Як заварити імбир |ЯкПросто\nЯк зробити вдома кефір\nІмбирний чай — прекрасний засіб від безлічі недуг. Він допомагає при нудоті, кольках і метеоризмі, зігріває в холодну погоду і підвищує потовиділення, знижує рівень цукру в крові, ефективний при болісних менструаціях, є хорошим відхаркувальним засобом. Заварювати можна як свіжий корінь імбиру, так і сухий порошок з імбирного кореня.\nКорінь імбиру або імбирний порошок\nЧайник для заварювання, ситечко або каструлька\nСвіжий корінь імбиру можна купити в продуктовому магазині, в овочевому відділі. Зверніть увагу, щоб корінь був гладкий і твердий. М’який і зморщені корінець — зіпсований.\nВідріжте шматок кореня розміром з фалангу великого пальця або трохи більше. Очистіть його від шкірки.\nВи можете натерти шматочок кореня на тертці або дрібно нарізати ножем. У вас повинно вийти не менше двох чайних ложок імбирною кашки.\nЗаварювати імбирний чай можна кількома способами.\nНайпростіший, якщо у вас є спеціальне ситечко для заварки чаю і чашка з кришкою, покласти імбир в ситечко, опустити його в чашку, залити крутим окропом, накрити кришкою і настоювати протягом 10 хвилин.\nЯкщо у вас є невеликий чайник для заварювання, обполосніть його окропом, покладіть у нього імбирну кашку і залийте гарячою водою. Накрийте кришкою і настоюйте 15 хвилин.\nПоставте кип’ятитися воду в невеликій каструлі. Як тільки вода закипить, додайте імбир. Варіть корінь на повільному вогні 15 хвилин, потім додайте вогонь і кип’ятіть 5 хвилин. Вимкніть вогонь і процідіть відвар.\nПорошок з кореня імбиру заварюють або в чайнику, або в ситечку не більше 5 хвилин.\nВи можете підсолоджувати імбирний чай коричневим цукром, медом або сиропом агави.\nУ імбирний чай так само додають інші корисні спеції, трави і фруктові соки. Це можуть бути кориця і гвоздика, кардамон і кайенский перець, лимонний сік і м’ята. До порошковому імбирному чаю спеції додають, попередньо розтерши їх в ступці.\nІмбирний чай п’ють як гарячим, так і холодним.


Лептоспіроз (Leptospirosis) - Реферат Безплатно скачать реферат, курсову, дипломну роботу\nГоловна → Медицина → Лептоспіроз (Leptospirosis) - Реферат\nЛептоспіроз (Leptospirosis) - Реферат\nсимптому утруднюють розробку клінічної класифікації хвороби. Переважно розрізняють безжовтяничну і жовтяничну форму лептоспірозу.\nІнкубаційний період триває 7-14 днів. Хвороба починається гостро, з ознобом, швидким підвищенням температури тіла до 39-40 °С. Хворих турбує різка загальна слабість, головний біль, інтенсивний біль у м'язах, особливо в литкових. Останнє може бути однією з діагностичних ознак. Під час пальпації м'язи болючі. Іноді біль у м'язах передньої черевної стінки доводиться диференціювати з хірургічноюпатологією органів черевної порожнини.\nЗ перших днів хвороби характерними ознаками є гіперемія і одутлість лиця, кон'юнктивіт, склерит. На 3-6-й день у третини хворих на кінцівках і тулубі може з'явитись поліморфний розеольозно-папульозний висип, часто з геморагічним компонентом, у тяжких випадках - крововиливи у склеру, кон'юнктиву, шкіру. У багатьох хворих виявляють мікрополіаденіт.\nЯзик обкладений біло-сірим нальотом, сухий. Під час пальпації живота іноді відмічається болючість, печінка збільшена, чутлива. У 50 % хворих виявляють збільшену селезінку. Часто спостерігається метеоризм.\nУ гарячковому періоді виникає тахікардія, яка змінюється брадикардією при нормалізації температури тіла (симптом Фаже).\nВнаслідок зниження тонусу судин і артеріального тиску та токсичного ураження міокарда можливий розвиток гострої недостатності кровообігу. Іноді розвивається пневмонія, у разі лептоспірозної геморагічної пневмонії перебіг з тяжкими наслідками.\nУ більшості хворих спостерігаються ознаки ураження нирок: олігурія, позитивний симптом Пастернацького, наявність у сечі білка, збільшеної кількості лейкоцитів, еритроцитів, іноді гіалінових та зернистих циліндрів; підвищення вмісту в крові залишкового азоту, креатиніну, сечовини і калію. Порушення клубочкової фільтрації призводить до анурії. Симптоми ураження нирок найбільш характерні для періоду розпалу хвороби. Поступове збільшення діурезу і наступна поліурія свідчать про зворотний розвиток патологічного процесу. Ураження нирок при лептоспірозі не супроводжується розвитком набряків і гіпертензії.\nУ деяких хворих зі скаргами на' нудоту і блювання виявляють менінгеальні симптоми (верхній і нижній симптоми Брудзінського, ригідність м'язів потилиці, симптом Керніга тощо). У церебро-спінальній рідині при лептоспірозному менінгіті може бути як нейтрофільний, так і лімфоцитарний плеоцитоз, кількість білка помірно підвищується.\nПри жовтяничній формі лептоспірозу вже з перших днів хвороби виявляється іктеричність склер, жовтяниця шкіри з максимальним розвитком до 4-6-го дня хвороби. Жовтяниця може бути від ледве помітної до інтенсивної (нерідко з морквяним відтінком). Вона часто супроводжується виникненням (посиленням) геморагічного синдрому - крововиливи в шкіру, слизові оболонки. Однак при темному кольорі сечі кал рідко знебарвлюється навіть у разі інтенсивної жовтяниці. Печінка і селезінка дедалі збільшуються, чутливі при пальпації. Печінка залишається збільшеною протягом усього гарячкового періоду і, на відміну від вірусного гепатиту, немає тенденції до швидкого зменшення. Для лептоспірозу не характерний розвиток інтенсивних некротичних процесів у гепатоцитах (переважають дистрофічні процеси) або перехід гострого гепатиту в цироз печінки. Навіть в термінальній стадії хвороби, при наявності значної жовтяниці і клінічної картини гепатаргії, печінка залишається збільшеною, причому активність цитолітичних ферментів у крові дещо зростає. У таких випадках коматозний стан можна розглядати не як справжню печінково-клітинну кому, а як зумовлену недостатністю нирок і печінки.\nУ крові зменшується кількість еритроцитів і гемоглобіну, виявляється значний лейкоцитоз до 10-20·109 в 1 л, нейтрофільоз зі зрушенням лейкоцитарної формули вліво до мієлоцитів, анеозинофілія, відносна лімфопенія, тромбоцитопенія, ШОЕ збільшується до 50-60 -мм/год. Анемія пов'язана з токсичним впливом лептоспір на кістковий мозок, а також підвищеним гемолізом.\nУ більшості хворих видужання настає на 3-4-й тиждень хвороби, проте ще тривалий час спостерігається м'язова слабість, астенія. У частини хворих виникають рецидиви (по 3-4), перебіг яких легший, ніж основного періоду хвороби, але видужання настає пізніше - на 8-12-му тижні. Виписують хворих за умови повного клінічного видужання не раніше як після 10-го дня нормальної температури тіла, при нормальних показниках загального дослідження крові, сечі. Доцільно, щоб перед випискою хворі були оглянуті окулістом і невропатологом.\nУскладнення. Характерними ускладненнями лептоспірозу є ураження очей - ірит, іридоцикліт, увеїт, які виникають найчастіше через 3-4 тижні від початку хвороби. У гострому періоді хвороба може ускладнюватися недостатністю нирок або нирок і печінки, уремією, кровотечами, міокардитом, набряком мозку, пневмонією, недостатністю кровообігу.\nПрогноз у разі безжовтяничної форми і відсутності ускладнень, як правило, сприятливий. Основною причиною летального наслідку є недостатність нирок або нирок і печінки, рідше - лептоспірозна геморагічна пневмонія, тяжка форма менінгоенцефаліту. Летальність становить близько 1-3 %, але під час епідемічних спалахів може досягати ЗО-35 %.\nДіагноз. Опорними симптомами клінічної діагностики лептоспірозу є гострий початок хвороби, гарячка, біль у м'язах, особливо литкових, гепатоспленомегалія, жовтяниця, геморагічні прояви (висип), симптоми ураження нирок (олігурія), іноді менінгеальні ознаки, склерит, лейкоцитоз, значно збільшена ШОЕ. Важливе значення мають дані епідеміологічного анамнезу. Звертають увагу на такі передумови, як можливість професійного характеру захворювання у працівників підприємств м'ясообробної промисловості, зооферм, тваринницьких господарств, у ветеринарії та ін., можливість зараження під час купання, мисливства, рибальства, сільськогосподарських робіт у заболочених місцевостях. У містах зараження часто може бути пов'язане з вживанням продуктів харчування, забруднених сечею інфікованих тварин.\nСпецифічна діагностика ґрунтується на виявленні лептоспір, їхніх антигенів або антитіл до них. Матеріалом для лабораторного дослідження є кров, сеча, цереброспінальна рідина. Протягом перших п'яти днів хвороби лептоспіри можна виявити під час мікроскопії цитратної крові у темному полі зору або при посіві по 0,2-0,5 мл крові у 5-10 пробірок з живильним середовищем, яке містить інактивовану сироватку крові, з наступною (через місяць) повторною мікроскопією у


Бязь рулон купити недорого Луцьк - Оголошення - UB.UA\nБязь рулон купити недорого Луцьк\nДодано: 31 грудня 2018 в 09:25\nБязь рулон купити недорого можна у нашому інтернет-магазині. Ми реалізуємо широкий асортимент якісного товару оптом.\nКупивши бязь у нас, ви будете у захваті від її якості. Тканина виготовлена з високоякісних і екологічно чистих матеріалів, зарекомендувала себе як один з найкращих варіантів для постільної білизни.\nЗамовлення тканини оптом за помірною ціною можна зробити за номером телефону, який розміщений на сайті.


Готелі у місті Барбате: з кухнею\nз кухнею готелі в місті Барбате\nБарбате: готелі з кухнями\nЯкщо ви бажаєте готувати їжу самостійно, перебуваючи в місті Барбате, готель із кухнею або міні-кухнею може бути для вас оптимальним варіантом. Навряд чи існує кращий спосіб почуватися як вдома, ніж приготування смачної їжі на просторій кухні. Із Hotels.com легко насолоджуватися улюбленими стравами навіть під час подорожі — просто забронюйте номер в одному з наших готелів із кухнями в місті Барбате. Почніть свій день у цьому привітному та розслабленому місті з апетитного домашнього сніданка. Пляж Саара-де-лос-Атунес, Мис Трафальгар та Музей тунця — це лише деякі з місць, які обов’язково слід відвідати протягом вашої мандрівки.


Світові лідери привітали відставку Мубарака - Світ - TCH.ua\nСвітові лідери привітали відставку Мубарака © AFP\nСвіт 11 лютого 2011, 23:17\nСвітові лідери позитивно сприйняли відставку Мубарака, назвавши цей момент історичним для Єгипту.\nРяд світових лідерів привітали відставку Хосні Мубарака, який займав пост президента Єгипту з 1981 року.\nВ свою чергу, Верховна рада Збройних сил Єгипту, яку очолює нині міністр оборони Хусейн Тантаві оголосила, що готує кроки до "втілення законних прагнень народу".\nНагадаємо, 11 лютого віце-президент Єгипту Омар Сулейман оголосив, що президент Хосні Мубарак пішов у відставку і передав керівництво справами держави Вищій раді Збройних сил.\nЦю заяву з радістю зустріли десятки чи й сотні тисяч єгиптян, які зібралися на демонстрації, зокрема, на головному місці цих протестів, площі Тахрір ("Визволення") в центрі столиці Єгипту Каїра. Вони вигукували "Народ скинув режим!"\nРішення Мубарака про відставку на 18-й день протестів широко вітають і в світі.\nГенеральний секретар ООН Пан Ґі Мун закликав до "прозорого, впорядкованого і мирного переходу влади" в Єгипті і до "вільних, чесних і вартих довіри" президентських виборів, які мали б привести до встановлення цивільної влади.\nПрем'єр-міністр Великої Британії Дейвід Камерон теж закликав до переходу влади в Єгипті до цивільних людей як елементу ширшого переходу до "вільного, демократичного і вільного" Єгипту.\nА канцлер Німеччини Анґела Меркель назвала події в Єгипті "історичним моментом змін" і закликала цю країну дотримати мирний договір із Ізраїлем.\nВерховний представник Європейського Союзу з закордонних справ Катрін Аштон привітала рішення Мубарака і заявила, що він "почув голос єгипетського народу".\nУ Сполучених Штатах віце-президент Джо Байден теж привітав рішення Мубарака і назвав його "поворотним моментом" в історії Єгипту і всього регіону.\nВін також закликав поважати права єгиптян і заявив, що перехід влади мав би стати незворотньою зміною і узгодженим на переговорах шляхом до демократії.\nА Білий дім оголосив, що з телевізійною заявою з приводу подій у Єгипті виступить і президент США Барак Обама.\nНагадаємо, 24 січня Єгипет охопили хвиля протестів з вимогою відставки президента Мубарака.\nПоліція і сили безпеки намагалися розігнати демонстрантів за допомогою водометів, гумових куль та сльозогінного газу. У відповідь маніфестанти почали закидати поліцейських камінням.\n30 січня у курортне місто Шарм-еш-Шейх введені війська. Деякі країни світу почали організовувати евакуацію своїх туристів з курортів Єгипту.\n1 лютого на вулиці єгипетських міст з протестами вийшло понад два мільйони людей. Після початку переговорів між протестувальниками та владою, Мубарак заявив, що не піде зі своєї посади, але на наступних виборах балотуватися не збирається.\n5 лютого керівництво правлячої Національно-демокартичної партії, включаючи сина президента країни Гамаля Мубарака, подало у відставку.\n11 лютого Хосні Мубарак офіційно подав у відставку.\nБільш детально про протести у Єгипті читайте тут.\nВідеоНа площі Тахрір люди тріумфують після заяви про відставку Мубарака\nСвіт 11 лютого 2011, 18:39


Поради куди поїхати на відпочинок з дітьми?\nУ теперішній час існує безліч варіантів для сімейного відпочинку. Любите активний відпочинок, тоді обирайте місця з екстремальними послугами. Якщо хочете розслабитись та порелаксувати зі своїми рідними, вирушайте в готельний комплекс зі СПА-центром. Задумуєтесь, чим зайняти дітей під час відпочинку, бо вони ще ті енерджайзери? Замовляйте в готелях послугу няні або записуйте у Дитячу кімнату. Хочете все і зразу? Тоді завітайте у TAOR Karpaty Resort & Spa**** – готель, де кожен знайде собі заняття до душі.\nШукаєте куди поїхати біля Львова з дітьми на відпочинок?\nКуди поїхати на відпочинок з дітьми в Карпатах?\nНе потрібно довго думати, а краще діяти. Бронюйте проживання в готелі TAOR Karpaty Resort & Spa****, який знаходиться у самому серці Карпат. Чудове місце для сімейного відпочинку з дітьми. Ми поєднали все необхідне для Вашого безтурботного відпочинку. У той час, поки Ви будете відпочивати та відвідувати різноманітні СПА-послуги та Екстрім-розваги, Ваша дитинка зможе активно та весело провести час з нашим аніматором у Дитячій хатинці. Цей різнобарвний та розмальований дітками невеличкий будиночок ви впізнаєте одразу, приїхавши сюди. Саме тут панує весела атмосфера та чути щирий дитячий сміх.\nрізноманітні ігри для дівчаток та хлопців;\nтворчі майстре-класи для дорослих та дітей;\nЩодня у нас цікава та насичена програма з нашим аніматором. Ранкова зарядка для всього тіла, активності на свіжому повітрі, квести та змагання. Талановиті руки наших аніматорів допоможуть втілити дитячі мрії в реальність.\nА також, на нашій території є Дитячий майданчик. Гірки, гойдалки, батут та волейбольне й футбольне поля. У TAOR Karpaty Resort & Spa**** Ваші дітки сумувати точно не будуть!\nДля наймолодших діток у TAOR Karpaty Resort & Spa**** є можливість замовити послугу няні.\nВідпочивайте безтурботно та милуйтеся неймовірною карпатською природою разом зі своїми рідними та друзями!\nЛітні табори для дітей в Карпатах – чудова можливість поєднати відпочинок та оздоровлення. Адже чисте гірське повітря, мінеральна джерельна водичка, теплі сонячні промені наповнять дитячий організм корисними мікроелементами та покращать самопочуття. Активний відпочинок без телефонів, планшетів та телевізорів! Це саме те, що так не вистачає у теперішній час.\nСімейний дитячий табір «Українські скаути» у TAOR Karpaty Resort & Spa****\nУ TAOR Karpaty Resort & Spa**** протягом літа діє сімейний табір для дітей «Українські скаути» – 5 змін по 10 днів. Кожного дня насичена програма з цікавими завданнями. Дітки вивчають про природу, про підготовку в походи, виготовляють різні досліди та проводять експерименти. Проводять табір аніматори із національної скаутської організації України «Пласт». Основна їхня мета – сприяти всебічному патріотичному вихованню та самовихованню української молоді на засадах християнської моралі.\nВартість одного дня – 300 грн / 1 дит\nЦе такий собі відпочинок з дітьми без дітей. Адже поки вони активно проводять час у таборі, Ви маєте вільний час для себе! СПА-послуги, Бювет мінеральних вод, Екстрім-розваги, смачні страви від нашого шеф-кухаря Рустама Хоркашева.. обирайте і відпочивайте з насолодою!


Same Toy Набір для гри з піском - Вантажівка червона кабіна/жовтий кузов (11 од.): продаж, ціна у Києві. Іграшки для ігор з піском, водою і снігом від "5.little.ducks" - 1416298621\nSame Toy Набір для гри з піском - Вантажівка червона кабіна/жовтий кузов (11 од.)В наявності\nВеликий набір для активних та цікавих ігор на пляжі та в пісочниці, що сподобається як хлопчикам, так і дівчатам. Разом з великою вантажівкою із містким відкидним кузовом, у набір входити ще 10 елементів: граблі, лопатка, лійка, сито, відерце і 5 пасочок. Усі елементи великі, фактурні, приємні на дотик – з таким набором дітлахи утворять великі ями, канавки, фігурки морських тварин та багато іншого. Ігри з піском та водою допоможуть малюкам пізнати навколишній світ, розвиватимуть працьовитість та терпіння, моторику рук, сприйняття кольорів та форм. Рекомендовано дітям від 3-х років.\nДовжина вантажівки 43 див. Кабіна жовтого кольору, кузов – блакитний. Кузов досить місткий, в ньому можна перевозити пісок, землю та іграшки. До машинки можна причепити мотузку і використовувати як каталочку. Пасочки: 2 великі риби, краб, русалка, морський коник. Сито у вигляді морського коника. Лопата та граблі по 50 см довжиною. Лійка дуже гарна і прикрашена квіткою.\nОбсяг 0.0470 м3


На Полтавщині посилять відповідальність за порушення пожежної безпеки | Новини\nНа Полтавщині посилять відповідальність за порушення пожежної безпеки\nНа Полтавщині посилять відповідальність за порушення пожежної безпеки. Про це, зокрема, йшлося в Полтавській ОДА під час засідання комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій.\nНа жаль, побільшало прикрих випадків, коли землевласники та керівники сільгосппідприємств області безвідповідально ставляться до пожежної безпеки, випалюють суху траву, що призводить до задимленості, нищиться природа та гинуть тварини.\nА один із таких випадків пожежі сухостою нещодавно призвів до аварії на трасі «Київ-Харків», коли зіткнулися 7 автівок.\n"Посилювати відповідальність сільгоспвиробників потрібно негайно! Я розпорядився всім головам РДА провести засідання комісій з надзвичайних ситуацій за участі сільських голів та сільгоспвиробників. На них розглянути питання пожежної безпеки. Якщо ми бачимо, що є пожежі, але не складені акти, значить це - бездіяльність голови райдержадміністрації чи керівника комісії техногенної безпеки... Цю роботу ми будемо посилено моніторити. Тому що у нас дійсно катастрофа", - зазначив заступник голови ОДА Роман Товстий.\nПротягом останніх трьох років збільшилася кількість випадків випалювання полтавцями сухої трави та число пожеж на сільгосппідприємствах. Торік в області виникло 9 пожеж на сільгоспоб’єктах, із них три — в будівлях підприємств. Ці надзвичайні ситуації у приміщеннях виникали через несправність електромережі: відсутність електроізоляції, первинних засобів гасіння, застарілість мережі, тощо.\nТепер на Полтавщині діятиме моніторингова група, яка узагальнюватиме результати роботи, і про них щотижнево доповідатимуть на апаратній нараді в Полтавській ОДА.\n#пожежа #сухостій #Товстий #відповідальність #Полтавщина


Збори-просвіта «Робота педагога-психолога в ДОУ»\n«Робота педагога-психолога в ДОУ»\nПривіт Шановні батьки! Мене звуть Анастасія Валеріївна, я працюю психологом в нашій дитячому садку. Я являюсь членом професійних співтовариств: 1. Методичне об'єднання педагогів-психологів. 2. Методичне об'єднання груп компенсує спрямованості для дітей з ЗПР. Також є керівником студії «Мультляндія», де ми з дітьми створюємо справжні мультфільми. Займаюся з дітьми груп компенсує спрямованості. Заняття проводжу індивідуальні та групові. Сьогодні Вашій увазі представляю виступ на тему: «Робота педагога-психолога в ДОУ».\nХочу запитати у вас: яке визначення можете дати Ви, Хто такий психолог? (відповіді батьків).\nПСИХОЛОГ - фахівець в області психології, як правило з вищою освітою, які знають психіку людини.\nЩоб наша зустріч була продуктивною та комфортною для всіх, я пропоную познайомитися.\nУчасники сідають у коло, кожен по черзі вимовляє своє ім'я та додає характерне якість на першу букву імені. Кожен наступний учасник, називає імена і риси попередніх, так, що останній називає всіх присутніх.\nЦе дозволяє добре запам'ятати імена всіх батьків, вносить елемент гри, знімає напругу і розгубленість, іноді скутість.\nА тепер продовжимо ....\nОсновні функції педагога -Психологія в дитячому саду -\nстворення умов, що сприяють охороні фізичного і психічного здоров'я дітей, забезпечення їх емоційного благополуччя, вільному та ефективному розвитку здібностей кожної дитини.\nРобота педагога -Психологія в дитячому садку має ряд особливостей.\nПерш за все, психолог має можливість спостерігати дітей не один рік, в різних видах діяльності,\n- спілкування з однолітками, дорослими;\n- отримувати необхідні відомості про розвиток дитини від вихователів, батьків, інших фахівців дитячого саду.\nЦі фактори полегшують збір діагностичної інформації про психічний розвиток дітей, дозволяють надавати більш ефективну допомогу.\nОсновними обов'язками психолога є:\n1. психологічне просвітництво.\n2. психологічна профілактика (своєчасне попередження можливих порушень психічного здоров'я дітей)\n3. психокорекція (діяльність спрямована на виправлення особливостей психологічного розвитку)\n4. психодіагностика (підбір методичного матеріалу для індивідуально- психологічних особливостей кожної дитини)\n5. психолого педагогічний консиліум (психолого-медико-педагогічний супровід дитини).\nОсновною метою психолога є:\nЗабезпечення психічного здоров'я та емоційного благополуччя дітей, створення оптимальних умов для розвитку вікових та індивідуальних можливостей дитини.\nПеред дитячим психологом стоять кілька завдань:\n1. Реалізувати в роботі з дітьми можливості розвитку кожного віку;\n2. Розвивати індивідуальні особливості дитини;\n3. Створити сприятливий для розвитку дитини клімат в дитячому садку;\n4. Надавати своєчасну психологічну допомогу, як дітям, так і їх батькам, вихователям.\nПсихологічну допомогу педагог психолог надає: батькам, педагогам, і головне - дітям. А зараз я хочу розповісти докладніше про напрямки роботи.\n• Психологічна освіта\nМета: створення умов для підвищення психологічної компетентності педагогів, і батьків, а саме:\n- підвищення рівня психологічних знань;\n- включення наявних знань в структуру діяльності\nПроведення систематизованого психологічного освіти батьків у формі батьківських зборів, круглих столів та тренінгів.\nМета: отримання інформації про рівень психічного розвитку дітей, виявлення індивідуальних особливостей і проблем учасників виховно -освітній процесу.\nДіагностика вихованців старшої групи з метою визначення рівня психічного розвитку для організації та координації роботи в підготовчій групі.\nДіагностика психологічної готовності до навчання в школі дітей підготовчої групи.\nМета: запобігання можливих проблем у розвитку та взаємодії учасників навчально-виховного процесу.\nРобота по адаптації суб'єктів освітнього процесу (дітей, педагогів, батьків) до умов нової соціального середовища:\n- аналіз медичних карт (карта «Історія розвитку дитини») тих, хто влаштовується дітей для отримання інформації про розвиток і здоров'я дитини, виявлення дітей групи ризику, які потребують підвищеної уваги психолога;\n- групові та індивідуальні консультації для батьків тих, хто влаштовується дітей;\n• Корекційна і розвиваюча робота.\nМета: створення умов для розкриття потенційних можливостей дитини, корекція відхилень психічного розвитку.\nУ корекційній роботі педагог -Психологія спирається на зразки психічного розвитку, описані в дитячій, вікової та педагогічної психології. У розвиваючої роботі передбачена орієнтація на середньовікові норми розвитку для створення таких умов, в яких дитина зможе піднятися на оптимальний для нього рівень розвитку.\nОб'єктом корекційної та розвиваючої роботи є проблеми в пізнавальної, емоційної, мотиваційної, вольової, поведінкової сферах, які впливають в кінцевому рахунку на формування у дошкільнят інтеграційних якостей і на розвиток дитини в цілому.\nЗона компетенції педагога -Психологія в діагностичному обстеженні дошкільнят. Педагог -Психологія здійснює:\nПсихологічну діагностику пізнавальних процесів дітей\nПсихологічну діагностику особистісних якостей.\nДіагностику психологічної та мотиваційної готовності дітей до навчання в школі.\nСтарший вік (5-6 років):\n• увагу, пам'ять, мислення, уява\n• загальна моторика;\n• самооцінка, статус в групі;\nПідготовча до школи група (6-7 років):\n• пам'ять, уяву, мислення;\nГрупові та індивідуальні заняття я проводжу за програмою психологічних занять «Цветик-семицветик» Н. Ю. Куражевой. Ця програма розроблена для роботи з дітьми різного віку, кожне заняття побудовано в ігровій формі, доступній і цікавій для дітей. У цьому році придбано робочі зошити також за цією програмою. Мій кабіні знаходиться в мультимедійному центрі, тому часто для занять я використовую інтерактивну дошку, створюю ігрові завдання для розвитку психічних процесів. Сучасних дітей приваблює комп'ютерні технології, тому ці заняття їм дуже подобаються.\nЗараз я пропоную Вам пройти тест: «Чи знаєте Ви свою дитину?».\n"Чи знаєте Ви свою дитину?\n(З книги одного з провідних фахівців США в галузі дитячої психології Алана Фромма "Азбука для батьків", Лениздат, 1991. с. 13)\nЯк визначити, чи здорові ваші діти душевно? Адаптовані вони? Ось ряд питань, які самі по собі можуть стати в нагоді:\n1. Чи легко розсмішити Вашої дитини?\n2. Як часто він вередує: рідше одного-двох разів на тиждень?\n3. Лягає спати спокійно, не вивівши з терпіння всіх?\n4. Чи всі він їсть, чи достатньо, чи не вередує чи при цьому?\n5. Чи є у нього друзі, які добре ставляться до нього і з якими він охоче проводить час?\n6. Чи часто він виходить з себе?\n7. Чи завжди потрібно доглядати за ним, бути в курсі його справ?\n8. Чи вдається пі йому вночі спати спокійно?\n9. Чи немає у нього шкідливих звичок, дій або нав'язливих фантазій?\n10. Чи можете Ви дати йому одного на час, не побоюючись, що він засмутиться так, ніби Ви залишаєте його назавжди?\n11. Чи добре він поводиться з однолітками, чи не потребує при цьому в особливому догляді або контролі з Вашого боку?\n12. Чи немає у нього будь-яких незначних страхів?\nЯкщо Ви відповіли позитивно на всі питання - можете бути спокійні, Ваша дитина добре адаптований до життя, хоча повної адаптації, звичайно, не буває. У всякому разі, більше восьми "так" - це все-таки хороша адаптація.\nЯкщо у Вас виявилося багато відповідей "ні" (більше восьми, то це вказує на наявність складнощів адаптації у дитини.\nВам варто звернутися до дитячого психолога або хоча б самостійно поспостерігати за дитиною, поговорити з ним.\nЯкщо у Вас приблизно однакову кількість негативних і позитивних відповідей, то це означає, що у Вашої дитини є якісь конкретні проблеми, що заважають йому адаптуватися в деяких життєвих ситуаціях.\nЩо це за проблеми - спробуйте дізнатися, поговоривши зі своєю дитиною.\nМожливо, з Вашою допомогою він з ними зможе впоратися.\nБатьки аналізують результати тесту.\nМи самі будівельники своїх доль .... І тільки завдяки нашим спільним зусиллям ми можемо чогось досягти.\nТому, батьки, запрошую Вас до співпраці в справі виховання наших дітей.\nПеред відходом залиште будь ласка оцінку нашої зустрічі. В кошик покладіть відповідний смайлик. Жовтий смайлик - зустріч була корисною, Зелений - марною.\nprezentacija-k-sobraniyu-znakomstvo_tg818.ppt | 11670 Кб | Завантажено: 183


Кум пограбував родичів | Золотоноша Online\nГоловна » Новини » Кримінальні новини » Кум пограбував родичів\nАвтор alex, 08/26/2014 - 08:28.\nНа місце пригоди відразу виїхала слідчо-оперативна група. В розмові з потерпілою правоохоронці довідалися про те, що напередодні в них декілька днів гостював кум, який проживає в одному із сіл району. Ще вчора ввечері вони разом сиділи за столом і випивали, а зранку коли прокинулися то ні кума, ні велосипеда з мобільним телефоном вже не було. Ні на чиї телефонні дзвінки 26-річний підозрюваний не відповідав тому оперативники відразу вирушили до нього додому. Молодий чоловік в той час знаходився за місцем проживання і велосипед, який зник у потерпілих також стояв на його подвір’ї.\nВ розмові з правоохоронцями молодик намагався всіляко виправдатись, вигадував різні версії, які не знаходили свого підтвердження. Розуміючи, що ввести в оману правоохоронців йому не вдасться, зловмисник зізнався у скоєному. Він розповів, що в минулому вже був судимий за вчинення кримінальних правопорушень тож цього разу, після гарного застілля не зміг себе стримати щоб непомітно викрасти в куми дорогий телефон і спортивний велосипед іноземного виробництва. З самого ранку зловмисник здав викрадену мобілку до місцевого ломбарду, за що отримав 1300 гривень. Велосипед він також планував продати, щоб не привертати до себе уваги, але не встиг. Позбутися краденого молодику завадили працівники карного розшуку. Підозрюваного чоловіка відразу доставили до міськвідділу міліції. Викрадений телефон та велосипед вилучено і повернуто власникам.\nСлідчим відділом Золотоніського міськвідділу міліції відкрито кримінальне провадження за частиною 1 статті 185 (крадіжка) Кримінального кодексу України. На даний час вирішується питання про обрання зловмиснику міри запобіжного заходу. Санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років. Триває досудове розслідування, інформує прес-служба МВС області.


Мо Янь ❤ - Біографії\nHome ⇒ 👍Біографії ⇒ Мо Янь\n(17 лютого 1955)\nПремія 2012 року\nЗа “… галлюцинаторний реалізм, який об’єднує народні казки з історією та сучасністю…”\nВперше ім’я Мо Яня я почув чверть століття тому. Студентська тусовка (а я в той час був на стажуванні в Пекінскому інституті кінематографії) бурхливо обговорювала набираючу силу нову прозу, яка прагнула звільнитися від диктату ідеології і політики. Зі стриманим пієтетом згадували Ван Мена, який вже здобув статус лідера, але більше хвалили молодь: Ті Нін – за живий, хоча ще не переступивший рамок реалістичної описовості мови, зовсім юних Ван Шо, А. Чена, Лю Сола, що збагачують прозу чуттєвим сприйняттям світу.\nУ цьому ряду називався і Мо Янь – ще недавно скромний воєнний літератор, що не претендував на особливу оригінальність. Його повість “Сім’я червоного гаоляна”, без удаваної вишуканості і сліпучих колористичних мазків зобразила “природну людину” на суворому полотні сільської глибинки, притягувала до себе увагу культурної спільноти. Але висока оцінка повісті прийшла з іншого боку: відомий кінооператор і початківець режисер Чжан Імоу вибрав її для свого постановочного дебюту “Червоний гаолян”. Ставши лауреатом Берлінского кінофестивалю, фільм здобув популярність у всьому світі (а слідом за цим і в країні).\nУ своїх інтерв’ю режисер незмінно підкреслював добротну літературну основу фільму: “Мене потряс її вітальний порив, цей буйний імпульс безкрайнього гаоляна, ця вогнеподібна пристрасть на гаоляновому полі… Цей фільм відбив мої роздуми про життя і про мистецтво кіно, відкрив мої почуття і образ думок… Мо Янь створює якийсь особливий світ, подібно Маркесу… Це вільне розкриття життєвих сил, божевільна життєва позиція, це нічим не стримуване буття забарвлене в кольори ідеалу і рідко зустрічається у китайців, навіть у сучасних”. Повість Мо Яня війшла в представницький список “Краще в китайській літературі XX століття”, зайнявши гідне місце поруч з творами Цань Сюе, А. Чена, Ван Аньї, Юй Хуа, Су Туна, віршами Бей Дао, Хай-цзи, п’єсами Гао Синцзяня.\nМо Янь – це псевдонім, у російській пресі його переводять як “Мовчи”. Відразу згадується Тютчев: “Мовчи, цурається і тай / І почуття, і мрії свої”. Чи не з російського поета, звичайно, китайський письменник взяв свій псевдонім, він мав на увазі самого себе. Він не кимось керує, а собі закриває рот, щоб не сказати зайвого. Проте цензура знайшла для себе роботу. На початку 1990-х, коли в Китаї після розстрілу студентів на площі Тяньаньмень загострилася політична ситуація, був заборонений його роман “Країна вина”. Занадто-де відверто письменник говорить про корупцію і пияцтво в провінціі, про обжерливості і прістрасті до алкоголю, надто гостро критикує порядкі в сучасному Китаї.\nСаме з цим твором в кінці 2012 року познайомився нарешті російський читач. Роман дуже вдало – до присудження премії – вийшов у видавництві “Амфора” (Санкт-Петербург). У ньому виведеналюдина, яка заплуталась в складнощах буття; в глибинах його психології таїться міфологічний пласт. Сам Мо Янь, осмілівши після Стокгольма, повідомив журналістам, що своїм псевдонімом хотів “нагадати собі, що треба притримувати язичок і ховати свою ідентичність, поки він пише, служачи в армії”, Але суть, звичайно, не в армії, а в загальному настрої країни.\nУ недавньому інтерв’ю англійському літературному журналу “Гранта” Мо Янь навіть віддав хвалу цензурі, зізнавшись, що невільні умови, в яких йому доводилося творити, вважає вельми плідними. Цензура, сказав письменник, стала однією з причин його звернення до світу фантастичного, який став джерелом його натхнення. Сам письменник головним героєм “Країни вина” зробив якогось “письменника Мо Яня”, відокремивши його від себе, і відверто зізнався, що власні слова передав “іншому Мо Яню”: “Я ніби рака-самітника, а Мо Янь – раковина, яку я займаю”. Але про що ж думає цей “рак-відлюдник”, нам поки невідомо,\nНароджений 17 лютого 1955 роки (існують і інші версіі) в повіті Гаомі провінції Шаньдун в родині багатих селян, він отримав ім’я Гуань Моє. Його теж можна наповнити сенсом: приблизно – “Той, хто планує карму”. І його шлях по життю показує, що бар’єри, яких було чимало, він долав вольовим зусиллям і справді сам вибудовував свою карму, увінчану “Нобелем”. В інтерв’ю, яке він дав після отримання Нобелівської премії, Мо Янь розговорився, зізнавшись, що став письменником, щоб змінити долю, спочатку не дуже ласкавою до до вічно голодному хлопчикові-пастушку, мріяв про мисці пельменів.\nПершим бар’єром стало походження. Звичайно, бути сільським жителем в КНР означало чимало, у селян же “руки в гної”, як висловився Мао Цзедун, ідеологічно протиставивши їх білоручками-інтелігентам. Але сім’я-то була “багатої”, і це викликало недовіру, яке долає чистоту гною. Так що під час культурної революції юний Гуань Моє потрапив під ідеологічний прес, був змушений кинути школу і багато років “перевиховуватися” на сільських полях. Мабуть, він робив це досить успішно, усвідомивши, яким повинен бути “гвинтик” налагодженої і керованої машини.\nУ 1976 році йому вдалося вступити на службу в Народно-визвольну армію Китаю (НВАК), яка в усі часи залишалася однією з найбільш елітарних частин соціальної структури. Як це могло статися? Культурна революція ще не завершилася, і пильні хунвейбіни, хоча вже й розгублені свою грізну силу, ще не зійшли зі сцени. Мабуть, це щаслива карма привела його в службу безпеки, що дозволило стати політруком і дослужитися до посади командира відділення. При його-то сумнівне походження це можна порахувати дивом. Або програмою, апріорі записаної на “божественної матриці”.\nДо письменницького ремесла Мо Янь підійшов з селянською грунтовністю. За перо він взявся ще в армії, відбивши в перших оповіданнях (“Злива весняної ночі”, “Солдат” і ін.) І армійський побут, і своє сільське минуле. Опубліковувати їх почав з 1981 року в хебейському двотижневику “Лянь чи” (“Лотосовий ставок”), що видавався в місті Баодін. До речі, з цього ж міста почала свій творчий шлях Ті Нін, нинішній голова Спілки письменників Китаю, чиїм заступником Мо Янь став в 2011 році.\nПотім він навчався спочатку в Інституті мистецтв НВАК, потім в аспірантурі Пекінського педагогічного університету і в 1991 році отримав ступінь магістра в галузі літератури і мистецтва. Ну, хіба мало магістрів в багатомільйонній країні? А він незабаром став почесним доктором літератури Відкритого університету Гонконгу (2005), запрошеним професором Університету науки і технологій в Циндао (2011). Загалом, людина була солідна і шанована.\nКитайські літературознавці відносять творчість Мо Яня до напрямку сюньгень веньсюе (“пошук коренів”), досить популярному в 1980-і роки. Прихильники цієї школи, ідеологічно близькі нашим “деревенщикам”, бачать в селянстві оплот традицій і фундамент соціальної стабільності.\nМо Янь видав на-гора зі своєї “раковини” 11 романів і кілька десятків повістей і оповідань. Серед них “Великі груди, широкий зад” (маються на увазі старі кам’яні статуї, з якими пов’язані легенди про вірних дружин, які чекають пішли в військовий похід мужів), “сандалового кара”, “41 знаряддя”. Улюблений твір Мо Яня “Стомлений кармою” написано в дусі Ляо Чжая, що жив в XVII столітті недалеко від рідного села письменника, автора дивних історій про лисиць-чарівниці, де сходяться воєдино різні часи і простори. У Мо Яня ж душа страченого на зорі народної влади багатого землевласника потрапляє в пекло, а потім завдяки колесу реінкарнацій повертається на землю. Спочатку у вигляді тварин – осла, собаки, свині, мавпи, а потім – людини. Через враження різних живих істот розповідається новітня історія китайського села з усіма її перипетіями у вигляді великого стрибка, масової колективізації і культурної революції. Важке переміщення вельми втомлює (на сьогоднішньому жаргоні в цьому слові чується політичний підтекст) душу бідолахи. “Країна вина” – вже затверджене перекладом і публікацією назва, але чи не краще звучало б “Винний край”? Ці два ієрогліфа – Цзюгена – старий вислів, часто зустрічалося в класичній поезії саме в значенні “винний край” або, якщо пригадати давню топонімічної лексику, “винний доля”.\nДія майже всіх романів Мо Яня відбувається в його рідному повіті Гаомін провінції Шаньдун. Чим не Фолкнер з його вигаданим округом Йокнапатофа? Тому Мо Яня іноді і називають “китайським Фолкнером”. Глиняні фігурки, паперові вирізки, лубочні картинки з дитинства врізалися в пам’ять письменника і, як він сам формулює, визначили його літературний стиль.\nЩе його називають “китайським Маркесом”, тому що він відмінний оповідач, і у нього дуже гармонійно переплітаються реальність і умовність, побут і традиція з її міфологією і магією. Він також і “китайський Кафка”, хоча його проза не оповита флером абсурдною загадковості.\nТвори Мо Яня читають вже на більш ніж десяти мовах, включаючи англійську, французьку, німецьку. Нобелівський лауреат Кендзабуро Ое заявляв, що, якби випала нагода, то саме Мо Яню він вручив би “Нобеля”. Схвально відгукувався про китайському колезі Джон Апдайк. На російський Мо Янь до останнього часу перекладався мало, лише один невеличкий твір був опублікований в збірнику, інший пролунав в передачі пекінського радіо російською мовою.\nТворчість письменника відзначено безліччю китайських і міжнародних нагород різного рівня, починаючи з престижної премії імені Мао Дуня. У 1997 році роман “Великі груди, широкий зад” був удостоєний премії журналу “Дацзі” (“Майстер”), що принесло автору 100 тисяч юанів. У 2006 році він увійшов до Списку двадцяти найбагатших китайських письменників із загальною сумою 3,45 мільйона юанів премій і гонорарів.\nНе виключено, що після отримання Нобелівської премії і в зв’язку із збільшеними тиражами своїх книг незабаром він очолить цю двадцятку. Адже після сенсаційного повідомлення про присудження йому Нобелівської премії всі його твори були буквально зметені з магазинних полиць.\nМо Янь аж ніяк не належить до числа найпопулярніших сучасних авторів, навіть якщо говорити тільки про серйозну (або, як кажуть в Китаї, чистої) літературу. І переважна більшість з тих, хто в інтернеті або на сторінках преси хвалить Мо Яня, вважає нагороду заслугою не тільки письменника, а й китайської літератури в цілому, бачить в ній один із символів, який стрімко розвивається в глобальному масштабі Китаю і навіть “успіх Компартії”.\nПри всіх безперечних літературних чеснот твори Мо Яня розповідають про речі, які далекі від інтересів масового читача: про сільське життя, про китайську новітню історію до і після 1949 року. Все це присмачене соусом фантасмагорії, відсилання до фольклору і не є легким чтивом. Не можна не помітити, наскільки індивідуальна творча манера Мо Яня; як зауважив глава Шведської академії Петер Енглунд в інтерв’ю Шведському телебаченню, “досить прочитати півсторінки, як дізнаєшся Мо Яня”.\nАле є й інші думки. Відома американська письменниця Сьюзан Зонтаг сказала, що в Китаї є лише один письменник, гідний Нобелівської премії, – Цань Сюе (на жаль, російський читач знає лише кілька її оповідань в збірниках і журналах, в тому числі “Іноземної літератури”).\nОцінка Нобелівським комітетом Мо Яня, який в “галлюцинаторном реалізмі з’єднує казки, історію та сучасність”, викликала подив і здивування людей, знайомих з літературознавчої термінологією, але дехто навіть присвоїв письменнику звання “батька галлюцинаторного реалізму”. У прес-релізі Комітету буквально сказано: The Nobel Prize in Literature 2012 was awarded to Mo Yan “who with hallucinatory realism merges folk tales, history and the contemporary”. По-китайськи hallucinatory realism звучить зрозуміліше: “мaгічний реалізм”. До речі російська “Вікіпедія” замінила “галлюцинаторний” на тактовне і толерантне “запаморочливий”.\nУ “Твіттері” Нобелівський комітет радить читачам звернути особливу увагу на роман “Часникові балади” (точніше “Пісня про райському часнику”). Це реальна історія про селян, які отримали від місцевої влади замовлення на часник, які виростили його, вдало які продали і розбагатіли. Роман був написаний в 1988 році, але виданий лише в 2005-му, тираж повністю розійшовся.\nУ Нобелівській промові Мо Янь сказав: “Мої твори – це китайська література, але це і частина світової літератури. У них зображено життя китайського народу, китайська специфіка його культури і звичаїв. У той же час моя проза – в широкому сенсі – описує людину. Можна прямо сказати, що вона стоїть на точці зору людини і показує людину, і тому, я думаю, вона не локальна, вільна від расових і кланових обмежень”.\nЯ б, правда, зауважив, що велика кількість діалектизмів, особливо в ранній прозі, сильно ускладнює читання творів Мо Яня навіть в Китаї, де різноманітність діалектів така, що лінгвісти дискутують, чи не є це самостійні мови. Що вже говорити про муки іноземних перекладачів!\nМо Янь – не перший китайський нобелянт, але його високу нагороду вперше не супроводжував скандал. У 2000 році Нобелівський комітет присудив премію з літератури Гао Синцзянь за “твори вселенського значення, відмічені гіркотою за стан людини в сучасному світі, які відкривають нові шляхи перед китайською прозою і драматургією”, однак в Китаї ця подія не стала святом. Гао Синцзянь в 1980-ті роки починав як “нетиповий” драматург, що тяжіє до абсурдизму. Його “Автобусна зупинка”, яка нагадувала “В очікуванні Годо” Семюеля Беккета, шокувала незвичноюневизначеністю вимовлених зі сцени слів, відсутністю чітко сформульованої ідеї гасла. Це, звичайно, не було схоже на “народного письменника Мо Яня” і віддавало сумнівним західництвом. У той час навіть ще не було молоді, здатної увібрати нову естетичну ментальність. А “нагорі” п’єсу засудили як “ідеологічно шкідливу”, іншу ж п’єсу заборонили, а після трагічних подій 1989 року вся творчість Гао Синцзяня кваліфікували як “контрреволюційну пропаганду”.\nВ результаті письменник емігрував на Захід. Я був в Китаї як раз в той період, коли йому присудили Нобелівську премію. Звичайно, це вже не було схоже на радянський 1958 рік з листами обурених громадян, які не читали, але дружно засуджували роман “Доктор Живаго”. Однак в книжкових магазинах Пекіна не тільки не було творів Гао Синцзяня, але навіть і комп’ютер продавця не відгукувався на його ім’я, а люди у відповідь на моє запитання здивовано запитували, – “А хто це?”. У сучасній китайській інтернет-енциклопедії “Байке байду” стаття про Гао Синцзяні вже є, хоча його знаменита “Чарівна гора” видано на рідній мові тільки на Тайвані.\n“Велика китайська стіна стоїть непорушно, як і всі два тисячоліття. Але охоронних функцій вона вже не несе, – справедливо зауважив свого часу письменник Ван Мен, – живий залишається лише та культура, яка здатна вбирати в себе світ, обмінюватися зі світом, долаючи навіть виникають зі світовою культурою конфліктні моменти. Замкнута культура, звичайно, самобутня, але врешті-решт опиниться лише в музеї”. Щось подібне постулював Лю Сяобо, китайський Нобелівський лауреат 2010 року в номінації “Премія миру”.\nЗгадую 15 травня 1988 року. Моє річне стажування в Пекіні завершувалася, не віщуючи більше нічого примітного, як раптом обережний стукіт у двері гуртожитській кімнати став сигналом самої Історії. У кімнаті з’явився молодий (не даси тодішніх 33 років) людина в вицвілому джинсовому костюмі, з довгим волоссям, недбало розкиданими по плечах. Він увійшов до іноземця без боязкості, тоді ще звичної для основної маси китайців, хоча діоптрії його невеликих очок посилювали настороженість погляду, в якому був відсутній навіть натяк на посмішку. Пізніше, відчувши в ході розмови, що я не збираюся критикувати його погляди, що відрізняються від поглядів більшості співвітчизників, він відтанув. Але всміхатися співрозмовнику, а собі, своїм думкам, безупинно кипіли в його мозку.\nВідправлений у службове відрядження в США і Норвегію, він перервав її і повернувся на бурхливу площа Тянь-аньмень в 1989 році, щоб умовити студентів покинути площу, уникнувши можливого насильства.\nЧерез 12 років він згадував у своєму вірші, опублікованому в гонконгському журналі “Open Magazine”: Дюжину років тому / я потрапив у вир / цієї площі / і подумав про своє обгоріле життя. / Через дванадцять років / я знову тут, / і немає нікого, / хто загасив би полум’я віри / серед цих снігів / … / ваші душі палають, / це вогонь розпечений, а не сніг крижаний.\nПісля цього настав новий етап його діяльності. Навколо Лю Сяобо згуртувалися прихильники, в 2003 році він очолив китайський ПЕН-центр, в 2008 році склав “Хартію-08” з вимогою демократичних реформ, яка була кваліфікована як “підбурювання до підриву державного ладу”. За деякими даними, в кінці того ж року Лю Сяобо був заарештований і в грудні 2009 засуджений до 11 років тюремного ув’язнення. На Нобелівську премію миру його в 2010 році висунули Вацлав Гавел і Далай-лама XIV.\nЛю Сяобо відчуває свою місію і відкрито демонструє готовність виконати її. У 1980-і роки він був самотній (втім, за своєю ментальної структури ним взагалі належить до героям-одинакам), ще не підросли прихильники з новим мисленням, готові підтримати його. І він один на один вийшов на протистояння (саме протистояння, а не боротьбу) з державою як соціальним інститутом, нездатним забезпечити вільний розвиток людини.\nТоді, в травні 1988 року, Лю Сяобо стверджував, що традиції, особливо в культурі, – це пута, що сковують особистість. Вони ведуть країну по колу, а необхідний розвиток по спіралі, щоб з цього кола вирватися. Я нагадав йому розповідь Бредбері про машину щастя, яка трансформувала людей в абсолютно однакові шайби і методично розкладала по ідеально рівному полю. Він нічого не сказав у відповідь, лише потаємні посміхнувся, немов такий образ відповідав його уявленням про сучасний соціальний (можливо, в той час в його лексиконі навіть ще не було терміну “тоталітарний”) державі.\nВін був філософ і філолог, і ми говорили про китайську літературу. Теорія Чжу даке про багатовікову всесильність родового мислення в Китаї в цілому імпонувала Лю Сяобо, адже кінорежисер Се Цзінь, якого тоді офіційно піднімали на щит, “створює не мистецтво, а політику”, “грає в політику”. Ван Мен – добротний майстровий, і його пояснення життєвих проблем багато в чому точніше, ніж у інших. Єдиний справжній письменник в Китаї, на думку Лю Сяобо, – Цань Сюе, що зображає вільного від матеріальної та соціальної залежності людини.\nТрадиційна китайська ментальність замикає індивіда в коло звичної соціальної спільності, вирватися з якої можуть лише особливо сильні особистості. Якщо повернутися до лауреатам Нобелівської премії, то Гао Синцзянь і Лю Сяобо пожертвували звичної общинної оцінкою, в той час як Мо Янь цілком затишно відчуває себе в общинній ментальності.\nЧЕЛОВЕК, РАССКАЗЫВАЮЩИЙ ИСТОРИИ\nЗа допомогою телебачення або Інтернету, я хотів би всім вам, присутнім тут розповісти трохи про далеке північно-східне село Гаомі. Ви, можливо, побачите мого 90-річного поважного батька, побачите моїх старших брата і сестру, мою дружину і дочку, і мою онуку, якій рік і чотири місяці. Але є та, про кого я в цю мить думаю найбільше, моя мати, ви ніколи не зможете її побачити. Після отримання премії, багато людей розділили зі мною мій успіх, але моя мати не зможе розділити його зі мною.\nМоя мама народилася в 1922 році, померла в 1994 році. Її прах був похований в персиковому саду на східній стороні села. У минулому році там повинна була пройти залізниця, ми були змушені перенести її могилу подалі від села. Розкопавши могилу, ми побачили, що труна вже згнила, скелет матері вже змішався з землею. Ми тільки повинні були символічно викопати трохи землі, перенести в нову могилу. І з цього моменту я відчув, що моя мати стала частиною землі, коли я розповідаю стоячи на землі, я розповідаю це матері.\nЯ був наймолодшою дитиною в сім’ї моєї матері.\nМій найбільший ранній спогад пов’язаний з єдиним термосом в моїй родині, з яким ходили в громадську їдальню за окропом. Через голод, із слабкості я впустив термос і розбив його, я був наляканий до смерті, зарившись в стіг сіна, цілий день не наважувався вийти. Увечері я почув, що мати кличе мене. Я вибрався з копиці сіна, думаючи, що мене будуть бити, лаяти, але мати не била і не сварила мене, тільки гладила по голові і довго зітхала.\nМій найбільший болісний спогад про те, як ми з мамою пішли збирати колоски на колективному полі. Прийшли охоронці, люди, які збирали колосся розбіглися, у моєї мами ноги були маленькі, бігла повільно, її затримали, один високий охоронець заліпив її ляпаса. Вона похитнулася і впала на землю. Охоронці забрали зібрані нами колосся, посвистуючи, спокійно пішли. У мами з рота текла кров, вона сиділа на землі, я ніколи не забуду виразу відчаю на її обличчі. Через багато років, коли той охоронець став сивим дідом, я зустрів його на ринку, я кинувся знайти його і помститися, мама втримала мене, спокійно сказала: “Синку, та людина, яка била мене і цей старий, зовсім різні люди”.\nНайбільше я пам’ятаю один опівдень в свято Середини осені. У нашій родині зліпили пельмені, що було рідко, кожному тільки по одній мисці. Коли ми їли пельмені, старий жебрак підійшов до порога нашого будинку. Я відклав півмиски сушеної солодкої картоплі і віддав йому, але він розсерджений вимовив: “Я стара людина, ви їсте пельмені, а мені даєте сушену картоплю, що ж у вас за серця?” Я роздратовано сказав: “Ми за рік не їмо і кілька разів пельменів, кожному по одній маленькій мисці, навіть наполовину не наїсися! Дали тобі сушеної картоплі і то непогано, хочеш, їж, а не хочеш, то йди!” Мати насварила мене, а потім половину пельменів зі своєї миски, насипала в миску старого.\nАле найбільше я шкодую про той випадок, коли ми з мамою пішли продавати капусту. Свідомо чи несвідомо одній літній людині, яка купувала капусту, я нарахував на 1 мао більше. Підрахувавши гроші, я пішов в школу. Коли я повернувся додому зі школи, то побачив, що мама, яка рідко плакала, вся в сльозах. Мати не сварила мене, тільки тихенько сказала: “Сину, ти дозволив матері втратити обличчя”.\nКоли я був підлітком, моя мати страждала від серйозного захворювання легенів. Голод, хвороби, втому змушували нашу сім’ю терпіти страждання, ми не бачили світла і надії. У мене виникло таке зловісне почуття, що мама в будь-який момент може покінчити життя самогубством. Кожен раз, коли я повертався з роботи, увійшовши в двері, голосно кликав маму, почувши її відповідь, у мене немов камінь з душі знімався. Якщо я якийсь час не чув її голосу, мене охоплював страх, я біг у флігель і на млин шукати її. Одного разу, обшукавши всі кімнати, я не побачив маму. Я сидів у дворі і голосно плакав. В цей час мати з в’язкою дров увійшла у двір. Вона була дуже незадоволена тим, що я плакав, але я не міг сказати їй про свої страхи. Мама побачила, що у мене на душі, вона сказала: “Синку, не хвилюйся, хоча я живу зовсім без радості, але поки Ян Ван не покличе мене, я не можу піти”.\nЯ народився з потворною зовнішністю, багато жителів села, побачивши мене, сміялися, і кілька задиристих учнів в школі через це побили мене. Я повернувся додому, гірко ридаючи. Мама сказала мені: “Синку, ти не потворний. У тебе, що не вистачає носа, немає очей, руки ноги на місці, у чому потворність? До того ж, якщо у тебе добре серце, ти робиш багато добрих справ, то навіть потворний може стати гарним”. Потім я поїхав в місто. Коли деякі дуже культурні люди все ще за моєю спиною і навіть прямо в обличчя потішалися над моєю зовнішністю, то я згадував слова матері, і зі спокійним серцем прощав їх.\nМоя мати була неписьменною, але дуже поважала грамотних людей. Життя нашої сім’ї була важкою, часто недоїдали, але як тільки мені потрібно було купити книги і канцелярські приналежності, вона завжди мені це купувала. Вона була працьовитою, що не терпіла ледачих дітей, але якщо я через навчання не встигав зробити роботу, вона ніколи не критикувала мене.\nОдного разу на ринок прийшов сказатель. Я потайки втік слухати книгу, забувши про те, що вона веліла мені зробити. За це мати насварила мене. Увечері, коли при світлі маленької гасової лампи вона шила для сім’ї одяг з бавовни, я не витримав і переказав для неї почуту від казок історію. Спочатку вона була трохи роздратовано, бо, за її уявленням, у казок був язик без кісток, вони були неробами, з їхніх вуст не можна було почути нічого хорошого. Але розповідається мною історія поступово захопила її. Потім кожен ринковий день, вона більше не давала мені роботу, мовчазно дозволивши мені йти слухати книги. На знак подяки за доброту матері і щоб похвалитися перед нею своєю пам’яттю, я почуті протягом дня історії у всіх фарбах переказував для неї.\nНезабаром мені вже було мало переказувати історії казок. У процесі переказу я безперервно щось додавав і перебільшував. Я міг там, де це подобалося мамі, переробити сюжет, а іноді навіть змінити розв’язку історії. Моїм слухачем була не тільки моя мама, і моя старша сестра, моя тітка, моя бабуся – всі стали моїми слухачами. Дослухавши мою історію, моя мама іноді стурбоване, чи то мені, чи то розмірковуючи вголос говорила: “Синку, ким ти станеш, коли виростеш? Невже ти зможеш прогодуватися жвавим мовою?”\nЯ розумів заклопотаність матері, тому що в селі балакучий дитина всім набридає, а іноді і створює проблеми для себе і своєї сім’ї. У повісті “Віл” я описав таку дитину, який викликає огиду у людей в селі своїм базіканням, в цьому відображення мого дитинства. Моя мама завжди нагадувала мені, щоб я менше говорив, вона хотіла, щоб я був тихим, спокійною і щедрою дитиною. Але хоча мої явно сильні здатності і величезне бажання говорити – це, без сумніву, була велика небезпека, але мої здібності розповідати історії при цьому доставляли їй задоволення, що викликало у неї глибоке протиріччя. Як то кажуть “легко змінити країну, важко змінити характер”. Незважаючи на серйозні настанови моїх батьків, я не позбувся мого природного нахилу говорити, що робить моє ім’я “Мо Янь” – “не говори”, досить іронічним.\nНе закінчивши початкової школи, я перервав навчання. Так як я був юним і слабким, то не міг виконувати важкої роботи, міг на пустирі в сорній траві пасти корів і овець. Коли я зі стадом проходив повз ворота школи і бачив, як мої колишні однокласники шумлять на шкільному дворі, моє серце переповнювала печаль, я глибоко усвідомлював біль людини – нехай навіть дитини – після того, як він покинув колектив. Прийшовши на пустир, я відпускав корів і овець, дозволяючи їм самим пастися. Блакитне небо, як море, безкрайній луг, навколо нікого не видно, не чути голосу людей, тільки птахи співають в небі. Я відчував себе дуже самотнім, було дуже сумно, в серці пустота. Іноді я лежав на траві, дивлячись, як по небу ліниво пливуть білі хмари, в моїй голові виникало безліч незбагненних фантазій. У наших місцях поширене безліч історій про лисиць, які перетворюються в красунь. Я фантазував про те, щоб з’явилася лисиця, яка, перетворившись в красуню, буде разом зі мною пасти корів, але вона все не з’являлася. […]\nДля письменника, кращий спосіб говорити – це писати. Все що я повинен сказати, ви можете знайти в моїх роботах. Сказане несеться вітром, а написане – вічно.\nЯ б хотів, щоб у вас вистачило терпіння прочитати мої книги. Я не можу змусити вас це зробити, але навіть якщо таке станеться, думаю, ваша думка про мене не сильно зміниться. Чи не народився ще той письменник, якого любили б все читачі, особливо в такі часи як наші.\nВзагалі-то, я вважав за краще б нічого не говорити, але вже раз зараз я повинен це робити, дозвольте мені нагадати, що я оповідач і тому розповім вам кілька історій.\nРоків п’ятдесят тому, коли я вчився в третьому класі, школа організувала екскурсію на виставку страждання, де всі ми на чолі з нашим учителем плакали гіркими сльозами. Для задоволення вчителя я навіть не витирав сліз. Деякі з моїх однокласників, плюнувши на долоню, змочували щоки, зображуючи сльози. Але серед усіх нас плачуть (хто по-справжньому, хто прикидаючись) був один хлопчик, чиє обличчя було сухим. Він мовчав і не закривав обличчя – він просто дивився на нас широко розплющеними очима з вираження чи подиву, чи то збентеження. Після екскурсії я повідомив про нього вчителю, і хлопчик був покараний. Роки по тому, коли я сказав вчителю, що шкодую про свій донос на хлопчика, вчитель сказав, що принаймні десять моїх однокласників зробили тоді теж, що і я. Хлопчик помер років десять тому, але моя совість досі не дає мені спокою, коли я згадую про нього. Цей випадок навчив мене: коли всі навколо плачуть, ти маєш право не плакати, але коли сльози у всіх показні, твоє право значно зростає.\nОсь ще одна історія: понад тридцять років тому я служив в армії. Одного вечора я сидів у канцелярії і читав, коли відчинилися двері і ввійшов літній офіцер. Він глянув на стілець, який стояв переді мною, і пробурмотів: “Хм, де всі?” Я встав і голосно сказав: “Ви хочете сказати, що я ніхто?” Вуха старого почервоніли від збентеження, і він вийшов. Після цього я довго пишався своєю зухвалістю. Правда, через роки, ця гордість перетворилася в докори сумління.\nНаберіться, будь ласка, терпіння ще на одну – останню історію, яку мій дід розповів мені багато років тому. Вісім сільських каменярів сховалася від урагану в напівзруйнованому храмі. Зовні гримів грім і спалахувала блискавка. Раптом почулися крики дракона. Люди прийшли в жах і зблідли. Один з них сказав “Хтось із нас, напевно, образив небеса страшним гріхом. Ця людина повинна вийти з храму, щоб прийняти кару і позбавити від страждань невинних”. Природно, такого не знайшлося. Тоді інший запропонував: “Раз ніхто не хоче виходити, давайте кинемо наші солом’яні капелюхи до дверей. Той, чий капелюх вилетить за двері і є цей грішник, і ми попросимо його вийти з храму і прийняти покарання”. Всі погодилися і кинули свої капелюхи до дверей. Сім капелюхів впали на підлогу, а один вилетів. Вони почали вмовляти цю людину вийти і прийняти покарання, але він відмовлявся. Тоді вони схопили його та стали виштовхувати геть. Б’юся об заклад, ви всі знаєте, чим закінчується ця історія: не встигли вони виштовхнути його, як стіни храму обвалилися на них.\nРозповідаючи історії, я заробив Нобелівську премію з літератури.\nБагато цікавих історій сталося зі мною до того як я отримав цю премію, і вони переконали мене, що правда і справедливість торжествують.\nТому я продовжу розповідати свої історії і в майбутньому.\nПРОХАННЯ СТАРОГО ЛІРНИКА – ВІТАЛІЙ КОРОТИЧ Переведiть мене через майдан, Туди, де бджоли в гречцi стогнуть глухо, Де тиша набивається у вуха. Переведiть мене через майдан. Переведiть мене через майдан, Де все святкують, б’ються i воюють, Де часом i себе й мене не чують. Переведiть мене через майдан. Переведiть мене через майдан, Де я спiвав усiх пiсень, що знаю. Я в […]...\nТвір на тему “Моя старша сестра” Наша сім’я має двох дітей: я і моя сестра. Вона старша за мене на два роки. Ми з нею дуже близькі, незважаючи на те, що у нас різний характер і інтереси. Ще з раннього дитинства ми проводимо багато часу разом. Рідко я можу згадати цікавий випадки з життя, в яких би разом зі мною не […]...\nГЛІБОВ ЛЕОНІД – ХТО СЕСТРА І БРАТ? “Глянь на мене, вітрику, чи гарно прибралась? Рано до схід сонечка росою вмивалась, Є у мене листячко, пахучії квіти, Чому ж мені, вітрику, ой чом не радіти? Краще в полі нашому над мене немає, Аж до моря славонька про мене літає, Із моєї сипанки смачна страва буде, Поливку і маслечко дадуть добрі люде!” “Рівна, сестро […]...\nМіні-твір “Моя мама” У моєму житті є чоловік, який означає для мене все. Це моя мама, найважливіша людина на землі. Вона знаходиться зі мною завжди, з самого мого народження. І вона завжди готова допомогти і вислухати мої проблеми або якісь мої божевільні ідеї, вона може підібрати потрібні слова і допомогти мені відчути себе комфортно і спокійно. Мою маму […]...\nМоя земля нерукотворна – Віра Артамонова Моя земля нерукотворна Вона в мені і я у ній. Вона і радужна, і чорна В своїй короні вогняній. Вона погаснути не може, Не гасне сміх і крик сови. Благослови мене, о Боже… На труд святий благослови… Садити сад, орати ниву З людьми вітатися завжди, І відчувати мить щасливу В саду край тихої води. Коли […]...\nТвір на тему “Мій дідусь” У мене є дідусь, його звуть Гена. Коли я була маленька, ми разом часто грали. Він водив мене на різні атракціони, спортивні майданчики, він навіть сидів зі мною в пісочниці і ліпив різні пиріжки з піску. Дідусь щоночі читав мені різні казки. Це було так здорово. Коли він працював інструментами, я підбігала і все хапала, […]...\nЛІЛЕЯ – ТАРАС ШЕВЧЕНКО – Діяльність Руської трійці – НОВА УКРАЇНСЬКА ЛІТЕРАТУРА “За що мене, як росла я, Люде не любили? За що мене, як виросла, Молодую вбили? За що вони тепер мене В палатах вітають, Царівною називають, Очей не спускають З мого цвіту? Дивуються, Не знають, де діти! Скажи мені, мій братику, Королевий Цвіте!” “Я не знаю, моя сестро”. І Цвіт Королевий Схилив свою головоньку Червоно-рожеву […]...\nОдягни мене в ніч – ІВАН ДРАЧ * * * Одягни мене в ніч, Одягни мене в хмари сині І дихни наді мною Легким лебединим крилом, Хай навіються сни, теплі сни лебедині, І сполоха їх місяць Тугим ясеновим веслом. Зацвіте автострада доспілими гронами, Змиє коси рожеві В пахучім любистку зоря. З твого чистого ставу Між лататтям та Оріонами Ти лебідкою плинеш у […]...\nДавня весна – ЛЕСЯ УКРАЇНКА Промінням грала, сипала квітки, Вона летіла хутко, мов стокрила, За нею вслід співучії пташки! Все ожило, усе загомоніло – Зелений шум, веселая луна! Співало все, сміялось і бриніло, А я лежала хвора й самотна. Я думала: “весно для всіх настала, Дарунки, всім несе вона, ясна, Для мене тільки дару не придбала, Мене забула радісна весна”. […]...\n“Мій характер” – твір Мама каже, що у мене непростий характер, хоча я так не вважаю. Можу сказати, що я досить запальний і переймаюся від найменшої іскри. Але при цьому ніколи довго не тримаю образи, швидко прощаю і забуваю. Мені здається, що якщо довго носити в собі образу, обдумувати її, переварювати, то вона наростає як сніжний ком і починає […]...\n« Скачки настрою\nНадцарство еукаріоти »


Арутюнов С., Гветадзе Р., Лебеденко В. Інноваційні рішення в стоматології. Монографія: продаж, ціна у Києві. Медична література від "Интернет-магазин "Медлитера"" - 1298781730\nАрутюнов С., Гветадзе Р., Лебеденко В. Інноваційні рішення в стоматології. Монографія\nВ наявностіКод: 334442\nВ даний час затребуваний лікар повинен щодня перебувати на вістрі світової медичної науки, а лікар-стоматолог тим більше, враховуючи той факт, що стоматологія - одна з найбільш швидко розвиваються спеціальностей. У монографії представлені інноваційні рішення\n.проблем основних стоматологічних дисциплін (профілактика стоматологічних захворювань; терапевтична, ортопедична, хірургічна стоматологія; складно-щелепного протезування; матеріалознавство). Докладно викладено механізми діловодства з охорони інтелектуальної власності; характеристика міжнародної патентної класифікації; засоби і способи здійснення патентного пошуку; визначення винахідницького рівня об'єктів винаходу.\n.Монографія створена провідними російськими стоматологами за результатами багаторічних наукових пошуків на допомогу аспірантам, докторантам, здобувачам наукових ступенів, які прагнуть до здійснення інноваційної діяльності.


Версія за 16:07, 14 грудня 2016\n1382 байти вилучено , 4 роки тому\nВерсія за 16:03, 14 грудня 2016 (ред.)\nВерсія за 16:07, 14 грудня 2016 (ред.) (скасувати)\n'''Слот-маши́на''', або '''слот''' ([[Англійська мова|англ.]] '''slot machine, slot'''), '''однорукий бандит''' — різновид ігрових автоматів для [[Азартні ігри|азартної гри]]. Ігри для таких автоматів також називаються «слотами», у кожної з таких ігор є своя власна назва. У них можна грати не тільки на слот-машині, але й на [[Комп'ютер|комп'ютері]], встановивши спеціальне [[програмне забезпечення]] або ж у режимі онлайн. Слоти користуються величезною популярністю в казино, як «реальних», так і в [[Інтернет|інтернеті]].\nПізніше до них додалися зображення золотих злитків, в деяких машинах — чорні прямокутники з написом «BAR». На символах було зображено різну кількість злитків — найчастіше один, два або три, іноді — більше. При цьому будь-яка комбінація зображень злитків уздовж однієї грає лінії є виграшною і її ранг визначається зображенням з найменшим числом злитків. Наприклад, для трьох барабанів комбінація «3» — «1» — «3» рівнозначна комбінації «1» — «1» — «1».\nПісля появи 5-барабанних машин з великими барабанами були додані до цифри «7» зображення з цифрами «2» — «9» і числом «10», а також букви Гральні карти "J ", " «Q "», " «K "», " «A "». До таблиці виграшів були додані [[Покер|покерні]] комбінації. Іноді також присутній і «Joker». Набір символів сучасних слот-машин дуже великий і різноманітний.\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/wiki/Спеціальна:Мобільна_різниця_версій/19348035


Zawieprzyce - мальовничий замковий пагорб - Jeziora Polski\nZawieprzyce – мальовничий замковий пагорб\nОпубліковано NadJezioro на 5 Квітня 2020 5 Квітня 2020\nZawieprzyce має історію, що датується шістнадцятим століттям, ймовірно, вже в той час тут був оборонний замок, заснований на чудовому пагорбі біля розтоку річок Бистшиця та Вепрц. Він виконував оборонні функції. Він належав родині Завієпрських гербу Яніна. Наступним власником Завєприця був Аданкт Цецєрський із Цецежина – прапорщика Дроніцького, з 1611 р. Ян Фірлей – кастелан Войніц, а з 1626 р. Юзеф Горайський – Люблінське старосте, який продав замок разом із Волкою Завєпржицькою Мічинським, герб Сучекомна. Підключивши кілька сусідніх ферм Атаназі, Міщинський створить ключ Завєпрського з резиденцією в Завепжице. У 1674–1679 роках, за планами Тильмана Ґомерена, на місці старого замку був збудований чудовий бароковий палац. У 1794 році родина Мінських продала маєток Олександру Морському, а в 1818 році він перейшов у власність сенатора Королівства Польського та воєводи Антонія Островського. З 1838 року, після пожежної замки, його житлову функцію перейняла надвір, а потім суд орендаря маєтку. Останнім власником був Ян Кристин Островський. Після війни на підставі указу ПКУН про 1944 р. Державним казначейством стало власником майна.\nZawieprzyce – руїни замку\nДві відомі історичні постаті пов’язані з історією замку: Ян III Собеський, який дружив з Атаназієм Мінським, а також Марія Склодовська-Кюрі. На рубежі ХІХ-ХХ століть Ксавері Склодовський – двоюрідний брат дідуся Марії Юзеф, який в 1851-1862 рр. Був керівником Люблінської молодшої школи, керував маєтком у Завєпржице та приймав майбутніх лауреатів Нобелівської премії під час канікул.\nІнтимний палацово-парковий комплекс у Завепжице – справжня туристична перлина Озерного краю. Тут починається туристична стежка “Чарівні місця” – мандрівка по найцікавіших місцях повіту Лензна. Це місце – сімейні поїздки на машинах, велосипедах та каяках. Мальовничий замок з цікавими пам’ятками, загадковою легендою, історичним пікніком приваблює туристів цілий рік. Фонд «Надвіпзанські горизонти» та Надвипцанська Чорногієва Сухокомнаті, штаб-квартира якого знаходиться у Завепжице, пропонують туристам численні пам’ятки: історична виставка в кульгавому будинку, екскурсія по палацу та парку з екскурсоводом, циклічні виставки та лекції, а також для організованих груп привабливий відпочинок, інтеграційні ігри та ігри.\nПодивіться панораму палацово-паркового комплексу в Завєприці – Го\nКурган з хрестом\nВражаюча колона з 17 століття, розташована біля входу на замкову гору, була увінчена чавунним хрестом. Разом з церквою в Кіяні вони, мабуть, голосують подякою одному з власників замку – Атаназі Мічинському за щасливе повернення з віденського рельєфу. Згідно традиції сім’ї Мічинських, прапори Афанасія виграли намети Кара-Мустафи. І Ян III Собеський, і його наступник Август II дуже йому сподобалися.\nБарокова господарська споруда\nРозташований на високому пагорбі тераси, він був побудований у 18 столітті. Наприкінці 18 століття тут розміщувалася фамільна фабрика Веттер. До кінця 19 століття будівля служила винокурним заводом. Нині тут розміщена початкова школа Марії Склодовської-Кюрі в Завєприці, побудованому на стінах старовинної господарської споруди у 1956–1959 роках.\nВхідні ворота, стайні\nБарокові вхідні ворота були споруджені в кінці 17 або на початку 17 століття. На початку 19 століття, коли власниками Завєпржице стали Острувці, палац був оточений високою стіною з аркадами. Стайня з початку 19 століття також є частиною огорожі.\nВін був споруджений одночасно із замком (17 століття). Спочатку тут була озброєння, згодом скарбниця. Поруч із коморою колись стояла т. Зв “Садиба Склодовців”. Садиба була побудована для орендаря маєтку після пожежі в палаці в 1838 р. У 1862–1911 роках цю функцію виконували члени родини Склодовських, спочатку Ксавері, брат двоюрідного брата відомого Нобелівського лауреата, а згодом і його син – Болеслав. Ksawery Skłodowski спеціалізувався на розведенні скакових коней. У 1883 році Марія Склодовська провела один із своїх безтурботних, юнацьких свят. У Кіяні на парафіяльному кладовищі сьогодні знаходиться родинна могила Склодовських, а в церкві – епітафія на честь Ксаверії Склодовського. Нині тут розміщено Музей часів Яна III Собеського та місце знаменитого Замкового знамени в Завепржице.\nРуїни, помітні на пагорбі, – це залишки барокового палацу, зведеного у 17 столітті на місці старого замку Атаназі Мічинського. Палац був побудований за проектом Тильмана Гамеренського. Про старий палац ми сьогодні можемо дізнатися лише зі старих документів.\nКаплиця Святий Антоні Падевський\nКаплиця в стилі бароко була спроектована Тильманом Гамереном і була споруджена в 17 столітті – це найкраще збережена будівля палацово-паркового комплексу. На куполі є бароковий поліхром, що зображає сцену остаточного двору, який був створений під час оновлення каплиці у 1723–1748 роках. Підхід і тема характерні для періоду контрреформації. Картина, ймовірно, змодельована на фресці, яка прикрашає оберіг каплиці Тишкевича в домініканській церкві Любліна в Любліні. Каплиця містить цінні картини початку ХІХ ст 18 століття представляючи: St. Петра, св. Марії Магдалини та св. Розалія.\nКолись у Завепжице був звичайний італійський сад за зразком саду в палаці Собеських у Віланові. Сьогодні від прекрасної паркової обстановки збереглося не багато. Всі пам’ятки природи були знищені, і в 1977 році в результаті удару блискавки обвалилася величезна липа, що отримала назву «липа Собеського». Мав окружність близько 7 м. На щастя, з пагонів, вирощених з її стовбура, вдалося виростити нове дерево.\nКонсерваторію класицизму (апельсин) була побудована на початку 19 століття сім’єю Островських.\nЗамок Завєпржицький – місце відпочинку трагічної пари закоханих, загорнутих Кастелланом Гранновським. Це вигаданий персонаж, створений Олександром Броніковським, але моделлю його замалювати його був, мабуть, власник замку Атаназій Мічинський, який заробив не лише участь у Віденській експедиції короля Яна ІІІ Собеського, але й зухвалий персонаж стосовно своїх підданих. Броніковський представляє його як запеклого каштеляна, який використовує імпортованих турецьких полонених для важких будівельних робіт у замку. Серед них була дочка грецького принца та її наречений. Її краса привернула увагу жорстокої людини, але він не зміг завоювати її серце. На допомогу ув’язненим прийшов грецький художник, грецький живописець, який повинен був створити фреску на куполі каплиці, що показує останню подорож Гранновського на небо. Художник погодився з умовою, що ніхто не побачить його роботи до завершення. Він працював над картиною багато днів і ночей, одночасно готуючи маршрут втечі. На жаль, було виявлено детально підготовлений план. Гранновський наказав замурувати живих закоханих у вузькі ніші замку. І після того, як його слуга виявив, що живописець сумлінно змальовує долю полонених, а також заслужену пристрасть Гранновського в одній із пекельних сцен Страшного суду, також люблячий брат поділив долю принцеси. Коли вирок був закінчений, криваві промені сонячного світла освітлювали місце страти. Відтоді в сутінках на трагічній стіні щодня з’являлися жахливі явища не лише переслідуючих Гранновського та його нащадків, але й інших мешканців замку.\nНа зимові канікули в Померанії – Кашубія\nПід час зимових канікул варто відвідати регіон Кашубія та пізнати його унікальну культуру та унікальні туристичні визначні пам’ятки. Кашубія – це край озер, річок, зелених лісів, але крім привабливих природних цінностей Кашубії, вони мають ще... Read more →\nІСТОРІЯ Zawieprzyce має історію, що датується шістнадцятим століттям, ймовірно, вже в той час тут був оборонний замок, заснований на чудовому пагорбі біля розтоку річок Бистшиця та Вепрц. Він виконував оборонні функції. Він належав родині Завієпрських... Read more →


«Львівська політехніка» імені Бандери? Приватна ініціатива підтримки не знайшла | Новини Львова\nЛьвів – Бути чи не бути «Львівській політехніці» університетом імені провідника ОУН Степана Бандери? Це рішення залежить лише від більшості працівників вишу, якщо це питання обговорять на загальних зборах. Ця тема викликала негативну реакцію в сусідній Польщі і неоднозначне сприйняття в українському суспільстві. На сьогодні колектив кафедри історії, музеєзнавства і культурної спадщини «Львівської політехніки» спростував повідомлення про те, що саме він ініціював присвоєння вишу імені провідника ОУН.\nБільшість професорсько-викладацького складу кафедри історії, музеєзнавства і культурної спадщини в оприлюдненому зверненні заперечили те, що ініціювали присвоєння університетові «Львівська політехніка» імені Степана Бандери, який навчався тут. Працівники пояснили, що ця приватна пропозиція прозвучала ще у червні цього року під час засідання кафедри від одного з їхніх колег, якого підтримав інший колега. Аргументом стало те, що Степан Бандера був найбільшим історичним діячем, який навчався в «Політехніці».\nОднак ініціативу не підтримав колектив кафедри, розповів Роман Кузьмин, кандидат історичних наук.\nЦе не публічна позиція. У сучасному світі недоречно суперечливі фігури, щодо яких у суспільстві немає згоди, ставити в епіцентр і прив’язувати до навчальних закладів\n«Це не публічна позиція. У сучасному світі недоречно суперечливі фігури, щодо яких у суспільстві немає згоди, ставити в епіцентр і прив’язувати до навчальних закладів. Здавалось, що тоді питання було вичерпане, але почався навчальний рік, і на сайті університету написали про цю ініціативу, і це сприйняли як факт, що втілюється у життя. Піднялась інформаційна хвиля, передусім на російських ресурсах», – каже Роман Кузьмин.\nВ оприлюдненому зверненні кафедри історії наголошується, що університет передусім мав би звернути увагу на відомих представників української науково-технічної еліти, пов’язаних із «Політехнікою». А це професори Юліан Медведський, архітектор Іван Левинський. Серед випускників «Львівської політехніки» – лауреат Нобелівської премії 1981 року Роалд Гоффман, американський хімік.\nБандера був посереднім студентом\nСтепан Бандера навчався у політехніці у Львові з 1928 до 1934 року, здобував фах агронома. Був студентом із почуттям гумору, галантним, життєрадісним, зі смаком і модно одягався. Історик Микола Посівнич, дослідник життя і діяльності Степана Бандери, наголошує, що в той час, коли Бандера здобував освіту, він активно займався справами ОУН, підбирав нових активістів, заробляв на життя репетиторством, брав участь у театрі.\nЦе гарна ідея для популяризації університету – тема про присвоєння імені Бандери\n«Він склав іспити, але за два тижні до захисту був арештований польською владою. Він мав навики агронома, але диплом польська влада не дозволила отримати. Бандера мав велике почуття гумору. В гуртожитку налагодив обмін продуктами між студентами, ділився з іншими. Організував їдальню для українців. Бандера був посереднім студентом, здібним у математиці. Це гарна ідея для популяризації університету – тема про присвоєння імені Бандери. Зайва реклама. Але, з іншого боку, треба поліпшити якість навчання і умови, комфорт, підняти зарплати викладачам, а потім найкращому корпусові присвоїти ім’я. Треба справи робити, як це робив Бандера», – зауважив Микола Посівнич.\nУ головному корпусі «Львівської політехніки» встановлено два барельєфи студентів університету – провідника ОУН Степана Бандери і головнокомандувача УПА Романа Шухевича, викарбувані імена українських діячів-націоналістів, які загинули в роки радянського тоталітаризму у 40-х. Також вивішені портрети всіх відомих науковців, які навчались у «Політехніці», серед них українці, поляки, євреї.\nУ Польщі розмови про присвоєння імені спричинили критику\nПриватна ініціатива присвоїти університету у Львові ім’я провідника ОУН викликала негативну реакцію в окремих польських середовищах, а також у російських виданнях.\nЛьвівській політехніці» слід замислитись над популяризацією пам’яті випускників у науковому світі, які сформувались у «Політехніці» і вийшли з цих стін у світ\n«Наші сусіди мають претензії, як тільки-но є заява щодо «бандеризації». Навіть приватна ініціатива викликала шквал критики. Я переглянув польські медіа. З авторитетних політиків чи діячів, медіа про це немає висловлювань. Натомість десятки третьосортних сайтів пишуть про це вже як про доконаний факт. Натомість не слід перебільшувати реакцію наших сусідів, бо вони мають позицію щодо історичної пам’яті. Найкращий вихід у цій ситуації – фахова дискусія. Але «Львівській політехніці» слід замислитись над популяризацією пам’яті випускників у науковому світі, які сформувались у «Політехніці» і вийшли з цих стін у світ. Це була б популяризація української науки у світі», – наголосив Іван Матковський, дослідник українсько-польських відносин.\nПозиція ректорату університету «Львівська політехніка» про присвоєння вишу імені Степана Бандери така, що фахівці університету мали б висловити свою думку щодо приватної ініціативи викладача, оскільки це мало суспільний резонанс. І якщо більшість вимагатиме обговорення цього питання, то його розглянуть на загальних зборах університету. Але на сьогодні немає жодного звернення до ректора від колективів кафедр чи інститутів «Львівської політехніки» про присвоєння імені провідника ОУН «Політехніці».\nНаступна публікація Львівська облдержадміністрація шукає нові кадри. Перелік вакансій\nПопередня публікація Через негоду у Львові впало понад 100 дерев


Гороскоп на 24 березня для усіх знаків Зодіаку – Павло Глоба\nГоловна Суспільство Гороскоп на 24 березня від Павла Глоби: Терезам потрібно зайнятися здоров’ям, а...\nГороскоп на 24 березня від Павла Глоби: Терезам потрібно зайнятися здоров’ям, а Тельцям не піддаватися на спокусу\n22:40, 23 Бер, 2020\nГороскоп на вівторок, 24 березня 2020 року, обіцяє день, в якому надзвичайно важливо зважувати всі свої вчинки і слова. В цей день постарайтеся все ретельно обдумувати і не діяти зопалу.\nОвнам сьогодні випадає сприятливий день для складання плану на майбутнє. Якщо ви не готові обмірковувати свою стратегію на майбутнє, то хоча б продумайте тактику на найближчі дні.\nТельцям сьогодні випадає поборотися зі спокусою зробити якусь підступність. Не піддавайтеся на таку спокусу. Отриманий результат буде вас тішити недовго.\nУ Близнюків сьогодні виникне бажання зайнятися побутовими питаннями. Не відмовляйте собі в ньому. Коли ще з’явиться така можливість, а зараз можна вирішити багато накопичених проблем.\nРаки, ваші стосунки з коханою людиною можуть перейти на новий рівень. Ви, нарешті, станете більше довіряти своєму партнерові, і це додасть вашим відносинам більше гармонії.\nЛеви, сьогодні вашим благородством хтось захоче скористатися в корисливих цілях. Тут уже нічого не поробите, таке іноді трапляється. Просто наступного разу постарайтеся бути менш відвертими з чужими людьми.\nДіва, сьогодні зірки дають шанс вашому знаку Зодіаку вирішити свої особисті проблеми. Зосередьтеся на них, адже не завжди ж вам допомагати іншим, треба і собі колись.\nТерезам варто вже сьогодні подумати про здоровий спосіб життя. Настав час подбати про своє здоров’я, адже вам знадобиться в житті ще чимало сил. Тому не варто думати про щось інше – краще займіться цим.\nСкорпіони сьогодні знайдуть гідний вихід із ситуації, яку ви давно вважаєте нерозв’язною. Сьогодні явно зірки на вашому боці. Можете діяти сміливіше.\nСтрільці, сьогодні комусь дуже може знадобитися ваша мудра порада. Саме вам доведеться приймати рішення у важливому питанні, яке не стосується вас особисто. Однак на вашу мудрість дуже розраховують інші.\nКозерогам випадає сьогодні непроста розмова на вельми делікатну тему. Ви давно її відкладали, однак сьогодні краще приступити до неї. Це дозволить вам закріпити свої позиції.\nВодоліям випадає монотонна одноманітна і не дуже приємна робота. Проте її треба виконати, тому що за останній час у вас накопичилося чимало невиконаних справ.\nРиби, у вас може виникнути непорозуміння з вашими рідними. І можливо, мають рацію вони, а не ви. Можливо, саме з вашої вини останнім часом погіршилися відносини між вами.


Главная/Горло/Втрата голосу при ларингіті: що робити?\nІснує кілька захворювань, при яких можлива Афоня (повна втрата голосу). До таких захворювань належать грип, ангіна, ГРВІ та ларингіт. Зупинимося докладніше на ларингіті.\nЛарингіт може протікати в гострій і хронічній формі внаслідок перевантаження голосових зв'язок або в результаті дії різних факторів ззовні:\nЗапиленість вдихуваного повітря.\nОпіки горла хімічними речовинами .\nВживання холодних страв, спиртних напоїв.\nОдним із симптомів захворювання є втрата голосу.\nЩо робити категорично заборонено при втраті голосу\nУтримайтеся від вживання напоїв, що містять кофеїн: чаю, кави, кока-коли і її аналогів. При вживанні таких напоїв голос не повернеться більш тривалий час через зневоднення організму.\nВідмовтеся від куріння: сигаретний дим дратує і сушить гортань і ще більше сприяє розвитку запального процесу, а це уповільнити повернення голосу на деякий час.\nВиконуйте всі рекомендації, щоб повернути голос\nВідмовтеся від прийняття спирт містять напоїв: вони зневоднюють організм в цілому і тканини гортані і голосових зв'язок зокрема.\nНе перебувайте в холодних приміщеннях і приміщеннях, забруднених пилом, димом або хімічними речовинами, це зашкодить якнайшвидшому поверненню голосу.\nЗаборонено використовувати для лікування інших симптомів хвороби (якщо їх декілька) судинозвужувальні лікарські препарати і протиточні медикаменти, вони також висушують голосові зв'язки.\nНе вживайте аспірин і все аналоги. Якщо втрата голосу відбулася внаслідок перенапруги голосових зв'язок, то може призвести до пошкодження дрібних судин (капілярів) на їх поверхні, тоді аспірин буде причиною кровотечі (володіє розріджують дією).\nНе приймайте кислі продукти і соки (лимонний сік з медом — виняток), вони будуть ще більше дратувати слизову гортані і голосових зв'язок, ніж затягнуть повернення голосу. До таких продуктів відносять: цитрусові, помідори, кислі сорти яблук та інші.\nЯкщо при виключенні вищеописаних факторів голос не відновився протягом декількох тижнів, то необхідно провести більш детальне обстеження в медичному закладі для виключення злоякісної пухлини голосового апарату.\nПри ларингіті повернути голос можна із застосуванням обмеження голосової активності або деякими рецептами народної медицини.\nПри ларингіті повне виключення напруги голоси є обов'язковим пунктом лікування. При шепотінні також спостерігається сильний вплив на зв'язки, тому його теж слід обмежити. Якщо сталася втрата голосу, то писати записки доведеться кілька тижнів — підготуйтеся морально до цього.\nВипивайте в день не менше 2 літрів теплої води. Повернути голос швидко допоможе дробове питво. Хорошим засобом буде вживання теплою (не гарячою) супу-пюре.\nПриймайте замість чаю відвар або настій чебрецю або ромашки — вони знімають запалення, в тому числі і горла. Якщо взяти за правило пити чай з додаванням імбирного кореня, то повернути голос можна на етапі появи невеликої осиплості або хрипоти.\nГолос допоможе повернути мед. Його можна додавати в теплу воду або в трав'яний чай. Якщо змішати в однаковій пропорції мед і лимонний сік, і кашку, що вийшла розсмоктувати по чайній ложці 10-12 разів в день, то голос повернеться через 7-10 днів.\nУ приміщенні, де знаходиться людина з втратою голосу, потрібно підтримувати вологість повітря на рівні 60%. У цьому допоможе домашній зволожувач повітря.\nВідмінний ефект дають інгаляції парою, якщо сталася втрата голосу. Оптимальна тривалість процедури — 5 хвилин. Будьте обережні при використанні окропу. Використовуйте небулайзер — це більш безпечний засіб.\nПолоскання горла водою або відваром протизапальних трав допоможе повернути зв'язкам вологу і прискорить одужання. Щоб не травмувати голосовий апарат використовуйте теплі розчини.\nВикористовуйте пастилки для розсмоктування — в їх складі знаходяться протизапальні засоби, які знімуть роздратування гортані і прискорять повернення голосу.\nНе займайтеся самолікуванням — відвідайте лікаря і він допоможе підібрати схему лікування, яка підходить саме вам.


За минулу добу на Калущині зафіксували ще 4 випадки інфікування.\nА кількість одужалих на сайті Калуської міської ради не змінилась, інформує Фіртка з посиоанням на КалушФМ.\nАле за інформацією від лікаря-епідеміолога Зінаїди Ковбаснюк на Калущині уже 69 людей офіційно одужали від COVID-19.\nТакий стрибок кількості одужалих у Калуській філії Івано-Франківського лабораторного центру пояснили великою кількістю результатів аналізів, які прийшли до Калуша з чотирьох лабораторій за останні кілька днів. Результати Калуш отримує з трьох лабораторій у Києві та одній лабораторії в Івано-Франківську.\nТакож працівникам калуської філії потрібен був деякий час, щоб опрацювати результати цих аналізів.\nОкрім цього Зінаїди Ковбаснюк повідомила, що серед 141 людини інфікованої на Калущині – 61 представник сіл Калуського району та 80 жителів міста.


Сергій Бочковський знову намагався потрапити на роботу - 24 Канал\nСергій Бочковський знову намагався потрапити на роботу\n10:48, 16 серпня 2018 886 Читать новость на русском\n16 серпня колишній очільник Держслужби з надзвичайних ситуації Сергій Бочковський прийшов на роботу, але його туди не впустили. За свою посаду він боровся у суді, а сьогодні приїхав у будівлю головного офісу ДСНС, одягений у форму, з рішенням суду в руках та з адвокатом.\nПро це в прямому ефірі розповіла кореспондентка 24 каналу.\nЧитайте також: Назвали умову, за якої скандальний Бочковський повернеться на місце глави ДСНС\nНа прохідну до екс-очільника рятувальників вийшов керівник кадрового відділу ДСНС і сказав, що відповідних документів про його поновлення немає.\nБочковський з адвокатом мають рішення Окружного адміністративного суду Києва про те, що він може повернутися до своєї посади та ще й отримати більше ніж півмільйона гривень.\nАпеляцію ми вже виграли, а їм касацію ще потрібно виграти. В них нема жодної юридичної позиції так само, як і по фейковим протоколам про корупцію, яким дав належну оцінку Броварський районний суд,\n– заявив Бочковський.\nАдвокат чиновника впевнений, що його підзахисного за рішенням суду мали допустити на робоче місце і сьогодні вже склав другий протокол про те, що Бочковського не пускають на роботу.\nЗавтра буде засідання Кабміну і урядовці повинні прийняти рішення щодо Бочковського.\nВідео: спроба повернення Бочковського на посаду\nНагадаємо, 26 квітня Окружний адміністративний суд Києва скасував звільнення Сергія Бочковського з посади голови ДСНС. 27 квітня Бочковський прийшов під стіни ДСНС та намагався приступити до роботи, але у будівлю його не пустили.\nХто такий Сергій Бочковський?\nСергій Бочковський був призначений на посаду голови ДСНС у квітні 2014 року. 25 березня 2015 року його затримали під час засідання Кабінету міністрів. Тоді був також затриманий перший заступник Бочковського Василь Стоєцький. Їм обом оголосили про підозру у корупції та відмиванні грошей.\n5 липня 2017 року Вищий адмінсуд України скасував рішення попередніх інстанцій щодо зупинення розгляду незаконного звільнення Бочковського з посади. Справу було повернуто на повторний розгляд.\nТеги: Новини України Новини Києва ДСНС Сергій Бочковський\nАртем Овдієнко 345\nЩо не можна робити на Водохреще: прикмети та вірування - Lifestyle 24\nВ мережу "злили" огляд нового Google Pixel 3 Lite: цікаві подробиці відео - Техно 24\nАмериканську юридичну фірму оштрафували на 4.6 млн доларів за дискредитацію Тимошенко\nРозлючений батько побив вчителя фізкультури через зауваження дитині\nКірстен Данст відмовилася схуднути для ролі за 10 мільйонів доларів - Lifestyle 24\nЧи шкодить відносинам України з США директор КБ "Південне", продаючи технології Китаю? - Техно 24\nПравоохоронці обшукують мерію Дніпра\nТоп-тренер зізнався, що немає друзів - Футбол 24\nПідпал спілки угорців в Ужгороді: слідство знайшло російський слід\nКлімкін анонсує серйозні провокації від Путіна через "Північний потік-2"


В рамках заходу студенти Української академії лідерства влаштували акцію «Непораховані із 1932-го року». Всі присутні на площі мали змогу приєднатися до перформансу та скуштувати їжу, яку готували українці щоб вижити та говорили про жахливу статистику смертей під час Голодомору.\nХвилиною мовчання присутні вшанували пам'ять невинно убієнних.\nЗ Театральної площі полтавці з національними прапорами, жалобними стрічками та запаленими лампадками пройшли скорботною ходою центральною вулицею міста до Свято-Успенського собору, де помолилися за жертв голодоморів і виконали спільну молитву за Україну. До присутніх звернувся архієпископ Полтавський і Кременчуцький Православної церкви України Федір, й закликав присутніх під час ходи не розмовляти й розмірковувати про трагічні сторінки української історії.


До кінця року ковбаса подорожчає у півтора рази - ЗНАЙ ЮА\nВ Україні бракує якісного м'яса для ковбас, тому його закуповують за кордоном. Аби стримати ціни, виробники зменшуватимуть м'ясну складову в ковбасі\nДо кінця року ковбасні вироби подорожчають на 35-50 %, прогнозують у консалтинговій компанії AR-group. Подорожчання пов'язують із збільшенням вартості м'яса. Воно подорожчало через підняття вартості газу, електроенергії і тваринних кормів.\n"Передумови для подорожчання справді є. Однак основною причиною є подорожчання імпортних м'яса та спецій, а також ймовірна девальвація гривні восени. Наші ковбаси більше залежні не так від вітчизняної продукції, як від іноземної. Справа в тому, що нашого м'яса для ковбас бракує, тому наші підприємства закуповують імпортне, - говорить "Знай" Микола Верницький, директор консалтингової компанії "Проагро".\nЧитайте також Україна експортуватиме молоко в ЄС та сир до Казахстану\nЗа його словами українське м'ясо гіршої якості, ніж іноземне. Тому вітчизняні м'ясні продукти на 82 відсотки складаються із іноземної сировини.\n"Наше м'ясо здебільшого рихле, а має бути плотним і не розсипатися. Часто вітчизняні виробники ковбас йдуть простішим шляхом – закуповують за кордоном не м'ясо, а готовий імпортний ковбасний фарш. Там же закуповують спеції і на своїх підприємствах в Україні просто все змішують", - зазначає Микола Верницький.\nЧитайте також В Україні рекордний врожай зернових - 64 млн тонн\nБільше половини складових у ковбасах ніяк не пов'язані із м'ясом. Вони за останній рік подорожчали удвічі більше за м'ясне наповнення.\n"І це не означає, що всі ковбаси неякісні. Просто такі світові тенденції. Якщо просто зварити м'ясо, воно буде сірим і неприглядним, розвалюватиметься, швидко псуватиметься. Фарш теж матиме нетоварний вигляд. Аби ковбаса не розвалювалася, у неї додають харчові скріплювачі. Але навіть із ними варене м'ясо чи фарш виглядає непривабливо. Через це додають фарбники, ковбаса стає рожевою та апетитною. Будь-яке варене м'ясо має не яскраво виражений смак. Аби він був різкіший, додають підсилювачі смаку, аби зберігалося довше, - консерванти", - пояснює фахівець.\nЗавдяки іноземним технологіям ковбаса першого гатунку за смаком часто краща за вищий гатунок. Різниця між ними лише у способі виробництва і кількості м'яса.\n"Цим користуються виробники. Вони розуміють, якщо підвищать ціни, то позбудуться багатьох постійних покупців. Тому вони намагатимуться підвищувати ціни плавно. Розроблятимуть нові сорти, де свинину замінятимуть курятиною, конину - свинино. Додаватимуть туди побільше спецій. Таким чином і ціна підвищуватиметься не сильно, і споживачам ковбаса подобатиметься", - прогнозує Микола Верницький.\nЧитайте також У Луцьку пригощали найбільшою в Україні вареною ковбасою\nВін вважає, що кращим варіантом компенсації осіннього подорожчання була б зменшена націнка торгових мереж і ковбасних кіосків.\n"Кожну палку ковбаси вони продають дорожче на 70-80 відсотків собівартості. Навіть збільшення цін на м'ясні вироби минулої осені не примусило їх переглянути політику своїх цін", - каже фахівець.\nНагадаємо, в середньому палка ковбаси вищого ґатунку зараз коштує 140-150 гривень.


В Україні горілку й цигарки прирівняють до зброї | УНІАН\nВ Україні горілку й цигарки прирівняють до зброї\nМороз думає, що п’ють не від реклами\n12:34, 20 жовтня 2006\nВерховна Рада може заборонити зовнішню рекламу тютюну і алкоголю, а також рекламу цих виробів на телебаченні.\nЯк передає кореспондент УНІАН, зокрема, сьогодні ВР прийняла у першому читанні проекти законів про внесення змін до Закону України «Про рекламу» Миколи ТОМЕНКА (БЮТ) та Бориса БЕСПАЛОГО (“Наша Україна”).\nЗаконопроект підтримали 399 із 422 народних депутатів, зареєстрованих у залі. При підготовці до другого читання ці проекти будуть об`єднані в один документ, в якому будуть враховані висловлені при обговорені пропозиції та зауваження.\nДокумент М.ТОМЕНКА пропонує заборонити зовнішню рекламу тютюну і алкоголю (на так званих біг-бордах). При цьому він ініціює заборонити рекламу тютюнових виробів з 1 січня 2007 року, а алкоголю - з 2008 року.\nЗаконопроект Б.БЕСПАЛОГО більш жорсткіший. Він пропонує заборонити рекламу і на телебаченні, а також поширити на рекламу тютюну і горілки норми, які діють для реклами зброї, тобто запровадити систему спеціальних дозволів, а також дозволити рекламу лише на спеціальних виставках, спеціальних заходах, у спеціальних виданнях.\nМ.ТОМЕНКО, представляючи законопроект у парламенті, навів дані соціологічних досліджень, відповідно до яких в Україні палить 41% населення. Для прикладу він сказав, що в Швеції палять 22% громадян, в Росії – 36%, а в середньому по Європі – 32%. Він підкреслив, що жахлива ситуація в країні полягає в тому, що найбільше курців серед молоді, молодих жінок. Так, за даними М.ТОМЕНКА, дівчата з 12 до 18 років палять більше, ніж їхні однолітки чоловічої статі.\nНа думку М.ТОМЕНКА, однією з причин такого стану є «нахабна, цинічна, агресивна рекламна діяльність, яка сьогодні ведеться тютюновими та алкогольними кампаніями». Він підкреслив, що в жодній з цивілізованих країн немає такої кількості зовнішньої реклами.\nВ ході обговорення народний депутат С.ПОТІМКОВ (БЮТ) запропонував створити в парламенті міжфракційне об’єднання депутатів, які не палять, а Б.БЕСПАЛИЙ запропонував також створити міжфракційне об’єднання депутатів, які не п’ють.\nГолова Верховної Ради України Олександр МОРОЗ у свою чергу попросив не продовжувати цю дискусію щодо міжфракційних об’єднань. За словами О.МОРОЗА, в Україні п’ють «не від реклами, а від безвиході». Він підкреслив, що в Україні необхідно викорінити моду на п’янство і паління. За його словами, треба звернути увагу на пропаганду здорового способу життя, а якщо нічого не робити, то українці перетворяться на націю, де люди «ходити, говорити, пити і курити починають одночасно».