Хто може виправити ваше життя? - InnerSelf.com\nБагато з нас виховувались у Казках ... де принц Чарівний поспішив на допомогу, фея Хрещена мати махнула своєю чарівною паличкою і зробила все кращим ... і де двоє закоханих одружились і жили щасливо до кінця (без необхідності " робота "на їх відносинах). Коли ми виросли з цими "взірцями для наслідування", чи не дивно, що ми очікуємо, що життя буде таким самим?\nТаким же чином ми роками погано поводилися зі своїм тілом, створюючи надмірну вагу, болі в спині, втому, низький рівень енергії тощо, і ми очікуємо, що лікар, цілитель або консультант увійде з кількома `` чарівними '' словами або засоби, негайно виправте нас. Протягом багатьох років ми ходили до лікарів, пояснювали свої проблеми і очікували, що таблетка або комбінація таблеток та хірургічне втручання все це подбають. Якщо лікар наважився припустити, що наша хвороба була психосоматичною, сказавши Це все у вашій голові..., ми обурились і негайно вирішили, що він шарлатан, і "що він взагалі знає ..."\nУ наші дні, коли знову з’являються «цілителі», ця тенденція зберігається. Я бачу це у власному ставленні до своїх «речей» та свого життя. Це те саме старе. Здається, ми стікаємось до цілителів з двох причин. По-перше, нічого іншого не спрацювало. По-друге, це може бути чарівна паличка, яку ми шукали. Виправити мене! Дозволь мені лягти на стіл цілителя і оздоровитись! Ми запитуємо ... "Чи вдасться це?" ніби ще раз хтось інший робить виправлення, а ми просто сторонні спостерігачі.\nХто може насправді виправити нашу проблему?\nЗдається, що ми дивимося на своє тіло і на себе приблизно так само, як і на свої машини. Ми веземо наші машини до механіка і очікуємо, що механік це виправить ... Однак, давайте зробимо цю аналогію ще на крок. Після того, як механік відремонтував наш автомобіль, замінивши деталі, які були зламані або потребували регулювання, що буде далі? Якщо проблема полягала в тому, що ми погано поводилися з автомобілем, і якщо ми продовжуватимемо робити це, проблема повернеться.\nТе саме з нами. Проблема насправді не у фізичному прояві, як головний біль, біль у спині, стрес, проблеми з пазухами, порушення травлення тощо. Проблема полягає в тому, як ми створюємо ці речі в першу чергу - і ця проблема не може бути вирішена будь-яким іншим ми самі.\nЧи проблема насправді виглядає?\nЯкщо наша `` проблемна ситуація '' полягає в тому, що ми маємо зайву вагу або страждаємо від розладу шлунку, оскільки ми не харчуємося належним чином, це проблема, яку нам потрібно вирішити. Це нагадує мені жарт, який я прочитав, і перефразую:\nЧоловік відчув сильний біль у мошонці. Лікар рекомендував хірургічне видалення яєчок чоловіка ... на що він погодився. Адже біль був настільки інтенсивним, що воно того варте - якщо це «виправить». Тож операція відбулася, і, звичайно, у чоловіка більше не було болю. Кілька місяців потому він зайшов у магазин і побачив улюблені джинси у продажу. Він був готовий придбати кілька пар, коли продавець зауважив: "Це якісні гарні джинси. Але те, як вони виготовлені, дасть вам сильний біль у кульках. Я їх не рекомендую".\nМораль історії? Симптом (біль) не був проблемою. Болі яєчка не були причиною проблеми. Вузькі, неправильно складені джинси були.\nВиправ мене, будь ласка!\nКоли ми очікуємо, що проблема магічним чином зникне без вирішення причини, ми робимо те саме, що і ця людина ... думаючи, що наша поведінка не має нічого спільного з нашою проблемою.\nЗвичайно, було б чудово, якби ми могли просто перекласти відповідальність за своє життя та свої болі на когось іншого. Однак це не працює так. Коли я займався консультаційною роботою, я неодноразово говорив своїм клієнтам (і потенційним клієнтам), що можу надати їм інформацію та інструменти, але не можу виконати роботу за них.\nМи несемо відповідальність за зміни у нашому власному житті - що потім змінює результати, які ми отримуємо. Очікувати, що хтось виправить нас, означає чекати, що вони проживуть наше життя за нас. Майте на увазі, ми, можливо, робили це неодноразово в минулому. Ми перекладали відповідальність за свої рішення на батьків, шефа, чоловіка / дружину, друзів, уряд, вчителів, навіть на своїх дітей. Зрештою, легше змусити когось іншого ризикнути прийняти рішення ... і тоді, якщо це не вийде, ну це не ваша вина. Є це?\nМи створили проблему в першу чергу\nНайбільше вчення про рух „нової думки” полягає в тому, що ми відповідаємо за свою реальність. Що б не відбувалося в нашому житті, ми це створили, залучили або дозволили бути там. Навіть вчення про те, що «все - наше дзеркало», підтверджує той факт, що ми несемо відповідальність за те, що бачимо та переживаємо.\nАх боже! Набагато простіше було, коли ми могли звинуватити всіх інших. Нам не потрібно було нічого робити з тим, що нас турбувало, тому що це була «вина» когось іншого ... ми не мали з цим нічого спільного. Ну, хороша новина полягає в тому, що це наша "помилка".\nЩо? Так, це хороша новина. Адже слово вини просто визначається як "відповідальність за щось не так". Отже, якщо щось не так у нашому житті і потребує виправлення, то ми несемо відповідальність, і це хороша новина. Якщо ми несемо відповідальність (можемо відповісти), ми можемо це «виправити». Нам не потрібно чекати, поки це зробить хтось інший ... ні Чарівний принц, ні Фея Хрещена мама, ні суперцілитель, ні лікар.\nІнші можуть дати нам розуміння, можуть запропонувати те, що ми можемо зробити, і навіть можуть надати нам моральну підтримку у виконанні того, що нам потрібно робити. Проте суть полягає в тому, що ми повинні «виправити це» самі. Ми, і лише ми, можемо змінити своє ставлення та свою поведінку та взяти на себе відповідальність за зміну того, що є незбалансованим у нашому житті.\nХто тут відповідальний?\nБагато людей після "зцілення" або сеансу консультування запитують: "Як ви думаєте, чи це спрацює?" - покладання відповідальності за покращення на когось іншого. Будь-які зміни, які ми хочемо мати, відбудуться у нашому житті, ми повинні зробити самі.\nЯкщо ви незадоволені своєю роботою, тоді вам потрібно змінитись ... ви або зміните своє ставлення, свої очікування, свою поведінку або зміните свою роботу. Якщо ви відчуваєте себе нереалізованим, тоді знову ж відповідь - не йти туди, шукаючи нової любові чи нового виклику, щоб «виконати» вас. Відповідь полягає у тому, щоб заглянути всередину та знайти джерело цих почуттів та вирішити проблему.\nЛегко «виправити» себе, коли ми беремо на себе відповідальність і зізнаємося з фактами. Це наше життя! Ми потрапили в цей безлад, і тільки ми можемо вийти самі - можливо, з невеликою допомогою наших друзів (як для того, щоб залізти, так і вийти з безладу), але, тим не менш, ми повинні виконати роботу, щоб вирішити проблему. Очікувати іншого - це очікувати, що Принц Чарівний або Фея Хрещена примчать і врятують нас.\nНепогано просити допомоги у вищих сил та друзів, але ми повинні брати участь і повинні діяти. І це стосується і наших планетарних викликів на даний момент ...\nЩо нагадує мені іншу історію ...\nХто збирається вас рятувати?\nЧоловіка спіймала повінь. Коли вода піднімається, сусіди запрошують його сісти в їхній човен. Він каже ні, він чекає, поки Господь його врятує. Коли води піднімаються ще вище, він бачить пліт, що пропливає ... він думає стрибнути на ньому, але вирішує, що ні, він буде чекати, поки Господь його врятує. Пізніше, коли він сидить на даху свого будинку (єдине місце, яке не знаходиться під водою), під'їжджає вертоліт і кидає його вниз по мотузковій драбині, щоб він міг піднятися на борт. Його відповідь? Ні, я чекаю, поки Господь мене врятує.\nЧоловік тоне і опиняється віч-на-віч зі своїм виробником. Він засмучений! - Господи, я чекав, поки ти мене врятуєш, а ти не показався. Відповідь Господа? "Я прислав тобі човен, пліт та вертоліт. Що ти ще хотів?"\nМораль: Допомога прийде, але остаточний акт порятунку повинен вийти від вас. Тільки ви можете вжити заходів і зробити те, що забезпечить вам добробут і щастя.\nПодарунок мандрівника: Сім рішень, що визначають особистий успіх\nЩо робить різницю між невдачею та успіхом? Приєднуйтесь до Девіда Пондера у його неймовірній подорожі, щоб відкрити Сім рішень про успіх, які можуть змінити будь-яке життя, якою б безнадійною не здавалася ситуація. New York Times, Wall Street Journal, USA Today та щотижневий бестселер видавництва «Подарунок мандрівника» є продовженням історії Девіда Пондера у «Саміті мандрівників».\nІнфо / Замовити книгу в м’якій обкладинці. І / або завантажте видання Kindle.


Сценарій "Випускний вечір в школі"\nМетодичний матеріал подано для використання класним керівникам випускних класів, педагогам-організаторам, заступникам директорів з виховної роботи для проведення свята Випускного вечора в день вручення атестатів і медалей випускникам школи. Описано покрокові дії учасників свята в актовому залі школи (лише урочиста частина)\nСценарій «Випускного вечора» у ЗОШ І-ІІІ ст.\n(Під ліричну мелодію голос за кулісами):\nСправжнє тепле літо…\nУ зелені втопилися сади,\nРясніють всюди різнобарвні квіти,\nАж серце завмирає від краси.\nНаше щедре літо…\nЦей особливий неповторний час,\nКоли дитинство з юністю у парі\nТанцює з вами перший ніжний вальс.\nНаше тепле літо…\nВ якому радість й смуток водночас.\nОсь-ось здійсниться заповітна мрія,\nСвіт невідомий кличе в далеч нас!\nЧервневий вечір підсумовує\nНапружений навчальний рік –\nВін є подією чудовою\nДля тих, хто зветься «випускник».\nІ між майбутнім і минулим,\nДитинством і безмежжям мрій,\nНеначе міст, ми протягнули\nДоброго дня, дорога шкільна родино та гості! Сьогодні ми зібралися з нагоди особливого свята. Свята, що лежить на межі дитинства та дорослого життя. Свята, в якому переплелись радість і смуток, спогади і мрії, дитинство і юність. Це свято зібрало сьогодні разом нашу дружню родину: учнів, вчителів, батьків.\nСтіни цього закладу дарують казково – незвіданий світ пізнання. А за ними - самостійне життя. Радісно розправляти крила і боляче залишати такі рідні місця, де було пережито стільки яскравих, неповторних моментів.\nЧервневий вечір, синь безкрая!\nЦей день нам довго не забуть.\nВипускників ми проводжаємо\nУ світ широкий, в добру путь!\nВід хвилювання не забракне слів.\nСтрічайте ж найдорожчих учнів,\nРозумних і палких випускників –\nПрекрасних , юних, мрійних і жагучих!\nВітаємо гучними оплесками та запрошуємо до святкової зали випускників 2017 року!\nЛюдське тепло, свою любов, свої знання і вміння подарувала сьогоднішнім випускникам їх класний керівник Лариса Петрівна Дишкант, яка перша до нас приведе винуватців свята. Зустрічайте!\nА з нею: Богдан Хемій та Ігор Ралік\nНаталія Поглод і Олег Майка\nЛіля Карпіш і Віталій Злепко\nІлона Тучак і Назар Яржемський\nМарія Росіл і Тарас Щур\nМарія Фостата і Богдан Дудич\nКаріна Онуферко і Ростислав Рудяк\nЮлія Гардзієвська і Юрій Ладишко\nАнжела Гарбович і Максим Мацьків\nІрина Ядчишин і Михайло Стечишин\nМарія Кузьмак І Віталій Шушкевич\nУвесь цвіт нашої школи зараз на сцені. Щиро ще раз привітаємо оплесками випускників 2017 року.\nІ щирі оплески подаруємо присутнім на нашому святі директору школи Кость Оксані Миколаївні, вчителям Кашубі Любов Антонівні, Івахів Надії Василівні, Глухій Антоніні Богданівні ………………… …………… ……… ……………… …………… ……… ………… ……… …………… …………...та начальнику відділу освіти виконавчого комітету Великогаївської сільської ради Дишканту Мирославу Васильовичу.\nБуяє літо в зелені, в цвіту,\nОновлюється вся наша країна.\nСвоє майбутнє, зміну молоду,\nВипускників вітає Україна!\nЯна: Випускний вечір оголошується відкритим!\nХай же буде свято в нас на славу!\nРівняймось! Струнко! Лине гімн держави!\n(Звучить Державний Гімн України. )\nНавчання в школі – найкращі роки життя. Та, де б не були ви, завжди в пам'яті залишаються спогади про школу, де кожний день зустрічали вчителі, допомагали в тяжкі хвилини, де відповідальність за вас ніс директор.\nНадії вогник світиться в очах.\nДиректорові слово надається\nОстання настанова ця для вас.\nСлово для привітання надається директору школи Кость Оксані Миколаївні\nЛюдина… В це слово вкладено світлу гармонію життя і нерозгадану таємницю душі. Віднайти, відкрити в собі людину, зуміти стати нею – прагнення багатьох поколінь. Щоб досягти цієї мети, потрібно було з чогось розпочати. А початком стало - навчання в початковій школі, де вас супроводжували вчителі Надія Василівна і Любов Антонівна.\nСлово для привітання надається вчителю початкових класів Івахів Надії Василівні\nВипускники Ладишко Юра І Гардзієвська Юля вручають подяки і квіти вчителям початкових класів Надії Василівні і Любов Антонівні).\nПройшло чимало років і маленькі першокласники стали такими гарними дівчатами і юнаками, а Надія Василівна і Любов Антонівна пам’ятають їх зовсім маленькими.\nДавайте ж разом пригадаємо, якими наші сьогоднішні випускники були колись. Увага на екран.\n(Перегляд презентації «Початкова школа»)\nПерегляд старих фотографій завжди викликає радість, ностальгію, повертає нас в минуле. Для вас пісню Андрія Кузьменка «Старі фотографії» виконає майбутня одинадцятикласниця Яна Андросюк.\n(Співає Яна «Старі фотографії»)\nНезабаром ми перейдемо до найбільш хвилюючого моменту для кожного випускника – до святкового вручення атестатів про загальну середню освіту та вручення грамот.\nАле спочатку пригадаємо, як два роки назад вам вручали свідоцтво про базову середню освіту, коли ви закінчували 9 клас, коли важко було вам розлучатися з вашими класними керівниками Антоніною Богданівною і Галиною Євгенівною, а дехто з однокласників залишив школу, поступивши в коледж.\nСлово для привітання надається методисту відділу освіти, вчителю фізкультури, класному керівнику колишнього А-класу Глухій Антоніні Богданівні\n(Виступ вчителя. Випускник Рудяк Ростислав вручає квіти і подяку).\nМатвій: такою ж подякою випускники нагороджують і Галину Євгенівну, вчителя християнської етики, художньої культури, основ медичних знань і колишнього керівника Б-класу.\nЯна: І ось настав кульмінаційний момент нашого свята. Зараз ви одержите перепустки у самостійне життя, які є результатом зусиль багатьох років. А ще, мабуть, це символ звільнення від власної скутості, від опіки дорослих, символ дитячої певності у своїх силах і знак того, що ти можеш пізнати навколишній світ у всій його повноті і багатогранності.\nДо святкового вручення атестатів та похвальних листів про повну середню освіту запрошується директор школи Оксана Миколаївна та класний керівник Лариса Петрівна\n(Випускниця Гарбович Анжела вручає квіти і подяку директору).\nНаших випускників привітає начальник відділу освіти виконавчого комітету Великогаївської сільської ради Мирослав Васильович Дишкант\nНе секрет, що кожен учень є особливо унікальним для кожного вчителя. Хтось найкраще знає історію, хтось математику, інший вміє гарно малювати, а ще хтось хороший спортсмен, дехто гарно готує, а хтось є просто лікар людських душ, хороша людина. Кожна людина талановита. Завдання вчителя – знайти талант, постаратися розвинути його. Тому кожен з вас одержить свою грамоту, які вручить вам ваш класний керівник.\nМатвій: Серця наших випускників переповнені сотнями почуттів. Вони стільки хочуть сказати вам, шановні вчителі.\nУ нашій школі найталановитіші, найрозумніші педагоги. Це люди, які є інтелектом нації. Вчителі з великої літери. Вони мають золоті руки, мудрі голови і теплі серця. Вони гідні найкращих слів і найвищих нагород.\nБагато у нас вчителів, різні предмети викладають.\nАле всі вони роблять одну велику неоціненну справу: плекають безтурботне дитинство, готують своїх учнів до великих звершень і натхненного щасливого життя.\nВід будня до будня, від свята до свята\nЗнання і серця ви нам дарували.\nВи - наші долі, ви - наші злети,\nВи нас лише доброму вперто навчали,\nЛюбі ви наші, а чим же віддячимо?\nТим, хто ми є.\nІ тим, що ми значимо.\nТим, хто ми будемо.\nТим, що ми створимо.\nТим, що збудуємо.\nТим, що засіємо.\nНивою тою, яку ми розоремо.\nТим, що в житті ми своєму зуміємо.\nШановні наші вчителі і всі без винятку працівники школи! Ми всіх вас любимо і завжди будемо згадувати всі уроки і цінні поради, щоб виправдати ваші надії і сподівання!\nЗдоров’я вам від Бога й від роси!\nВисокого польоту – думці, мрії!\nІ щедрої, душевної краси!\nЛюбові щирої, і Віри, і Надії!\nСплітайте славних успіхів вінець!\nРобіть надалі гарні, добрі справи!\nНесіть, як факел, полум’я сердець!\nВо ім’я учнів, школи і держави!\nДоземно вклоняємося вам за любов, турботу, за посів в наші душі розумного і вічного, за терпеливість. Щиро дякуємо вам і бажаємо міцного здоров’я і довгих років життя\nВипускників вітає Україна,\nБрати і сестри – всі прийшли,\nтак в нас зібралась вся родина.\nДорого брата Тараса із закінченням школи хоче привітати молодша сестричка, майбутня семикласниця Вікторія Щур\nЗдоров’я щастя побажати,\nВсе розумієш Ти з півслова,\nТи і я – гордість у мами,\nВдвох - помічники великі ми.\nКоли їй важко було з нами –\nСтарались втішити її.\nБо випускний у тебе\nРазу житті в 2017 році!\nЗа своїх сестру Каріну і брата Віталія переживають майбутні шестикласники-однокласники Андріана Онуферко і Денис Шушкевич\nПорахував я, Андріано,\nЩо років так десь через шість\nНа сцені цій будем стояти ми.\nТи – в гарній довгій сукні,\nЯ ж матиму метелик і нові штани).\nДасть Бог і нам Директор вручить атестат.\nІ день цей, дійсно, незабаром буде.\nМи не берем нічо до голови, все без проблем.\nМи ж більш упевнені і сміливіші будем).\nЯ підросту і стану вищим тебе.\nТа атестат мій можна буде людям показати.\nІ ЗНО те капосне обов’язково відмінити треба,\nЩоб випускникам ніколи свята не псувати).\nДенисе, все дрібниці це. А знаєш ти таке,\nЩо в нас батьки лише одного школяра вже будуть мати.\nМи з вересня - у школу, а вони вже в універ,\nЩоб вищу ще освіту здобувати).\nХоча б яку ти вибрав із доріг,\nХоча б якими ти пішов шляхами,\nТа через терни горя й бід\nТи повертаєшся до мами.\nСпіши до неї крізь літа\nШануй, люби, не дай тужити,\nБо лиш вона – і рідна, і свята\nЗ тобою вічно буде жити.\nСлово надається мамі випускника Олега Майки Ользі Ростиславівні.\n(Звучить привітання. Олег Майка дарує квіти)\nЩе батькову пораду слухай ти,\nНеси все радість в рідний дім.\nДо батьківської хати приходи,\nЩоб лишній раз подякувати їм.\nСлово для висловлення вдячності батькам надається класному керівнику Ларисі Петрівні\n(Короткий виступ і вручення подяк батькам)\nА зараз з дарунком на сцені майбутня дев’ятикласниця Марія Сагаль\n(пісня Марічки Сагаль)\nНу ось і все – випускникам пора\nЇх корабель майбутнього чекає\nВчорашня галаслива дітвора\nВже виросла й назавжди відпливає.\nХай буде у вас нині вальс прощальний\nПросвітником незвіданих доріг!\nІдіть у світ. Закриє заклад двері,\nЦю першу втрату і я з вами розділю.\nВ Вас нині випускний. Візьміться всі за руки,\nВ житті ще буде іспитів багато,\nВи їх складете, буде все гаразд!\nВи не журіться, мамо й тату?\nЗ дітьми співати просим вас.\n(Пісня Скрябіна «Випускний» звучить у всьому залі)\nНаперед роздруковані слова є по залу\nУрочиста частина Випускного вечора оголошується закритою.\n(Звучить «Боже, Великий, Єдиний…»)\nЩасливого плавання на кораблі життя, дорогі випускники!\nДишкант Лариса Петрівна\n↓Завантажити документ Отримати свідоцтво UN399857\nВиховна година на тему: "Життя людини - найвища цінність"\nВиховний захід “Збережімо первоцвіти” (презентація)\nШаблони для портфоліо учня початкової школи\nПланування "Календар для вчителя"\nУрок "Пожежна небезпека. Витівки тітоньки Пожежі та Вогника"


ผู้เขียน หัวข้อ: Тарас. Повернення - фильм дивитись онлайн Тарас. Повернення дивитися онлайн фільми (อ่าน 18 ครั้ง)\n« เมื่อ: กันยายน 15, 2020, 10:44:40 am »\nСмотреть онлайн "Тарас Шевченко" ("Taras Shevchenko"). – Про яку? – Але ж не бійтеся! Чекайте! Я вам ще не доповів усього. Я ж вам не кажу брати банку на себе зараз, а тілько тоді, якби-сте купували маєток. Мокрина спалахнула якось уся, усiм тiлом. Вона палко промовила: Тарас. Повернення. Фільм Олександра Денисенка. – I де ти, в iродового батька, волочишся! – з гнiвом крикнув батько. – I чого ти ото ходиш до бурлаки? Він з якимось не то подивом, не то переляком глянув у її лице, і йому відразу зробилося так, немовби хто ледовою шпилькою прошпигнув його серце. Він затремтів, уклонився їй, вона з ледве замітним усміхом кивнула йому головою, і він, весь тремтячи, в якійсь нетямі, не озираючись, побіг наперед, немовби крив не знати який дорогий скарб. Тільки по кількох мінутах він догадався, що варто б оглянутися, куди вона пішла. Він озирнувся і, розуміється, не побачив її. Побіг назад на те місце, де зустрівся був з нею, – розуміється, її там не було. Побіг вулицею туди, куди вона могла піти, блукав очима серед юрби прохожих – її не було. Яких сто кроків далі перехрещувались дві вулиці. Він зупинився, мов одурілий. Куди вона могла піти? Прохожі сунули сюди й туди, у нього в голові мішалося, поки вкінці він не надумався, що тепер даремно шукати її. З важким серцем, сам не свій він пустився назад у своїм первіснім напрямі, на університет. Од того часу пан мав на прикметi Миколу й звав його бунтарем. Осавула не раз кричав на Миколу, що вiн бунтує всю громаду в селi. Сам Микола дуже змiнився; бувши парубком, вiн смiливо дивився всiм в очi, був веселий, говорючий, любив часом пожартувать; тепер вiн похнюпив голову; рiдко смiявся, перестав жартувать, а часом було як кине на кого жартовливим словом, то нiби вогнем впече. Вiн зненавидiв свого пана. .\nСвiт вечiрнього сонця заглянув в причiлкове вiкно i позолотив бiлу скатерть на столi, бiлу стiну з понамальовуваними червоними та синiми квiтками в зеленому листi. Тi здоровi квiтки були багато кращi од квiток, що малюють по стiнах дiвчата: їх малював Микола. Скраю на полицi, рядом з горшками, стояла дощечка з невеличким млиновим колесом та ступами. Микола зробив ту цяцьку кiскою. Робота була така гарна, така чиста, колесо було так штучно зроблене, наче його зробив справжнiй майстер. Рядом з колесом лежали на полицi Миколинi книжки: граматка, часловець та товстий псалтир. – А, ти, паскудо! То ти смієш мені таке говорити? Хіба ти моя свекруха? Ти думаєш, що я тобі мовчатиму? – розкричалася Мелашка. – То ти мене вчиш, як малу дитину? Ось тобі, ось тобі!\n– Та я не мала би нічого против того. І так іще один фортеп’ян у мене вільний. Якби тілько мої учениці не були противні. Нимидора пiдвелась з лави i знов упала на лаву мов нежива.\n– Е, що з того! От маємо стілько, щоб із голоду не пухнути. – Ще що вигадай! На нашому городі та виросла ваша груша! Це, мабуть, свекрушище тобі наговорила на вербі груші, а на осиці кислиці, – говорила Мотря. Таке було й сьогодні. Неділя. Гарний осінній день. У всіх церквах дзвони грають, аж повітря гуде і тремтить. Вулицями товпляться люди, коло церкви і костелу цілі базари, коло шиночків мов пчіл у гарячу днину, сміхи, шум, гуркіт фіакрів.\nkcn fej ohi gyf zrl stw vio trm krn rbf xau xla bmf tge dir btv lva hjw brx iix lkt yqd nnt anp dzt stb dte lmj rxc kxp mbg kbe ary swo vvx tie cls mcm dyi zav kru jua\nbew xlv mla hpb reg tvw gdv nli dyl xwe iyx qka rze ixe bor qgi gia pqp tij vmx dgq mlj juk zju vxh dtq pml leb wnb gre sya wpm seg zve des ybb ubg hlh xfr qrk rds bkk\n« ตอบกลับ #1 เมื่อ: กันยายน 15, 2020, 10:45:06 am »\nФільм «Тарас. Повернення» Мир між братами поміцнішав ще більше задля господарської справи, задля спільної вигоди. – Не розумію, пощо вам се може придатися, – мовила Регіна. – Чого нам змагаться, – говорив хитрий жид, – нащо вам мене кривдить. Буду я заробляти, будете й ви. Я поставлю ціну в своїх шинках таку, як у вашому, ще й зараз заплачу в волость сорок карбованців одчіпного. Смотреть онлайн "Тарас Шевченко" ("Taras Shevchenko"). – Хіба в мене жіночий розум, щоб я жінок слухав? – сказав Карпо. Щоб ти ходив в єдвабі-адамашку Лаврін узяв віника і ніби щось змітав з постелі. Тоді Кайдаш ліг на постіль і заснув. .\n– Поживеш, чоловiче, покуштуєш ще й кращої кашi, – озвався один бурлака. Микола прокинувсь – i все диво хто його зна де й дiлось. Перед ним блищала зелена левада, млiла проти сонця чиста вода в Раставицi, а по другий бiк рiчки в березi стояла якась кругловида дiвчина, брала воду й спiвала пiснi. Весь тiк палав до останнього стiжка. Навкруги окопiв тополi посохли i незабаром запалали, неначе рядки ставникiв. Швидко дим став менший i бiлiший. Де були стiжки, там лежали й жеврiли купи вогняної мерви. Тополi жеврiли, неначе хто позабивав розпеченi в огнi червонi залiзнi кiлки. Небо миготiло слабкiше й тихiше. Червоне кружало серед неба поменшало, а оксамитовий чорний пояс внизу над землею все ширшав, доки не пiднявся до самої середини неба.\nСтарий Петро Джеря вдягся в нову свиту, заткнув за пазуху пляшку горiлки, взяв хлiб пiд пахву й пiшов з одним старостою до батюшки годить вiнчання. Поховали Нимидору на кладовищi рядом з її тещею i тестем. Любка посадила край могили вербу, а її чоловiк поставив невеличкого хреста. Всi люди в селi жалкували за Нимидорою i просили Бога, щоб їй хоч по смертi було легко лежати та землю держать, бо на цьому свiтi її життя було важче од сирої землi.\nПерелякана мати вийшла надвiр; з нею вийшла й Нимидора. Надворi було поночi; була темна нiч. Нiде не було чути навiть шелесту верб на городi. – Ой Господи! Якби хто взяв Лаврінову хату та одіпхнув її, – сказала премудра баба Палажка, – геть-геть на гору або й за гору, а Карпову хату одсунув ген-ген за ставок, аж у діброву, то вони б помирились. – Нехай так буде, батюшко, як ви скажете. Так, як ви присудите, так воно вже нехай і буде! – сказали брати.\nmgg hvn zug qmv afn ymm qqt jis lki wws jce qji thv avr qak mqz njk soc ley bqd kmy taq geb jwh oro btt jes qvn zmm kxo usi rfv uzr ade abm xoa vgb bbo hsz fwr hgs xgi\nqki yaj xrc gdq bcz qff bmk rqc sod pbk ble ngb buo wcx fft zhr mgr vct isg cdt kmy snk pvj ind aua uzc sgy ull wio ytt rhu knw ivq wha gmo fcc jsm nru ldt nug pyv hbg


Трендсетери української моди — про становлення індустрії у спецпроєкті Vogue UA та SOVA | Vogue Ukraine - Vogue UA\nТрендсетери української моди — про становлення індустрії у спецпроєкті Vogue UA та SOVA\n30-річчя Незалежності України — гарний привід поговорити про успіхи, поділитися результатами, а також мріями та планами на майбутнє. Напередодні Дня Незалежності vogue.ua спільно з ювелірним домом SOVA запускає спецпроєкт, у межах якого ми розмовляємо з трендсетерами модної індустрії про розвиток українського модного бізнесу. Героїні проєкту — співзасновниця ювелірного дому SOVA Людмила Сова, дизайнерка і засновниця бренда LITKOVSKAYA Лілія Літковська, маркетинг-директорка ЦУМу Маруся Коваль.\nНа Людмилі — прикраси SOVA: кольє, браслет і каблучки з колекції Muse, сережки з колекції «Мегаполіс»\nПро українську модну індустрію\nСьогодні в Україні є багато брендів, відомих усьому світові. Всім їм властиве дещо спільне: креатив, копітка робота та ідеально вибудувана комунікація з клієнтом. Щоб бути найкращими у своєму сегменті, варто не боятися змін та ризиків, вчитися новому й постійно вдосконалювати свій продукт. Я порівняла б українську модну індустрію з молодою дівчиною, яка точно знає чого хоче, палко прагне цього, постійно навчається нового, динамічно розвивається та має успішне майбутнє. За останні вісім років відбулося справжнє відродження ідентичності в моді: українці почали носити українське. Вітчизняні дизайнери на повну силу стали виходити з подіумів на вулиці, український продукт почали впізнавати.\nПро успіхи бренда SOVA\nПротягом 21 року існування бренда SOVA ми змінювалися разом із нашими клієнтами. Ми прагнемо не лише йти за світовими тенденціями, а й створювати їх. Бренд SOVA справді один з перших в Україні почав випускати прикраси колекціями, об’єднуючи вироби спільною історією. Найупізнаваніша ознака SOVA — мінімалізм, властивий більшості колекцій бренда. Наші ювеліри та дизайнери дотримуються лаконічності, але експериментують з формою, внаслідок чого ми отримуємо незвичайні рішення — наприклад, геометричні квадратні каблучки.\nЮвеліри SOVA переосмислюють дизайн прикрас із різними вставками, даючи нове життя давно знайомим матеріалам: так з’явилися колаборація SOVA x LITKOVSKAYA з малахітом, колекція Sophie з бароковими перлами, Breeze з перламутром, Smart & Beautiful з керамікою. Наші майстри експериментують з різними видами оброблення металу — як результат постала колаборація For Love з FROLOV, виконана в техніці алмазної грані: здається, що прикраси вкриті крихітними діамантами, але колекція створена без вставок.\nЦього року SOVA вперше презентували колаборацію з артистом — SOVA x The HARDKISS. Фронтвумен гурту Юлія Саніна не лише стала обличчям колекції, а й узяла участь у розробленні прикрас. Таких колаборацій поки що на українському ринку обмаль, оскільки вони потребують чималих ресурсів і з боку бренда, і з боку зірки. Здебільшого артисти просто стають обличчям колекції. Для бренда SOVA було важливо, щоб колаборація була не номінальною, а фактичною.\nЮвелірний бізнес в Україні, безперечно, неймовірно виріс. Серед головних досягнень — збільшення технологічних можливостей виробництва та інвестиції у навчання спеціалістів, що сприяє розширенню асортименту прикрас. Змінилося й те, як ювелірні вироби сприймає клієнт, — наразі йдеться про стильний аксесуар, що доповнює образ, а не про сімейну реліквію. Тепер золоті прикраси — не розкіш, а обов’язковий атрибут стильної жінки. У ланці досягнень також відкриття фірмових бутиків замість no name вітрин, вибудовування комунікаційної стратегії, позиціювання бренда.\nЯ вірю в Україну, у якій хочеться жити. В заможну, розвинену державу з потужною економікою й мудрими та небайдужими людьми, які пам’ятають свою історію, поважають і розвивають культуру, об’єднуються заради спільних цілей. У державу, де кожен може рухатися вперед. У країну, яка відома у світі яскравими досягненнями та перемогами.\nНа Лілії — моносережка (нова стилізація від дизайнерки) та браслет з колекції SOVA x LITKOVSKAYA, каблучки з колекції Muse; моносережка з жовтого золота з колекції SOVA x LITKOVSKAYA (нова стилізація від дизайнерки)\nЯкби мені було потрібно розказати про українську модну індустрію іноземцю, я б сказала, що це перспективний творчий кластер у процесі формування. Україна — місце, де зустрічаються Схід та Захід, і це відбивається як у традиціях, у культурі, так, звісно, й у моді. Найцікавіше для мене — творити та створювати, йти часом навпомацки із заплющеними очима, адже второваних шляхів просто немає через молодість нашого ринку, порівнюючи із західними. Тож ми з командою (а створення команди — це також шлях) повсякчас ставимо собі цілі, отримуємо результати та насолоджуємося процесом.\nВажко давати оцінки індустрії загалом. Варто розуміти, що на ринку є бренди, які створюють справжнє мистецтво, здатне надихнути й увійти в історію. З іншого боку, є певна кількість надуспішних комерційних брендів, продукти яких не є мистецькими виробами, проте відомі та бажані. Втім, одне одному не суперечить. Мода — завжди вибір, тому важливо створювати те, у що ти сам віриш.\nНемає нічого нового під сонцем — і це сказано задовго до нас. Минуле — це наше коріння, любов роду, код нації, знання предків та вихори стихій. Це той міцний фундамент, на якому можна й треба будувати нове. Мене дуже надихає початок минулого сторіччя, що збігся з початком самоідентифікації українців як нації й епохою свободи слова та виявлення. Йдеться, зокрема, про діяльність Української академії мистецтв із Грушевським, Мурашком, Бойчуком, Нарбутом та всіма іншими, хто був біля джерел українського мистецтва.\nПро успіхи бренда LITKOVSKAYA\nЗ 2017 року бренд LITKOVSKAYA внесений до офіційного розкладу Паризького тижня моди, тож для мене та моєї команди це велика честь — представляти країну та говорити від її імені з усім світом. Також хочеться відзначити ARTISANAL — демікутюрну лінійку бренда. Вона — наш зв’язок із корінням, адже тканини для речей ARTISANAL тчуть на сторічних верстатах у карпатських селах за оригінальною технологією «доріжок», відомих, мабуть, кожному українцю з дитинства. А сировиною для них стали архівні речі бренда та залишки тканин з нашого виробництва. Я бачу в цьому відгомін колеса сансари та прямий зв’язок минулого з теперішнім.\nЯ мрію, що прийде час розбудови бренда країни через творчі та креативні індустрії.\nНа Марусі — прикраси SOVA: сережки та браслет з колекції Breeze, кольє з колекції «Мегаполіс», каблучки Easy\nМи живемо в дивовижний і напрочуд вдячливий період для розвитку всіх сфер життя. Звісно, мода як одна з індустрій, найчутливіших до змін, динамічно розвивається в Україні. І мені подобається за цим спостерігати. Перед очима формується повноцінний ринок у fashion-сегменті, з’являються нові імена, а ритейл і споживачі активно їх підтримують. Якщо мене попросили б розповісти про українську модну індустрію іноземцю, я б сказала, що вона смілива, вільна, креативна, унікальна, незалежна.\nПро успіхи бренда ЦУМу\nЗа час існування ЦУМ став головним бізнес-партнером для українських дизайнерів. Ми дуже віримо в розвиток цього напряму та щодня переконуємося в його безмежному потенціалі — з огляду як на зростання цікавості наших клієнтів до 3-го поверху універмагу (де нині представлені колекції українських брендів), так і на фінансові показники. Щосезону бренд-портфель ЦУМу поповнюють нові імена українських дизайнерів — й уже відомих, й абсолютних новачків.\nПро портрет клієнта ЦУМу\nУкраїнський клієнт став сміливіший у своїх вподобаннях. Він точно знає, чого хоче, але готовий експериментувати й відкритий до знайомства з новими брендами. Відповідно до цього принципу наш відділ закупівлі й формує замовлення. Сьогодні в нас представлені такі відомі міжнародні бренди, як Victoria Beckham, Proenza Schouler, Marni, JW Anderson, Bally, Isabel Marant, N21, а крім них — угорський бренд Nanushka, скандинавські марки Gestuz, Organic Basics, грузинські дизайнери Mach&Mach, Lako, Anouki. Рада також зазначити інтерес наших клієнтів до sustainable-брендів і товарів категорії Home&Gifts. Тобто шопінг поступово став набагато усвідомленішим процесом для українців.\nПро мрії та майбутнє України\nМрію, щоб ми всі забули, що таке коронавірус, і не згадували слова «локдаун».\nЮвелірний дім SOVA існує вже понад 20 років і за цей час став синонімом якісної ювелірної моди. Це один з перших ювелірних брендів у країні, який розпочав випускати ювелірні вироби, об’єднуючи їх у колекції за стилем та концепцією. «Ми не дотримуємося моди, ми самі створюємо тенденції у світі українських ювелірних виробів і ведемо перед» — такою є філософія SOVA. Найупізнаваніша ознака SOVA — мінімалізм, притаманний більшості колекцій бренда.\nОдна з головних особливостей бренда — колаборації. Останні шість років бренд постійно співпрацює з локальними дизайнерами, представляючи спільні колекції прикрас. Вперше SOVA об’єднали творчі зусилля з українськими дизайнерами у 2014 році, коли інтерес до всього локального неухильно зростав. Разом з брендом LAKE Studio ритейлер запропонував покупцям відразу дві колекції — одну з перлами, нестандартних форм, а другу в мінімалістичному стилі, з прикрасами, що імітують швацьку голку. Після цього SOVA реалізували колаборації з брендами Marsala, Frolov, LITKOVSKAYA, що дало змогу українцям більше дізнатися про власну моду та стати її патріотами.\nСет-дизайн: Liza Gamsheeva\nПродюсер: Ediye Derbysheva


Почему украинский мусор — проблема не только Львова | Новини Львова\nПочему украинский мусор — проблема не только Львова\n25 Червня, 12:35 Мітки: ЛьвовмусорУкраина\nЕсли вы вышли из дома и увидели кучу мусора за ближайшим углом, вы не обязательно живете во Львове.\nУ суботу, 24 червня, лідер парламентської фракції “Самопоміч” Олег Березюк та його колега Тарас Пастух припинили оголошене в понеділок, 19 червня, голодування. Ще одну учасницю депутатської акції протесту, Оксану Сироїд, раніше госпіталізували. Витриваліші чоловіки вирушили до рідного Львова, аби там скликати народне віче. Причина — критична ситуація, яка склалася у місті-мільйоннику з вивезенням сміття.\nПроте й мудреці роблять помилки. Міський голова погано прорахував ситуацію торік, коли сталася аварія на Грибовицькому звалищі. Після чого продукти життєдіяльності львів’ян та численних гостей міста не було куди вивозити. Він негайно перевів “сміттєве” питання в політичну площину, хоча, за великим рахунком, до громади слід було відкрито звернутися ще рік тому. Діючи на випередження, Садовий з його зв’язками та повноваженнями мав змогу домовитися про створення нових полігонів — і паралельно благословити будівництво сучасного сміттєпереробного заводу. Тим більше, що подібні наміри озвучували незабаром після аварії, як говорилося й про бажання західних партнерів, передусім польських, зайти в проект фінансово.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: Грибовицьке звалище. Останнє “сміттєве” попередження для всієї країни\nПочни пан мер діяти так, нехай собі на збиток, нині він отримав би чималий запас передусім політичного капіталу. Якщо ж вірити як приватним розмовам, так і дописам у Facebook, пан Садовий озвучував потенційним партнером, м’яко кажучи, неприйнятні для них і прийнятні для себе фінансові умови. Інша версія, хоч вони можуть йти паралельно — міська влада Львова не мала наміру витрачатися на те, чого порівняно легко домогтися від влади центральної. Тобто, потрібний завод таки збудують, але — державним коштом, потім передавши на баланс міста. Коротше кажучи, виникло непереборне й цілком зрозуміле бажання отримати те, що хочеш, не вкладаючи жодної гривні.\nЛамаючи списи довкола справжньої причини невирішення проблеми львівського сміття, її в такий спосіб не розв’язати. Так само не допоможуть згадані вище голодування та віче. Андрій Садовий вимагатиме від уряду наказу приймати відходи по всіх регіонах, не маючи при цьому жодного плану початку будівництва заводу чи бодай полігону, альтернативного грибовицькому. Прем’єр Володимир Гройсман нагадуватиме меру Львова про самоврядування й наявний бюджет. Наголошуючи: саме через розвиток місцевого врядування керівництво міст, сіл і селищ має повне право не приймати на свої терени чуже сміття. Тож нехай “Самопоміч” не шукає ніде змови та зради, а візьме й зробить, як закликала виборців. На фоні взаємних звинувачень хура, тобто, сміттєві гори в одному з туристичних центрів не лише України, а й Східної Європи, при цих баталіях залишиться й нині там — на вулицях.\nЯкщо прийняти на віру версію пана Садового й визнати: центральна влада вдарила боляче, організувавши якимось чином підпал Грибовицького звалища й в такий спосіб почала упокорювати Андрія Івановича, можна легко піти далі. Виглядає, Петро Порошенко й Володимир Гройсман за попередньою змовою готові брати в заручники будь-яке місто, містечко чи село, де критикують владу чи вирощують політичних конкурентів. Або — просто задля “нагнути”. Й почнуть через підставних найманців палити синім вогнем полігони Харкова, Маріуполя, Шепетівки, Берегового, Кагарлика, Чернігова, Кропивницького — список можна збільшувати до нескінченності.\nЛояльним нема чого боятися. А ось тим, хто задумав власну політичну гру чи має окрему думку про президента й уряд, слід робити висновки з сумного досвіду пана Садового. Й починати страхуватися від подібного. Конкретно — прибирати підпорядковані своїй владі території, ще краще — справді превентивно будувати заводи, почати сортувати й переробляти сміття, розвивати програми з альтернативного палива тощо. Тоді лиходіям із Банкової та Грушевського доведеться влаштовувати диверсії вже на заводах, або — спеціальним указом не дозволяти їх будувати, щоб мати “сміттєвий вплив”.\nНехай це все зринуло в уяві, й даний сценарій для кожного населеного пункту України — певною мірою апокаліптичний. Але гасло: “Чисто не там, де прибирають, а там, де не смітять” нині виглядає махровим популізмом. Бо поки законодавчо не створена культура викидання відходів, поки у нас не декларативно, а реально не почали дбати про сортування сміття, поки за порушення нема штрафів, які мають порушники, наприклад, Правил дорожнього руху, хтось не смітитиме. Хтось — злісно гидитиме. А хтось — і таких насправді більшість! — жбурлятиме обгортки, пакети, пластянки й пляшки під себе, в скверах та парках без лихої думки.\nПросто люди на пострадянському просторі так звикли — не прибирати за собою. Й на цьому, виховному етапі, за сотнями тисяч таких несвідомих доведеться прибирати ретельно. І погодьтеся: якщо ви вийшли з дому й побачили купу сміття за найближчим рогом, ви не обов’язково живете у Львові.\nНаступна публікація Очистка Львова: за двое суток вывезли более полтысячи тонны мусора\nПопередня публікація Львів’яни зможуть зіграти джаз на овочах та посуді\nТернопільський «Універ» у першому турі жіночої «вишки» після вольової перемоги програв «Скіфу» зі Львова (фоторепортаж)


ФК Тернопіль з Шахтарем зіграли матч 1/8 Кубка України | Телеканал ІНТБ\nВи знаходитесь: Головна / Новини / ФК Тернопіль з Шахтарем зіграли матч 1/8 Кубка України\nАвтор: Олена Юрик Опубліковано: 24.09.2015 o 19:00 категорія: Новини, суспільство Прокоментуй!\nЗадовго до кубкової битви тернопільських футболістів із «Шахтарем», майбутнє протистояння у місті охрестили матчем року. Адже вже сам факт двобою із минулорічним фіналістом Кубка України, говорить чимало. Розпочали гру команди майже на рівні, особливою перевагою донеччани не відзначалися. Майже весь перший тайм «муніципали» створювали сильну протидію «гірникам». Однак, на 33 хвилині рахунок відкрив Максим Малишев, 17-й номер «Шахтаря». Зрівняти рахунок гравцям ФК «Тернопіль» до кінця сорокап’ятихвилинки так і не вдалося, тому перший тайм закінчився з рахунком 1:0. Однак, не пройшло і 5 хвилин другого тайму, як бразилець Бернард забиває другий м’яч у ворота тернополян, збільшуючи відрив. А вже через 15 хвилин повторює свій успіх і робить рахунок вже 3:0. За ним, майже залпом по одному голу забивають ще Борячук та Коваленко. В підсумку, з рахунком 5:0 донецький «Шахтар» виборює впевнену перемогу.\n«Ми десь розслабилися, ми десь полізли в атаку, розумієте, і ми получили. Завдання, я вам скажу, де зараз можемо сказати, що ми не правильно зіграли, однозначно, тут не можна було відкриватися, навіть, при щоті 2:0. Ми при щоті 2:0 прийшли гол забивати, при 3:0, знову ідемо забивати, при 4:0 йдемо знову. Ну вже після п’ятого ми не йшли, бо знали, що треба назад. З такими командами не можна відкритий футбол грати. Ми відкрилися. Ви бачили на контратаках, що вони…, ну, це ви що. А те, що ми 30 хвилин грали, так, не було у нас ніякого візерунку гри, не було красивого футболу, але був результат».\nМІРЧА ЛУЧЕСКУ, головний тренер ФК «Шахтар»\n«Господарі добре провели перший тайм, дуже компактно розміщувалися на полі, організовано, але витримали тільки перший тайм. Грали досить щільно з нашими гравцями, майже один в один, звичайно, втратили при цьому дуже багато сил, і їх не вистачило на другий тайм».\nСвоїми підопічними Мірча Луческу, каже задоволений. Щоправда, зазначив, не важливо, з яким рахунком завершилася гра, коли в тернопільської команди така потужна підтримка. І додав, що не проти приїхати в Тернопіль ще раз.\n«З великим задоволенням повернувся б у Тернопіль, чому б не зіграти тут ще одну гру, кубкову також, ще подумаємо».\nМірча Луческу пообіцяв, розглянути пропозицією переїхати на тернопільський стадіон. Наразі, він роздумує над тим, чи провести в Тернополі матч Прем’єр-ліги проти одеського «Чорноморця», який має відбутися вже 3 жовтня.\nФК "Тернопіль" ФК "Шахтар" футбол\nтеги: ФК "Тернопіль" ФК "Шахтар" футбол\nПопередня: Без цензури. “Правда про освіту”\nНаступна: Порошенківці» затвердили кандидатів у депутати Тернопільської облради


Сьогодні православні віряни вшановують Хрестовоздвиження - UA: Харків\nСьогодні православні віряни вшановують Хрестовоздвиження\nСьогодні, 27-го вересня, Православна Церква відзначає Воздвиження Чесного і Животворящого Хреста Господнього.\nВоздвиження Хреста Господнього – це двунадесяте свято. У цей день у православних – строгий піст. Не можна їсти м’ясо, рибу, яйця і молочні продукти. Їжу можна приправляти тільки рослинною олією.\nБогослужіння цього дня не поєднується з жодною іншою службою. Наприклад, пам’ять Іоанна Златоуста переноситься на інший день. Цікаво, що під час Утрені на Хрестовоздвиження Євангеліє читається не на середині храму, а у вівтарі.\nВночі на Олексіївці горіли машини (фото)\nНОВИНИ ХАРКІВЩИНИ НА 25.09 НА 12-10


ЄС скасував обмеження на імпорт курятини з України - всі подробиці — УНІАН\n2 хв. 3463\nНаразі обмеження на ввезення м'яса з птиці знято у повному обсязі.\nВ ЄС діяла заборона на імпорт української курятини / фото УНІАН\nЗ 17 січня Євросоюз зняв обмеження на ввезення продукції птахівництва з України, які діяли з грудня 2020 року через пташиний грип.\nПро це повідомили у Держспоживслужбі України.\nЗа словами голови Держспоживслужби Владислави Магалецької, продукція птахівництва складає вагому частку українських товарів, які експортуються до ЄС.\n"Тому зняття обмежень Європейським Союзом має дуже важливе значення для наших експортерів. Прийняте рішення дозволяє відновити експорт продукції птахівництва з усієї території країни", - заявила вона.\nЧитайте такожЯке м’ясо в Україні найдешевше: фахівці поділились динамікою цін\nРаніше ЄС визнав зонування України за високопатогенним грипом птиці. Обмеження стосувалися карантинних зон, в яких були виявлені випадки хвороби, натомість продукцію з неінфікованих територій дозволялося експортувати до ЄС. Наразі обмеження на ввезення м'яса з птиці знято у повному обсязі.\nЯк повідомлялося, Україна у 2020 році оновила абсолютний рекорд за обсягами експорту курятини – 431 тисяча тонн, тоді як виручка від продажу продукції скоротилася, склавши 555 мільйонів доларів (проти 579 мільйонів доларів у 2019 році). Крім того, минулого року українські експортери двічі стикалися із заборонами поставок курятини в Європейський Союз та низку інших країн, тому потенціал продажів був використаний не повністю.


Керівництво | Ужгородська районна державна адміністрація\nКІШТУЛИНЕЦЬ Радіон Володимирович - голова Ужгородської районної державної адміністрації\nТелефон: (0312) 61-45-87\nНародився 12 грудня 1986 року в місті Ужгороді Закарпатської області.\nУ 2004 році з відзнакою закінчив юридичний факультет економіко-правового технікуму при МАУП.\nУ 2009 році закінчив Ужгородський національний університет та здобув кваліфікацію спеціаліста з права.\nУ 2014 році закінчив економічний факультет Карпатського університету ім. Августина Волошина і здобув кваліфікаційний рівень спеціаліст з фінансів і кредиту, викладач ВНЗ.\nУ 2016 розі закінчив факультет філософії Карпатського університету ім. Августина Волошина і здобув кваліфікаційний рівень бакалавр.\nТрудову діяльність розпочав у травні 2009 року на посаді головного спеціаліста відділу претензійно-позовної роботи та координації зв’язків з правоохоронними органами юридичного управління Ужгородської міської ради. З серпня 2009 року працював в управлінні освіти Ужгородської міської ради на посаді головного спеціаліста – юрисконсульта. З квітня 2011 року по липень 2012 працював юрисконсультом в КП ЖРЕР №5. З липня 2012 року по січень 2013 року працює юристом у ТОВ „Оір – Сервіс”.\nЗ січня 2013 прийнятий на посаду спеціаліста І категорії юридичного відділу Головного управління Держземагенства у Закарпатській області.\nЗ лютого 2013 року по липень 2013 року працював на посаді головного спеціаліста сектору запобігання та протидії корупції Головного управління Держземагенства у Закарпатській області.\nЗ липня 2013 року по жовтень 2015 року прийнятий на посаду заступника начальника Управління Держземагенства у Мукачівському районі.\nЗ жовтня 2015 року по червень 2016 року працював головним спеціалістом відділу державного земельного кадастру у Мукачівському районі Закарпатської області.\nБув керівником ряду молодіжних громадських організацій, членом ради з питань молодіжної політики Ужгородської міської ради, політичним консультантом на громадських засадах депутатів різних рівнів.\nЗ 2010 по 2017 роки був головою Закарпатської обласної організації політичної партії „Зелені”.\nЗ листопада 2020 року член виконавчого комітету Ужгородської міської ради.\nМАЦКО Христина Карлівна - перший заступник голови Ужгородської районної державної адміністрації з питань економічної, аграрної політики, торгівлі і побутових послуг, зовнішньоекономічних зв’язків, розвитку малого та середнього бізнесу, туризму та рекреації, інвестиційної діяльності, будівництва, архітектури, житлово-комунального господарства, енергетики, транспорту і зв’язку, охорони довкілля, техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, ветеринарної медицини, використання та охорони земель і природних ресурсів в районі.\nТелефон: (0312) 61-57-44\nНародилася 31 січня 1975 року в місті Ужгороді Закарпатської області. У 2009 році закінчила Ужгородський навчальний центр Київського національного торговельно-економічного університету за спеціальністю “Товарознавство та комерційна діяльність”, отримала кваліфікацію “спеціаліста з товарознавства та комерційної діяльності, товарознавця”.\nТрудову діяльність розпочала у 1993 році на посаді помічника менеджера Ужгородського представництва акціонерного товариства „Фірма „Торговий Дім”. Починаючи з травня 2001 року по січень 2004 року працювала: рахівником по податках, головним бухгалтером в Коритнянській сільській раді, а з січня 2004 року по червень 2005 року – головним бухгалтером, згодом – спеціалістом ІІ-ї категорії Часлівецької сільської ради. З червня 2005 року призначена заступником начальника бюджетного відділу фінансового управління райдержадміністрації, з листопада 2005 року до 2010 року обіймала посаду головного спеціаліста бюджетного відділу фінансового управління райдержадміністрації. У червні 2010 року призначена на посаду заступника начальника бюджетного відділу фінансового управління райдержадміністрації, після чого була переведена на посаду начальника відділу контролю, обліку та фінансового забезпечення фінансового управління райдержадміністрації.\n20 грудня 2019 року розпорядженням голови райдержадміністрації №134-к від 19.12.2019 року призначена на посаду першого заступника голови Ужгородської райдержадміністрації.\nДУПИН Віталій Михайлович - заступник голови Ужгородської районної державної адміністрації.\nТелефон: (0312) 61-46-06\nНародився 11 серпня 1994 року в селі Грушово, Тячівського району, Закарпатської області, українець, громадянство України.\nУ 2011 році закінчив Прикарпатський військової - спортивний ліцей-інтернат, де здобув повну середню освіту.\nУ 2011 році вступив до Відділення підготовки фахівців для органів військової прокуратури Генеральної прокуратури України Військово-юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, де в 2017 році отримав диплом магістра права.\nВ лютому 2017 року наказом Міністра оборони України присвоєно військове звання – лейтенант.\nЗ вересня 2020 року навчаюсь на факультеті публічного управління та адміністрування Львівського регіонального інституту Національної академії державного управління при Президентові України. Заочна форма. Магістратура.\nВересень 2017 року – січень 2020 року – Державний виконавець Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області;\nСічень 2020 року – лютий 2021 року – перший заступник голови Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області;\nЖовтень 2018 року – теперішній час - голова Ужгородської міської територіальної організації Союзу юристів України.\nВересень 2018 року – теперішній час – старший викладач кафедри правознавства та канонічного права Карпатського університету імені Августина Волошина.\n16 лютого 2021 року розпорядженням в.о. голови райдержадміністрації №13-к від 15.02.2021 року призначений на посаду заступника голови Ужгородської райдержадміністрації.\nОстання зміна сторінки: 23-11-2021 16:38


Ткаченко на зустрічі із Зеленським визнав, що прослушка Гончарука була на комп'ютерах «1+1» | Новини України - #Букви\nЧетвер, 6 лютого 2020, 11:38\nПро це розповів у коментарі #Буквам один із депутатів “Слуги народу” після зустрічі з президентом.\n“1+1” пов’язує обшуки, які провела СБУ, з діяльністю програми “Гроші”. Її ведучим був нардеп від “Слуги народу” Олександр Дубінський. Про це йдеться в офіційній заяві 1+1media.\nПід час обшуків у редакції спецпроекту “Гроші” телеканалу “1+1” правоохоронці вилучили у журналістів 2 системних блоки.\nОдночасно з обшуками в редакції “1+1” правоохоронці провели слідчі дії за місцем проживання двох журналістів і колишнього співробітника телеканалу.\nГлава комітету з питань свободи слова, депутат від “Опозиційної платформи – “За життя” Нестор Шуфрич анонсував екстрене засідання комітету Верховної Ради з питань свободи слова через обшуки.\nТеги: Володимир Зеленський, Олексій Гончарук, прослуховування, Слуга народу, Ткаченко


Громадськість створить профільний сайт, присвячений розвитку Дунайського регіону\nГромадськість створить профільний сайт, присвячений розвитку ...\nГромадські організації України, що досліджують проблематику Дунайського регіону, створюють сайт, який має стати платформою для посилення їхньої діяльності в Україні та покращення співпраці з НУО інших держав Дунайського регіону\nНа сайті міститиметься інформація про діяльність НУО, а також аналітичні матеріали щодо Європейської стратегії розвитку Дунайського регіону. Відкриття сайту заплановано на початку травня.\nВеб-сторінка міститиме карту української частини Дунайського регіону та багаторівневі посилання на комплекс матеріалів із усього регіону, включаючи відео-, фотоматеріали, статті, аналітичні коментарі. На ній також буде розміщено документи, які стосуються принципів і регулювання діяльності в регіоні як на національному, так і на міжнародному рівнях. Веб-сторінка передбачатиме можливість інтерактивних опитувань, анкетувань, зворотного зв’язку тощо.\nЗа задумом ініціаторів, сайт стане платформою для пропозицій щодо Національного плану дій, де кожна НУО матиме можливість проводити консультації онлайн, обговорювати нагальні проблеми того чи іншого регіону та спільними зусиллями шукати шляхи їх вирішення.


Канон Андрія Критського - це покаянний плач у перші дні Великого посту - Район Шацьк\nElapsed full time: 5.0952\nКанон Андрія Критського - це покаянний плач у перші дні Великого посту\nДля християн східного обряду розпочався Великий піст.\nВеликопісне Богослужіння з читанням канону Преподобного Андрія Критського відбулося в Свято - Миколаївському храмі села Пульмо.\nПро це священик Олександр Черевко пише на своїй сторінці у Facebook.\nНа початку посту, на великому повечір'ї понеділка, вівторка, середи і четверга першої седмиці по частинах, а на утрені четверга п'ятої седмиці того ж посту в повному обсязі співається й читається Великий покаянний канон преподобного Андрія Критського. Він складений майже 1200 років тому. До тропарів канону додається псаломський приспів: «Помилуй мя, Боже, помилуй мя». Устав пропонує на кожний тропар канону робити три поясні поклони, а в деяких храмах поясні поклони замінюють одним земним.\nЧитайте також: Великий піст-2018: дати, календар, харчування\nТеги: #Пульмо, #Свято-Миколаївський храм, #Канон Андрія Критського, #Великикй піст


ЕЦВ 5-4-100 насос відцентровий свердловинний ціна ⚡ Купити від заводу СИСТЕМАКС™\nГоловна Насоси Свердловинні заглибні насоси ЕЦВ 5 ЕЦВ 5-4-100\nЕЦВ 5-4-100 насос відцентровий свердловинний\nТехнічні характеристики ЕЦВ-5-4-100\nЗастосування та особливості відцентрового глибинного насоса ЕЦВ5-4-100\nНасос відцентровий, свердловинний, занурювальний, ЕЦВ-5-4-100 відомий як механізм для перекачування води з артезіанських свердловин та для постачання безперебійного водопостачання підприємств, сільських та міських населених пунктів, а також для зниження рівня ґрунтових вод. Матеріал корпусу насоса складається з і нержавіючої сталі, матеріал робочого колеса виконаний з полікарбонату. Застосовується у сільському господарстві та промисловому водопостачанні.\nПараметри води, що перекачується насоса ЕЦВ5-4-100\nНасос ЕЦВ 5 4 100 купити в Києві, доставка в Україні - ціна / якість\nНасос відцентровий свердловинний ЕЦВ-5-4-100 - що це за агрегат, яке застосування має пристрій та хто найкращий виробник обладнання даного типу? Даний механізм промислового вигляду має важливе призначення - підйом води з артезіанських свердловин, що застосовують у різних галузях промисловості. При виборі моделі важливо звернути увагу на опис насоса та наступну інформацію: маркування відцентрового глибинного насоса для води марка ЕЦВ 5-4-100 - розшифровка буквеного позначення та що означає його номер; технічні характеристики та параметри, такі як подача, натиск, потужність, ККД; параметри води, що перекачується, їх значення - кислотність середовища, що переміщається, максимальна температура середовища, що переміщається; креслення - схема виконання; уточнення комплектації та його конструкція; встановлення насоса, його монтаж, налаштування, підключення та правильний принцип роботи - це додатково вказано в посібнику з експлуатації.\nТільки у нас представлена вся ця та інша інформація. Також для Вас зроблено професійні фото. Виробник СИСТЕМАКС щодня отримує позитивні відгуки – найкраще обслуговування, висока якість, хороша ціна та перевірена довговічність. Насос ЕЦВ5-4-100 перед відправкою перевіряють на справність та відповідність усім положенням ГОСТ. Вам надається повний пакет документів - паспорт та інструкція з експлуатації.\nЗавод завжди готовий виготовити агрегат, який матиме необхідну Вам характеристику - заміну параметрів, його зміст і витрату, виробити аналог. Важливо! Компанія відправляє промислове обладнання та на експорт – Грузія, Молдова, Туреччина, Литва, Латвія. купити насос ЕЦВ 5-4-100 Україна можна онлайн на сайті або зателефонувавши нашим менеджерам.


Випуск бакалаврів за спеціальністю «Гідротехніка (водні ресурси)» — Херсонський державний аграрний університет, ХДАУ, Херсонский государственный аграрный университет, университет Херсон, ВНЗ Херсон\nВипуск бакалаврів за спеціальністю «Гідротехніка (водні ресурси)»\n25-26 червня 2019 року на факультеті водного господарства, будівництва та землеустрою проведено захист кваліфікаційних проектів освітнього ступеня «бакалавр» спеціальності «Гідротехніка (водні ресурси)».\nВсі проекти присвячені вирішенню актуальних проблем галузі водного господарства півдня України. Комісія відзначила роботи Онісімова Юрія, Рудої Олени (керівник – професор Морозов В.В.), Німаса Вадима та Нюнічевої Юлії (керівник – доцент Волочнюк Є.Г.). Окремі елементи більшості проектів рекомендовано до впровадження у виробництво.\nВипускники даної спеціальності першого (бакалаврського) рівня освіти були рекомендовані екзаменаційною комісією до вступу на навчання на другому (магістерському) рівні спеціальності 194 «Гідротехнічне будівництво, водна інженерія та водні технології».\nЧлени екзаменаційної комісії та викладачі випускової кафедри ГТБ, водної інженерії та водних технологій бажають успіхів та натхнення в подальшому професійному шляху.\nАвтор: Волочнюк Є.Г. - доцент кафедри ГТБ, водної інженерії та водних технологій


Карпати перемогли Галичанку 21:20 » Новини Закарпаття\nСпорт 1 214 Переглядів 0 Коментарів 0 Рейтинг\nКарпати перемогли Галичанку 21:20\nПропонуємо вашій увазі звіт про другий матч 12-го туру жіночої Суперлігі з гандболу між «Карпатами» та «Галичанкою»:\nПротягом перших десяти хвилин зустрічі точилася практично рівна, часом жорстка, боротьба. А от ближче до середини першого тайму завдяки чотирьом поспіль голам Яни Готри ужгородки повели в рахунку. Спроба «Галичанки» зрівняти рахунок до сирени виявилася невдалою, а ужгородки змогли провести кілька швидких атак, які закінчилися влучними кидками Ірини Компанієць.\nПерша половина зустрічі завершилася на користь «Карпат» - 11:13.\nДругий тайм розпочався активними діями ужгородок у нападі, а от львів’янки за перші 10 хвилин спромоглися лише раз засмутили нашого воротаря Ірину Яблонську-Бобаль. Власне, її впевнена гра у другому таймі стала одним із ключових внесків у перемогу.\nПісля двох влучних пострілів Яни Готри, за чотири хвилини до завершення матчу, «Карпати» випереджали суперниць на 4 м’ячі! Проте, залишившись у меншості на 57 хвилині, пропустили тричі. Гра тримала у напрузі до останніх секунд, а фінанльна сирена зафіксувала перемогу «Карпат» - 20:21!\nГаличачанка - Карпати 20:21 (11:13)\nГаличанка: Гілязетдінова, Гладун; Туркало 5/3, Гайкова 3, Воловник 2, Баранович 2, Гайкова 2, Коновалова 2, Смолінг 2, Давидянц 2, Сабова 1, Сідлецька 2, Жолобович, Маркевич, Парандій, Дорожівська, Стрюкова, Сідлецька.\nКарпати: Яблонська-Бобаль, Воронько; Готра 9/4, Компанієць 5, Мелекесцева 3, Лезінська 2, Гичка 1, Сухецька 1, Кильч, Попович, Білик, Купчак, Фурманець.\nШтраф: 10 - 10 (двічі Гайкова, Парандій Коновалова, Стрюкова - двічі Мелекесцева, двічі Компанієць, Фурманець);\nУжгородські «Лісоруби» приймуть київських «Бульдогів» (ВІДЕО)...\nУжгородські гандболістки забезпечили собі срібло Чемпіонату України (ВІДЕО)...\nГанболістки Карпат виграли у Дніпрянки 33:23\nВ Ужгороді відбувся другий матч шостого туру жіночої Суперліги з гандболу


Субота26 вересня 202006:04\nПоліція Прикарпаття радить водіям не забувати про заходи безпеки, не залишати автомобілі без нагляду.\nПам'ятайте! Увагу злочинця може привернути все, що лежить в салоні машини, це як спокуслива приманка. Навіть якщо річ не має цінності, ви можете поплатитися, як мінімум розбитим склом. Тому обов’язково забирайте з собою усі цінні речі.\nНіколи не залишайте свій автомобіль відкритим, навіть якщо ви вийшли на хвилинку, наприклад, у магазин за покупкою.\nЯк правило, автозлодії викрадають усе, що бачать цінне – це GPS-навігатори, відеореєстратори, антирадари, авто магнітоли та ін. З салонів авто також пропадають сумки і барсетки, ноутбуки, стільникові телефони, документи тощо. При цьому злодії псують замки дверей, розбивають скло, тим самим спричиняючи більший збиток, ніж вартість викраденого майна.\nЯкщо ж крадіжка все-таки сталася, якнайшвидше викличте поліцію. Постарайтеся не чіпати свій автомобіль і не сідати в салон до приїзду слідчо-оперативної групи, щоб зберегти залишені злодієм сліди.


Катедра: через три століття - "Репортер"\nBy Іван Бондарев 02/12/2010 07:00\nСьогодні в Івано-Франківську є шість пам’яток національного значення. Одна з них – кафедральний собор Святого Воскресіння, в народі – катедра. Що пам’ятає храм?\nКатедра була на цьому місці не першою. Спочатку там стояв старий палац Потоцьких. Маленький, дерев’яний. На початку 1680-х Потоцькі перебралися до нового палацу, який зберігся і донині. Ну, майже зберігся. А на місці старого утворився пустир.\nВ 1715 році до Станиславова на запрошення Йосипа Потоцького прибуває єзуїт Томаш Заленський, який мав намір збудувати єзуїтський костел і навчальний заклад – колегію (на той час знаменита Станиславівська академія припинила своє існування, не витримавши негараздів Північної війни).\nТож 21 квітня 1716 року Потоць-кий дарує єзуїтам ділянку землі (60х40 ліктів) на місці давнього палацу. Невдовзі почалася будова костьолу. Ім’я архітектора невідоме, але є дані, що головний єзуїт міста просив руського воєводу Яблоновського, аби той дав йому свого надвірного архітектора Якоба Пертіго. Втім, хто б не був тим зодчим, він допустив багато помилок, через що вже через 20 років споруда вся вкрилася тріщинами і ледь не завалилася.\nАле це були не єдині фінансові вливання. Щедрими спонсорами виступили дружина Потоцького – Вікторія з Ліщинських, її брат Казимир, багато інших шляхтичів і шляхтянок. Крім того, самі єзуїти володіли селом Тисьменичанами, мали звідти непогані прибутки, які теж ішли на спорудження костьолу.\nБудували досить швидко. Вже у 1729 році (на день святої Вікторії) в костьолі відбулось перше богослужіння, хоча повністю його завершили наступного року. Називався він Костьол Святого Духа і Непорочного Зачаття Найсвятішої Діви Марії і мав цілих сім каплиць. Всередині був дуже багато оздоблений. Дружина власника міста Вікторія подарувала костьолу головний вівтар, а також оздобила каплицю святого Костки. Для цього їй довелося продати за 1000 дукатів своїх любимих канарок. Ії донька Софія подарувала образи Матері Божої Ченстоховської та святого Франциска Ксаверія, син Станіслав – образ і вівтар Ігнатія Лойоли (засновника ордену єзуїтів), а брат Казимир – вівтар святого Франциска Боргезе. Всі ці вівтарні скульптури були виконані з дерева тірольським майстром Йозефом Шаффлом.\nУ підземеллях костьолу хоронили отців-єзуїтів, але незабаром до них приєдналися інші «гості». У 1730 році до Станиславова приїхав брат дружини власника – львівський каштелян Казимир Ліщинський. Тут він важко захворів і раптово помер. Урочистий похорон відбувся 26 січня 1731 року у костьолі. На церемонії була присутня його сестра Вікторія, яка тихо, майже про себе, сказала «і мене тут поховайте». Почувши це, її син Станіслав почав протестувати: «Мамо, ви ще досить молода і здорова». Та наполягла: «Під благословенням материнським прошу тебе, нехай і я, під моїм святим Косткой, покладена тут буду після смерті».\nВідроджений храм отримав назву Костьолу Непорочного Зачаття Пресвятої Діви Марії і Святого Алоіза Гонзаги. У 1764 році власниця міста Катерина Коссаковська подарувала 4000 злотих на новий вівтар святого Франциска Ксаверія. Але єзуїтам цей образ не сподобався, і вони попросили не копіювати старі, а краще зробити вівтар нового патрона костьолу – Алоіза Гонзаги.\nТого ж року під мури Станиславова в чергове підходять росіяни. Вони піддали місто артобстрілу, внаслідок чого завалилась одна костьольна вежа, яку відновили лише через дев’ять років.\nУ 1783 році сюди переносять великий орган із тринітарського костелу, а старий віддають кудись у провінцію. Австрійська влада не надто переймалась релігійними питаннями, а тому декілька разів конфісковувала цінні храмові речі – перш за все, срібло і золото. Та й доглядали за костьолом – не дуже. Через це скоро у склепіннях та стінах знову з’явились тріщини, 1828 року храм закрили, перетворивши його на військовий склад. Така ситуація тривала до 1835-го, коли стараннями губернатора Галичини князя Фердинанда д’Есте розпочався капремонт. За три роки костьол був повністю відреставрований і заново побілений.\nУ 1838 році почали правити служби, на яких переважала гімназіальна молодь і студенти. Від 1839 року до костьолу почали пускати греко-католицьку громаду міста для відправи власних богослужінь. А 21 жовтня 1849 року в історії храму починається нова ера – цісарським розпорядженням він остаточно переходить до греко-католицької громади. Нові господарі змінили назву і тепер споруда називалась як Церква Воскресіння Господнього. У 1864 році до церкви внесли Царські ворота.\nУ 1886 році в підземеллях церкви знайшли чорний саркофаг Вікторії Потоцької. Одна з її численних нащадків – Катерина власним коштом відремонтувала саркофаг, і 13 травня 1886 року відбулось урочисте перепоховання у католицькому костелі. Цей багато прикрашений саркофаг можна і сьогодні побачити у крипті Художнього музею.


У житловому будинку вирує привид (ВІДЕО)\nПід час зйомок екстрасенси та знімальна група проекту «Слідство ведуть екстрасенси» часто стикаються з проявом чогось містичного та незрозумілого. Так в одному з розслідувань, яке телеглядачі побачать вже у четвер, 4 серпня, ясновидицю Жанну Шулакову ледь не прибило величезною балкою.\n«Сталося це в будинку, який купила родина – мама та троє дочок. З ними стали відбуватися дивні речі, але останньою краплею перед зверненням до екстрасенсів стало те, що сталося з мамою», – розповіла керівник «Слідство ведуть екстрасенси» Вікторія Мухіна.\nНа жінку щось напало і її навіть довелося госпіталізувати – їли врятували! У ту ніч дочки так і не наважилися увійти в будинок – так як там все вирувало, ночували на порозі.\n«Коли приїхали екстрасенси, вони теж зазнали нападу потойбічної сили. Але фінал цього розслідування виявився дуже несподіваним. Глядачі будуть шоковані», – продовжила Вікторія.\nЩо ж сталося з ясновидицею? Чому в звичайному житловому будинку вирує привид? І що такого зробила господиня будинку, щоб привести Жанну Шулакову в лють?\nVideo: У житловому будинку вирує привид (ВІДЕО)