, азіатські жінки розтирають особа щоранку. Тримайте три перші пальці разом, щоб зробити глибоке тиск круговими рухами на область навколо очей. Робіть це протягом трьох секунд, а потім зробіть теж саме по напрямку до вух. Після, в тому ж порядку зробіть масаж на бровах, подборотке, лбе і ключиці.\nВаше особа не єдина частина тіла, яка може показати ознаки старіння, - ваші руки і ноги також повинні піддаватися масажу . Існує добре відома приказка серед китайських жінок, що руки жінки є її другою особою, що змушує використовувати їх різні сироватки для позбавлення від зморшок на ліктях, колінах і ступнях.\nВикористовуйте зволожуючий лосьйон для тіла для забезпечення здорового вигляду шкіри.\nНанесення спеціального зволожуючого крему під час масажу також дасть позитивний ефект на ваші ноги, руки, тіло. Для рук і ніг найчастіше використовують витяжки з ромашки і чаю.\nАзіатські жінки часто мають блискуче волосся, відмічено вживання ними горіхового масла камелії. Це масло має лікуючим дією на шкіру голови, а також є хорошим кондиціонером для шкіри тіла. Добре воно також підійде при опіках.\nВживайте в їжу продукти з нуклеїновими кислотами, такі як: тваринна печінка, гриби, мед, женьшень і дріжджі, щоб зменшити зморшки. Японські жінки цінують ці продукти, і вони, як правило, мають гладку шкіру, без найменших складок. Інші продукти, які вони включають в свій раціон є: курячий жир, курячі крильця і риб'ячі голови, - але тільки не смажені. Кращим способом є приготування їх на пару або використання в супі. У цих продуктах містяться природні масла, які надають вашій шкірі еластичність. Також дуже корисна для здоров'я японська дієта.\nПротягом всієї азіатської та китайської медицини, перловий порошок відомий своїм омолоджуючу властивістю, роблячи шкіру м'якою, пружною і еластичною. Є багато підробок цього диво кошти, не купуйте, якщо ви не впевнені в ньому.\nОскільки очі дзеркало вашої душі, ви повинні підтримувати їх красу. Маловідомий азіатський секрет в тому, щоб злегка просочити бавовняну тканину оливковою олією, а потім нею промассіровать повіки і вії. Ця процедура дуже корисна для збереження ваших очей здоровими і молодими.\nОднак не слід розраховувати на вражаючі результати, якщо ви регулярно курите і вживаєте алкоголь. Дієта та фізичні вправи також важливі.


Купить билет на Лючія, таємниця падаючих зірок: Будни (Киев, ВДНГ, Входной 10П) 30 декабря 2020 в 16:00\n30 декабря 2020 в 16:00, Киев, ВДНГ, Входной 10П, пр. Академіка Глушкова, 1\nКиев, ВДНГ, Входной 10П, пр. Академіка Глушкова, 1 - 30 декабря 2020 в 16:00\nКупить билеты на концерт Лючія, таємниця падаючих зірок: Будни 30 декабря 2020 в 16:00, Киев, ВДНГ, Входной 10П по цене от 100 грн.\nЛючія, таємниця падаючих зірок: Будни состоится 30 декабря 2020 в 16:00 в Киев, ВДНГ, Входной 10П по адресу пр. Академіка Глушкова, 1.


Багаторічники в контейнерах. Купити багаторічники в контейнерах в інтернет магазині Флоріум поштою в Україні, Києві, Харкові, Донецьку, Одесі, Львові: оптом, ціна, продаж, відгуки\nhttps://florium.ua/ua/perrenials-in-pot-nine/ Багаторічники в контейнерах\n«КАТАЛОГ САДЖАНЦІВ БАГАТОРІЧНИКІВ В КОНТЕЙНЕРАХ»\nАйстра Lady in Blue\nВідгуки, Багаторічники в контейнерах\nСветлана, 24 Грудня 2018\nПівонії - є незаперечною окрасою саду. Але є також багато цікавих і гарних рослин, які не дуже поширені, але ідеально підходять для нашої ділянки і можуть стати цікавим акцентом. Це японські анемони, платикодон, монарди, які відкрила для себе завдяки Флоріум. Ці багаторічники приходять в контейнерах, на відміну від півоній, разом із землею.\nНапишіть власний відгук про Багаторічники в контейнерах\nБагаторічники у контейнерах: різноманітність сортів. Доставка багаторічників у контейнерах поштою\nНайпопулярніші багаторічники в контейнерах в каталозі нашого інтернет магазину подані з детальною інформацією щодо посадки та вирощування цих квітів. Тому, якщо вас цікавлять ці казкові квіти, купити їх варто негайно - ви ж хочете, щоб ці рослини прикрашали сад поряд з іншими природними квітучими красенями. Купити багаторічні квіти і зробити замовлення дуже просто, а ми вже подбаємо про те, щоб товар поштою був доставлений швидко, точно і надійно.\nКупити саджанці багаторічників у контейнерах, це означає отримати вже вкорінену рослину, яку дуже легко пересадити у відкритий ґрунт або у вазон на веранді.\nСаджанці багаторічників у контейнері саджають у сад після покупки або навесні/восени. Посадковий матеріал продається в найбільш вдалий для висаджування час. Купити саджанці багаторічників у контейнерах дуже зручно, тому що ви можете посадити їх в будь-який період. Ризику для квітки немає, вона продовжує отримувати поживні речовини із ґрунту, просто продовжуйте її поливати.\nСаджанці багаторічників у контейнерах, види та сорти\nУ нашому інтернет магазині ви можете купити саджанці багаторічників у контейнері будь-якого виду та сорту. Це можуть бути рослини високорослі та низькорослі, довгоквітучі або лише кілька тижнів, але максимально ефектно. Більшість квітів абсолютно невибагливі та потребують лише рідкісного поливу, а за якимись необхідним є поетапний догляд.\nКожна культура унікально використовується в ландшафтному дизайні. За допомогою цих рослин ви зможете втілити у реальність усі свої садові задуми. Важливо розуміти, що 90% успіху у вирощуванні – це придбання якісного посадкового матеріалу. Ми пропонуємо купити саджанці багаторічників у контейнерах на сторінці сайту, де рослини проходять перевірку та відрізняються високою декоративністю, здоров'ям та стійкістю до агресивного середовища.\nЗа допомогою квітів ви зможете створювати яскраві клумби, міксбордери, рокарії та альпінарії. Культура може бути кущовою, ґрунтопокривною або поодинокою. Якісь із них мають чудовий вигляд у групах, а якісь самодостатньо красуються в поодинокій посадці.\nЯк і куди пересаджувати саджанці багаторічників у контейнерах\nЗ початком теплого сезону саджанці багаторічників у контейнерах пересаджують методом перевалки у відкритий ґрунт. Частину видів не рекомендують пересаджувати у процесі їх цвітіння. Купивши рослини на початку весни ви можете висаджувати їх на підготовлені ділянки. Головне — ознайомитися з тим, якого ґрунту воліє та чи інша рослина. Всі квіти потребують дренажного шару, сформуйте його в процесі посадки. Особливо важливий дренаж для рослин, що віддають перевагу постійно вологому ґрунту або частим рясним поливам. А також для тих квітів, які ростуть без пересадки понад 6-8 років.\nРослини, здатні порадувати раннім цвітінням:\nюга Catlin's Giant;\nанемона Snow White та інші.\nСаджанці багаторічників у контейнерах, які зацвітають восени:\nайстра Blaue Laguna;\nехінацея та інші.\nВраховуйте, що декоративність, період цвітіння можуть відрізнятись від заявлених. Це залежить від способу посадки та догляду, а також від складу ґрунтів. Рослина довше радує цвітінням, якщо вдатися до деяких заходів, які дозволяють його продовжити, про це нижче.\nЯк доглядати за саджанцями багаторічників у контейнерах\nКожна культура потребує свого унікального підходу. Від квітучих рослин усі хочуть тривалого пишного цвітіння. Щоб цього досягти, необхідно дотримуватися наступних рекомендацій:\nпідгодовуйте рослину комплексними мінеральними чи органічними добривами кілька разів за сезон;\nстежте, щоб ґрунт не внести забагато добрив. Надлишки добрив обов'язково позначаться на саджанцях багаторічників у контейнерах, але негативно;\nне бавтеся з азотистими підживленнями в період формування бутонів, вони впливають на ріст зеленої маси, це може пригнічувати цвітіння;\nкалій і фосфор — два мікроелементи, що беруть участь у процесах, що провокують пишне цвітіння;\nзрізайте або обривайте відцвілі суцвіття;\nдеякі саджанці багаторічників у контейнерах потребують стимулюючої обрізки;\nдотримуйтесь правильного поливу;\nдоглядайте землю навколо рослини: розпушуйте, пропалюйте, прибирайте бур'яни.\nНехитрі завдання належать до основного догляду за рослинами. Щоб дізнатися як саме доглядати ту чи іншу квітку, ознайомтеся з інформацією, яка представлена на її сторінці або зателефонуйте нам, і ми вас проконсультуємо.\nКупити саджанці багаторічників у контейнерах поштою\nУ нашому інтернет магазині купіть саджанці багаторічників у контейнері за вигідною ціною та без передплати. Весь посадковий матеріал ми відправляємо післяплатою. Перед відправкою товару поштою ми перевіряємо кожен саджанець і надійно його упаковуємо. Оформляйте як оптове замовлення, так і роздрібне. Ми відправляємо саджанці багаторічників у контейнерах Новою Поштою або Укрпоштою, служби доставляють рослини у найкоротший термін.\nУ міру просування сезону деякі рослини можуть бути розпродані, щоб переконатися в доступності того чи іншого сорту, зателефонуйте нашому менеджеру. Ми також проконсультуємо вас, якщо у вас не виходить оформити замовлення чи є якісь питання щодо вирощування чи догляду.


У Києві презентують українським та іноземним інвесторам широкі можливості співпраці | Кабінет Міністрів України\nУ Києві презентують українським та іноземним інвесторам широкі можливості співпраці\nопубліковано 25 вересня 2017 року о 14:49\nСтолиця – найбільш інвестиційно привабливе місто в Україні для потенційних інвесторів. Про це під час брифінгу заявив перший заступник голови КМДА Геннадій Пліс. Він також зазначив, що метою Інвестиційного форуму, який розпочнеться завтра та триватиме протягом двох днів у Києві, є презентування українським та іноземним інвесторам широких можливостей співпраці з розвитку історичної частини міста – Подолу, у сфері ділового туризму, спорту та відпочинку, кіноіндустрії та в інших найбільш привабливих для інвестування проектах з розвитку столичної інфраструктури.\n«Звичайно, люди, які розглядають Україну як напрямок для вкладання грошей із комерційною метою, розуміють, що столиця – найбільш привабливе місто. Але ми маємо надати нашим гостям, серед яких, упевнений, будуть і ті, хто готовий інвестувати, чітке уявлення про інвестиційний потенціал української столиці. Крім того, ми повинні показати туристично-інвестиційну привабливість Києва і надати реальні показники розвитку туристичного потенціалу та інфраструктури для туризму», – підкреслив чиновник. За його словами, також принципово важливо продемонструвати прозорість міської влади у співпраці з бізнесом та запропонувати нові проекти для залучення інвестицій.\n«Ми досягли значних успіхів і в першому, і у другому. Так, ми максимально відкрили, зробили прозорою свою діяльність, а активна громадськість залучена до всіх важливих рішень. Що стосується другого пункту, то під час форуму будуть представлені проекти, ефективність яких прорахована, і які точно будуть цікаві як інвесторам, так і містянам. Тобто кожна сторона матиме суттєвий ефект, і це важливо», – підкреслив Геннадій Пліс.\nЛев Парцхаладзе назвав лідерів з виконання будівельних робіт за 8 місяців\nОбліковано 1 592 982 переселенці, - Мінсоцполітики


У міському парку маленьких франківчан розважали казкові герої. Фоторепортаж - 0342.ua\nУ міському парку маленьких франківчан розважали казкові герої. Фоторепортаж\n18:06, 1 червня 2016 р.\nСьогодні, 1 червня, з нагоди Міжнародного дня захисту дітей у Парку культури і відпочинку Івано-Франківська відбувся святковий концерт «Дитяча музична скринька».\nНа захід завітало чимало малюків з батьками, яких розважали герої з різноманітних дитячих казок, - пише 0342.ua.\nТакож на показу-дефіле дітки демонстрували костюми різних казкових персонажів. У програмі свята були й музичні номери та хореографічні композиції у виконанні відомих танцювальних колективів.\nНапринці свята маленькі глядачі взяли участь у ігровій програмі, яку завершив флеш-моб.\nІвано-Франківськ новини Івано-Франківська дитяче свято парк Міжнародний день захисту дітей


Після МВФ. Чи зможе Україна в перспективі відмовитися від позик Фонду? « Просмотр колонки | Мобильная версия | Бизнес.Цензор.НЕТ\nПісля МВФ. Чи зможе Україна в перспективі відмовитися від позик Фонду?\nДнями Україна досягла довгоочікуваної домовленості з Міжнародним Валютним фондом (Staff Level Agreement) про нову трирічну програму співпраці на суму в 5,5 млрд доларів. Щоправда, її закріплять де-юре лише в разі виконання нашою державою низки умов, головна з яких – це надання твердих гарантій щодо неповернення державного "Приватбанку" колишнім власникам.\nЩе раніше міністр фінансів Оксана Маркарова повідомила, що Україна має закінчити співробітництво з МВФ у 2023 році. А нова програма нібито буде останньою.\nЦей "анонс" виглядає багатообіцяюче. Та чи має сьогодні уряд ефективний та максимально деталізований план щодо майбутнього "розлучення" з МВФ? І чи можливо це за постійної стагнації української економіки?\nФонд як "рятівна соломинка"?\nБудьмо реалістами: без допомоги МВФ Україні загрожує глибока економічна криза, якщо не дефолт. Щоб переконатися в цьому, варто лише поглянути на кілька базових показників із вітчизняної економіки.\nНайперше: обсяг платежів з погашення державного боргу на 2020 рік прогнозується в сумі 282,1 мільярда гривень (11,7 млрд доларів США), зокрема -- 120,3 мільярда гривень (5 млрд дол.) на погашення зовнішнього боргу.\nВодночас, за перше півріччя ц. р. Україна залучила всього-на-всього 1,67 млрд дол. прямих іноземних інвестицій (у разі оптимістичного сценарію за повний рік їх може бути близько 3,3 млрд дол.).\nУ порівнянні з борговими зобов’язаннями держави це – крапля в морі. Для того, щоб виплатити зовнішні борги і таким чином завершити співпрацю з МВФ, Україна мала би залучати в 6-7 разів більше за нинішній рівень прямих іноземних інвестицій щорічно.\nВтім, з нинішньою економічної політикою "латання дірок" і тотального застою це видається рожевою утопією.\nЗ іншого боку, допоки маємо дефіцитний бюджет, навряд чи зможемо завершити співпрацю з Фондом. Адже "від’ємний баланс" вітчизняного держбюджету за січень-жовтень складає 30 мільярдів грн. (при граничному річному розмірі у майже 90 млрд грн.).\nА запланований на 2020 рік максимальний дефіцит держбюджету закладено в сумі 94 млрд грн. Що ж, країна живе від позики до позики (в тому числі – від МВФ), компенсуючи ними провали в реальній економіці і беручи нові кредити для погашення старих.\nТа й про яку відмову від допомоги Фонду може йтися, якщо країна до цього часу так і не змогла подолати негативне сальдо зовнішньої торгівлі? Так, за даними Державної служби статистики, в січні-травні ц. р. даний показник зріс на 27,4% порівняно з аналогічним періодом минулого року - до 2,634 млрд. доларів.\nДо того ж, сьогодні Міністерство фінансів наближається до критичного рівня залежності від інвесторів-нерезидентів, які у поточному році активно купували державні цінні папери (передовсім, ОВДП), і це сприяло макроекономічній стабільності і зміцненню гривні.\nПроте, фінансові прогнози у цьому контексті на 2020 рік – поки що туманні. За найгіршого сценарію, інвесторів можуть не задовольнити чинні ставки за цінними паперами.\nВодночас, в експертному середовищі існують цілком обгрунтовані побоювання, що без нерезидентів Мінфіну в наступному році доведеться або суттєво (на 100-200 млрд грн.) секвеструвати видатки держбюджету, або ж Нацбанк змушений буде вмикати друкарський станок.\nОбидва сценарії є надто небезпечними для української економіки -- аж до необхідності оголошення дефолту.\nУ контексті вищенаведених цифр, Міжнародний Валютний фонд якраз і виглядає чи не єдиною рятівною альтернативою. З одного боку, позики від МВФ справді дозволяють Україні підтримувати економічну стабільність в країні, зміцнювати гривню і скорочувати інфляцію.\nПроте, з іншого, функціонери Фонду нав’язують українському урядові вельми контраверсійні і багато в чому шкідливі соціально-економічні вимоги (головне, щоб Україні було чим погашати кредити!).\nЯк-то: різке підвищення ціни на газ і житлово-комунальні послуги для населення, вимоги санації банківського сектору (внаслідок якої сотні тисяч вкладників залишилися без грошей з їхніх депозитів), заборона введення податку на виведений капітал (який через пару років міг би надати могутній імпульс для розвитку української економіки), відмова від впровадження другого, накопичувального рівня пенсійної системи, скорочення видатків на соціальну сферу тощо.\nДо того ж, кожна нова позика – це збільшення кредитного навантаження. Адже, щороку ми виплачуємо боргові зобов’язання, що сягають аж 60 % золотовалютних резервів держави!\nСьогодні кожна третя гривня з дохідної частини держбюджету йде на погашення кредитів та відсотків за ними. У кінцевому висліді українці зі своїми дітьми і онуками (якщо не правнуками) вже навіть не сповзають, а просто-таки провалюються в боргову яму!\nВсе це є "ціною" тимчасової економічної стабільності, яка досягається не внаслідок ефективних дій уряду, а завдяки борговій мильній бульбашці, що рано чи пізно лусне.\nАдже, українська економічна система – загрозливо хвора і потребує нагального й радикального лікування!\nВласне, на вищеописані негативи можна було б закрити очі, якби кредити МВФ сприяли ефективному реформуванню нашої економіки й карколомному зростанню вітчизняного ВВП, підвищенню добробуту громадян та створенню українського "економічного дива".\nАле чи справді кредити Фонду справляють такий чудодійний ефект в Україні? Особливо ж – якщо взяти до уваги "багатий" досвід співпраці з МВФ низки інших держав.\nЧи допоміг Фонд хоч комусь "піднятися з колін"?\nЦих щасливців можна перелічити на пальцях однієї руки. Та про них – трохи далі. Насправді, кредити МВФ не лише не сприяли оздоровленню економічної та суспільної ситуації держав-боржників, а й поступово підштовхували їх до боргового колапсу. Тож, наведемо три найбільш резонансні "кейси".\nАргентина. Ця південно-американська країна до 2002 року буквально "висіла" на кредитній "голці" МВФ. Аргентина практично бездоганно виконувала всі "ультраліберальні" рекомендації Фонду (приватизація держпідприємств, урізання соціальних витрат бюджету тощо).\nПроте, це так і не допомогло місцевій економіці трансформуватися з експортно-сировинної і залежної від імпорту до сильної експортної, яка активно продає за кордон промислові, продовольчі та інші товари з високою доданою вартістю.\nПри цьому конкурентний імпорт постійно витісняв продукцію аргентинського переробного сектору всередині країни. А перманентні зниження цін на сировину на світових ринках одразу ж боляче вдаряли по місцевій економіці.\nВсе це ставило Аргентину на поріг системної кризи. Так, у 2000 році країна отримала 7,4 млрд дол. на проведення реформи фіскальної відповідальності, тобто комбінації підвищення податків і скорочення видатків держбюджету.\nПлюс – Фонд збільшив на 8 млрд дол. розмір кредиту stand-by. Втім, ці гроші геть не допомогли: сліпе виконання урядом рекомендацій МВФ призвело до того, що аргентинська економіки 2002-го року ввійшла в зону безпрецедентної турбулентності.\nЯк результат: значне погіршення економічного становища, дефолт і народне повстання з сотнями загиблих людей. Дефолт відкинув країну на десятки років назад: про іноземні інвестиції вже геть не йшлося, а національна валюта знецінилася в рази.\nТож, тамтешньому урядові довелося відбудовувати економіку практично з "нуля". Минулого ж року Аргентина отримала від МВФ аж 50 млрд дол. строком на три роки.\nАле чи має керівництво держави чіткі опції, за рахунок чого ці карколомні борги потім віддавати? Адже, сьогодні держава переживає чергову рецесію; інфляція близька до 30%, а ставка аргентинського Центробанку є найвищою у світі – аж 40 %. Тож, чи допомогла Аргентині багаторічна співпраця з МВФ? Питання риторичне.\nГреція. Ця країна з 2010 року отримала від МВФ та Євросоюзу кредитів майже на 250 млрд євро. Не дивлячись на часткове списання заборгованості у 2012 році, держборг Греції нині складає більше 324 млрд євро, або 183 % ВВП держави – по 30 тис. євро на кожного громадянина!\nЦе втричі перевищує гранично допустимий рівень держзапозичень за стандартами зони євро. І якби не допомога партнерів по Європейському Союзу, то Грецію давно вже б охопив дефолт.\nМинулого року країна отримала нібито останній транш у 15 млрд євро від Центробанку ЄС. Відтак планується, що Греція незабаром зможе віддавати зовнішні борги (насамперед, МВФ) самотужки.\nЦе було досягнуто завдяки режимові вкрай жорсткої економії витрат держбюджету, проте ціною стала відсутність соціальної стабільності в країні та численні суспільні протести і страйки профспілок.\nПеру. Попри багатомільярдні запозичення від МВФ, у 80-х роках минулого століття перуанська економіка все глибше обвалювалася, платоспроможність населення була зведена до мінімального рівня.\nЄдиним рішенням, запропонованим експертами МВФ, було збільшення втричі ціни на бензин. Річ у тім, що Перу – це країна з вельми інтенсивним транспортним трафіком, водночас інфраструктура є незадовільною.\nВідтак, цей "мудрий" реформаторський захід призвів до того, що все молоко, яке збиралося в Андах, фермери були змушені виливати в річки!\nНатомість, національну молочну продукцію замінив імпорт більш дешевого порошкового молока з Голландії. У 1987 країна пережила дефолт перед МВФ (невиплата 600 млн дол.).\nСхожа "шокова терапія" від інтелектуалів Фонду для Перу та його мешканців не закінчилася нічим хорошим: сьогодні економіка і далі перебуває в занепаді, потребуючи нових кредитних вливань від міжнародних "благодійників".\nТимчасом, співпраця з МВФ лише поглибила економічні проблеми у таких країнах, як Пакистан, Індонезія, Руанда, Зімбабве, Ірак, Сомалі, Мексика – цей сумний список можна і далі продовжувати.\nНатомість, небагаточисленними успішними "кейсами" відмови від співпраці з МВФ можна назвати приклади Туреччини (2013 р.) й Польщі (2017 р.) Туреччина, зокрема, зробила ставку на підтримку національного товаровиробника, на податкові стимули для великої промисловості та середнього бізнесу, що виробляють та експортують на зовнішні ринки товари з високою доданою вартістю.\nА також були створені максимально сприятливі умови для прямих іноземних інвесторів. Польща ж – не без фінансової підтримки ЄС – успішно реалізувала системні економічну, податкову та судову реформи й досягла у першій половині 2017 рекордний профіцит держбюджету в еквіваленті 1,4 млрд доларів!\nТобто, в обіймах МВФ виживали лише сильні гравці, і саме на них необхідно орієнтуватися Україні.\nЩо допоможе сказати "остаточне прощавай"?\nНа тлі переважно негативного досвіду низки країн у співпраці з Міжнародним Валютним фондом, інтенція міністра фінансів Оксани Маркарової видається цілком раціональною та вмотивованою.\nВтім, між намірами і реалізацією в Україні дуже часто лежить прірва. Адже сьогодні ніхто в очі не бачив "глобальної" програми уряду (на кшталт подібних у Південної Кореї і Туреччини) щодо відмови нашої держави в перспективі від кредитування з боку МВФ.\nТож, пропоную перелік найважливіших заходів, реалізація яких уможливить у майбутньому остаточне прощання з міжнародними кредиторами. Для цього, як мінімум, необхідно:\n– Кабмінові потрібно розробити системну програму щодо виходу України з боргової кризи – з покроковими алгоритмами і конкретними джерелами фінансування (як це було зроблено в Туреччині за розпорядженням її Президента Реджепа Ердогана).\nФункції оператора програми доцільно було би покласти на Державне боргове агентство України; контроль за виконанням мали б здійснювати Кабмін і Верховна Рада;\n– диверсифікувати фінансові статті, з яких виплачуватиметься держборг. Річ у тім, що завдяки жорсткому реформуванню і ліквідації корупційних складових у низці галузей цілком можливо вивільнити значні кошти для повернення зовнішніх боргів.\nЙдеться, передовсім, про: неефективні держпідприємства, приватизувавши які можна отримати до 80 млрд грн.; митницю (120 млрд грн. щорічно), офшорні схеми (54 млрд грн. щорічно); тіньова економіка (як мінімум, 1,2 трлн грн.) та ін.;\n– припинити практику виплату держборгу з податків та дивідендів Нафтогазу, що їх держкомпанія отримує завдяки карколомним цінам на побутовий газ і ЖК-послуги для потреб населення.\nТак само слід відмінити ПДВ, що його нараховують на вартість побутового газу. Завдяки цьому можна було би вивільнити до 50 млрд грн., що їх щорічно витрачає держбюджет у форматі ЖК-субсидій. Назагал, українці не повинні компенсувати зі своїх кишень некомпетентність уряду, його провали та нездатність реалізувати кардинальні економічні реформи;\n– створити сприятливі умови для надходження в Україну прямих іноземних інвестицій, максимально лібералізувавши митне й податкове законодавство, очистивши від корупціонерів судову систему та позбавивши правоохоронні органи можливості "пресувати" підприємців.\nУряд має розробити максимально конкретний Національний план залучення інвестицій, а також – програму захисту національних товаровиробників, котрі випускають та/або експортують продукцію з високою доданою вартістю.\nА головне – для якнайшвидшого завершення співпраці з МВФ Україні необхідно залучати, як мінімум, 7 млрд доларів прямих іноземних інвестицій на рік.


Що треба встигнути зробити в листопаді: 15 теплих і тонізуючих ідей | Рідний Київ\nЩо треба встигнути зробити в листопаді: 15 теплих і тонізуючих ідей\n4 листопадаа 2016 15:23\n2 Взутися практично і красиво\nЧоловіки нехай собі як знають, а от жінкам і дітям носити восени чорні парасольки просто треба заборонити. Законом України про барвисту осінь 🙂\nНе знаєте, чим дощового дня зайняти дитину? Погравши в «Angry Birds», можна потім для різноманітності змайструвати разом різнокольорову годівничку для птахів. Згодом вона цілком може прикрасити ваше подвір’я. А раптом сусіди візьмуть приклад?.. Так може вийти цілий дворовий годівничка-фест 🙂\nОсінь – сезон «зігріваючих» туристичних пропозицій. І натуральних антидепресантів 😉 Не вірите? Тоді вирушайте у будь-яку погоду смакувати бешкетні «Полтавські витрибеньки», спробуйте «Сиро-винний тур Закарпаттям» або загубіться на пару днів у кавово-шоколадному Львові. Там сумнівів точно не лишиться!\nМаєте досвідчених у тихому полюванні друзів або довіряєте своїм силам? Зараз осінні ліси власне знаходяться «в режимі очікування». До речі, пізні гриби для багатьох – головна гастрономічна принада осені. Особливо якщо вони зібрані власноруч 🙂\nRead more at: http://ua.igotoworld.com/ua/article/892_chto-neobhodimo-uspet-v-noyabre-30-idey.htm


▪ Євген Головаха 6 лютого, 2009\nЗараз у світі теорія довіри – це ключова теорія для оцінювання стабільності в суспільстві, його демократичних підвалин та процвітання.\nЄ два типи довіри. Сліпа, яка не потребує якоїсь аргументації (як вірять у Бога). І раціональна, коли людина довіряє, якщо бачить раціональні причини вірити. Наприклад, на алмазній біржі ніхто не укладає контрактів: люди віддають, передають великі гроші без жодних документів. У них немає необхідності, бо один обман у цьому середовищі назавжди позбавить тебе роботи. Вони довіряють одне одному, бо розуміють, що їм невигідно дурити. Довіра дає змогу людям заощаджувати багато сил і не продукувати так звані транзакційні витрати, тобто надбавки за ризик. Коли ви вважаєте, що контролюєте ситуацію, ця довіра завжди призводить до виграшу.\nАле такі правила життєздатні в суспільствах, які пройшли етап трансформації і досягли певного рівня демократичної стабільності. В нас зовсім інша ситуація.\nЯкщо оцінювати рівень довіри людей до влади – і до політичних, і до економічних інституцій, – починаючи з 1990-х років, загальний висновок такий, що некризових ситуацій у нас не було. Короткі сплески довіри спостерігалися в перші місяці незалежності, а також у перші місяці президентства Кучми, а потім Ющенка. До вкрай низького рівня довіри Україна дійшла у 1998 році, коли ситуація була дуже складною, плюс дефолт у Росії, який суттєво торкнувся України. З цієї ями ми вибиралися протягом багатьох років. Довіра потроху зростала. І не стільки до політичних інституцій, скільки до економічних. Найголовніше, що ми досягли за ці роки економічного підйому, – зростання довіри до економічних інституцій, до тієї ж банківської системи.\nЯкщо 2002 року лише 9% українців довіряли банківській системі, то 2008-го – 21%. Зростання більше ніж удвічі. І це було помітно за збільшенням внесків, депозитів. Банківська система мала такий стрімкий розвиток саме за рахунок довіри громадян.\nВ одному з наших опитувань було таке запитання: «Якби у вас несподівано з’явилася велика сума грошей, де б ви її зберігали?» У 2002 році 8% респондентів відповіли, що в державному банку, у 2008-му таких уже було 20%. Цікаво, що відповідь «у банку за кордоном» 2002 року обрали 17%, а 2008-го – 16%.\nДинаміка не є критичною, та вона помітна. Очевидно, що аби довіра досягла високого рівня, треба не менше десяти років стабільності. Ми ще не маємо конкретних замірів, але оперативні дослідження вказують, що зараз суттєво знизилася оцінка банківської системи.\nНинішня криза й пов’язана з нею криза довіри відрізняється від ситуації 1990-х тим, що тоді ми взагалі не знали, коли все це скінчиться. Здавалося, що тепер будемо лише виживати. Але вдалося вибратися з того жаху.\nОстанніми роками ми фіксували в українців зростання впевненості в своїх силах, відчуття того, що людина вже контролює ситуацію. Це суспільство з його правилами та умовами вже сприймалося як своє. Отже, у нас почав формуватися середній клас – люди, впевнені, що можуть забезпечити себе та свою родину. Саме на цій соціальній групі тримається демократія й процвітає економіка. Але біда середнього класу в тому, що він дуже залежний від економічної ситуації в країні.\nДовіра людей, яка вибудовувалася роками, зараз сильно підірвана. Але покладатися лише на власні сили недостатньо. Ми всі пов’язані однаковими проблемами, за які має відповідати політичний та економічний істеблішмент. Так, потрібна чітка програма виходу з кризи. Але не менш важливо дати людям чіткі терміни подолання кризи. Більш-менш адекватні – рік, півтора, два.... Коли людині хоча б приблизно озвучити термін, на який вона потрапляє у складну економічну ситуацію, це дає їй стимул, щоб пережити важкі часи. Але треба це пояснити чітко, зрозуміло, доступно – щоб людина знову змогла вірити.\nбанк, криза, довіра, вклад


Патріарх УГКЦ подякував Папі за підтримку України - РІСУ\nПатріарх УГКЦ подякував Папі за підтримку України...\n17 грудня Святішому Отцеві Франциску виповнилося 85 років з дня народження. З цієї нагоди Патріарх УГКЦ, надіслав йому вітального листа, у якому, зокрема, подякував за «постійну підтримку України».\nВід імені Української Греко-Католицької Церкви Блаженіший Святослав побажав Папі Франциску Божого благословення у «петровому служінні» та зазначив, що завдяки Його Святості «Церква у ці важкі часи з любов’ю та милосердям сповнює свою місію проголошення Доброї Новини на екзистенціальних периферіях сучасного світу».\nГлава УГКЦ також подякував Папі Франциску за його «постійну активну підтримку та батьківську опіку для українського народу».\n«З огляду на драматичну ситуацію в нашій країні, прошу Вашу Святість продовжувати молитись за мир для нашого багатостраждального народу», – йдеться у листі Патріарха Святослава.\nТеги: #Святослав (Шевчук) #Франциск (Хорхе Маріо Берґольйо) #Ювілей\n"Доведеться тяжко відповідати за вчинені воєнні дії", - католицькі єпископи Росії\nПапа затвердив зміну титулу Глави Халдейської Католицької Церкви


Порятунок євро - у центрі уваги Словаччина | Політичні новини з Європи: аналітика, прогнози, коментарі | DW | 12.10.2011\nУ справі порятунку євро нині в центрі уваги залишається Словаччина. Після першого словацького «ні» розширеному фонду EFSF очікується друге голосування в парламенті. Шанси на позитивне рішення називають високими.\nУ Братиславі готуються до нового голосування\nПрем’єр-міністру Словаччини Іветі Радічовій не допомогла навіть екстрена прив’язка узгодження розширення Європейсього стабілізаційного фонду (EFSF) до питання про довіри до її уряду. Пізно ввечері у вівторок (11-го жовтня) парламент у Братиславі відхилив як готовність підтримувати розширений фонд порятунку євро, так і довіру до християнсько-ліберального уряду Словаччини.\nПрем’єр-міністр Івета Радічова під час виступу перед словацьким парламентом\nЦя маленька східноєвропейська країна розглядала питання про розширення фонду EFSF останньою з 17 держав єврозони. Перед цим 16 країн вже ухвалили позитивні рішення. Однак для того, аби реформу фонду можна було втілювати в життя, потрібна згода усіх держав зі спільною європейською валютою.\nНапередодні голосування в Словаччині напруження в єврозоні не мало меж. Адже про скептицизм словаків і неготовність підтримувати порятунок євро було відомо й раніше. У підсумку всі переживання виправдалися: словацьке «ні» таки зупинило розширення фонду порятунку євро. Драматична кризова ситуація в єврозоні продовжується.\nРеформа з другої спроби?\nРоберт Фіцо – екс-прем’єр і лідер опозиці таки готовий підтримати розширення EFSF\nЗ одного боку, в Брюсселі розмірковують над планом «Б» для порятунку євро, а з іншого – сподіваються, як вже колись під час ухвалення інших реформ ЄС, на другу спробу голосування в Словаччині. Справа в тому, що за словацьким законодавством парламент має право голосувати двічі, коли йдеться про міжнародні угоди. Питання про готовність підтримати фонд порятунку євро – класичний випадок для такої другої спроби.\nШанси на те, що Словаччина в результаті таки підтримає розширення фонду порятунку євро (EFSF), оцінюють як дуже високі. Вже в середу представники опозиції та от-от поваленої урядової коаліції мають розпочати переговори щодо нового компромісу в цьому питанні. Метою є організувати більшість для підтримки розширення фонду порятунку євро, було заявлено ще у вівторок у Братиславі. Йдеться про значні внутрішньополітичні поступки для опозиції, яка проголосувала у вівторок проти тільки для того, щоб «покарати» уряд Радічової, зауважують оглядачі. «Словаччина має підтримати фонд», - наголосив лідер словацької опозиції Роберт Фіцо. Саме за часів прем’єрства Фіцо на початку 2009 року Словаччина запровадила в себе спільну європейську валюту євро.\nДруге голосування щодо фонду порятунку євро в парламенті Словаччини очікують вже цього тижня. Якщо воно буде позитивним, то розширення фонду порятунку євро EFSF може набрати чинності. «Зелене світло» з Братислави дасть можливість наповнювати фонд більшими фінансовими надходженнями й відкриє можливість для застосування нових, більш дієвих і швидких механізмів реагування на кризові ситуації в єврозоні.\nЛеся Юрченко / dpa, rtr, dapd\nКлючові слова євро, єврозона, Словаччина, порятунок, голосування\nПостійне посилання https://p.dw.com/p/12qU3


▪ Станіслав Козлюк 18 серпня, 2015\nЗ війною на Сєверодонецьк звалився статус обласного центру. Сюди перебралися органи влади Луганщини, на додачу тут поселилася частина міжнародних спостерігачів, які мали б стежити за конфліктом на Донбасі й фіксувати порушення мінських угод. Кореспондентові Тижня вдалося поспостерігати за роботою та дозвіллям представників ОБСЄ на Луганщині півроку тому й зараз. Різниця відчутна. Це визнають й українські військові та чиновники.\nЗвичайний лютневий вечір. У кінці слабо освітленої вулиці майже на околиці міста вогнями спалахує готельний комплекс «Мир». Крізь прочинені ворота видно до двох десятків автомобілів ОБСЄ, подекуди припорошених снігом.\n«О, так тут обеес’єшники живуть. Щоправда, я щось не бачив, щоб вони в наші краї заїжджали. Ну, може, в інших зонах працюють», — розраховуюся із таксистом, який погодився проїхатися сотню кілометрів від фактично лінії фронту в Новоайдарському районі до відносно спокійного Сєверодонецька. Десь за межею міста чути залпи артилерії. Мимоволі здригаєшся від надто гучних і сильних розкатів. Утім, це перестає турбувати, коли потрапляєш до готелю. Звук не проникає крізь товсті стіни, тож ти почуваєшся відносно комфортно.\nУ холі готелю порожньо. Лише адміністратор намагається не заснути за стійкою. Питаємо про вільні номери, заселяємося. Вже під час вечері стають помітними постояльці. Іноземці, з бейджами. Здебільшого чоловіки. Вони вмощуються на великих диванах, теревенять про життя, хтось на ноутбуці переглядає стрічку новин. У цей момент обстрілюють Щастя, Станицю Луганську. У сусідній, Донецькій, області виникла загроза котла в районі Дебальцевого. Підносять пиво. Гості з ЄС сидять довго. Годину, півтори, дві… Потім розраховуються і зникають десь у нетрях коридорів.\n«Місія ОБСЄ? Та вони в готелі частіше сидять, ніж працюють! Замість того щоб їхати до передової, фіксувати порушення перемир’я, обстріли, пиячать днями, роз’їжджаючи містом на таксі», — обурювався роботою спостережної місії тодішній голова ОДА Геннадій Москаль.\nЗранку в ресторані готелю нові люди. На шиях уже знайомі бейжді, в руках ноутбуки. Спостерігачі, сівши снідати, дивляться новини, частина з них щось активно набирає у Word. Із незнайомцями не спілкуються, офіціантам усміхаються. Авто білого кольору з написами «OSCE» на бортах так само стоять на подвір’ї. Закінчивши сніданок, зарубіжні постояльці непоквапом йдуть у свої номери.\nОБСЄ влітку стала краще працювати. Думаю, це пов’язано з ротацією. З’явилися люди з досвідом роботи в зонах конфліктів\nНавіть вдень ресторан не стоїть порожнім. Зазирнувши до затишної зали, можна застати там кількох спостерігачів, що цмулять каву й пиво під котлетки в стилі «кордон-блю» і «здорові» салатики з овочів. Більше ж люду стає під вечір. Із незмінними лептопами народ вмощується за столами, обговорює події дня, хтось набирає чи то тексти, чи то звіти. Деякі персонажі замовляють їжу просто в номери.\nБлижче до опівночі чути двигун авто. На паркінг заїжджає таксі. Звідти вивалюється кілька іноземців — чоловіків та жінок. На вигляд їм до 30. Хлопець, кинувши довкола оком, починає співати якусь попсу, луна котиться вулицею, виступаючи своєрідною альтернативою глухим розкатам від роботи САУ. Іноземці сміються і йдуть до адміністратора по ключі. Гуркіт від роботи артилерії наростає.\n«ОБСЄ? Спостерігачі? — у слухавці чути сміх айдарівця з позивним Маестро, він відповідальний за роботу зі ЗМІ в місті Щастя. — Ні, до нас вони не доїжджали. Тут по нас зараз так гатять, що вирішили місто закрити на в’їзд та виїзд. Уже другий день. Ні, звісно, якщо хочеш, можемо тобі організувати допуск, через блокпости проїдеш без проблем. Зустрінемо, подивишся на руйнації. Але це на твій страх і ризик. Під твою відповідальність».\nНе вдалося півроку тому побачити обеес’єшників за роботою і в Щасті. Хоча, здавалося б, саме там вони мали бути присутні. Адже всупереч домовленостям, досягнутим у білоруській столиці, сепаратисти продовжували війну з українськими збройними силами, у результаті якої гинули не лише силовики, а й мирні люди. Загалом же за п’ять днів посиденьок у «Мирі» нам так і не вдалося побачити жодного виїзду місії «в поля», до передової.\nЧитайте також: Російський слід у міжнародному моніторингу\nЛіто 2015-го, вечір, той самий готель «Мир». Вільних номерів немає, адміністратор вибачається й пояснює, що на певний період усе викуплено. Радить пошукати кімнати деінде. Вечоріє. За парканом, як і півроку тому, стоять білі авто з написами «OSCE» на бортах. З дворів у готель суне двійко іноземців із поліетиленовими пакунками. Всередині солодощі. Детальніше роздивитися важко: чоловіки проходять через скляні двері й розчиняються на сходах. Близько дев’ятої до м’яких диванів ресторану традиційно починають стягуватися спостерігачі. Говорять про життя, неспішно попиваючи червоне вино. Біля стійки чоловік купує коньяк, з акцентом про щось тихо перемовляючись із офіціантом російською.\n«Хлопці з ОБСЄ зараз стали працювати. Бачив їхні машини, їздять у нас по області. У самому Сєверодонецьку їх важко побачити, вони здебільшого через околиці їдуть. Так, звісно, користуються послугами нашого таксі. Але й до лінії фронту катаються», — переконує місцевий таксист.\nНаступний ранок, одинадцята. Центр міста. Повз світлофори проносяться два білих джипи спостерігачів із прапорами, що стирчать із вікон.\n«Цікаво, як вони їх кріплять?» — замислюється водій, що прямує з нами до Трьохізбенки. Тим часом великі білі авто звертають на бокову вулицю й зникають.\n«Що не кажи, але ОБСЄ влітку стала краще працювати. Думаю, це пов’язано з ротацією. З’явилися люди з досвідом роботи в зонах конфліктів. Я знайомий із кількома, вони мають військову освіту, здобували її у Великій Британії. Ці люди рішучі, хороші лідери, які можуть проконсультувати підлеглих про те, як поводитися на блокпосту, як спілкуватися із солдатами. Спостерігачі місії потроху налагоджують контракти з військовими. Розповідають, якими маршрутами їздили, коли, що там відбувалося. І починає змінюватися ставлення солдатів до ОБСЄ. Взимку я бачив повне несприйняття обеес’єшників. Їх або не пропускали через блокпости, або банально затримували. Зараз уже відбуваються діалоги, військові лишають спостерігачам свої контакти», — розповідає дорогою до прифронтового селища речник АТО в Луганській області Руслан Ткачук.\n«Важливо, хто очолює групу, місію. Якщо людина бачила, що таке обстріл із реактивної артилерії та мінометів, то вона спокійніше реагує на стрілецьку зброю, не боїться працювати в таких умовах. А якщо до нас приїжджає жіночка з Парижа й дивиться на тебе красивими очима, у цей момент ти розумієш, наскільки вона далека від війни. Загалом ОБСЄ знає лише свій протокол. І спостерігачі думають, що всі свято його дотримують. У результаті вони час від часу потрапляють під обстріли», — за розмовою заїжджаємо до Трьохізбенки.\nНа центральній площі стоять уже знайомі джипи білого кольору. Поруч із ними місцеві мешканці щось пояснюють двом дівчатам-спостерігачам.\n«Бувають і казуси. Скажімо, з Данії приїжджає до нас за війною спостерігати феміністка. Вона не розуміє суті конфлікту. І переконує, що бойові дії в нас через гендерну нерівність», — Руслан посміхається. Спостерігачі між тим збираються назад. Адже вечоріє, збільшується загроза обстрілів.\n«Ще історія була. Навідався до нас секретар ОБСЄ з Києва. Планували їхати до Трьохізбенки, але через бойові дії і небезпеку зупинили вибір на спокійнішому Щасті. І там вони потрапили під обстріл. Пікантність ситуації була в тому, що в Щасті обеес’єшники мали зустрітися зі своїми колегами, які працюють на території, контрольованій «ЛНР». У результаті порушення бойовиками мінських домовленостей зафіксували дві групи спостерігачів. Навіть Росія була змушена його визнати», — розповідає Руслан. Слідом за ОБСЄ ми вирушаємо до Сєверодонецька.\n«Росіян серед них доволі мало. Здебільшого іноземці: британці, данці, французи. Є й українці. Частина іноземців непогано говорить російською», — додає Роман, військовий.\n«У спостерігачів зараз є певні проблеми. Вони хочуть спостерігати й за так званими сірими зонами. Принаймні таке бажання виявляли. Проте заїхати туди доволі складно. І це дилема для військових. Адже якщо вони пропустять спостерігачів, почнеться обстріл, хтось постраждає, то це їхня відповідальність. Доводиться шукати альтернативи. Скажімо, є одне з таких селищ Лобачеве. Воно під регулярними обстрілами. Туди можу заїхати я, подивитися, наскільки там небезпечно, чого люди потребують. А потім, як звідти виберуся, розкажу спостерігачам усе, про що дізнаюся», — додає Руслан.\nЗустріти, як півроку тому, спостерігачів, що «розслабляються» в місцевих ресторанах, складніше. Здебільшого іноземці проводять вільний час у готелі.\n«Якщо хочеш побачити обеес’єшників, зазирни до ресторану «Миру». Там вони ввечері зазвичай відпочивають. Хоча це не означає, що всі як один раптово почали працювати. Якщо набратися терпіння, то можна зустріти п’яних спостерігачів, які катаються містом на таксі й, власне, більше нічого не роблять. Проте таких випадків поменшало», — підбиває підсумок розмови Роман.\nОБСЄ, спостерігачі, міжнародні спостерігачі\nВ обстріляне передмістя Маріуполя приїхали спостерігачі ОБСЄ\nТерорист розповів місії ОБСЄ, куди "ДНР" перевезла "Гради"\nМісцеві жителі "здали" спостерігачам стежку, якою "ЛНР" приходить до них на базар


23 червня 2011, четвер - минулий день. Календар :: Свята та події\nДілова мова → Календар 2011 → Свята на червень → 23 червня четвер\n→ 23 червня 2022 року → 23 червня 2023 року → в календарі 2021, 2020, 2019, 2018, 2017, 2016, 2015, 2014, 2013, 2012, 23 червня 2011, 2010, 2009 року\n23 червня 2011 рік, четвер. Кожен виконує свою роботу! Не важливо яку, головне щоб якісно! Це основні і десь навіть рутинні акценти функціонування даного підрозділу. Група «А» Центру спеціальних операцій по боротьбі з терори...\n23 червня 2011 рік, четвер. 20 грудня 2002 року 57-ма Асамблея Організації Об’єднаних Націй прийняла резолюцію 57/277, що проголосила 23 червня Днем державної служби ООН, який відзначатиметься щороку. ООН закликала держави...\n23 червня 2011 рік, четвер. У червні 1894 року в Парижі відбувся міжнародний конгрес з проблем фізичного виховання, в якому брали участь представники 12 країн ... 23 червня свою доповідь представив ентузіаст відродження ол...\n23 червня 2011 рік, четвер. Заклик до приділення особливої уваги становищу вдів і їх дітей, які знаходяться у них на утриманні, котрий пролунав наприкінці 2010-го року з трибуни Генеральної Асамблеї ООН, а згодом виражений у...\n23 червня 2011 рік, четвер. Це одна з найбезпечніших країн у світі з територією в 998 квадратних миль. Згідно з даними Міжнародного валютного фонду, в 2014 році Люксембург став другою найбагатшою країною на планеті. ВВП краї...\nПодії 23 червня в календарі ООН на 2011 рік →\nСвята 23 червня в календарі національних свят на 2011 рік →\nЗаходи 23 червня в календарі професійних свят на 2011 рік →


Визначення автомобіля - Що це таке, Значення та Концепція\nСлово гальські автомобілі перейшло до латинського карусу , і воно прийшло на нашу мову як автомобіль . Концепція відноситься до транспортного засобу, оснащеного двома колесами і витягнутим твариною, яка використовується для транспортування різних об'єктів.\nАвтомобілі - вагони : транспортні засоби, що мають раму, встановлену на колесах. У цьому випадку рама має раму з тросами, які можуть утримувати вантаж і з бортами, які його утримують. Вона також має стрижні, які служать для підключення пострілу.\nДля тяги автомобіля можна використовувати волів, мулів, коней або інших тварин. Вибір зйомки тварини зазвичай пов'язаний з наявністю відповідно до географічних характеристик.\nМи також повинні встановити, що існує багато типів автомобілів, серед яких можна виділити такі:\n-Берліна, яка є закритою вагонкою з квадратним виглядом у верхній частині, а нижня має вигляд корабля. Вона також має бічні двері зі склом і має місткість для чотирьох чоловік.\n-Cabriolé, який представляє собою двоколісний автомобіль з капюшоном.\n- Половина, яка є іншим видом вагону, що може бути двома або трьома колесами. Всередині ви можете мати два або чотири місця. Так само слід підкреслити, що його капот має вакету. Сьогодні вагони стали засобом туристичного транспорту, що дозволяє відвідувачам познайомитися з історичними центрами певних міст Іспанії. Ми маємо на увазі такі міста, як Севілья або Кордова, серед інших.\n-Cutrdriga, який був типом автомобіля, типового для Римської імперії. Це було витягнуто чотирьома конями згідно, звідси його назва. Найбільш відомим з них є той, що є частиною пам'ятника Куадріги Берліна, що приходить на корону, що таке Бранденбурзькі ворота.\n-Faetón є інший різновид чотирьох-колеса автомобіль що може поїхати з капотом або без це. Це має коробку для що являє собою тил місце та кругла форма місця у що являє собою фронт. Є також кілька типів, таких як phaeton стрілки, легкий фатон, двері phaeton ...\nКоли машину тягне людина , її називають рикшою . Ці транспортні засоби часто використовуються в азіатських країнах, таких як Індія і Китай, і навіть приваблюють туристів.\nУ деяких країнах автомобіль є синонімом автомобіля або автомобіля : "У мене багато невдачі: моя машина зламалася і завтра мені доведеться подорожувати" , "Автомобіль вичерпав газ" , "Мій батько не хоче здавати мені свій автомобіль" .\nВи також можете використовувати ідею автомобіля, у зменшувальному вигляді, посилатися на дитячий візок (дитячий автомобіль) або супермаркет (також називається changuito або chango).\nПоняття автомобіля, нарешті, може натякнути на громіздку суму : "Я з проблемним автомобілем, я не знаю, що робити" , "Якщо б я міг позбутися автомобіля від очікуваних завдань, які у мене є, я б без вагань пішов у бар" .


9 ознак того, що ви пропускаєте своє життя | Вар'ят\nЖити треба зараз. І не надто догоджати іншим, якщо вони продовжують своє життя за рахунок нашого…\nУ Мопассана є дуже сумна розповідь про літню людину, яка раптом побачила весну. Побачила весну, закоханих, які їхали на прогулянку, милуватися квітучим Булонським лісом і цілувалися; побачив гарненьких молодих дівчат, переодягнувшись в легкі сукні, молодих матерів з рожевощокими немовлятами, побачив грона бузку, ніжно-блакитне небо побачив… Ні, він все це бачив і раніше, звичайно, коли поспішав на роботу або повертався в свою квартирку. Але він вперше по-справжньому побачив весну, ловлення любові, розквіт життя, чуже щастя… Він зрозумів, що пропустив своє життя. Він працював, економив, розраховував, відкладав на потім, намагався; він нічого зайвого собі не дозволяв. Він був дисциплінованим і обережним. Він став старим, ось що сталося. І весна прийшла, але це вже не його весна. Він пропустив своє життя!\nЄ такий анекдот про старе кладовище, де дати народження і смерть не збігалися з фактичними. І виходило, що стара людина прожила п’ятнадцять років або сім, – це здивувало мандрівника і він запитав жителів містечка: що це значить? Йому пояснили, що враховуються ті роки, коли людина любила, витрачала гроші, подорожувала, раділа, активно працювала, мала друзів… Ось і виходить, що з вісімдесяти років людина по-справжньому прожила двадцять. Це було справжнє Життя! Він був живим в ці роки! Подорожній сказав, що нічого подібного в його житті не було. Він завжди був обережним, розважливим і боязким. Нікого не любив, гроші збирав, їв тільки корисну несмачну їжу і не мав друзів, щоб не витрачатися на них. Що напишуть на його пам’ятнику? “Народився мертвим”, – відповіли жителі містечка.\nЦе тільки здається, що неможливо пропустити своє життя. Ще маса часу попереду, треба тільки, щоб швидше пройшов ось цей важкий період. Треба зараз трохи скоротиться, потерпіти, докласти зусиль, попрацювати з усіх сил, а потім!.. А потім настає новий важкий період і нові платежі. І нові проблеми. Треба, щоб ці труднощі швидше пройшли. А потім… А потім можна зрозуміти, що прийшла весна. Пахнуть квіти і в повітрі розлита любов. Тільки до нас ця весна не має вже ніякого відношення.\nЄ ознаки того, що ви пропускаєте своє життя.\n– ви часто говорите: “треба потерпіти і почекати кращих часів. Швидше б пройшов цей поганий час. Ось закінчаться проблеми, тоді я заживу по повній!”, – проблеми не закінчуються ніколи, скажу по секрету. Остаточно проблеми зникають разом з життям. І то не факт. Багато релігій так не вважають.\n– ви боїтеся витрачати гроші. Ви постійно в розумі вважаєте і вираховує, вам шкода витратити зайве на щось приємне, але непрактичне. Наприклад, на красиву носову хустинку або на помаду. Ви стали надмірно економні, хоча не бідуєте. Але витрати вселяють вам тривогу; немає задоволення від покупок.\n– ви давно не відчували любовного трепету, бажання любові. Коли ви в останній раз цілувалися і обіймалися з ніжністю або пристрастю? Не можете згадати? Це нехороша ознака, якщо вам ще немає вісімдесяти …\n– все перетворилося в рутину. Ви машинально встаєте, їдете на роботу, потім вам важко відновити в пам’яті події робочого дня, до того вони одноманітні. Ви часто дивитеся на годинник, чекаєте, коли ж закінчиться цей виснажливий робочий день. Ще стільки справ є вдома!\n– ви взагалі часто дивитесь на годинник і чекаєте закінчення чогось. А потім з жахом бачите: ах, вже зовсім ніч! Треба швидше (знову “швидше!”) лягати спати, щоб вранці вирушити за звичним маршрутом або зайнятися звичними домашніми справами.\n– вид щасливих людей став вас дратувати. Вони або дурники, або прикидаються щасливими. Вони просто не знають життя або їм пощастило. Незаслужено пощастило.\n– ви постійно нездужаєте. Хвороб немає начебто, але і здоров’я немає. Вас весь час щось турбує, як тут радіти життю? Ви відчуваєте, що поступово втрачаєте сили, хоча нічого особливо важкого не робите.\n– вам постійно доводиться підлаштовуватися під інших людей. Ви змушені контролювати свої почуття, слова, вчинки. Ви забули, коли востаннє щиро говорили з кимось, хто вас розуміє. Ви весь час в напрузі.\nІ найголовніша ознака – вам начебто нудно і є вільний час. Але насправді часу немає. Він кудись іде, швидко минає, все відбувається повільно, а насправді – швидко. Томливий день на роботі здається нескінченно довгим. Але куди зник місяць? Рік? Чому вони промайнули так швидко?\nТому що ви живете не своїм життям. Треба зупинитися. Треба зрозуміти, скільки вам років. Чого ви чекаєте? Щастя? Закінчення неприємностей і проблем? Для чого ви терпите і відмовляєте собі в усьому? Чи є в цьому сенс або це вже звичка? Кого ви любите і хто вас любить? Багато питань треба собі задати. Тому що можна чекати закінчення зими, звичайно. Підраховувати дні і терпіти. Потім настане весна. Це обов’язково буде.\nТільки до нас ця весна може вже не мати ні найменшого відношення. Жити треба зараз. І не надто догоджати іншим, якщо вони продовжують своє життя за рахунок нашого.


7 ДНІВ-УКРАЇНА » Минулої доби ворог 6 разів прицільно обстрілював позиції ЗСУ – один боєць постраждав (Відео)\nМинулої доби ворог 6 разів прицільно обстрілював позиції ЗСУ – один боєць постраждав (Відео)\n08:14 | 29.12.2017\nРосійсько-окупаційні війська не припиняли обстріли території підконтрольної ЗСУ. Минулої доби ворог 6 разів прицільно гатив по позиціях українських військових. За словами речника прес-служби штабу АТО Василя Лабая, всі порушення режиму перемир’я відбулися на Донецькому напрямку. Українські військовослужбовці вогонь у відповідь не відкривали.\nВорого стріляв із мінометів та піхотного озброєння по захисниках Павлополя і Талаківки, в передмісті Красногорівки -зі стрілецької зброї. Також на підступах до цього прифронтового міста активізувався ворожий снайпер, який обстрілював опорні пункти української армії.\nУкраїнські воїни зафіксували проліт безпілотника в районі Світлодарської дуги. Неподалік Курдюмівки близько 22 год. українські військовослужбовці збили російський безпілотник типу «Орлан-10». Тривають пошуки його уламків.\nОдин військовий сил АТО був поранений, його госпіталізували.\nМітки: "7днів-Україна", ато, Василь Лабай, прес-служба штабу АТО


ГоловнаНовини Здоров'яЖінку мало не вбив укус маринованої змії\nТри місяці китаянка мариновала в сорговому вині гадюку для того , щоб отриманим розчином лікувати себе від ревматизму. Їй і в голову не могло прийти , що змія все ще залишається живою .\nКитаянка , позначена в місцевій пресі під ім’ям Ліу з провінції Хейлунцзян, була вкушена гадюкою , яку вона маринована в сорговому вині . Змія знадобилася жінці в якості засобу для лікування ревматизму. У традиційній китайській медицині ці зміїні вина призначені для відновлення здоров’я . Місцеві жителі п’ють такі настоянки невеликими порціями. Особливо популярно дане лікування у сільській місцевості , так як у фермерів просто немає грошей на купівлю нормальних ліків і перебування в лікарнях.\nГадюку для жінки відловив чоловік , і він же засунув її на 3 місяці у вино з рослини сорго . Але “ліки” , як з’ясувалося , зовсім не хотіло вмирати. Як тільки жінка відкоркувала пляшку , змія вибралася звідти і вжалила даму , що страждала від болю в суглобах. На щастя , крики жінки почули її родичі , які прибігли на допомогу. Вони викликали швидку допомогу , а живучу гадюку таки вбили по-справжньому.\nУ лікарню постраждалу доставили вчасно , і лікарі встигли їй дати протиотруту від укусу змії. Через пару днів жінку виписали. Як підкреслюють експерти герпетологи , якщо довго тримати змію в посудині , яка пропускає повітря , то цей плазун може впасти в стан, схожий на сплячку. У ньому він здатний знаходиться досить тривалий час , залишаючись при цьому живим .\nТак що для створення зміїного вина , тисячоліттями використовується в китайській медицині , змію необхідно все-таки спочатку вбити .


11:48 16 Березня 2021\nЯкщо так продовжуватиметься і надалі, то наступного тижня завантаженість ковідних лікарень становитиме 65% і Львівщина потрапить у червону зону.\nЛьвівська обласна інфекційна лікарня та Центр легеневого здоров'я заповнені хворими з коронавірусом та підозрою на нього уже на 94%. Про це сьогодні на брифінгу повідомив заступник голови Львівської ОДА Іван Собко.\nЧитайте також: Україна готується до чергового локдауну\n«На жаль, ці дві установи заповнені хворими на 94%. Навантаження різко росте. 60% пацієнтів – це молоді люди, без жодних супутніх захворювань. Любомир Рак (директор Центру легеневого здоров'я – ред.) говорить, що тепер потрібно більше часу на стаціонарне лікування», – каже він.\nУ Центрі легеневого здоров'я за добу госпіталізували 23 пацієнтів, а виписали лише 13.\n«Тобто маємо приріст у 50%. Якщо так продовжуватиметься і надалі, то наступного тижня ми будемо мати завантаженість Covid-лікарень +65%, і ми потрапляємо у червону зону», – прокоментував Іван Собко.\nЧитайте також: У яких поліклініках Львова розгортають тимчасові шпиталі. Перелік\nЗа його словами, сьогодні о 18.00 відбудеться засідання обласного штабу із протидії коронавірусній інфекції, на якому приймуть рішення про облаштування додаткових ліжок для лікування хворих у трьох опорних закладах області.\nНа питання журналістки Тvoemisto.tv про те, чи будуть вводити в області додаткові обмеження – закривати ТРЦ, кафе тощо, то заступник голови Львівської ОДА заявив, що з огляду на тенденції поширення вірусу у західних, центральних регіонах України, то в Украні ймовріно введуть загальноджержавний локдаун.\n«Враховуючи останні показнкии по Києву, Вінниці, Житомирі, якщо такі тенденції будуть далі, то може бути локдаун. Якщо у червону зону потрапить більша половина областей, бо буде загальноджержавний локдаун. Економіка знову буде у мінусі, але життя важливіші», – пояснив Іван Собко.\nДодамо, що, згідно зі статистикою, кожен другий протестований на Covid-19 на Львівщині є інфікованим. Так, за минулу добу у Львівській області провели 2 289 досліджень на коронавірус, з яких 1 065 були позитивні.\nТЕГИ: центр, інфекційна лікарня Львів, коронавірус львів\n77 людей в реанімації. Свіжа статистика Covid-19 на Львівщині


Попит на серверне обладнання Oracle падає\nНовини інформаційних технологій Новини бізнесу Попит на серверне обладнання Oracle падає\nadmin Новини бізнесу 742\nКорпорація Oracle відрапортувала про роботу в другій чверті 2012 фінансового року, що закінчився 30 листопада.Один з найбільших світових постачальників програмного забезпечення отримав за три місяці $ 8,8 млрд доходу. Це на 2% більше в порівнянні з результатом за другий квартал 2011 фінансового року.\nВиручка від продажу нових ліцензій на ПЗ піднялася тільки на 2%, склавши близько $ 2,0 млрд. Продовжує падати попит на серверне обладнання: апаратні рішення принесли Oracle приблизно $ 953 млн, що на 14% менше торішнього показника.\nЧистий прибуток за звітний період склав $ 2,2 млрд, або 43 цента в перерахуванні на один цінний папір. Роком раніше корпорація заробила $ 1,9 млрд, або 37 центів на акцію. Таким чином, зростання прибутку дорівнює 17%.\nПісля оголошення квартальних результатів цінні папери Oracle подешевшали на $ 2,91 - до $ 26,26.


Парубій повідомив, чи вплине воєнний стан на об'єднавчий собор » Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»\n"Росія намагається перешкодити створенню Помісної Української Православної Церкви. Введення воєнного стану не перешкодить проведенню Об'єднавчого архієрейського собору", - каже спікер.\nВін закликав патріарха Варфоломія якомога швидше провести собор у Києві.\n"А ми гарантуємо безпеку цього собору", - пообіцяв Парубій.\nПричина – збройний напад російських прикордонників на українських військових в Керченській протоці. 25 листопада в районі Керченської протоки в Чорному морі прикордонні катери ФСБ РФ брали на таран і відкривали вогонь на ураження по корабельній групі ВМС України.\nТеги - Парубій, об’єднавчий собор


1. Сутність макроекономічної стабілізації та її моделі\nСутність стабілізації економіки. Кінцевою метою економічної трансформації перехідного суспільства в Україні є створення умов для переходу до більш ефективної економічної системи, яка забезпечує оптимальні темпи зростання ВВП та високий життєвий рівень населення. Досягнення такої цілі вимагає економічної стабілізації з наступним переростанням у економічне пожвавлення і піднесення. Якщо розшифрувати кінцеву мету реформування, то вона включає не просте лінійне підвищення ефективності економіки, а перехід до постіндустріального суспільства. Останнє є суттєвим при виборі засобів економічного регулювання.\nСутність макроекономічної стабілізації полягає у подоланні макроекономічної нестабільності (незбалансованості). Макроекономічна нестабільність полягає у коливання обсягу національного продукту, рівня цін, зайнятості та відсутності умов для стабільного зростання обсягу ВВП. У традиційній ринковій економіці коливання цих величин носить в основному циклічний характер. Тому макроекономічна стабілізація зводиться до скорочення амплітуди вказаних відхилень та зменшення глибини спаду. Свій конкретний зміст вона набуває в економічній політиці, яка сприяє наближенню фактичного рівня ВВП до його потенційного рівня і на цьому підґрунті досягнення повної зайнятості та стабільних цін. Тоді в економіці циклічне безробіття практично відсутнє, а рівень інфляції стабільно мінімальний.\nЗагальні риси макроекономічної стабілізації носять універсальний характер. Проте у країнах з транзитивною економікою вони набувають специфічного забарвлення.\nСпецифіка макроекономічної стабілізації у перехідній економіці. У першу чергу відмінність макроекономічної стабілізації у перехідних до ринку країнах, в тому числі і Україні, полягає у тому, що вона направлена насамперед на подолання системної кризи, яка охопила всі сторони суспільного життя, - економічну, соціальну, політичну, духовну, - і має різноманітні чинники своєї появи, а не на пом’якшення циклічних коливань.\nСлідуючою істотною рисою макроекономічної незбалансованності є її надзвичайна глибина та всеосяжність. Так, скорочення ВВП склало більше 60% від 1990 р., а обсяг капіталовкладень за цей період скоротився майже у 5 разів.\nЯкщо провести аналогію, то тільки Великій депресії 30-х років ХХ ст. властиві приблизно такі показники. Так, в США промислове виробництво у 1933 р. склало 48% від рівня 1929 року, а обсяг капіталовкладень 16,4%. Навіть у найважчий воєнний 1942 рік обсяг промислового виробництва склав до довоєнного 1940 року 77%.\nОсобливим феноменом перехідної економіки є те, що в її умовах соціально гостра проблема безробіття не переростає, принаймі на перших етапах економічних перетворень, в одну з головних. Вона ще і по цей час є очікуваною. А в економічній політиці України залишається фактично поза увагою. Гальмуючим фактором макроекономічної стабілізації є нерозуміння працюючим населенням природи соціально-економічних змін. Воно не може ані захистити себе, ані адаптуватись до цих змін. Значна доля працездатного населення сподівається на державні заходи щодо покращення свого становища. Але для реальних змін як стверджує академік Геєць В.М., потрібно щоб 2/3 працездатного населення могли діяти ініціативно. Проте існуюча модель економічної стабілізації пропонує лише створення нової системи соціального захисту, яка відрізняється від відповідної моделі планової економіки в основному тим, що соціальний захист населення державою перекладається на плечі самого населення.\nІ нарешті, специфіка макроекономічної стабілізації у перехідному суспільстві полягає у формуванні нової системи економічних відносин і не зводиться до певного вдалого набору економічних заходів з метою збалансування певного числа економічних показників. Макроекономічна стабілізація у перехідній економіці носить не функціональний, а трансформаційний характер. Економічна збалансованість досягається за умови зміни режиму, порядку функціонування економіки, появи нових господарських інституцій.\nОсобливістю макроекономічної стабілізації перехідних економік є її проведення ринковими інституціями, які або щойно сформувалися або ще відсутні взагалі. Наприклад, ринкове середовище вимагає певної кількості господарських суб’єктів у кожній сфері чи галузі. Проте утворити їх миттєво неможливо. Також не можна говорити про наявність всіх ланок інфраструктури, правової бази ринкових відносин, системи збору, переробки і видачі інформації різноманітним господарським суб'єктам і т.ін. Відсутність необхідних інституціональних перетворень гальмує макроекономічну стабілізацію, а відсутність останньої впливає на темпи і характер інституціональних перетворень. Наприклад, гіперінфляція стимулює утворення посередницьких фірм, обмежує виробничий сектор, сприяє виникненню спекулятивних структур.\nПріоритети політики макроекономічної стабілізації. Макроекономічна стабілізація є не єдиним блоком трансформаційних перетворень. До останнього процесу ще входять інституціональні перетворення та мікроекономічна стабілізація. Всі три блоки реформування економіки взаємно обумовлені. Взаємозв’язаність цих складових робить перетворення системними. У системних перетвореннях, у свою чергу, існує проблема їх послідовності і субординації як стосовно блоків у цілому, так і окремих сторін всередині кожного з блоків.\nВибір пріоритетних напрямків перетворень у кожному з блоків тісно пов’язаний з вибором тієї чи іншої моделі трансформації економіки. Власне кажучи, модель і є сукупністю заходів перетворення, яким притаманна певна послідовність та підпорядкованість їх реалізації. Загальновідомо, що основними моделями трансформування економіки є "шокова терапія" та градуалізм.\nМодель “шокової терапії” є крайнє радикальною. Вона вимагає проведення блискавичних разових заходів і невідкладного руйнування попередньої економічної системи. “Шокова терапія” ґрунтується на лібералізації цін, послідовній і по можливості найширшій приватизації, фінансовій стабілізації монетарними методами.\nГрадуалістська модель вимагає поступових перетворень, доцільного використання елементів попередньої економічної системи. Вона передбачає збереження провідної ролі держави в економіці за умов перегляду і оновлення функцій державних організацій, розширення самостійності підприємств всіх форм власності і стимулювання вітчизняного виробництва, структурну перебудову.\nВраховуючи цю послідовність заходів макроекономічної стабілізації значною мірою визначається вибраною моделлю трансформації. Так, у рамках "шокової терапії" основний акцент робиться на фінансовій стабілізації. Градуалізм у центр перехідних процесів ставить розвиток виробничого потенціалу на перебудованій структурі. Тому він ще називається виробничо-структурним варіантом. Такий варіант допускає перехід до економічного пожвавлення за відсутності фінансової стабілізації.\nЗміст макроекономічної стабілізації за варіантом “шокової терапії”. У моделі “шокової терапії” макростабілізація практично ототожнюється з фінансовою стабілізацією. За нею слід провести антиінфляційну політику, досягти стабільності цін, що стане достатньою умовою для ефективної роботи ринкових механізмів (попиту, пропозиції, рівноважної ціни, конкуренції, тощо) і формуванню у цілому ринкової економіки. Така ідея визначала політику реформ в Україні у 1992-1995 роках.\nЛіберальний варіант поділяється на ортодоксальний та гетородоксальний підходи. У той і інший на перший план висувають антиінфляційну політику проте з деякими варіаціями.\nОртодоксальний підхід вимагає скорочення дефіциту державного бюджету за рахунок зменшення державних витрат (на державне втручання в економіку, соціальний захист та забезпечення, управління, борону і т.ін.) і збільшення дохідної бази бюджету (скорочення податкових пільг, підвищення рівня збирання податків, усунення позабюджетних фондів і ін.). Одночасно проводиться жорстка грошово-кредитна лінія, яка реалізується в політиці “дорогих грошей”: обмеження грошової емісії, підвищення облікової ставки процента, підвищення норми резервування, скорочення кредитів Центрального банку, продажа державних цінних паперів і т.ін.\nОртодоксальний підхід ділиться, у свою чергу на два підвиди, у залежності від вибору економічних стабілізаторів (так званих “якорів”). За грошового “якоря” монетаристські методи грунтуються на жорсткій бюджетній, податковій, грошово-кредитній політиці при “плаваючому” обмінному валютному курсі. Перераховані методи використовуються для обмеження грошової маси і сукупного попиту. У другому випадку вибирається валютний “якір”, за якою акцент робиться на стабілізацію “валютного” курса. Впливаючи на курс валют, тримаючи його під контролем держава знижує інфляційні очікування населення, прив’язує внутрішні ціни до нього, що, у свою чергу, викликає антиінфляційні наслідки.\nСвітова практика антиінфляційної політики інколи застосовує гетеродоксальний підхід. Останній ґрунтується на ствердженні інерційної природи інфляції. За своєю природою інфляція породжує високі очікування знецінення грошей і це робить малоефективною жорстку монетарну та фіскальну політику. Щоб заглушити вплив минулої інфляції на стабілізацію цін передбачається застосування певної політики доходів. Сутність її полягає у прямому контролі за зарплатою і цінами. Цим контролем намічається: 1) повне замороження цін і заробітної плати; 2) законодавчі обмеження рівня приросту цін і заробітної плати; 3) укладення угод між урядом та роботодавцями і профспілками щодо цін та зарплати і т.ін.\nГетеродоксальний підхід не обмежується політикою доходів. Для досягнення позитивного результату контрольований ріст цін і доходів повинен доповнюватись антиінфляційними заходами податково-бюджетної та грошово-кредитної політики. Фіскальні та монетарні обмеження повинні створити у товарно-грошовій сфері такі умови, за яких ціни та доходи взаємо збалансовані. За інших умов контроль за цінами і доходами спричинить приховану інфляцію, яка зразу стане відкритою після його відміни.\nАнтиінфляційна політика розраховується на певний період часу. В залежності від цього вона може бути швидкою або повільною. Стратегія швидкого зниження темпів інфляції передбачує поступове, крок за кроком, обмеження грошової маси і падіння темпів знецінення грошей. Повільне скорочення грошової маси несуттєво впливає на обсяг виробництва і не викликає його спаду.\nВибір тієї чи іншої стратегії залежить від соціально-економічної та політичної ситуації у країні, рішучості уряду.\nГрадуалістський варіант макроекономічної стабілізації. Його часто пов'язують зі структурно-виробничою стабілізацією. З цим можна погодитись за певних умов. У чистому вигляді варіант структурно-виробничої стабілізації ще не застосовувався у жодній з перехідних країн і може вважатися не апробованим. Проте деякі його елементи застосовувались у економіках Японії та Китаю.\nОсновні характеристики макроекономічної структурно-виробничої стабілізації зводяться до слідуючого.\nПроведення активного державного регулювання економіки шляхом поєднання прямого впливу на умови і процеси відтворення з фінансовим регулюванням.\nРеалізація структурної перебудови економіки з допомогою концентрації зусиль держави на перспективних напрямках економічного розвитку та ліквідації існуючих диспропорцій.\nПосилення інвестиційної діяльності держави як за її безпосередньою участю в капіталовкладеннях, так і шляхом стимулювання інвестиційної діяльності.\nШирока підтримка вітчизняних товаровиробників.\nВибір заходів, які стимулюють кінцевий попит з боку фірм та домогосподарств, а не обмежують його.\nСтруктурно-виробнича стабілізація висуває антиподом “шокової терапії” і чисто фінансової стабілізації. Її зміст охоплює ідеї кейнсіанського вчення, інституціональної теорії, соціал-демократичної та еволюціоністської шкіл і т.ін. Структурно-виробничий варіант макростабілізації надає менш важливе значення приватизації, лібералізації цін і зовнішньої торгівлі. Фінансова стабілізація виступає як похідний елемент виробничої стабілізації. Передбачається, що активна виробнича, інвестиційна, структурна політика сприятимуть швидкій модернізації продуктивних сил, забезпечать зниження витрат, підвищення якості, зміцнення конкурентоспроможності вітчизняної продукції, і зрештою приведуть до фінансової стабілізації.\nРеалізація політики структурно-виробничої стабілізації може привести до підвищення інфляції. Проте, її завжди можна утримати у певних рамках і зробити контрольованою, а з часом підвищена інфляція, яка з'являється на першому етапі реформ, погашається економічним піднесенням.\nЕкономічне зростання на підґрунті фінансової стабілізації. Прихильники макростабілізації у її ліберальному варіанті вважають, що економічне зростання похідне від фінансової стабілізації. Якщо рівень річної інфляції впаде нижче 40%, або середньомісячний показник до 2,8% на протязі як мінімум 6-8 місяців, то з’явиться можливість для економічного зростання. За цих умов населення направляє частину своїх доходів на збереження, підприємці проявляють інтерес до довгострокових інвестицій. Якщо до цього ще приєднується зниження податкових ставок, то тенденція до економічного зростання стає відчутною.\nСвітовий досвід засвідчує, що між низькими темпами інфляції та стійким економічним зростанням існує тісний зв’язок. В таких країнах з перехідною економікою як Польща, Словенія, Угорщина, Латвія стабілізація купівельної спроможності національної грошової одиниці супроводжувалась скороченням спаду виробництва, а потім і економічним піднесенням.\nЕкономічне зростання на підґрунті виробничо-структурної стабілізації. Не всі економісти погоджуються з варіантом економічного зростання на базі фінансової стабілізації. Багато з них обґрунтовують інший варіант, вказуючи на слабкість позицій прихильників варіанту, від фінансової стабілізації до економічного зростання. Аргументи слідуючі:\nпрактика країн з перехідною економікою є недостатньою для остаточних висновків про зв'язок темпів інфляції і темпів економічного росту.\nНе можна говорити про економічне зростання взагалі, не торкаючись якісних сторін росту. Так, в Україні економічне пожвавлення спричинено збільшення експорту, який стосується економічно брудних виробництв і в цілому структура експорту і виробництва погіршується.\nЗа період досягнення фінансової стабілізації умови відтворення суттєво погіршуються (старіння основного капіталу, збільшення долі імпорту на внутрішньому ринку).\nЗважаючи на ці недоліки, пропонуються заходи, які входять до складу виробничо-структурної стабілізації. Більш детальний виклад змісту цих заходів уже викладений раніше, а зараз коротко їх перерахуємо:\nцілеспрямовані дії на пожвавлення виробництва і поліпшення його структури,\nполіпшення інвестиційної діяльності\nгармонізація цінових співвідношень і усунення диспарітету цін (як правило, зниження цін на сировину та енергоресурси і підвищення їх на готову продукцію).\nПерелічені заходи на думку прихильників даного підходу здатні забезпечити досягнення економічного зростання.\nУ практиці трансформаційних змін жоден з даних підходів у чистому вигляді не реалізовувався. Разом з тим, посилюється думка про необхідність інтегрування обидвох підходів. Акцент на піднесення виробництва повинен доповнюватись заходами фінансової стабілізації. Оптимальним варіантом були б заходи фінансової стабілізації, стимулювання виробництва і структурних змін та інституціональних перетворень, які б поєднувалися з самого початку реформ.\nДосягнення економічної стабілізації та перехід до економічного зростання забезпечуються переважно методами фінансової та грошово-кредитної політики. Тому розглянемо їх у чистому вигляді, не прив'язуючи до тієї чи іншої моделі. Це дає можливість краще зрозуміти елементи, які застосовуються у тій чи іншій моделі стабілізації економіки. До того ж, сучасна економічна політика не зводиться на практиці до однієї моделі, а включає набір засобів, властивим різним напрямкам. Так, деякі автори вважають, що досягнення макроекономічної стабілізації включає три групи інструментів (заходів):\nполітика прямого втручання.\nПід фінансовою політикою розуміється сукупність всіх заходів та інструментів, які стосуються формування та використання бюджету країни або бюджету територіальних органів. Звичайно, що через бюджет здійснюється втручання держави в розподіл обмежених ресурсів на альтернативні цілі використання. Це можуть бути безкоштовні сніданки школярам або заходи держави з метою збереження навкілля. Такий розподіл ресурсів називається економічною алокацією.\nШляхом фінансової політики здійснюється розподіл доходів між особами або їх групами, якщо ринковий розподіл не співпадає з бажаним з політичних умов. Це різного виду трансфертні виплати, прогресивний подоходний податок і т.ін.\nІ звичайно, що фінансова політика активно впливає на економічну стабілізацію. Та частина фінансової політики, яка на зразок англо-американської "fiscal policy" — безпосередньо направлена на стабілізацію, часто називається фіскальною політикою. Саме фіскальна політика і є предметом розгляду у нашій лекції.\nГрошова політика направлена на регулювання кількості грошей і рівня процентної ставки. Провідним органом грошової політики є центральний банк країни. В Україні це Національний банк. Він діє незалежно від уряду, але в рамках загальної політики стабілізації.\nПолітика прямого втручання безпосередньо впливає на дії ринкових суб'єктів, змушуючи їх до діяльності або бездіяльності. Політика прямого втручання є складовою виробничо-структурної політики стабілізації економіки.