ФЕМІНІЗМ В РОСІЇ: Згідно відомому жарті, фемінізм - чи не єдине - - - Медична Бібліотека на medbib.in.ua\nЗгідно відомому жарті, фемінізм - чи не єдине іноземне слово, яке не прижилася і Герасимчука популярним в Росії. Дійсно, подивишся навколо - начебто і немає ні руху феміністського, ні помітних організацій, гордо носять крамольне ім'я, ні навіть людей, відкрито називають себе феміністками. Одна Марія Арбатова на всю країну. Мало не в кожному інтерв'ю будь процвітаючої жінки перерахування досягнень, перемог і нагород випереджається словами: «Тільки не подумайте, що я феміністка ...» Чому соромно визнати себе феміністкою? Чому слово «фемініст ка» вважається ярликом? Що вкладає в нього розхожа думка? Чому для більшості жінок питання: «Ти феміністка, чи що?» - Звучить не тільки підозріло, а й образливо?\nВідповіді чи не лежать на поверхні. Можна послатися і на наше темне селянське минуле, і на демографічні проблеми, і на особливу нашу ментальність: мовляв, «так, азіати ми ...» А феміністки - вони десь там, в «америках». Страшні жінки, їм навіть пальто подати небезпечно, а посміхнешся - взагалі під суд підеш.\nСпробуємо пошукати відповіді на ці питання в російській історії. Може бути, вона підкаже нам, чому в Росії фемінізм не представлений не тільки на соціально політичному рівні у вигляді партій, організацій та спілок, а й на культурному - «в головах», на рівні світогляду і поведінкової норми, що розділяється і визнається утвореним більшістю.\nДо Жовтневої революції 1917 року\nХоча сьогодні в це важко повірити, раніше в Росії існувало потужне загальнонаціональне жіночий рух. Сучасні політичні партії можуть позаздрити його розмаху. Чого варто масова феміністська демонстрація навесні 1917 року в Петрограді, коли більше 40 тисяч жінок вийшли з вимогою надання політичних прав. Зауважте, тоді ніхто не «організовував масовку", не підганяв автобуси і не роздавав в натовпі бутерброди.\nУ спогадах Аріадни Тиркова - відомої діячки російського феміністського руху, члена ЦК партії кадетів, гімназійної подруги Надії Крупської, є такий красномовний епізод: «Після того як Тимчасовий уряд в 1917 році оголосило про рішення надати жінкам виборчі права, одна з феміністок в пориві ентузіазму підійшла до натовпу жінок, що стояли в черзі в булочну. «Я вітаю вас, громадянки, - проголосила вона. - Ми, російські жінки, збираємося скористатися нашими правами ». Жінки, втомлені від стояння в черзі, дивилися на даму з байдужістю і нерозумінням. Що стояв поруч солдатів посміхнувся і запитав: «Що, я тепер і бабу свою не можу вдарити?» Після цього чергу пожвавилася. «О ні, дорогий, - закричали вони. - Нічого подібного. Тільки спробуй. Нічого не вийде. Дозволити себе бити? Ніколи в житті. Ніхто тепер не має права ». Століття тому під «жіночими правами» розумілося визнання за жінкою юридичної дієздатності, тобто повноцінної і правоздатною особистості.\nУ радянський час дореволюційна історія була сильно підправлена, з неї абсолютно випало жіночий рух, так як воно було оголошено незначним і буржуазним. Більш того, феміністська ідея взагалі була оголошена реакційною, бо відволікала жіночі маси від класової боротьби. Тому не дивно, що за десятиліття замовчування з нашої історичної пам'яті пішло будь згадування про російською фемінізм.\nСьогодні ми слабо уявляємо собі реалії життя жінок минулого, тим більше те, заради чого вони вступали в жіночі організації та групи. А реальність була така, що за своїм статусом і прав навіть жінка з освічених верств була прирівняна «до осіб неповнолітнім, недоумкуватим і хто під судом», а також «блукаючи чім інородців та іноземним підданим. Кріпосне право скасували в 1861 році, а від публічних тілесних покарань (тобто прочуханки) жінки були звільнені тільки в 1863 році. Згідно сімейному законодавству дружина була зобов'язана «коритися чоловікові своєму, як главі сімейства, перебувати до нього в любові, повазі і в необмеженій слухняності, надавати йому всіляке догоджання і прихильність як господиня дому». Розлучення не практикувалися, подружжя зобов'язані були жити разом за будь-яких обставин. Дружина не мала права найматися на роботу без згоди чоловіка. У спадковому праві переваги мали чоловіки. Однак справедливості заради відзначимо, що російські жінки володіли певною економічною дієздатністю і страждали не через відсутність майнових прав, а, швидше, із за невміння ними користуватися, із за своєї правову безграмотність.\nПерших російських феміністок 1850-1860 х років хвилювало не так питання політичного рівноправ'я чоловіків і жінок (до 1905 року політичних прав в Російській імперії не існувало в принципі), скільки доступ до освіти і професійної зайнятості. «Жіночі права» інтерпретувалися як доступ в першу чергу до освіти, до праці, рівне з чоловіком спадкове право і вже пізніше, на початку наступного століття, - як права політичні. Зростання міст і розвиток промисловості вимагали робочих рук, у тому числі і жіночих. Згадаймо російську літературу XIX століття: традиційні стани занепадають, дворянські сім'ї розоряються, жінки змушені самі влаштовувати свою долю, заробляти на життя. Хто то домагався економічної незалежності, але були й ті, для кого вона була вимушеною. Поряд з тургеневскими дівчатами з'являються енергійні Віри Павлівни. Образи жінок галантного століття Катерини - господиня і поміщиця, вчений, письменниця, благодійниця - змінюються новими типажами: студентка, нігілістка, переплетчица, видавець, перекладачка, власниця артілі швачок, лікар, фармацевт, юрист.\nПоширена думка, що до революції жінки не працювали, займалися вихованням дітей і сиділи за п'яльцями - міф. Приміром, тільки за роки Першої світової війни кількість працюючих жінок зросла на 40%, і в 1917 році вони становили майже половину всієї робочої сили! Можливість бути домогосподаркою - доля дуже і дуже небагатьох. «Жити трудовими доходами!» - Такий був девіз кількох поколінь жінок, включених в рух трудової допомоги. Не випадково, що початок жіночих організацій пов'язане з появою перших жіночих виробничих артілей, майстерень, шкіл, магазинів, що давали жінкам можливість зажити самостійно.\nОднак не тільки необхідність заробляти на життя рухала першими феміністками. Ідея про борг перед народом була популярна в освічених прошарках суспільства. Як писали тоді публіцисти, найвищий ідеал «сучасної жінки наших середніх інтелігентних класів - плідна трудова життя», наполеглива робота над собою з метою самовдосконалення, заради користі суспільству. Відомий революціонер П.Кропоткіна згадував: «Дівчата, отримавши аристократичне виховання, приїжджали без копійки в Петербург, Москву і Київ, щоб навчитися справі ... Вони жадали докласти з користю набуті знання ... складали іспит на народних учительок ... і сотнями йшли в село, де беззавітно присвячували себе служінню найбіднішої частини народу ». Але служити суспільству, знайти своє професійне покликання було майже неможливо! Набір дозволених професій вкрай вузький - акушерки, аптекарки, телеграфістки, «по лічильної та письмової частини». Доводилося боротися за можливість займатися кожним видом професійної діяльності. Наприклад, жінкам дозволили працювати листоношами тільки після наполегливого клопотання Ліги рівноправності жінок перед директором пошт і телеграфу Петербурга.\nУ країні не було системи жіночої освіти - ні вищої, ні професійного. Університетський статут забороняв навчання жінок в університетах аж до початку ХХ століття, коли було дозволено зарахування в якості вольнослушательніц. Дебати про здатність жінки займатися наукою відкрив у російській пресі видатний фізіолог І.М.\nСєченов - один із засновників Вищих жіночих курсів. Незважаючи на всі заклики і дискусії із залученням авторитетів - Менделєєва, Ковалевської, Пирогова, Грановського - уряд протидіяв реформування жіночої освіти та сфери професійної праці. (В кінці XIX століття з усього чоловічого населення у школі вчилися 4,8%, з жіночого - в три рази менше - 1,6%. Освіта вища початкового мали менше 1% жінок, але і цьому нещасному відсотку було суворо заборонено отримувати спеціальність. ) У результаті - натовпи російських студенток в демократичних університетах Берна, Лозанни, Женеви. Відомо, що три чверті всіх жінок, що навчалися в Цюріхському університеті в 1860 і роки, становили росіяни студентки. Найпопулярніша дисципліна - медицина, що не дивно, якщо взяти до уваги високий рівень материнської та малюкової смертності при неймовірній за теперішніх часів народжуваності (у середньому по 7 пологів на жінку). Медична допомога жінці при пологах майже відсутня. Коли уряд в 1881 році в черговий раз заборонив діяльність жіночих лікарсько акушерських курсів, на відновлення їх роботи жіночі організації зібрали 700 тисяч рублів. Цифра небачена! Більш того, Бестужівські Вищі жіночі курси дванадцять років містилися жіночими організаціями. До 1910 року Вищі жіночі курси на власні кошти працювали вже у всіх університетських містах. Заслуги Російського жіночого взаємо благодійного товариства у розвитку вищої жіночої освіти були відзначені золотою медаллю на Всесвітній виставці в Парижі в 1900 році. Поява вищої жіночої освіти в Росії - виняткова заслуга російських феміністок.\nУ той же час отримання освіти, захист докторської дисертації за кордоном абсолютно не гарантували задоволення навіть скромних кар'єрних домагань, хоч якогось докладання своїх сил на батьківщині. Жінок не допускали до викладання навіть у старших класах гімназій. Судова та адвокатська діяльність для них була за крита, поряд з державною службою, отриманням чинів, а, отже, і університетської кар'єрою. Коли перша жінка лікар Надія Суслова блискуче захистила в Швейцарії дисертацію з медицини, хірургії та родопомочі, їй було відмовлено в паспорті для повернення в країну! Отримання наукового ступеня обернулося від'їздом до окраїнний Крим, під Алушту, де вона у своєму будинку надавала медичну допомогу околишньому сільському населенню *.\nСама патріархальна гендерна система підштовхувала жінок до пошуку заходів протидії, опору. Як пише історик жіночого руху в Росії Ірина Юкина, «політика заборон, що проводиться російським урядом, відмова у вирішенні назрілих соціальних проблем, які зачіпають становище жінок, робили жіночий рух радикальним, сприяли розвитку і формуванню солідарності його учасниць».\nРосійські письменники і журналісти активно підхопили дискусію про емансипацію, тобто звільнення від залежності і пригноблення. У цей ідейний простір, а емансипація розумілася тоді широко - і звільнення селян, і рабів в Америці, і «білих рабинь» (так називали повій), логічно вписалася і жіноча емансипація, преподносимая не як приватна справа жінок, а як важливий фактор і показник модернізації всього суспільства. Критика становища жінок лунала з усіх боків, зазначалося «вікове рабство жінки», її підлегле становище в сім'ї та суспільстві, її право на свободу почуттів, на особисту свободу.\n* Про цю дивовижну жінку можна дізнатися з книги німецького історика Б.Піетров Еннкер. Ні в працях з вітчизняної історії, ні в музеї міста Алушти ми не знайшли її чудовою біографії.\nПодії 1905 року, російсько-японська війна ознаменували початок нової епохи громадянської активності, в тому числі і політичної активності жінок. На порядок денний жіночих організацій ставиться питання отримання рівних з чоловіками виборчих прав. Феміністки подають прохання і петиції до Думи, земські управи, державні та громадські установи, організовують збори підписів під відозвами, виносять питання про жіноче політичній рівноправності на раз особисті мітинги, з'їзди і збори. Крім того, жіночі організації зверталися за підтримкою до парламентів і партії інших країн, вступали в міжнародні організації - Міжнародний жіночий суфражістском альянс, Міжнародний жіночий соціалістичний секретаріат і ін Наймасовіша феміністська організація того часу, зі кликала в 1908 році Перший Всеросійський з'їзд жінок, налічувала до 10 тисяч учасниць. Головна резолюція цієї організації закликала до досягнення загального виборчого права «без різниці статі, віросповідання та національності».\nВійна і революції загострили багато соціальні проблеми, у тому числі і гендерні. В умовах воєнного часу уряд був змушений вирішувати горезвісний «жіноче питання». Жінки вставали до верстатів, йшли в медсестри, замінювали чоловіків в багатьох професіях. Російські феміністки домоглися введення виборчого права для жінок у 1917 році, раніше, ніж це сталося у Франції, Німеччині, Великобританії та США. Однак послідувала Жовтнева соціалістична революція змінила політичну атмосферу. Вже через рік у Росії не залишилося жодного феміністського журналу, жодної феміністської організації. Як і інші громадські та політичні об'єднання, вони були оголошені поза законом і закриті.\nЗа визнанням істориків, в 1917 році більшовикам не було рівних в організаційній і пропагандистській роботі серед міських жінок нижчих шарів. Агітатори зосередилися на робітниць і солдатки - тих категоріях жінок, які не були охоплені феміністськими організаціями. Ідеологи рішення жіночого питання - Олександра Коллонтай, Інеса Арманд, Надія Крупська - по більшовицькому називали феміністок «буржуазку», рішуче критикували за нерозуміння класових інтересів робітничого класу і закликали жінок пролетарок до солідарності в першу чергу з чоловіками свого класу. Відновлений після закриття в 1914 році журнал «Робітниця» виходив кілька разів на місяць загальним тиражем 40-50 тис. примірників. Мовою, доступною простим трудівницям, викладалася програма більшовиків з акцентом на війну, дорожнечу, умови праці. Окремим рядком стояла політика молодої радянської держави по відношенню до жінки - матері, «носительці майбутнього». Декларувався цілий ряд специфічних заходів: охорона і нормування жіночої праці, поліпшення умов праці, забезпечення материнства та раннього дитинства, страхування породіль, боротьба з дитячою смертністю, до шкільне виховання дітей, реформа школи, реформа домоводства, викорінення проституції.\nНеобхідно відзначити, що в «жіночому питанні» російська соціал-демократія вміло перейняла програму німецьких соціал-демократів Каутського, Бебеля і Клари Цеткін. Успіхи німецьких соціалістів у рекрутуванні жінок (за 6 років число жінок в їх партії зросла в 16 разів!) Привернули увагу Олександри Коллонтай - автора численних робіт про завдання жіночого пролетарського руху, новій сім'ї і організації побуту громадян на комуністичних засадах. Її літературні праці краще знають за кордоном, де вони неодноразово перевидавалися, а про творчість і особистості Олександри Михайлівни - визначного діяча міжнародного жіночого соціалістичного руху - там написано безліч книг. Однак сама Коллонтай феміністкою себе не називала, вона відома своїми нападками на «буржуазний фемінізм». Але сьогодні її ім'я входить в будь-яку хрестоматію чи збірка текстів під рубрикою соціалістичний або марксистський фемінізм.\nОскільки біографія Коллонтай - «сексуально емансипованої комуністки», як вона писала про себе, - відома погано, про неї існує багато домислів і легенд. Поширена думка, що Коллонтай закликала до вільного кохання, спільність дружин, скасування шлюбу і сім'ї.\nНазви її робіт дійсно виглядають інтригуюче: «Хрест материнства», «Любов і нова мораль», «Відносини між статями і класова боротьба», «Любов трудових бджіл». Вона писала про те, що питання рівняння жінки в правах, проголошений радянською владою, не наважується автоматично: «За законом жінки отримали всі права, але на практиці вони все ще жили під старим ярмом». Це ярмо - нерівноправність у сімейному житті. Тільки докорінна ломка патріархального побуту здатна допомогти жінці стати вільною. Як це здійснити на практиці? Розвантажити жінок у домашньому господарстві, зберегти її сили за допомогою професійної прибиральниці, центральної пральні, громадській їдальні, шляхом організації будинків комун. Турбота про дітей - завдання не приватна, а громадська, обов'язок виховання дітей приймає на себе трудова республіка. «Розкріпачення жінки вчиняється лише з корінним перетворенням побуту», - проголошує Коллонтай. Вона вірила, що шлюб з його родовим авторитарним початком, що поглинає індивідуальну волю, в майбутньому відімре сам собою, вірила в нові відносини між статями, засновані на повній свободі, рівності і товариської солідарності. Головне - організація споживання, проведення великої реформи по відділенню кухні від шлюбу. Одвічна тема - «побут вбиває любов»! «Нехай чоловік навчиться любити жінку не за те, що вона добре місить тісто, а за те, що в ній є привабливого, за її особисті властивості, за її людське" я "», - закликала Олександра Михайлівна.\nЗ нею солідарний поет Микола Асєєв (1925 рік):\nПобут - Кащей, З ним на боротьбу Від пелюшок і щей.\nПрацівниця світу, зірви чадру, Сама керуй долею!\nЛише той тобі чоловік, і друг, і брат, Хто трудиться поруч з тобою.\nА як же політична активність жінок? Що стало з нею в новій Росії? Жінка працівниця вважалася відсталим «кадром» робітничого класу, з метою партійної мобілізації створювалися відділи по роботі серед жінок. Ці органи РКП (б) діяли, що називалося, на місцях протягом усіх 20 х років, залучали у свою ра боту жінок активісток, вели політичну освіту. Мета була не тільки розташувати працівницю до радянської влади, але і виконати цілком утилітарні завдання, а саме: «поставити жінку в такі умови, при яких вона могла проявити максимум своєї трудової енергії», «планомірно залучати жінок в партійне життя і будівництво республіки». Висунута Коллонтай за підтримки радянського уряду «жіноча програма» багато в чому була утопічною, далеко не всі з задуманого вдалося виконати. Змінився курс партії - змінилася і політика щодо жінок. У 1929 році були ліквідовані жінвідділи. Згорталася робота «червоних юрт», червоних жінок агітаторів, рух делегаток, дружин директорів і інженерів. Громадська ініціатива жінок була поставлена ??під контроль і могла реалізуватися тільки в рамках партійної комуністичної роботи. Так було майже до кінця радянського періоду нашої історії.\nЖіночі організації радянського часу - женсовети, Комітет радянських жінок - не грали самостійної політичної ролі, були позбавлені політичної ініціативи і вирішували нагальні повсякденні проблеми. Завдяки їм сформувався тип жінки общественніци. Таким чином, у радянської жінки не було можливостей політичного волевиявлення в рамках яких або інших структур, крім КПРС. Дисидентський рух ніколи не озвучувало феміністських цінностей. Єдиний приклад незалежної жіночої ініціативи - це група «Марія» в Ленінграді, близька по духу православної культурі.\nУ роки перебудови політичне життя країни різко змінилася, на зміну монополії однієї партії прийшов різноманіття партійних форм і об'єднань. З'явилися численні жіночі організації, але політично орієнтованих, тим більше феміністських серед них було небагато. У 1991-1992 роках у підмосковній Дубні пройшли незалежні жіночі форуми, що зібрали активістів жіночих громадських організацій. Однак політичний успіх їх був короткочасний. Спочатку 1990 х на хвилі демократичного піднесення рух «Жінки Росії» увійшло в російську Державну думу. Однак у наступних складах Думи воно закріпитися не зуміло, що не подолавши 5 процентного електорального порогу.\nСьогодні незначну участь російських жінок у громадських та політичних організаціях відображає ситуацію низькою громадянської активності в цілому. Згідно з соціологічними даними, тільки 1,2% опитаних жінок особисто беруть участь у діяльності тієї чи іншої жіночої громадської організації. На питання про те, чим повинні займатися жіночі громадські організації, тільки 8% назвали «політичну боротьбу за права жінок».\nПолітична активність жінок в даний час може бути проілюстрована діяльністю жіночих неурядових організацій (НУО) та окремими жінками політиками. Жіночих неурядових організацій небагато, їх роль у політичному житті країни скромна. Найбільш помітні організації засновані на мобілізації традиційної жіночої ролі - материнства. Такі, наприклад, Комітети солдатських матерів. Жіночі об'єднання поділяють долю всього громадянського суспільства і знаходяться в такому ж становищі, як і інші НУО. Окремим організаціям вдається домогтися стабільної діяльності. Так, серйозно заявляють про себе кризові центри. Однак прямого зв'язку між підлогою політика і його гендерно орієнтованої програмою або платформою не існує. Іншими словами, зовсім необов'язково, що, увійшовши в політику, жінка почне представляти і захищати інтереси жінок як групи населення. Приклади сучасних жінок політиків свідчать, скоріше, про протилежне. Вступивши в жорсткий політичний світ, вони приймають правила гри цього чоловічо го клубу і діють відповідно. Разом з тим в країнах, наприклад Скандинавських, де число жінок у парламентах наближається до 40%, соціальна політика держави стала не тільки «гендерно чутливої», але і дружній жінкам. Можливо, роль відправної точки, здатної задавати тон у політичних процесах, грає якась «критична маса» чисельності жінок у владі.\nЧисло (відсоток) жінок, що входять у політичну елі ту, політичні партії, виборні представницькі органи Росії, демонструє колосальний розрив між представленістю гендерних груп у владі і в суспільному житті країни. А адже участь жінок у політичному житті, у виборних органах - це питання престижу країни, показник ступеня її демократизації. За даними 2001 року, за рівнем представленості жінок у Думі (7,6%) ми розділили з Іраком далеко не почесне 84 е місце. У країнах Північної Європи цей показник перевищує 38%. Зараз у нас в нижню палату Держдуми четвертого скликання (2004-2007) обрано 45 жінок, що на десять більше, ніж у попередню. Голова Центральної виборчої комісії А.Вешняков на початку 2006 року запропонував ввести норму, згідно з якою у списку партії, яка йде на вибори, обов'язково повинні бути жінки, причому не менше однієї третини від списку. Очевидно, чиновник мав на увазі квоти на представництво жінок, які існують у багатьох країнах, від Узбекистану до ПАР.\nПри низькій політичній активності сучасних росіянок і відсутності фемінізму як політичної сили, гендерні теми в політиці залишаються. Порушене питання про квоти, стурбованість партій залученням електорату, в тому числі жіночого, періодично відновляються дискусії про перехід до контрактної армії або дозволі багатоженства - все це не дозволяє скинути з рахунків історичний досвід російського фемінізму. Перш в нашій країні фемінізм був прогресивним соціальним рухом, треба думати, що він необхідний і на сучасній політичній карті країни.\nІнформація, релевантна "ФЕМІНІЗМ В РОСІЇ"\nМатеринська смертність (є провідним показником) - розраховується на 100 000 живонароджених У 1992р. в Росії вона склала 56-60, в Ставропольському краї - 90-100. У США - 10-12, в Західній Європі - 6-8, в Африці - 300. У 1998р. в Росії материнська смертність склала 44-46, в Ставропольському краї -26-28. У США - 8-10, у Західній Європі, Японії -\nОРГАНІЗАЦІЯ АКУШЕРСЬКІЙ ДОПОМОГИ В РОСІЇ\nОРГАНІЗАЦІЯ АКУШЕРСЬКІЙ ДОПОМОГИ В\nРозвиток медицини і фармації в Росії (IX-XIX ст.).\nРозвиток медицини і фармації в Росії (IX-XIX


RIA.com – Животные и зоотовары. Купить домашние и сельскохозяйственные животные в Борисполе\nЖивотные и зоотовары в Борисполе\nЖивотные Борисполь +0\nНайдено 2 038\nГотові до продажу кошенята скоттіш фолд😺🐈 , три дівчинки та два хлопчики . Навчені всім котячим манерам 😻 (самостійно їдять та ходять у лоток з наповнювачем). Плюшові комочки чекають на люблячих господарів. Локація - Бровари , Київ та область. За додатковою інформацією звертайтесь за телефоном : +380 93 544 6098 +380 96 068 08 04


ФЛЕШ-МОБ - Васильківський коледж НАУ | ВК НАУ - Офіційний сайт\n5 квітня, до Всесвітнього Дня здоров’я, актив студентської Ради ВК НАУ провів флеш-моб «Кинь цигарку візьми цукерку».\nУ флеш-мобі взяли участь, як студентська молодь так і викладачі Васильківського коледжу НАУ. Акція була спрямована на допомогу підліткам зробити правильний та самостійний вибір відносно тютюнопаління.\nУ коледжі студенти – волонтери, розмістили агітаційні плакати, стіннівки відповідної тематики. Пропонували «курцям» відмовитися від шкідливої звички, віддавши цигарку в обмін на цукерку та замислитися про альтернативу палінню, замінивши цигарки не лише цукерками , а і заняттями активними видами фізкультури та спорту. За досить короткий проміжок часу коробка була наповнена цигарками, які студенти залюбки обмінювали на цукерки. Наприкінці заходу цигарки були знищені.\nВідгук студентів, які брали участь в флеш-мобі був позитивним, адже ефективна запобіжна діяльність призводить до покращення здоров’я студентства.\nМетою проведення заходу є сприяння зниженню актуальності тютюнопаління, залучення до боротьби проти паління, профілактика тютюнопаління та інформування студентства про його пагубний вплив на здоров’я.


Угорщина сенсаційно зупинила Францію, Італія мчить до рекорду, Німеччина розібралася з Португалією (відео) - Футбол 24\nУгорщина сенсаційно зупинила Францію, Італія мчить до рекорду, Німеччина розібралася з Португалією (відео)\n20 червня 17:28 - Читать на русском\nІталія мчить до першого місця групи / UEFA\nЗбірна Угорщини відібрала очки у Франції, Іспанія знову без перемоги, а Італія вже у 1/8 фіналу, але націлилася на перше місце. Більше – у дайджесті дня.\nУгорщина стала автором головної сенсації суботи, шокувавши чемпіонів світу. Попри домінування французів, угорці зуміли набрати перший заліковий бал на Євро. 1:1 – всі 4 команди квартету F зберігають шанси на плей-офф.\nНімеччина після впевненої перемоги над Португалією піднялася на друге місце групи. Кріштіану Роналду забив свій третій гол на Євро і наздогнав чеха Патріка Шика у бомбардирських перегонах турніру.\nА от Іспанія знову не змогла виграти, поділивши очки з Польщею. На гол Альваро Морати відповів Роберт Лєвандовскі. "Фурія Роха" і поляки досі йдуть без перемог, опинившись на краю прірви перед останнім туром.\nА от Італія має шанс встановити рекорд у грі з Уельсом за тривалістю власної безпрограшної серії. Це може бути 30-й поєдинок поспіль без поразок для "Скуадри Адзурри". У цій же групі А Швейцарія 20 червня зіграє з Туреччиною – обидвом командам потрібна перемога, щоб сподіватися на вихід із групи.


Гуманітарка на Донбас - бойовики ЛНР не пропустили 11 вантажівок з гумдопомогою для Донбасу » Слово і Діло\nБойовики заблокували гуманітарний вантаж ООН – штаб\n27 лютого 2021, 10:53\nУ Луганській області на КПВВ Щастя сепаратисти так званої «ЛНР» не пропустили 136 тонн гуманітарного вантажу ООН, який перевозили на 11 автомобілях.\nПро це повідомляє пресцентр штабу операції Об'єднаних сил у ранковому зведенні в суботу, 27 лютого.\nЗа даними штабу, на КПВВ Щастя був заблокований гуманітарний вантаж ООН вагою приблизно 136 тонн, який перевозився на 11 вантажівках. Він був призначений для навчальних закладів, медичних установ і для соціально незахищених громадян.\n«Зараз вживаються заходи щодо повторної доставки вантажу на тимчасово окуповану територію України», - додали в штабі.\nНагадаємо, на Донбасі вже майже місяць як спостерігається загострення ситуації. Тільки за минулу добу бойовики порушили перемир'я 14 разів, в тому числі і з забороненої зброї. Були поранені 8 бійців ООС, ще троє отримали бойові травми.\nООС Донбас ЛНР ООН Гуманітарна допомога Бойовики КПВВ Вантажівка


Страви з субпродуктів корисні для мозку, говорять експерти | Дієтолог\nКоли людина втомлюється, у неї знижується працездатність. Відновити продуктивність допоможе правильне харчування. Зокрема, фахівці радять вживати страви з субпродуктів. Вони позитивно впливають на мозок. Справа в тому, що субпродукти багаті на корисні сполуки. Наприклад, в таких субпродуктах, як печінка, нирки і серце, міститься холін, який є попередником нейромедіатора ацетилхоліну.\nФахівці рекомендують готувати страви з субпродуктів птиці, пише «RuNews24″. За словами експертів, ці субпродукти корисні не тільки для мозку. Так, в курячій печінці містяться мінерали, що сприяють виведенню шлаків з організму, а в нирках – речовини, що стабілізують кров’яний тиск.\nДо речі, раніше вчені Університету Единбурга з’ясували: Середземноморська дієта – ключ до збереження обсягів мозку. Люди похилого віку, які намагалися дотримуватися Середземноморської дієти протягом трьох років, допомогли тим самим своєму мозку. Дієта запобігла вікове скорочення обсягів мозку.


Тренер Баварії не бачить Тимощука в основі - Korrespondent.net\nТренер Баварії не бачить Тимощука в основі\n4 серпня 2009, 11:48\nНаставник мюнхенської Баварії Луї ван Галь заявив, що український півзахисник Анатолій Тимощук не має шансів на місце в основному складі.\n"Я не бачу для Тимощука місця в основному складі команди в тому поєднанні, яке вважаю оптимальним. Він відмінно виглядає як опорний півзахисник, але там грає Марк ван Боммель", - наводить слова ван Галя видання Bild.\n"Тимощук міг би діяти справа, але там для мене переважно Хаміт Алтінтоп. Я довго вивчав можливості всіх гравців і зробив свій вибір", - вважає голландський тренер.\nНагадаємо, що коли Баварія ще тільки вела переговори про перехід Тимощука, ходили чутки про відхід з мюнхенського клубу ван Боммеля. Але Луї ван Галь залишив своєму співвітчизникові капітанову пов'язку, підкресливши при цьому, що в його командах капітан ніколи не сидить у запасі.\nАнатолій Тимощук перейшов до Баварії з пітерського Зеніту цього літа. Сума трансферу українського опорника склала 11 млн євро.


(Перенаправлено з Сікотан, Хоккайдо)\nМа́локури́льське (рос. Малокурильское) / Сікота́н (яп. 色丹, しこたん, МФА: [ɕi̥kotaɴ muɾa]) — село в Росії, у складі Сахалінської області. Розташоване на острові Шикотан. Японським урядом відноситься до повіту Сікотан округу Немуро префектури Хоккайдо.\nМалокурильське у Вікісховищі\n(яп.) Малокурильське // Великий словник японських топонімів Кадокава. Префектура Хоккайдо (1): в 2 т. — Токіо: Кадокава Сьотен, 1987.\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Малокурильське&oldid=28463108


Головна сторінка - polscha.travel Як подорожувати Подорож морем Порти\nОсновні польські порти на Балтиці - це Гданськ, Гдиня, Щецін і Свиноустя. Яхтсменів чекають на побережжі добре обладнані гавані-стоянки.\nГданський порт – найбільший у Польщі. Він складається з двох основних частин – Внутрішнього Порту і Північного Порту. Туристи можуть користуватися сучасним морським терміналом. Зручний транспортний зв'язок з центром Гданська гарантують міські автобусні маршрути.\nПорт Гдиня легко доступний не тільки з відкритого боку моря, але і від міста завдяки зручним транспортним маршрутам. Як і Гданськ, порт Гдиня приймає пасажирські судна.\nПорт в Щеціні нерозривно пов'язаний з портом в Свиноусті, що виконує для нього роль аванпорту. Тут утворився великий транспортний вузол, що дуже зручно для туристів.\nМарини і їх послуги\nЯхтсмени можуть скористатися послугами марин – спеціалізованих гаваней-стоянок для різного типу парусних судів. Марини чудово розташовані – зазвичай вони знаходяться недалеко від міських центрів. Марини є, звісно, в популярних, основних польських портах, але також і в невеликих містах і курортних місцевостях, таких як Колобжег, Устка, Дарлово, Леба й інших. На причалах марин яхтсмени можуть користуватися електроенергією, освітленням, водою та іншими зручностями.\nДоїхати до будь-якого порту нескладно, оскільки скрізь встановлені спеціальні дорожні знаки. Як правило, це знаки із логотипами конкретного перевізника. Часто перевізники також самі організовують і перевезення пасажирів власними автобусами від вокзалу до порту.


Гороскоп Терези – січень 2014 від Марфи Бомбушкар |\nГороскоп Терези – січень 2014 від Марфи Бомбушкар\nДім, сім’я, коріння, традиції – це буде хвилювати Терезів в січні. Особливо сильно увагу буде сфокусовано на будинку і сім’ї після 1го січня. Після 1го числа, Ваші думки будуть оновлені, ідеї реконструйовані. Ви можете повернутися до ідеї \_ проекту, над якою працювали рік тому в січні, хоча Вам і буде страшно займатися цим знову, але слід над цим попрацювати, Ви маєте всі шанси, щоб досягти своєї мрії зараз, так що йдіть за нею!\nХоча ці плани і не буде легко вирішити. Якщо потрібно буде укладати нові договори, або переводити відносини з близькою людиною на новий рівень – дочекайтеся 31 січня. На початку місяця Терези будуть вкрай емоційні, образливі. Слід очікувати багато перешкод на своєму шляху.\nСитуацію, яку Вам потрібно буде вирішувати 11-12 січня, обставини, зможе принести хороший результат, тільки якщо Терези серйозно до неї поставляться, і принесе результат не скоро, але результат буде вкрай важливим. Це хороші дні для обговорення договорів з партнерами і планів на майбутнє. Слід прислухатися до літньої людини, він може дати Вам ділову пораду або до свого друга. Якщо не можете самі з чимось впоратися, попросіть допомоги у друзів, вони не відмовлять Вам зараз.\n15 січня – один з найважливіших днів для кар’єри в 2014 році, плюс мінус 3 дня. Подія в ці дні закладе фундамент, на майбутнє. Ви зможете зрозуміти, чого ж Ви хочете і як Вам цього досягти. Слід очікувати новин від людини, до якої Ви зверталися за допомогою або проходили співбесіду пару місяців тому або тижнів.\nХоча у Вас і буде досить поганий настрій в січні, зневіра, розлад, розчарування, бурління емоцій. Все одно треба тримати хвіст трубою і намагатися бути оптимістом. Всесвіт допоможе Вам, вже в лютому справи почнуть йти на поправку.\nКінець місяця, 30 січня, принесе з собою хороші новини. Почнеться хороший період, на протязі 5 днів. Ви можете закохатися в цей час, захотіти завести дітей, почати створювати і творити. Відбудуться раптові і несподівані події, ті, що Ви б ніколи не порахували можливими. Терези одинаки будуть мати найкращі перспективи знайти нову любов або ж помиритися з колишнім коханим або коханцем. Хороший період і для зачаття.\nДійсно, Ви відчуєте, що життя налагоджується, з’являються нові перспективи, плани.\nВарто очікувати і несподіваною поїздки 31 січня або на протязі 3 днів або ж новин.\nХоча рідні та будуть тиснути на Вас в цьому місяці, відносини з партнером не приноситиме все, що Ви хочете. Не переживайте, все буде добре, головне дожити до 31 січня.\nНайважливіші дати в гороскопі для Терезів в січні 2014\nХороші дати в січні: 11-12, 17-18, 25-26, 29-31.\n1 січня – будинок буде в центрі уваги Терезів.\n15 січня – принесе Вам сюрприз в кар’єрі і соціальному стані.\n30 січня – саме час для любові, налагодження відносин, спроби завести дитину. Вашу увагу буде звернено на дітей, творчість, любов. Чекайте сюрпризів.\n31 січня – Ви відчуєте полегшення, і що справи нарешті пішли на поправку.\nМарфа Бомбушкар, спеціально для сайту http://goroskop2.com.ua/ і його аналога російською. 03.01.14\nГороскоп Лев – березень 2014 від Марфи Бомбушкар\nЗагальний гороскоп на лютий 2017 від Марфи Бомбушкар\nСумісність чоловік Діва і жінка Козеріг – Лінда Гудман, книга «Сонячні знаки»


Початок подорожі автостопом на Кавказ. 2006.\nподав ідею проведення автостопних перегонів. Чим ми успішно і скористались. Підготовка, спонсори, пошук людей, журналісти, прес конференції, і купа всякої іншої бєлібєрди зайняла купу часу. Але врешті решт ми виїхали.\nПід час мандрівки пробував робити якісь записи. Спочатку навіть виходило по дорозі слати мейли з докладними описами подій. Але чим далі ми іхали, чим в глухіші місця потрапляли, тим цікавіше ставало все навколо, тим менше часу лишалося на всяку лєву єресь. Спочатку я намагався вести щоденники, потім просто робив замітки про ключові події, згодом забив і на то, про мейли чи ше шось в тому роді взагалі мовчу.\nЧастина “щоденників” наведених нижче була зроблена в дорозі, і до певної міри переповнена враженнями. Частина написана по замітках згодом після повернення. А більша частина з того всього не написана взагалі, але я сподіваюсь буде поступово виникати по мірі хронології викладення.\nThis entry was posted in кавказ, подорожі and tagged автостоп, азербайджан, грузія, кавказ, росія, україна on 03.01.2008 by Volodymyr Gryniuk.\nчастина 02. лет”с зе паті старт. Автостопом по Україні. →\n5 thoughts on “частина 01. вот ві а гоінг ту ток ебаут”\nsaper_vasja 07.01.2008 at 21:58\nдавно хочеться автостоп відтестити. але на всі види екстріму невистачає часу і грошей :)\nДуже цікавить звіт, бажано з описом витрат та нюансів :)\nadmin Post author 07.01.2008 at 22:03\nНу опис буде по ходу.\nСкажу так суто для затравки, шо за весь час подорожі (3 тижні) потратив приблизно 40 баксів.\nsaper_vasja 07.01.2008 at 22:09\nAnonymous 08.01.2008 at 22:20\nНу чувак, хочу сказати, жгьот! =)\nАле є одна неспівставочка: спочатку пишеш “я в парі з Мартою Пивоваренко”, а на другому фото – ти з якимось тіпом. Негоже читачів обманювати!\nДайош секс-аччьот про Марту! ;)\nadmin Post author 08.01.2008 at 22:27\nВтому пості картинки з фотосесії для журналістів (прикинь в нас навіть таке було). Чувак, це Юрко Хоркавий, кстаті студент МедУніверу, він не поїхав по бюрократичних причинах. Марта на фотках буде пізніше.


Є-КЕШ - заявка на кредит онлайн, умови позики в E-Cash, відсотки і терміни\nЄ-КЕШ (E-Cash) умови оформлення онлайн кредиту, процентні ставки\nеСash - це сучасний кредитний сервіс, в якому будь-який громадянин України може швидко і без бюрократичних зволікань отримати швидкі гроші на вирішення будь-яких фінансових питань. Компанію не цікавлять мету отримання кредиту, тому гроші можуть піти на покупку нового телефону, оплату лікування, оплату оренди, вкладення в бізнес, поїздку на відпочинок і будь-які інші цілі.\nВзяти позику на карту в Є-КЕШ можна без поручителів і довідки про доходи. У компанії немає фізичних відділень, а процес оформлення кредиту проходить повністю online, тому позичальник може перебувати в будь-якому місті. Це максимально зручно, особливо якщо людина не хоче або не може вийти з дому. Кредит терміново він оформляє в комфортній домашній обстановці, не стоячи в черзі і не спілкуючись з менеджером.\nУмови кредитування в сервісі еСash\nНовим клієнтам доступні позики в розмірі від 500 гривень до 8000 гривень на термін до 30 днів. При повторних зверненнях оформити позику в еСash можна на суму до 15000 грн, але тільки за умови, що попередній кредит був вчасно погашений, і не було прострочень. Компанія цінує відповідальних клієнтів, що не допускають прострочень, тому не тільки збільшує для них кредитний ліміт, а й нерідко пропонує вигідні спеціальні пропозиції.\nОбов'язковими вимогами для отримання кредит без відмови в даній компанії є:\nВік - 20-65 років;\nУкраїнський паспорт з обов'язковою пропискою;\nМобільний телефон і електронна пошта, які знадобляться при оформленні позики;\nБанківська картка VISA / MasterCard, на яку будуть переведені кредитні кошти.\nПроцентні ставки для нових і постійних клієнтів в МФО Є-КЕШ\nДля нових клієнтів діє вигідна пропозиція - перший позику під 0,01% в день. Безвідсотковий кредит - це відмінна пропозиція для тих, хто хоче отримати гроші в борг, але не хоче переплачувати. Для постійних клієнтів базова процентна ставка становить 2% в день від суми кредиту. Але базова ставка може бути знижена за рахунок знижок і спецпропозицій.\nХто може отримати мікропозик в еСash?\nКомпанія лояльно ставиться до всіх позичальників, пропонуючи кредити людям без поручителів, офіційної роботи і стабільного джерела доходу. Гарна кредитна історія так само не є обов'язковою умовою отримання мікрокредиту в Є-КЕШ. КІ клієнтів перевіряється, але при цьому враховуються десятки інших параметрів, за якими оцінюється платоспроможність позичальника.\nОсновних причин для відмови в кредиті кілька:\nНевідповідний вимогам вік;\nНаявність прострочень по відкритим кредитами в інших МФО або банках;\nНадання неповної чи недостовірної інформації при подачі заявки на кредит.\nЯкі плюси і мінуси кредитування в компанії Є-КЕШ?\nЄ чимало причин звернутися за кредитом онлайн від Є-КЕШ:\nУже при першому зверненні позичальника може бути схвалено до 8 тисяч гривень, а постійні клієнти можуть розраховувати на 15 тисяч;\nПриховані комісії і додаткові платежі відсутні;\nПроста і швидка процедура оформлення позики, яка займає до 10 хвилин;\nУмови позик в еСash дуже вигідні, адже є безвідсотковий кредит, а базова ставка досить низька;\nСхвалюється більше 90% від усіх заявок на кредит, тому шанс отримати гроші є у будь-якої людини;\nКредит без дзвінків, поручителів і довідки з роботи;\nЄ пролонгація - якщо позичальник не може вчасно погасити борг, і не хоче ставати боржником, то він може безкоштовно продовжити термін дії кредиту на термін до 1 місяця.\nНедоліком сервісу можна назвати неможливість отримати кредит особам молодше 20 років і старше 65 років.\nЯк можна отримати і погасити мікрокредит?\nОтримати мікропозику від Є-КЕШ можна на банківську карту, яка оформлена в одному з українських банків на ім'я кредитоотримувача. Погасити кредит можна декількома способами на вибір:\nГотівкою в платіжних терміналах ПриватБанк, EasyPay, iBox, 2Click та інші. У терміналі потрібно вибрати опцію «Оплата кредиту», знайти потрібну компанію, вказати номер кредитного договору (можна подивитися в особистому кабінеті) і внести необхідну суму.\nОнлайн в особистому кабінеті, використовуючи прив'язану до аккаунту банківську карту. Плюс такого способу оплати в тому, що гроші зараховуються миттєво, а комісія не стягується.\nЗа допомогою інтернет-банкінгу за реквізитами компанії або за допомогою банківського переказу в касі будь-якого українського банку. В такому випадку знадобляться реквізити компанії одержувача. При оплаті одним з цих способів потрібно враховувати, що гроші не завжди приходять моментально, іноді на це йде до 3-х банківських днів, з-за чого може утворитися прострочення.\nАкції, знижки, промокодом, розіграші призів в кредитній компанії еСash\nВ Є-КЕШ умови кредитування вигідні як для нових, так і для постійних клієнтів. Але сервіс може запропонувати не тільки відмінні умови. Він також часто проводить різні акції і надає знижки. Дізнатися про всі акції та промокодом можна в соціальних мережах, підписавшись на сторінки компанії еСash.


Едуард Васильович Андрикевич\nНародився 1966 року у с. Смородськ Дубровицького району. Коли хлопчику було 3 роки, батьки переїхали у Сарни. Маючи гарний слух, навчився гри на баяні, гітарі, електромузичних інструментах. Після закінчення Дубенського училища культури приїхав молодим спеціалістом у село Костянтинівка та й залишився. Швидко навчився всілякому сільському ремеслу, хоч виріс у міській квартирі.\nОкрім музики, Бог наділив Едуарда талантом художника. Малювати любив з дитячих років. Трішки пізніше взяв у руки різець, освоїв художню обробку дерева. Картини виконує переважно оліями. Крім пейзажів, натюрмортів захоплюється художнім писанням ікон. У місцевій православній церкві Святого Юрія є 5 образів подарованих автором. Ще одна ікона Серафима Саровського прикрашає Свято-Троїцьку церкву в м. Сарни . Тут майстер поєднав різьбу по дереву та малювання. Є в його колекції і портрети.\nВитвори рук майстра відзначаються витонченістю, відчувається власний творчий підхід. Будинок, в якому мешкає з сім’єю, прикрашають оригінальні різьблені вироби. Багато з них подарував рідним, друзям у Сарнах, Рівному, Харкові, Криму. Милують око витвори рук талановитого умільця в окремих оселях жителів Польщі, Нідерландів, Сполучених Штатів Америки.\nДерев’яні скульптури оленя, косулі, гнома, композиції грибів прикрашають території Костянтинівського лісництва, Сарненського держлісгоспу.\nБагато років Едуард Васильович працював директором сільського Будинку культури. У свій час організував гурток різьби по дереву, навчав дітей прекрасному ремеслу. Неодноразово приймав участь у районних та обласних виставках ужитково-декоративного мистецтва, він є членом районного об’єднання майстрів «Самоцвіти Сарненщини».\nЛюбов Іванівна Бородавко\nІснує більш ніж 100 різноманітних технік розпису, адже величезна кількість майстрів з різних регіонів вносили щось своє цей дивовижний звичай. Якщо раніше яйця зазвичай фарбували в один колір, з рідка видряпували або малювали візерунки переважно для себе, то зараз техніки писання та дряпання на яйцях дивують своєю оригінальністю і складністю. Писанкарство перетворилося на мистецтво. Саме таким мистецтвом займається Любов Іванівна Бородавко, яка народилася в с. Розлуч Турківського району Львівської області. В Костянтинівку молода дівчина приїжджала у гості до брата і там зустріла свою долю. З 1981 року працює санітаркою на ФАПІ села. Ще з дитячих років захоплювалася красою різнобарвних писанок, які малювала мама. Вже тоді вирішила, що також буде займатися цим, коли виросте. Ставши дорослою взялася за роботу, яка була їй до душі знайома, але спробувала виготовити дряпанки.\nДарувала їх багатьом рідним навіть за межами України:\nв Росії, Польщі. В 2001 році нагороджена грамотою за участь в обласній культурно – мистецькій акції «Мистецтво одного села», за збереження, популяризацію народних традицій, ремесел, на Рівненщині. Любов Іванівна є членом районного об’єднання «Самоцвіти Сарненщини».\nІваницький Микола – педагог, художник, різьбяр з Костянтинівки. Формуватися як художник почав ще з дитинства. Основна тематика його робіт – портрети. Працює як олівцем, так і масляними фарбами. Після закінчення сільської восьмирічки Микола Іваницький професійну освіту здобував у Сарненському педагогічному коледжі, а згодом – у Волинському педагогічному університеті ім. Л. Українки. Окрім малювання він захоплюється спортом і різьбою по дереву.\nУ своїх роботах намагається використовувати нестандартні підходи, зокрема творчі методи для виявлення індивідуальних особливостей. Воно завжди так: у талановитої людини все по особливому.\nМарія Йосипівна Мізюрко\nМабуть ніхто не уявляє доброї батьківської хати без прикрас вишиванок і рушників, витворів народного мистецтва. Такої дотримується і пані Марія Йосипівна Мізюрко, яка ще з дитячих років захоплюється вишиванням. Першою роботою була наволочка, яку почала вишивати мама. Дівчина взялася за неї і день за днем все більше узорів з’являлося на полотні. Не дуже майстерною була перша вишивка, але додала дівчині азарту для подальших робіт. Закінчивши школу, в 1992 році Марія продовжила навчання в середній школі с. Кричильськ. З 1995 року працює в ОПЛ на посаді молодшої медсестри. Вільний від роботи час займається улюбленою справою.\nСьогодні у доробку Марії рушники, серветки, простирадла, чоловіча сорочка. Кожною своєю роботою вона дорожить, адже в них вкладена частинка її душі, настрою та таланту.


← Аспаркам — допоможе при серцевих захворюваннях\nВагітність і вітаміни: щоб дитина була здорова →\nЗелені парасольки пахучого кропу матінка-природа дарує людям не тільки в якості ароматної приправи до кулінарних блюд. У цій городньої чудесніца зібрані вітаміни, флавоноїди, мінеральні солі і кислоти, які дають можливість застосування кропу в лікувальних цілях. У парфумерії і косметиці використовують гілочки зелені і насіння рослини. Міститься в них ефірна олія з ніжним запахом включають в складні композиції кремів, одеколонів і зубних паст.\nКріп (лат. Anethum) — однорічна трав’яниста рослина сімейства зонтичних. Єдиний вид рослини — кріп пахучий, чи кріп городній (Anethum graveolens). У дикому вигляді зустрічається в центральній і південно-західній Азії. Як рослина городнє культивується по всьому світу.\nУ листі кропу містяться необхідні організму людини нікотинова і аскорбінова кислоти, тіамін, рибофлавін, флавоноїди кверцетин, вуглеводи, пектинові речовини, мінеральні солі. У плодах кропу великий вміст білків і жирного масла, до складу якого входять олеїнова, пальмітинова, лінолева і петрозеліновая кислоти.\nВсі частини рослини насичені ефірним маслом, яке і надає специфічний кроповий запах.\nКалій, каротин, магній, кальцій, залізо, вітаміни С, групи В, РР — це далеко не повний перелік корисних складових цього найдавнішого рослини.\nАвіценна використовував насіння і листя кропу для лікування багатьох хвороб кишечника і сечового міхура, для збільшення лактації у годувальниці, як засіб від гикавки. Науково доведено, що кріп різко знижує кров’яний тиск, тому він протипоказаний гіпотонікам. Велике вживання кропу чревато для таких людей запамороченням і втратою свідомості.\nКріп вживають як жовчогінний, відхаркувальний і сечогінний. Використовується в якості засобу для поліпшення апетиту, заспокійливого нервову систему, при лікуванні серцево-судинних захворювань. Кріп є релаксантом і загальнозміцнюючу, звільняє кишечник від газів, запобігає спазми, стимулює ендокринну секрецію, завдяки присутності аргініну поліпшує лібідо, допомагає при гикавці і сприяє здоров’ю зубів і кісток, так як є потужним постачальником кальцію.\nНайпростіший рецепт від метеоризму і в якості легкого сечогінного такий: одну столову ложку насіння кропу заливають склянкою окропу, настоюють десять хвилин і проціджують. Приймають по одній столовій ложці чотири рази на день за двадцять хвилин до їжі. При метеоризмі приймають по півсклянки настою перед їжею.\nВ якості легкого снодійного застосовують порошок сухого кропу. При слабкому зорі і втоми очей відмінно допомагають марлеві мішечки, наповнені насінням кропу. Опустивши на дві хвилини в окріп, потрібно дати їм трохи охолонути і в теплому вигляді накласти на закриті повіки. Через п’ятнадцять-двадцять хвилин спокою запалення і напруження підуть, очі знову почнуть добре бачити. Такі процедури добре проводити для профілактики: шкіра навколо очей стане більш молодий, дрібні зморшки розгладяться.\nКріп як афродизіак\nАфродизіаки — речовини, що підвищують сексуальну активність. У працях Авіценни є кілька глав про «хтивих» травах, де кропу відведено одне з головних місць. Правильна заготівля рослини гарантує його застосування для порушення бажання.\nЗелень кропу можна кришити на дерев’яній дошці, тільки на керамічному або скляному. Найсильніша кріп — сушений, на четвертий-п’ятий рік зберігання. У солоному кропі немає ніяких корисних речовин.\nРосійське народне засіб від імпотенції, чинне моментально, готується на основі свіжого кропу. Змішується склянку сметани і склянку пива, додається дрібно порізаний пучок зеленого кропу. Ефект від застосування такого еротичного «коктейлю» не змусить себе чекати.\nКріп використовувався єгипетськими лікарями ще 5000 років тому. Його залишки були виявлені в римських руїнах.\nЮнаки в глибокій старовині дарували букети пахучого кропу своїм коханим. В Італії подарована гілочка цієї зелені без слів означала освідчення в коханні. Античні поети оспівували це парасолькове рослина у своїх віршах.\nЄгиптяни застосовували гілочки зелені як засіб від головного болю. У середньовічній медицині кріп застосовували при метеоризмі і для регуляції роботи кишечника. Лікарі давнину характеризували кріп як засіб, що перешкоджає «псування їжі в шлунку».\nВ середні віки в селах цей зелений зонтик вважався чаклунський травою, йому були приписані магічні властивості, використані в створенні приворотного зілля.


Дмитро Нагієв коротка біографія телеведучого | Біографії\nДмитро Нагієв коротка біографія телеведучого\nДмитро Володимирович Нагієв (1967) – актор, ведучий.\nНародився Дмитро Нагієв 4 квітня 1967 року в Ленінграді. В дитинстві у своїй біографії Дмитро Нагієв захоплювався спортом, займався самбо та дзюдо. Кар’єру почав на радіо – був ведучим на радіо «Модерн». Його ефіри мали великий успіх, а незабаром Дмитра запросили на телебачення. Спочатку він вів музичну передачу, а також передачу «Обережно, модерн».\nОсвіта в біографії Нагієва було отримано в інституті театру, музики, кінематографії Петербурга, який він закінчив у 1991 році. Деякий час грав у театрі «Час». Зіграв у виставах «Кыся», «Милашка», «Територія», «Еротикон». Поступово Нагієв почав дедалі частіше з’являтися на телебаченні. Він вів програми «Одного разу увечері», «Обережно, Задов!». Але одними з найбільш знаменитих передач в біографії Дмитра Нагієва «Вікна» і «Великі перегони».\nДебют у кіно для Нагієва відбувся в 1997 році (фільм «Чистилище») . Потім знявся в серіалі ” Каменська (грав у всіх трьох частинах капітана Лєснікова). Серед інших ролей Нагієва в біографії – ролі у фільмах «Сонька Золота Ручка», «Нульовий кілометр», «Скелелазка і Останній з Сьомої колиски», «Повернення мушкетерів», «найкращий фільм» (перша та друга частини), «Лопухи» і багато інших.\n4 Квітня 1967\nДмитро Нагієв Володимирович


На Тернопільщині онука розшукує зниклого дідуся (фото) - 0352.ua\nНа Тернопільщині онука розшукує зниклого дідуся (фото)\n13:14, 7 серпня 2018 р.\nПравоохоронці Заліщицького відділення поліції розшукують жителя села Добрівляни Заліщицького району, Чернишенка Василя Мефодійовича, 1936 року народження.\n6 серпня до відділку поліції звернулась місцева мешканка, яка повідомила, що її дідусь вийшов з дому та не повернувся.\nЗважаючи на похилий вік, пенсіонер може не розуміти значення своїх дій та не орієнтуватися в місцевості.\nУсіх, хто бачив зниклого або володіє інформацією про його можливе місце перебування, поліцейські просять телефонувати за номером у Заліщиках (03554) 2-12-45 або на лінію «102».


Квіти з фруктів, композиції з фруктів, фруктова композиція – FruitLife ™. Київ, Харків, Одеса\nКвіти з фруктів, фруктові композиції\nЦіна: 1525.00 грн\nФруктовий букет "ЧОТИРИ КОНТИНЕНТА"\nЦіна: 5850.00 грн\nДивовижний подарунок до дня народження\nЩо таке день народження? Це очікування дива, чогось незвичайного та казкового. І як же приємно, коли очікування збуваються, і ви отримуєте дивовижний подарунок! Однак різноманітні сувеніри, солодощі та іграшки – усе це вже набридло, як і найпрекрасніший букет квітів. У пошуках подарунку для мами, сестри, подруги чи друга ми переглядаємо безліч речей, проте мало що з них може дійсно порадувати іменинника та викликати здивування та захоплення. Немає жодної необхідності більше виснажувати себе пошуками – ви вже на нашому сайті, а це означає, що ви знайшли те, що шукали! Тільки ми можемо запропонувати унікальний подарунок – композицію з фруктів та овочів або квіти з фруктів!\nФруктові композиції: основні переваги\nЗнайти людину, яка була б байдужа до фруктів, майже неможливо. Однак мало хто очікує ці ласощі у якості подарунка на день народження. Саме тому композиції з фруктів - це досить неочікуваний та оригінальний подарунок!\nПро що «скажуть» фруктові композиції\nТак, найбільш красномовним подарунком для коханої стане море сердець в букеті з назвою «Кохання це». У якості подарунка для знайомої дівчини може бути фруктова композиція «Фруктовий рай» або «Літній день». До того ж, підібрати композиції можна, враховуючи особливості характеру іменинника та його захоплення.\nFruitLife ™: чому варто звертатися саме до нас\nНаша компанія – це ціла команда професіоналів, майстри, які здатні власноруч втілити у реальність найнезбагненніші фантазії замовника. Вам варто лише довіритися нам, і незвичайний сюрприз іменинник прийме з величезним захопленням. Композиція з фруктів може складатися з одного виду фруктів, а може містити і екзотичні, і прості. У будь-якому випадку ароматні та соковиті букети стануть справжньою прикрасою святкового столу та красномовним проявом почуттів до винуватця свята. Можете бути упевненими, що квіти з фруктів сподобаються навіть найвибагливішим іменинникам. До того ж, надзвичайно захоплюючою буде гра, в якій іменинник та гості вгадуватимуть, які фрукти входять до складу букета. Не забувайте, що день народження – особливий день, і він має запам’ятатися. Тому даруйте близьким людям та друзям свято, щастя та радість, даруйте їм фруктові композиції! Тільки людина зі щирими теплими почуттями зможе здивувати таким незабутнім та унікальним подарунком, який не залишить байдужим нікого – ні іменинника, ні гостей! Магазини нашої компанії представлені у Києві, Харкові та Одесі. Адреси ви знайдете у розділі «Контакти». До речі, забрати смачний подарунок ви можете безпосередньо у магазині або скориставшись службою доставки (умови якої описані у розділі «Доставка»)


Алушта - пам'ятки, пляжі, транспорт - що подивитися і чим зайнятися в Алушті\nMapMe.Club » Міста » Алушта - пам'ятки, пляжі, транспорт - що подивитися і чим зайнятися в Алушті\nАлушта — відпочинок з дітьми\nСеред курортних міст Криму Алушта займає одне з лідируючих місць по популярності у туристів. М'який клімат, тепле Чорне море і краса кримських гір створюють прекрасну атмосферу для відпочинку і оздоровлення. Температура повітря влітку тут не опускається нижче +22°С, а взимку нижче +2°С. Дуже рідко випадає сніг, але він відразу тане. Багата історія міста і мальовничі околиці приваблюють не тільки Росіян, але й туристів з інших країн.\nЄ все ж в Алушті один мінус — сильні вітри, а влітку, коли стовпчик термометра доходить до +35°С і на небі ні хмаринки, цей мінус перетворюється у величезний плюс. Немає нічого краще в такі дні, як відчути прохолодний вітерець з моря. Одним словом, це місто просто створене для відпочинку.\nХоча це навіть не місто, за європейськими мірками, а містечко. Маленький і дуже затишний з населенням трохи більше 29 тис. осіб. Не сподівайтеся тут залишитись непоміченими, місцеві жителі знають один одного практично в обличчя і туристів «обчислюють» відразу. Але це ніяк вам не завадить, не бійтеся, вас ніхто не обдурить, не буде намагатися обдурити або обвести навколо пальця. Алуштинці (ЗАПАМ'ЯТАЙТЕ! Не алуштяне, не алуштинці, а алуштинці) дуже доброзичливі, відкриті і завжди раді допомогти гостям міста. Якщо ви запаслися картами та сучасними гаджетами з функціями GPS навігації, то будьте впевнені — вони вам не знадобляться. В Алушті ви ніколи не заблукаєте, а якщо заблукаєте, то краще запитайте у перехожих, як і куди пройти. Місцеві жителі не тільки докладно пояснять дорогу, але і проводять вас до місця призначення, а по дорозі ще й розкажуть про історію Алушти і про цікаві факти з життя міста. І розповісти дійсно є про що, але про це трохи пізніше.\nХочете дізнатися, як дістатися в місто під назвою Алушта? На чому пересуватися в Алушті, вибрати нескладно, так як вибір тут дуже і дуже маленький. Це хоч і не Тамбов, але не літають сюди літаки і не ходять поїзди, зате їздять тролейбуси. Так, саме тролейбуси! Але перш за все вам потрібно дістатися до столиці Криму — Сімферополя. А в Сімферополь і потяги ходять, літаки літають, і на машині можна доїхати. Вибирайте, що вам більше подобається.\nНайближчий до Алушті аеропорт знаходиться в Сімферополі.\nЗ Москви до столиці Криму щодня літає близько 46 рейсів, політ займає 2, 5 години.\nЗ Санкт-Петербурга до Сімферополя — близько 7 рейсів і більше, але летіти на 40 хв довше, ніж з Москви.\nНа жаль, про ціни на квитки що-небудь сказати складно, все залежить від сезону, авіакомпанії, класу та інших факторів. Вартість перельоту може варіюватися від 5,5 тис. крб. і до безкінечності. Моніторити ціни на авіаквитки можна, наприклад, тут.\nВ даний момент з метою залучення російських туристів у Криму відновили рейси з багатьох провінційних міст.\nДо вступу Кримського півострова до складу Росії поїзд був найзручнішим видом транспорту для поїздки в Крим, так як не потрібно було робити ніяких пересадок, маршрут проходив через Україну, що значно скорочувало час у дорозі. У зв'язку з напруженими відносинами між Росією і Україною цей поїзд скасували. Тепер на поїзді можна доїхати до порту «Кавказ» і на поромі — на Кримський півострів. З міста Керч по кримській залізниці ви дістанетеся до Сімферополя. Транспортні компанії пропонують туристам придбати єдиний квиток на поїзд № 62/562 ГУП РК «Кримська залізниця» Москва – Сімферополь. Час в дорозі займе 1 день 20 ч.\nБудемо сподіватися, що незабаром між Росією й Україною знову відновляться дружні відносини і знову запустять поїзд Москва-Сімферополь, тоді час у дорозі займатиме всього 20 ч. і пересадок робити туристам не доведеться.\nІз Сімферополя щоденно, кожні 12 хвилин, ходить тролейбус №51, кожні 15 хвилин — тролейбус №55. Чекати довго не доведеться. Другий маршрут є найдовшим тролейбусним маршрутом у світі, він проходить від Сімферополя до Ялти, його протяжність становить 79 км 55-ий тролейбус не завжди заїжджає в центр Алушти, тому перед відправкою уточніть це у водія. Придбати квитки можна в касі на автовокзалі всього за 55 руб.\nЯкщо ви дісталися до Сімферополя на поїзді, то, вважайте, вам пощастило — залізничний вокзал і автовокзал знаходяться на одній площі, більше їхати нікуди не треба. Але якщо ви прилетіли літаком, то поїздка від аеропорту до автовокзалу багато часу не займе. Що стосується часу, то поїздка від столиці Криму до Алушти на тролейбусі становитиме лише 1 ч. 50 хв плюс/мінус 10 хв.\nЧерез Алушту проходять три траси федерального значення:\nP29 — з боку Феодосії, зручна для туристів рухаються з центральної Росії, не потрібно заїжджати в Сімферополь і робити гак, а через Керченську протоку зараз можна перебратися на поромі. Незабаром зроблять міст, і ця траса стане ще більш зручною для туристів.\nЕ105 — з боку Сімферополя.\nP34 — з боку Ялти.\nВ Алушті морвокзал знаходиться за адресою вул. Леніна 6.\nПо морю до міста можна добратися тільки з Ялти на рейсовому катері.\nАлушта — час зараз, різниця у часі з містами РФ\nТрадиційним сезоном для відпочинку в Криму вважається період з травня по жовтень. Не стала винятком і Алушта. Сезон тут починається в липні (самий жаркий місяць), а закінчується у вересні. У цей час море прогрівається до +25°С, а температура повітря сягає позначки +35°С. В липні починається сезон на полуницю, черешню, в серпні встигають персики, їх привозять в Алушту з Бахчисарая. Подивитися, які тури пропонуються нашими турфірмами, можна тут.\nВ цей час року краще приїжджати, якщо ви любите спеку і галасливі компанії. Влітку в Алушті, як мовиться, яблуку ніде впасти. Щоб зайняти місце на пляжі потрібно приходити до восьми годин ранку, інакше не знайдете де прилягти і позасмагати.\nВ цей час року місто практично не спить, всю ніч на набережній працюють кафе і ресторани, в яких виступають місцеві співаки і танцюють відвідувачі. Можна просто гуляти по набережній, насолоджуватися живою музикою і красою моря.\nУ вересні починається оксамитовий сезон, спека спадає, а море залишається таким же теплим. Але в жовтні температура води опускається до +20°С. Можливо сибіряки, звиклі до того, що вода в річках не прогрівається більше +21°С навіть у липні, і можуть плавати в такій воді, але жителі більш теплих регіонів вже будуть почувати себе некомфортно. Вийшовши з моря, ви відчуєте не тепле сонечко, а прохолодний вітерець. Відразу виникне бажання, як можна швидше закутатися в рушник і випити чаю. Зазвичай у жовтні-листопаді в Алушті залишаються тільки відпочиваючі, що проходять курси лікування в здравницях і санаторіях.\nВ кінці весни місто прокидається, і вже в травні приїжджають близько 4 тис. відпочиваючих. Погода встановлюється тепла, навіть спекотна, але купатися в морі в травні місцеві жителі не радять, оскільки вода ще не прогрілася.\nВ цей час року місто засинає, їдуть останні туристи, перестає працювати більшість кафе і ресторанів. Алушта нагадує місто з якого-небудь фантастичного фільму про апокаліпсис — на вулицях практично немає людей. Але сюди варто приїхати взимку, щоб побачити справжні шторми, які бувають у цю пору року досить часто. Це видовище заворожує своєю красою і жахливою могутністю стихії...\nГоворячи про Алушті, складно виділити якийсь один район, який був би найбільш зручним для проживання, так як місто дуже маленьке і витягнуть уздовж моря. Його протяжність по набережній складає всього 7 км, а найбільш широка частина Алушти не перевищує 3 км, тому з будь-якої точки міста можна не поспішаючи дійти до моря менше ніж за 20 хв.\nПо приїзді в місто на автовокзалі вас зустрінуть близько 10-15 бабусь із табличками «здам кімнату» і ще більше ріелторів, якими просто кишить Алушта. Райони тут сильно відрізняються один від одного, а тому не погоджуйтеся на першу-ліпшу житлоплощу, краще здайте багаж в камеру зберігання і походіть трохи по місту, озирніться. Зверніться в бюро по розміщенню і подивіться кілька варіантів.\nНайбільш зручним районом для відпочиваючих є центр міста. Все поруч і супермаркети, і набережна, і пляжі, та і ціни тут в межах розумного. Центром міста вважаються:\nвул. 50 років Жовтня (вона розташована нижче центру, ближче до моря)\nвулиці Піонерська і Таврійська (вище центру, за будівлею міської адміністрації)\nвулиця Снежковой (поруч з центром, але доведеться трохи піднятися в гору)\nприватний сектор на вулиці Пуцатова\nАЛЕ! не розраховуйте на мальовничий вигляд з вікна, багато будівель тут не ремонтували з радянських часів.\nТакож хорошим районом вважається «Прицентральный» — Кільце Черемушки, вулиця Леніна (середня) і Червоноармійська (початок), спорт-база Спартак.\nВарто вибирати район набережної для проживання? Швидше ні ,ніж так. Ціни тут набагато вище, а жити не дуже комфортно — ця частина міста не спить всю ніч. Хоча якщо ви хочете щоранку бачити з вікна свого номера бірюзові хвилі, то цей район для вас.\nГотель можна пошукати на букінгу — ось тут, а перевірити, чи немає де більш вигідної ціни, можна тут.\nМісто практично повністю був перебудований в радянські часи, тому колоритних районів, цікавих туристам з архітектурної точки зору, тут немає. Назви вулиць залишилися з радянських часів, як і у всіх містах колишніх республік СРСР.\nАлушта вважається курортом для середнього класу, і ціни тут відносно невисокі. Хорошу однокімнатну квартиру в літній період можна зняти за 1500 руб/сут. Вона розрахована на двох чоловік, але якщо ви з маленькою дитиною, то вас без проблем заселять за ці гроші і нададуть спальне місце малюкові. Так як пропозиція на житло в Алушті завжди перевершує попит, розумний торг доречний. Але пам'ятайте — це не арабська країна, три ціни вам не скинуть, але скинути відсотків десять-п'ятнадцять цілком реально. Заздалегідь подивитися варіанти приватних квартир та кімнат можна тут.\nЦіни на харчування і товари першої необхідності не набагато відрізняються від середніх цін по всій Росії, але у Сімферополі молочну продукцію і деякі фрукти можна купити на 20-40% дешевше. У місті знаходиться кілька супермаркетів за типом «Стрічка» або «Ашан»:\nСупермаркет «ПУД» — вул. Багликова\n«Фуршет» — Партизанська вулиця 5\n«Фуршет» — Сімферопольська 20\nФрукти, м'ясо і спеції краще купувати на ринках, якими багата Алушта. Ціни тут досить лояльні. Центральний ринок, найбільший і різноманітний, що знаходиться за адресою Леніна 37. По всьому місту розкидані маленькі базарчики, де можна купити продукти, сувеніри і домашнє вино.\nАлуштинська долина була освоєна людьми ще десятки тисяч років тому. Протягом своєї багатовікової історії ці місця кілька разів переходили у володіння від однієї держави до іншого. Кожне з них залишило свій відбиток на образі сучасного курорту під назвою Алушта. Пам'ятки тут є у великій кількості, рівно як і руїни візантійської фортеці Алустон, і мечеть ХІХ ст, і храм побудований в ім'я Всіх Кримських Святих і Феодора Стратилата.\nБезперечно, символом Алушти є белоколонная Ротонда. Вона була встановлена в 1951р., коли набережну упорядковували після руйнувань, завданих німецькою окупацією. Так як в післявоєнній Алушті не вистачало матеріалів навіть для відновлення будинків, фундаментом для знаменитої на весь світ ротонди послужив фашистський противодесантный дот. Спочатку напис на фасаді свідчив «Громадяни СРСР мають право на відпочинок», пізніше її замінили словами «Алушта-курорт». Але місцеві жителі вважають, що перший варіант був би актуальний і зараз, тільки СРСР потрібно замінити Росією.\nТут потрібно сфотографуватися обов'язково!!!\n2. Фортеця Алустон\nАлустон можна вважати символом Алушти нарівні з ротондою. За наказом візантійського імператора Юстініана I. в VI столітті на території сучасного міста була побудована фортеця Алустон. Вона розташовувалася в 200 метрах від моря, на 44-метровому пагорбі. Незважаючи на невеликі розміри фортеці (0,25 га у візантійські часи), ширина деяких стін сягала трьох метрів, тому Алустон вважають одним з найбільш потужно укріплених візантійських споруд в Північному Причорномор'ї. На жаль, до наших днів у хорошому стані збереглася лише нижня вежа фортеці, яка знаходиться в центрі міста за адресою: вулиця 15-го квітня, 17а. Найлегше знайти давню споруду, рухаючись униз до набережної по вулиці Леніна або Горького.\nЯкщо ви ніколи не чули про фортеці Алустон, то навряд чи зрозумієте, що ці руїни мають якесь історичне значення, тому що вежа оточена сучасними будівлями, а поруч немає ні охорони, ні огорож, тільки маленька табличка на фасаді з написом «Пам'ятка Архітектури» може вам сказати, що це місцева визначна пам'ятка.\n3. Кавказька Полонянка\nКрим завжди приваблював творчих людей. Мальовнича природа і затишна атмосфера маленьких курортних міст були джерелом натхнення не лише для художників і письменників срібні століття, але і для режисерів і сценаристів радянських часів. В Алушті були зняті такі фільми як «Три плюс два», «Спорт лото» і багато інших, але самим популярним з них є «Кавказька полонянка» . Можна зробити екскурсію по місту і постаратися самостійно відшукати місця, де знімався фільм. Ось деякі з них:\nЛише сходинки, по яких Сашко їхав на віслюку, знайти без допомоги місцевого жителя вам навряд чи вдасться. Сходи знаходиться в одному з приватних подвір'їв за тиром на початку набережної. Сім'я, яка тут живе, займається продажем домашнього вина — варто спробувати. На ваше прохання господиня з радістю покаже вам сходи.\nНе шукайте в Алушті кадри з фільму «Діамантова рука», його знімали в Сочі, також як і не знімали в Криму фільми: «Земля Саннікова», «Айболить-66», «Канікули Петрова і Васєчкіна, звичайні і неймовірні».\n4. Парк «Крим в мініатюрі»\nУ 2012 році в Алушті на місці колишнього пустиря відкрили парк «Крим у мініатюрі». Протягом 2 років 120 осіб — інженери, фотографи, архітектори і художники працювали над створенням майже 50 копій архітектурних пам'яток Криму. Кожна з них — це точний прототип туристичного об'єкта, зменшений в 25 разів. Протягом 80 хвилин ви зможете обійти «весь» Крим, побачити Ластівчине гніздо, Судацьку фортецю, Лівадійський, Масандрівський, Воронцовський палаци і багато іншого. Парк особливо гарний у нічний час, коли включають ілюмінацію.\nНавіть якщо ви в Криму не перший раз і об'їздили півострів вздовж і впоперек, все одно варто відвідати «мініатюрний Крим», щоб краще роздивитися кожну з визначних пам'яток і відкрити для себе пару-трійку нових туристичних об'єктів.\nВсі Алуштинські пляжі діляться на три групи.\nТут є як піщані пляжі, так і галькові. Дуже розвинена інфраструктура, безліч кафе, атракціонів, ларьків з закусками і прохолодними напоями. Але і народу тут завжди багато, в сезон з-за цього каламутна вода.\nЗахідна набережна (Професорський куточок)\nЗ центру дістатися сюди можна тільки на громадському транспорті, тому народу тут завжди менше. Пляжі переважно піщані, але вода кришталево чиста, так як пісок сланцевий, досить важкий, щоб не створювати у воді муті. Вхід безкоштовний, але за оренду шезлонга доведеться трохи заплатити.\nВ цьому районі розташовуються пляжі готелів і приватних елінгів міста Алушта. Пляжі тут дають можливість поніжитися на пісочку кожному бажаючому, але за окрему плату. Далеко від основної групи знаходиться єдиний в Алушті нудистський пляж.\nВ Алушті знаходиться два релігійно та історично значущих об'єкта.\nМечеть Юк'ари Джамі — вул. Верхня 9\nЦя мечеть була побудована в середині XIX століття в стилі мусульманських культових споруд, стіни були покриті розписом, а вікна, прикрашені вітражами. У радянські роки будівлю мечеті перебувало у введенні різних служб, тому від колишньої величі практично нічого не залишилося. У 1996 році мечеть повністю відновили, прибудували новий мінарет.\nХрам в ім'я всіх кримських святих і Феодора Стратилата — вул. Кульгавих, 14\nЦе православний храм в центрі Алушти з ярусною дзвіницею. Був побудований у 1837 році за вказівкою графа М. С. Воронцова і проектом архітектора Р. Торічеллі.\nАлуштинський історико-краєзнавчий музей — вул. Леніна, 8\nВихідний день — вівторок\nЛітературний музей письменника В. С. Шмельова — вул. Набережна, 2\nБудинок-музей академіка архітектури А. Н. Бекетова — вул. Комсомольська, 4.\nЗа проектом Бекетова побудована вілла «Марина» (корпус сан. «Морський куточок»).\nМузей природи і дендрозоопарк Кримського природного заповідника — вул. Партизанська, 42\nМузей працює без вихідних. Тут представлені унікальні діорами заповідника, тварини і птахи його населяють. Поруч з музеєм у 1981 році відкрився дендрозоопарк площею 6 га, де представлені флора і фауна кримського лісу. Цей музей буде найбільш цікавий дітям.\nПарк «Крим в мініатюрі» — вул. Горького, 7\nЦей парк варто відвідати хоча б тому, що за час відпочинку навряд чи вдасться об'їхати весь кримський півострів, а подивитися хочеться все. «Крим в мініатюрі» надає вам таку можливість. Макети відтворені дуже точно і на фото практично не відрізняються від оригіналу.\nВ розважальному центрі, розташованому на набережній Алушти, можна розважитися на всіляких ігрових автоматах і випробувати жах, походжаючи по кімнатах страху з монстрами і відьмами.\nВідвідувачі парку пригод зможуть активно провести час на скеледромі, подолати перешкоди на висоті в мотузяному парку, а також пограти в міні-гольф.\nнайпопулярніша вулиця в Алушті.\nЙде паралельно морю, ввечері вона нагадує московський Арбат. Щодня тут працюють художники малюють портрети з натури і з фото. Також можна за невелику плату сфотографуватися в костюмах xvii століття на тлі палацового оздоблення.\nАлушта — містечко маленьке, тому всі його визначні пам'ятки можна відвідати за один день. Але якщо ви в місті проїздом і у вас всього кілька годин, то і цього вам цілком вистачить, щоб оглянути все цікаве, що пропонує Алушта. Почнемо по-порядку:\n10.00 — на в'їзді в місто з вікна тролейбуса ви побачите танк — це пам'ятник визволителям Алушти. Виходити і оглядати військову техніку детально немає сенсу. Такі пам'ятники є практично в кожному місті Росії.\n10.20-10.35 — виходьте з тролейбуса на центральній площі біля будівлі адміністрації і спускаєтеся до набережної по вулиці Володимира Хромих до храму В ім'я всіх святих і Федора Стратилата. Шлях займе не більше 15 хв.\n10.35–10.55 — огляд храму, після чого потрібно пройти 50 метрів у бік моря до мечеті.\n10.56–11.05 — огляд мечеті Юк'ари Джамі. Заходити в мечеть можна, але не потрібно.\n11.05–11.10 — знову йдемо вниз до моря, спочатку по вулиці Володимира Хромих потім по вулиці 15-го квітня.\n11.10-11.30 — огляд вежі Алустон.\n11.30–11.40 — спускаємося по вул. 15-го квітня і на вул. Леніна і повертаємо направо. Там ви побачите ротонду, саме до неї ми і йдемо.\n11.40–12.00 — милування морем, фото на пам'ять і т. д.\n12.00–12.10 — розвертаємося до ротонди спиною і йдемо по вул. Леніна прямо, потім повертаємо направо і йдемо вгору по вул. Горького до парку «Крим в мініатюрі».\n12.10–13.30 — огляд парку.\n13.30 – виходимо з парку, сідаємо на тролейбус №55 і їдемо далі знайомитися з визначними пам'ятками Кримського півострова.\nАлушта — найзручніший місто для відпочинку, якщо ви хочете подивитися на кримському півострові якомога більше пам'яток. Звідси легко дістатися до будь-якого міста Криму і це не займе більше 2 годин, а за день на екскурсійному маршруті можна оглянути до 5 пам'яток.\nМісця поруч з Алуштою не менш цікаві, ніж сам місто. Якщо ви потрапили на курорт, обов'язково відвідайте:\nПалац знаходиться на території готелю «Санта Барбара». Найзручніше дістатися сюди на автомобілі всього за пів години. Любителі піших прогулянок можуть доїхати на тролейбусі №53 до селища «Малий маяк» і пройти до палацу 4 км.\nПечера знаходиться в горах, тому громадський транспорт сюди не ходить. Краще всього купити екскурсію і разом з гідом відвідати це диво природи.\nСад знаходиться в селищі «Микита». Доїхати можна на своєму автомобілі, на таксі і на тролейбусі №53. (30 км від Алушти).\nЯкщо хочете відвідати цю пам'ятку своїм ходом, то потрібно сісти на автобус №51 і доїхати до села Лучисте, після пішки або на коні( біля підніжжя гори Демерджі знаходиться кілька кінних баз) піднятися в гори по асфальтованій дорозі. Шлях в одну сторону займе близько двох годин (автобус+ піший підйом).\nГора Чатир-Даг (добре видно з пляжів Алушти)\nДістатися до гори можна тільки на машині або на екскурсійному автобусі (1 година).Громадський транспорт сюди не ходить.\nПо трасі у бік Ялти (на машині або автобусі №55) доїжджаєте до селища Джемиет і звертаєте направо. Тепер в гори по асфальтованій дорозі пішки — 30 хв, на автомобілі — 5 хв.\nМожна з'їздити на тролейбусі в Ялту, подивитися сам місто і на теплоході відправитися до Ластівчиного гнізда — головного символу Криму. Особливо сміливі мандрівники можуть пішки пройти вздовж набережної, по закутках і маленьким вуличкам до Лівадійського палацу.\nТаких в Алушті немає.\nПеребуваючи в Криму, обов'язково потрібно спробувати вина місцевих виробників. Купіть пляшку білого мускату «Червоний камінь». Особливий сорт винограду для цього п'янкого напою зростає тільки в Криму, а робить це вино лише Масандрівський завод.\nНа території міста можна зустріти безліч плодово-ягідних дерев. І ви напевно побачите дерева, інкрустовані ягодами, які дуже нагадують ожину — це шовковиця. Ягоди дуже смачні і соковиті, але, на жаль, плями від них практично не відпираються з одягу.\nУ Криму часто можна побачити, як бабусі на базарах продають щось схоже на сливу, тільки жовте. Це алича. Місцеві не вважають її за їстівну ягоду і максимум можуть зварити з неї компот. Алича дуже кисла і не всім припадає до смаку, але вона дуже багата вітамінами, а коштує копійки. Спробуйте хоча б заради інтересу.\nВ Алушті особливою популярністю користується їдальня «По-українськи» за адресою вул Леніна 11. Тут люблять обідати не лише гості міста, а й місцеві жителі. В меню включені такі колоритні страви, як вареники з вишнею, галушки та молочна каша в горщиках. Їдальня оформлена в традиційно українському стилі. Ціни цілком прийнятні для відпочиваючих середнього класу.\nЇдальня «Смак» — центральна набережна.\nСтолова «Поляна» — центральна набережна\nЇдальня «Затишок» — центральна набережна\nЇдальня «Смачно» — центральна набережна\nКафе «Москва» — вул. Горького, готель «Москва»\nРесторан «Наш двір» — вул. Ялтинська, 1Б\nРесторан Data — вул. Паркова, 3\nКафе The Grilled — вул. Леніна, 2\nКафе «Санта - Круз» — вул . Глазрицкого, 3\nРесторан «Зустріч» — вул. Леніна 2\nРесторан «Дорадо» — вул. Набережна 25\nРесторан «Водолій» — вул. Набережна 2а\nРесторан «Старе місто» — вул Горького 15\nВ кінці весни тут починається сезон свят. Відкриває його фестиваль мистецтв «Зорі Алушти», він проходить одночасно з днем міста 31 травня. Можна подивитися для різноманітності , але практично у всіх містах Росії проходять подібні свята та фестивалі самодіяльності.\nУ червні проводиться зовсім новий фестиваль , але він вже оцінений по достоїнству більшістю чоловіків-туристів — фестиваль пива!\nОксамитовий сезон самий багатий на свята. У вересні в Алушті проводять дитячий хореографічний фестиваль Alushta Fеst. Протягом 5 днів проходить Міжнародний фестиваль меду «Кримські зустрічі», можна не тільки продегустувати корисне ласощі, але і купити пару баночок додому або в подарунок. В кінці місяця проводиться традиційний фестиваль вина Виноградні сезони» з конкурсами та дегустаційними екскурсіями по винзаводам.\nМісто дуже спокійний, хуліганів чи маргінальної молоді на вулицях немає. Можна спокійно гуляти до ранку. Але дівчатам все ж не варто гуляти вночі поодинці, вас ніхто не чіпатиме, але будуть проводжати косими поглядами.\nЄдине, чого потрібно боятися, так це стихії. Взимку в Алушті часто бувають шторми. Видовище це звісно захоплююче, але дуже небезпечне. На набережну нерідко виносить всю гальку з пляжів. Не варто фотографуватися на тлі хвиль, навіть якщо вам здається, що ви перебуваєте від моря на безпечній відстані. Під час шторму хвилею може накрити й забрати в море навіть дорослого чоловіка, який стоїть на набережній, не кажучи вже про маленьку дитину. (Були випадки, дітей так і не знайшли).\nНе піддавайте себе такому ризику, пара красивих фотографій для соціальних мереж не варто вашого життя!\nНа пляжах пропонують безліч водних атракціонів: таблетки, банани, водні мотоцикли, водні лижі і т.д. найбезпечнішим з них є подвійний банан — його чіпляють до моторному човні і вивозять вас у відкрите море. Там ви зможете скупатися у кришталево чистій воді, помилуватися панорамним міста і з вітерцем повернутися назад. (Рятувальні жилети видають при посадці.)\nВ околицях Алушти знаходиться кілька кінних клубів. Кожен з них пропонує як багатоденні кінні прогулянки, так і погодинна, а на території клубу «Демерджі» можна ще й порибалити.\nУ села Ізобільне (підніжжя Чатир-Дагу) — «Пегас»\nБайк-пост «Шкіряний гість» — поворот на с. Ізобільне\nУ скелі Парагильмен —«Парагильмен»\nУ села Лучисте (гора Демерджі) — «Демерджі»\nАлушта — місто здравниць і спокійного відпочинку. Тут немає великих магазинів з брендовим одягом і величезних «турецьких» базарів. У центрі міста розташований універмаг «Фокстрот», де ви зможете придбати все необхідне, але ось знайти вечірнє плаття з нової колекції Валентина Юдашкіна або справжні лабутены в Алушті вам не вдасться.\n«Піано-бар» та «Джаз-клуб» знаходяться в Професорському куточку, це заклади для людей високого достатку і більш «дорослих» смаків\nбар Ресторан «Агора» — вул. Леніна, 5Б\nзовсім недавно для рок-тусовки відкрили «Рок-Клуб»\nТакі заклади в Алушті мало користуються попитом, тому що тут в основному відпочивають сім'ї з дітьми.\nЯк і в будь-якому курортному місті, в Алушті дуже бурхливе нічне життя. Практично всі кафе і ресторанчики на набережній працюють до останнього відвідувача, і в кожному з них є танцпол. На території міста розташовано 6 популярних нічних клубів.\nНічний клуб «Ківі-ківі» — вул. Горького, 96, тел. 2-30-31.\nОсновною особливістю є наявність найбільшого в Алушті Телеекрану. діє дрес-код і фейс-контроль\nНічний клуб «Печера» — вул. Горького, навпроти клубу «Ківі-ківі».\nРежим роботи: цілодобово. Влітку щодня. Міжсезоння: вихідні і свята.\nНічний клуб Sound Club — вул. Набережна.\nнайпопулярніше розважальний заклад в Алушті. З 12:00 працюють дитячі аніматори, ввечері для дітлахів проходить костюмоване шоу і MiniDisco. Чудова нічна програма. Вхід з 22:00 платний.\nКлубний комплекс Archive — вул. Набережна, 6а\nКлуб «Морфиус» — вул. Набережна.\nКлуб спеціалізується на пінних вечірках.\nDisco club El Faro — вул. Набережна.\nЙого легко знайти, досить просто подивитися після заходу сонця, звідки йде яскравий промінь світла. Його чудово видно з будь-якої точки міста і навіть за її межами.\nЕкстремальні види спорту в Алушті практично не поширені, серфінгом тут не займаються, для сноубордингу не підходить клімат. Єдине, чим можна зайнятися, 1 це дайвінг.\nДайв-центр — вул. Жовтнева, 5 (п/т «Кримські Зорі»)\nВ рамках екскурсії в гори передбачена можливість джипінгу.\nЗазвичай туристи везуть додому магніти, брелоки, ручки, чашки з символікою Криму і Алушти, але ці сувеніри вже давно всім набридли і валяються без діла. Привезіть корисний подарунок — чай. Крим — це різнотрав'я, купіть лікувальний чай для своїх рідних. В Алушті на маленьких сувенірних ринках можна знайти збори від будь-яких недуг. Маленьким дітям можна привезти подушечки для хорошого сну набиті лавандою.\nЯкщо хочете привезти додому черепашки, віддайте перевагу непоказним рапанам — вони водяться поблизу Алушти і в них добре чути шум Чорного моря. Всі інші красиві мушлі, які ви побачите на прилавках, привезені з Тайланду Въетнама.\nзручніше пересуватися По місту пішки. Це і дешевше, і цікавіше. Всю набережну від початку до кінця не поспішаючи можна пройти за 1,5–2 години.\nАле у місті є кілька автобусних і тролейбусних маршрутів. Вартість проїзду по місту становить всього 10 руб! На міжміські рейси квитки необхідно буде придбати на автовокзалі.\nТаксі в Алушті — задоволення не з дешевих.\nЗ аеропорту в Сімферополі ваз довезуть до Алушти за 1600 руб. (На тролейбусі — 55 руб. з людини, але валізи доведеться нести самим).\nПоїздка по місту і вдень і вночі вам обійдеться в 140 крб. до 5 км, і кожен наступний км +23 руб.Вітається розрахунок готівкою, так як система оплати кредитними картами ще повністю не налагоджена.\nМожна зловити попутку на вулиці, але краще попередньо замовити машину по телефону.\nЗа дитяче крісло доведеться заплатити окремо — 200 руб.\nнайзручніший вид алуштинського транспорту для пересування по місту — це тролейбус.\nНеобхідні маршрути для туристів:\n1 Тролейбусна станція — Автовокзал — с. Нижня Кутузовка — с. Верхня Кутузовка (приміський)\n2 Тролейбусна станція — Автовокзал — Професорський куточок (міський)\n51 Тролейбусна станція — Автовокзал — с. Нижня Кутузовка — с. Верхня Кутузовка — Сімферополь (міжміський)\n53 Тролейбусна станція — Автовокзал — Ялтинське шосе — с. Запрудне — Ялта (міжміський)\n54 Тролейбусна станція — Автовокзал — с. Нижня Кутузовка — с. Верхня Кутузовка — Аеропорт «Сімферополь» (міжміський)\n59 Тролейбусна станція — Автовокзал — Ялтинське шосе — с. Ставкове (кільце на Ялтинському шосе, без заїзду в саме Ставкове) (приміський)\nАвтобусні маршрути найбільш зручні, якщо ви збираєтеся виїжджати за межі міста і оглянути околиці самостійно без екскурсій.\nОрендувати автомобіль має сенс тільки, якщо ви збираєтеся виїжджати за межі міста і у вас великий досвід водіння по гірській місцевості, якою і є Алушта. Транспорт у вигляді особистого автомобіля тут досить спірне задоволення: водіям без стажу буде дуже складно їздити по незнайомих дорогах з величезною кількістю серпантинів, крутих підйомів і спусків.\nПриблизна вартість оренди 2500 руб/день, всі ціни можна побачити тут\nВиїжджати за межі Криму — ЗАБОРОНЕНО\nАвтомобіль орендується під заставу від 15 000 до 50 000 руб., в залежності від класу автомобіля\nМінімальний час оренди — 48 годин.\nБензин в Криму дорожче, ніж в цілому по Росії, а проїзд на громадському транспорті дешевше, тому, перш ніж орендувати автомобіль, подумайте чи варто воно того.\nМісцеві водії дуже ввічливі і доброзичливі до гостей міста, тому підрізати і «вчити» вас ніхто не буде. Ну а дороги тут такі ж, як і по всій Росії, тобто їх практично немає. В хорошому стані знаходяться лише міжміські траси і головні вулиці міста. Інші розбиті.\nПоради прості: будьте обережними, дотримуйтесь ПРАВИЛ дорожнього руху і швидкісний режим, пропускайте пішоходів.\nМісцевість в Криму гірська, тому дороги небезпечні. По ходу руху зустрічаються серпантини, обриви, прямовисні скелі, круті підйоми і спуски, а на Ангарському перевалі навіть випадає сніг. Тому інспектори ДАІ радять проходити підйоми і спуски на зниженій передачі, щоб у разі відмови гальм можна було швидше зупинити автомобіль.\nАлушта — найкраще місто на території Криму для відпочинку з дітьми. Дрібні пляжі, величезна кількість атракціонів, аквапарки, дельфінарії і акваріуми сподобаються не тільки дітям, але й батькам.\nАквапарк «Мигдалевий гай» — час роботи з 10.00 до 17.00. Акваріуми – вул. Горького, 4,\nВиставка Динозаврів 1 вул. Набережна (біля Центрального пляжу), 10 фігур динозаврів у натуральну величину і всі рухаються.\nДельфінарій «Немо» — Ревкомовский провулок.\nДельфінарій «Акварель» — вул. Горького.\nПарк «Крим у Мініатюрі» — тут знаходяться фігурки героїв улюблених дитячих мультиків, з ними можна сфотографуватися.\nНе варто витрачати гроші і час на виставку метеликів, такі виставки періодично приїжджають в кожне місто. Також дітям навряд чи буде цікава виставка воскових фігур, яку щорічно привозять в Алушту з Санкт-Петербурга.\nМи віримо, що ти повернешся...


Де бігає Харукі Муракамі і чому він всім про це розповідає - Блог Yakaboo.ua\nНа карантині бігати поки що можна: тільки за умови, що не в парку чи сквері, не більш як по двоє, в масці і з паспортом. Ну або є ще варіант, не виходячи з дому, влаштувати собі пробіжку від балкона до кухні й назад, якщо немає бігової доріжки. Та звісно, що для поціновувачів філософії бігу такі обмеження поки будуть незручними, адже атмосфера місця, в якому біжиш, важить багато і додає до загального настрою. Тому залишається поки тільки читати книжки з невимовними описами доріжок, які наштовхують бігунів на цінні думки. Однією з таких книжок є «Про що я говорю, коли говорю про біг» Харукі Муракамі (Yakaboo Publishing, 2020, пер. Олександр Михельсон). Пропонуємо разом із письменником зануритися в цей невимовний стан, коли ти нарешті біжиш — без жодних перепон, заборон і кордонів.\nКауаї, Гаваї, США\nГавайський острів Кауаї, з опису пробіжок на якому Муракамі починає свою книгу, завдяки неабикому ландшафту (тропічні ліси, каньйони) слугувало місцем для фільмування не одного голлівудського фільму. «Пригоди Індіани Джонса», «Парк Юрського періоду», «Кінг Конг» – ось далеко не повний перелік кіношедеврів, де видніються обриси Кауаї. На Гаваях Муракамі бігає приблизно годину на день та шість днів на тиждень; цьому сприяє приємний клімат: достатньо тільки відчинити вікно, щоб впустити прохолодний вітерець, що вигідно відрізняться від міського розпеченого повітря. Ну як тут не бігати?)\nМуракамі обожнює музику: мабуть, ви вже встигли побачити новину, де він виклав мережу цілий свій плейліст. Тому не дивно, що бігає він часто у навушниках в супроводі прекрасної музики. Для таких краєвидів письменник обрав два позитивні альбоми американського рок-гурту 60-их Lovin’ Spoonful.\nПро що ж іще можна думати, коли біжиш посеред такої казки? Муракамі згадує себе у минулому і віднаходить ниточку, яка пов’язує ті часи з сьогоденням, — це лише він сам, такий, який є: «Я тут і зараз, на північному узбережжі Кауаї. Часом, думаючи про життя, я почуваюся шматком деревини, викинутим хвилею на берег. Поки я бігав, пасати, що віяли зі сторони маяка, куйовдили листя евкаліптів над моєю головою».\nВ Кембриджі найбільш примітною є Чарльз-ривер, мекка для веслувальників, з якими Муракамі наввипередки змагається. Це місто є батьківщиною найдавнішого щорічного марафону — Бостонського. Любителі побігати, до речі, мали би зібратися на нього 20 квітня, однак ще встигнуть туди потрапити, адже дату перенесли на 14 вересня.\nУ старенькому плеєрі для міні-дисків Муракамі вмикає Red Hot Chili Peppers, Gorillaz, Beck, Creedence Clearwater Revival чи The Beach Boys — і вперед по людних бігових доріжках, уздовж берега річки, оминаючи вже вивчені тріщинки в дорожньому покритті.\nЗабіг від Афін до Марафона\n1983 рік. Муракамі вдається до авантюри: а чому б не пробігти з Афін до Марафона, у зворотному боці до історичного маршруту посильного з новинами. Через неабияку спеку письменник стартував ще потемки. 5:30, Афіни, греки поступово збираються на роботу, здивовано озираючись на несподіваного вранішнього бігуна, трафік все пожвавлюється, здіймається сильний вітер, хочеться пити щохвилини, а краще може холодного пива, оливкові сади, знемога, аж ось і він — довгоочікуваний фініш, в який важко спершу повірити. Випадковий зустрічний, який почув про цю подолану дистанцію, подарував Муракамі невеличкий букетик квітів.\nТого року кожен сингл Duran Duran та Hall and Oates, як стверджує Харукі, ставали хітом. Тож хоч під час марафонського забігу він і не слухав музику, а все ж атмосфера тоді була така, як у цих мелодіях:\nБіг - як письменництво\n«Більшість звичайних бігунів понад усе мотивує особиста ціль, а саме — час, за який вони хочуть подолати певну дистанцію… Те саме можна сказати про мою професію. У роботі письменника, наскільки я розумію, не буває ані перемоги, ані поразки. Можливо, для публіки кількісні показники на кшталт накладів книжок або ж відзнаки і схвалення критиків свідчать про досягнення у письменництві, але насправді все це не має значення. Основне питання полягає в тому, чи відповідає письмо внутрішнім стандартам письменника, які він встановлює сам для себе».\nМуракамі постійно проводить паралелі між бігом та письменницькою діяльністю, а також розповідає про те, як поєднує ці два інтереси, що окреслюють все його життя. Так в письменництві він отримує почуття самотності, до якої в багатьох сферах свого життя прагне, однак коли самотність перетворюється на ізольованість і фрустрацію, – він біжить. Біг замінив Харукі цигарки: спочатку, коли він інтенсивно писав, багато курив, але потім, поглянувши на свої жовті пальці, вирішив, що бігати таки краще. До того ж, біг вивільняє голову від зайвих думок.\nОднак, навіть написавши про біг цілу книжку, Муракамі лукаво зізнається десь на її середині, що ніколи нікому б не порекомендував займатися бігом. Чому? «Нехай кожен спробує сам… Ніхто й ніколи не заохочував мене стати письменником, навпаки — від цієї ідеї здебільшого відраджували. Я сам цього хотів — і здійснив своє бажання. Так само ніхто не стане бігуном тільки тому, що хтось дасть йому таку пораду. Люди зазвичай бігають, бо хочуть цього».\n15 thoughts on “Де бігає Харукі Муракамі і чому він всім про це розповідає”


Вирощування календули. Чим корисні квіти нігтики\nПривіт, друзі садівники! Чи знаєте ви, чому багато вирощують календулу в городі і на клумбах? Про це я розповім в сьогоднішній статті. А також повідаю про те, як виростити календулу і які в неї корисні властивості. Але про все по порядку ...\nРодина календули Південна і Центральна Європа, а також Азія. Але, незважаючи на це, красивий жовто-оранжевий квітка прекрасно росте і в більш холодних регіонах. Своїми квітами він радує нас, наче сонечко. Думаю, вже за одне це його люблять багато. Крім того, ця квітка дуже легко вирощувати.\nЧасто цю рослину називають нігтики. А все тому, що насіння календули нагадують кігті тварин.\nРізні народи знаходили своє застосування календули. Браві алхіміки навіть намагалися отримати золото, змішуючи інші речовини з соком квіток. Звичайно ж, у них нічого не вийшло. Більш розумними виявилися давньогрецькі лікарі. Вони зрозуміли, що квіти нігтики мають антисептичні властивості, і тому використовували їх при лікуванні ран і при укусах комах. Відвар календули застосовували при полосканні горла (застосовують його і в даний час).\nЗараз можна зустріти ці красиві квіти в багатьох дворах. Їх вирощують навіть на міських клумбах.\nУ чому ж користь календули для городу?\nКалендула в городі - дуже корисна рослина. По-перше, вона привертає корисних городу комах. Правда, її любить ще й тля, але і це можна використовувати в корисних цілях. Наприклад, посадіть квіти нігтики поруч з городнім рослиною, що може дивуватися попелиць. В даному випадку календула виступить приманкою для цих шкідників. Потім обліплений попелиць кущ можна відправити на компост.\nПо-друге, вирощування календули на грядках сприяє відлякування нематод.\nПо-третє, календула, посіяна в городі, своїм запахом не дозволяє шкідників знайти їх улюблену їжу. Завдяки нігтиками культурні рослини знаходяться під захистом.\nТільки не можна дозволяти цій квітці заполонити город. Він, наприклад, пригнічує ріст кавунів, кукурудзи та динь.\nВирощування календули - легке заняття. Так для городу, в тому числі і декоративного, найкраще вибрати найпростішу, тобто календулу лікарську. Саме ця рослина має кращі захисні властивості, про які йшлося вище, а також найлегше проростає і не примхливо в порівнянні з виведеними пізніше сортами.\nКвіти нігтики холодостійкі рослини і витримують заморозки до -5 ° С. Вони також світлолюбні. Щоб календула раніше зацвіла, посійте її на грядку під зиму. Сходи слід прорідити. І не дозволяйте бур'янам заглушити її.\nЯкщо погода суха, потрібно полити календулу. На початку цвітіння добре б її удобрити органічними добривами, наприклад, компостом.\nДля більш довгого цвітіння, можете кинути ще кілька насіння на грядку в травні і червні. Продовжити період цвітіння можна ще, якщо відщипувати квітки календули і не давати зав'язатися насінню. Ці квіти висушіть в сушарках або в добре провітрюваному приміщенні і тоді взимку будете пити корисний чай з травами і «сонячними» квітками.\nБлижче до осені обов'язково залиште кілька квіток для дозрівання насіння. Насіння календули розсіються самі і на наступний рік зростуть на цій же грядці або клумбі. Можна насіння і зібрати, щоб висіяти на інший грядці або клумбі.\nЯк використовують квітки\nУ квіток календули дуже широке застосування. Її використовують для приготування косметичних засобів, відварів, чаїв. Чаї та відвари застосовують у народній медицині.\nЯкщо у вас багато сухих квіток календули, то можете засипати їх у вазочки або келихи і розставити по дому. Це продезинфікує повітря, а приємні «сонечка» квіток подарують вам гарний настрій в прохолодний день.\nКрім того використовують календулу і в кулінарії. Причому використовують як свіжі, так і сухі квіти. У свіжому вигляді її використовують для прикраси блюд, а також для приготування салатів. Тільки непотрібно додавати її в більшій кількості, оскільки може вийти неприємний смак. Використовують для салатів і листя календули, але також в невеликих кількостях.\nВисушені пелюстки календули використовують часто як замінник шафрану. Перед застосуванням як жовтого барвника, порошок пелюсток нагідок слід змішати з маслом, сметаною або молоком і потім додати в блюдо. Такий замінник шафрану можна використовувати при приготуванні соусів, рису, млинчиків і випічки.\nМожна використовувати календулу для фарбування тканини в жовтий колір.\nТакож календула може послужити найпростішим барометром. Її кошики не можуть нормально розпуститися, якщо тиск падає.\nСподіваюся, ви тепер дозвольте календулі рости на городі і клумбах, адже у неї стільки корисних властивостей. Вирощування календули з насіння - легко здійсненне завдання і ніяких труднощів не повинно бути. Нехай квіти нігтики радують вас і оздоровлюють ваш сад!\nЧудова квітка космея для вашого саду\nЗдрастуйте, шановні садівники, дачники, квітникарі! .. Як виглядає космея ви напевно знаєте, тим не менш сьогоднішня стаття саме про це прекрасному квітці. Космею ще іноді називають космос - це назва грецького походження і означає «прикраса». Ну а в…\nВолошка синя і його цілющі властивостіВолошка цінується садівниками за витонченість квіток, рясне тривале цвітіння і за їх цілющість. У поєднанні з білими ромашками синій волошка вже дуже гарний! Мабуть, це самий стародавній, традиційно російська,…\nproroslini.ru » Квіти » Квіти і трави » Календула в городі і на клумбі. користь і вирощування квітів нагідок


Коронавірус у Вінницькій області - Covid-19 знайшли у 4 працівників Укроборонпрому - runews\nУ Вінницькій області коронавірусом заразилися чотири працівника Укроборонпрому\nУ Вінницькій області коронавірусом заразилися чотири працівника Укроборонпрому. Фото: Укроборонпром\nЗа останній тиждень серед працівників одного з підприємств Укроборонпрому у Вінницькій області підтвердили 4 нових випадки зараження коронавірусом. Зараз інфіковані знаходяться на самоізоляції будинку.\nПро це у п’ятницю, 24 квітня, повідомили в прес-службі держконцерну.\nВ Укроборонпромі зазначили, що у трьох з чотирьох заражених працівників хвороба Covid-19 протікає безсимптомно.\n“Згідно з внутрішніми протоколами реагування, керівництво і служба безпеки підприємства негайно прийняли всі необхідні заходи: працівників, які могли контактувати з хворими до підтвердження їх інфікування відправили на самоізоляцію; силами обласної СЕС проведена додаткова дезінфекційна обробка виробничих приміщень підприємства. Зараз ці приміщення закриті, на інших виробничих ділянках здійснюються додаткові дезінфекційні заходи”, – йдеться в повідомленні.\nУ прес-службі Укроборонпрому заявили, що всього за час карантину на підприємствах було зафіксовано 5 випадків захворювання Covid-19, 4 з яких – протягом цього тижня. Один із заражених коронавірусом працівник київського підприємства держконцерну помер на початку квітня.\nНагадаємо, що в понеділок всі 10 шахт ПАТ “ДТЕК Павлоградвугілля”, яке є найбільшим в Україні вугільним об’єднанням, припинили роботу через коронавіруса.\nУ той же час Моз України розробив поетапний план виходу з коронавирусного карантину. Таким чином, обмеження будуть зніматися поступово.\nПилова буря пронеслася по Рівному 24 квітня