ПРАВА БІЖЕНЦІВ ТА МІГРАНТІВ\nБлагодійна акція в Центрі перебування мігрантів «Розсудів»\n29 травня 2009 року представники Чернігівського громадського комітету захисту прав людини, спільно з помічником Міністра внутрішніх справ в Чернігівькій області Аллою Лепехою, передали комплект санітарно-гігієнічних наборів, миючі засоби, одяг, взуття в Пункт тимчасового перебування іноземців «Розсудів» при УМВС України в Чернігівській області. Ця акція є одним з етапів діяльності Чернігівського громадського комітету захисту прав людини, метою якої є забезпечення захисту та дотримання прав людини у пункті тимчасового перебування незаконних мігрантів у с. Розсудів Ріпкинського району Чернігівської області через забезпечення фундаментальних потреб утримуваних мігрантів, сприяння гуманному поводженню з незаконними мігрантами, біженцями та шукачами притулку, а також інша правозахисна та моніторингова діяльність. Ця благодійна акція є першим подібним заходом в рамках проекту, що планується й надалі.\nПРАВОЗАХИСТ В ЄВРОПЕЙСЬКОМУ СУСПІЛЬСТВІ\nЗахист своїх прав та інтересів в європейському суспільстві та Україні: рівні чи різні можливості?\nДоступ до правосуддя для жертв порушень прав людини в Чернігівській області\nЧернігівський громадський комітет захисту прав людини реалізує проект «Забезпечення доступу до правосуддя для жертв порушень прав людини в Чернігівській області».\nМетою проекту є сприяння доступу до правосуддя, а також попередження та усунення порушень прав людини на території Чернігівської області через надання правозахисної допомоги мешканцям регіону, а також мігрантам у пункті тимчасового перебування іноземців «Розсудів».\nТака діяльність дозволяє зразу вирішувати два питання: по-перше, громадянам, які вважають, що їхні права порушуються, надається допомога по відновленню цих прав, а по-друге, відбувається постійний моніторинг порушень прав людини та створення умов для поновлення цих прав.\nУкраїнські судді значно незалежні, ніж їх чеські колеги\n«Хоча українська судова система більш незалежна від виконавчої влади у порівнянням з правосуддям Чехії, нам є чому навчитися, особливо у питаннях довіри громадян до суду» - зазначила голова Судової Асоціації України «Фундація сприяння правосуддю» Катерина Тарасова після ознайомлення делегації українських суддів з судової системою Чеської Республіки під час візиту з 3 по 7 травня 2009 року організованого Чернігівським громадським комітетом захисту прав людини, Лігою прав людини (Чехія) та Чеською спілкою суддів.\nПравова допомога в Пункті тимчасового перебування іноземців "Розсудів"\nЗ липня 2008 року в с.Розсудів на Чернігівщині працює Пункт тимчасового перебування іноземців, які незаконно перебувають в Україні. З самого початку роботи пункту Чернігівський громадський комітет захисту прав людини надає консультаційну допомогу іноземцям, що утримуються. Для цього МВС надано окрему кімнату для роботи юристів. Правова допомога надається з питань надання статусу біженця в Україні, процедури добровільного повернення до країни походження та інших питань.\nНа сьогодні, загалом в пункті утримуються 101 іноземець, з них 1 жінка – громадянка Камеруну, що є на 8 місяці вагітності. Більшість з іноземців є вихідцями з Пакистану, Індії, Афганістану, Китаю та Бангладеш. Хоча є й представники країн колишнього СРСР – Вірменії, Грузії, Узбекистану, Росії. Загалом в Пункті вже перебували вихідці майже півтисячі осіб з 28 країн світу. З цього числа було тільки 6 жінок.


Готелі у м. Gelemiş - Search on KAYAK\nПорівняйте ціни на готелі Gelemiş на сотнях сайтів відразу\nКоли краще бронювати готель в Gelemiş\nПоради, як знайти ідеальний готель в Gelemiş за найкращою ціною\nЯкщо вас цікавить недороге житло в Gelemiş, поїздку варто планувати на "низький" сезон. Найвигідніші місяці, коли ціни на готелі в Gelemiş знижуються до мінімуму, — це липень і травень.\nВартість готельного номера в Gelemiş залежить від різних факторів, але якщо вас цікавить найбюджетніший день тижня, то зазвичай це неділя. п'ятниця – це, навпаки, найдорожчий день.\nПоширені запитання про бронювання готелю в Gelemiş\nЧи безпечно зупинятися в готелях за напрямком Gelemiş під час пандемії коронавірусу (COVID-19)?\nЗагалом готелі не вважаються місцем підвищеного ризику за умови, що їхній персонал уживає належних санітарних заходів для профілактики коронавірусу (COVID-19). Тим не менше, ми рекомендуємо вам уточнити інформацію про такі заходи у готелях за напрямком Gelemiş в органах місцевої влади.\nЯк знайти готель у центрі міста Gelemiş?\nПісля того, як ви здійсните пошук готелів на KAYAK, ви можете уточнити свої вподобання щодо району і вибрати, наприклад, лише центральну частину міста Gelemiş. Ви також можете задати запит на карті, щоб звузити область пошуку до центру міста Gelemiş.\nДе зупинитися в Gelemiş?\nНаша карта покаже точне місце розташування кожного готелю та допоможе вам вибрати чудовий номер в Gelemiş.\nНайкращі готелі Gelemiş\n₴0 – ₴677₴677 – ₴1 353₴1 353 – ₴2 029₴2 029 – ₴2 706від ₴2 706 за ніч\nГотелі Gelemiş, які рекомендують найчастіше\nMedusa Bar & Camping - Gelemiş - Будівля\nPatara Delfin Hotel - Gelemiş - Басейн\nHotel Sema - Gelemiş - Спальня\nSulo Pansiyon - Gelemiş - Їдальня\nRose Hotel B&b - Gelemiş - Будівля\nPatara Woody Hostel & Camping - Gelemiş - Патіо\nSt. Nicholas Pension - Gelemiş - Спальня\nTeacher Pension & Apart - Gelemiş - Пляж\nXanthos Boutique Hotel Patara - Gelemiş - Басейн\nAkay Hotel - Gelemiş - Ресторан\nBeyoglu Pansiyon Apart - Gelemiş - Балкон\nJet Pension - Gelemiş - Будівля\nDardanos Hotel - Gelemiş - Спальня\nGolden Lighthouse Hotel - Gelemiş - Басейн\nHotel Pataros - Gelemiş - Вітальня\nFlower Pension Hotel - Gelemiş - Будівля\nZeybek 1 - Gelemiş - Басейн\nPatara Sun Club - Gelemiş - Басейн\nUgurkan Otel - Gelemiş - Будівля\nGelemiş — готелі\nGelemiş – пропозиції від готелів. Пошук готельних номерів у м. Gelemiş. Знаходьте дешеві готелі міста Gelemiş. KAYAK здійснює пошук на сотнях туристичних сайтів, щоб допомогти вам знайти бюджетні готелі і вигідно забронювати зручний номер.


ТЕОРЕТИЧНІ ОСНОВИ ДОСЛІДЖЕННЯ ТУРИСТИЧНО-РЕКРЕАЦІЙНОГО ПОТЕНЦІАЛУ\nТЕОРЕТИЧНІ ОСНОВИ ДОСЛІДЖЕННЯ ТУРИСТИЧНО-РЕКРЕАЦІЙНОГО ПОТЕНЦІАЛУ\nПоняття туристично-рекреаційний потенціал\nТуристичний потенціал території — ємне, багатоаспектне поняття, що охоплює сукупність природних, етнокультурних та соціально-історичних ресурсів, а також наявної господарської і комунікаційної інфраструктури території, що служать чи можуть служити передумовами розвитку певних видів туризму.\nРекреація — це різноманітний вид людської діяльності у вільний час, спрямований на відновлення сил й задоволення широкого кола особистих і соціальних потреб. Останні включають розвиток фізичних і духовних сил людини, навичок спілкування між людьми, підвищення соціально-трудового та культурного потенціалу суспільства, а також формування нових рис та якостей особистості, у т.ч. культури міжособистісних і міжнаціональних контактів, навичок сприйняття природних і культурних цінностей. \nРекреацію можна сприймати і як заплановану бездіяльність, яка здійснюється за чиїмось бажанням. У глибшому сенсі вона розглядається у звязку з емоційним досвідом та натхненням, що зявляється як наслідок рекреаційної дії. Рекреаційна діяльність повязана з використанням ландшафтів і значних територій. І у цьому сенсі вона конкурує із сільським та лісовим господарством, рибальством, промисловістю, гірничою справою та іншими видами суспільної виробничої діяльності, де використовуються природні ресурси. \nРозрізняють три форми використання часу, відведеного на рекреацію туризм, лікування-оздоровлення та відпочинок.\nСаме туризм у сучасному світі сприймається як головна форма рекреаційної діяльності, перетворившись на потужну самостійну галузь нематеріального виробництва, яка задовольняє рекреаційні потреби. Тому, рекреація та туризм можна вважати близькими за своїми властивостями та можна їх співвідносити, бо рекреація і туризм — використовуються як поняття про дію, спосіб організації вільного від роботи часу.\nПоняття «рекреаційні ресурси» є набагато ширшим від поняття «туристичні ресурси», оскільки включає в себе компоненти природи, соціально-економічні принципи і культурні цінності, які задовольняють туристичні потреби споживачів. [2, ст. 48]\nЗагальний обсяг рекреаційних ресурсів не може бути визначений повністю якісно або кількісно. Для оцінки рекреаційних ресурсів треба враховувати географічне положення, особливості клімату і ландшафтів. До основних видів рекреаційних ресурсів належать: узбережжя теплих морів; береги річок, озер і водосховищ; лісові та лучні масиви; передгір'я та гірські країни; міста — столичні та історичні центри; міста-курорти або курортні місцевості; релігійно-культові комплекси та окремі споруди, розташовані поза межами населених пунктів; давні міста, фортифікаційні споруди (печерні міста, фортеці тощо), каменярні.\nНа характер використання рекреаційних ресурсів надзвичайно сильно впливає екологічний стан території — чистота або забруднення вод, повітря, ґрунтів, порядок чи безладдя в соціально-політичному житті суспільства, економіці країни. \nМетоди оцінки туристично-рекреаційного потенціалу\nВизначення складових елементів туристично-рекреаційного потенціалу з точки зору економіки та дослідження його властивостей як системи є надзвичайно актуальним тому що дозволить: по-перше, більш повно виявити елементи, що входять до складу сукупного туристично-рекреаційного потенціалу регіону; по- друге, більш точно розрахувати його величину; по-третє, дослідити можливості інтеграції елементів, що входять до складу туристично-рекреаційного потенціалу регіону.\nВивчення рекреації й туризму здійснюється за допомогою різних підходів і методів, при виборі яких серед спеціалістів не має одностайності. Як правило, вивчення туристично-рекреаційної діяльності ґрунтується на застосуванні таких підходів: системний, регіонально-цілісний, соціоекономічний та історико-логічний .\nДля проведення оцінки туристично-рекреаційного потенціалу території необхідно визначити перелік показників, що характеризують компоненти потенціалу, за якими може здійснюватись оцінка. Обрана система окремих показників повинна вирішувати завдання, пов’язані з підвищенням ефективності використання туристично-рекреаційного потенціалу, плануванням подальшого розвитку сфери туризму й рекреації, прийняттям управлінських рішень щодо доцільності подальшого використання території з туристично-рекреаційною метою. Проведений аналіз компонентної структури туристично-рекреаційного потенціалу дає можливість стверджувати, що на сучасному етапі розвитку суспільства більш складними стають питання, пов’язані з управлінням сферою туризму та рекреації й з ефективним використанням туристично-рекреаційних потенціалів регіонів держави. Це пов’язано, по-перше, з існуванням значних міжрегіональних відмінностей, по-друге, з суб’єктивністю в управління туристично-рекреаційної сферою . С’єктивний фактор в управлінні призводить до виникнення проблем, вирішення яких вимагає професійного творчого підходу. Тому, управління регіональним розвитком туризму та рекреації, в тому числі й туристично-рекреаційним потенціалом, повинно здійснюватись як синтез двох складових: розвитку науково-практичної діяльності у сфері туризму й удосконалення методів та підходів в управлінні .\nОСНОВНІ ТУРИСТИЧНІ ЦЕНТРИ ЯПОНІЇ


Депутати хочуть скоротити робочий тиждень вінничан на дві години - 0432.ua\nДепутати хочуть скоротити робочий тиждень вінничан на дві години\nНовий законопроект зареєстрований в Верховній раді, депутатами партії "Батьківщини", передбачає скорочення робочого дня до 38 годин на тиждень.\nЯк повідомляють "Коментарі", законопроект зареєстрували депутати Андрій Павловський та Олександр Турчинов. Павловський прокоментував це так, що українці мають працювати так само як і європейці. А у Європі робочий тиждень становить 36-38 годин. Також він додав, що новий законопроект - це відповідь опозиції на ініціативи олігархів, які вже давно хочуть, щоб робочий тиждень українців збільшився з 40 до 48 годин. Павловський пояснив, що на сьогодні людям стає важче діставатись до роботи. Працівники їдуть на роботу в переповненому громадському транспорті, на дорогах пробки. Тож, як зазначив депутат, потрібно врахувати потребу людей у відпочинку.


▪ Богдан Буткевич 26 липня, 2011\nПро таких кажуть: трохи не з цього світу, їм дано бачити те, що сховане від очей звичайної людини. А ще цих особистостей називають вічно молодими. Найвідоміший український рок-піаніст, музикант екстракласу, який встиг попрацювати майже з усіма успішними гуртами та виконавцями України й Росії («Океан Ельзи», Зємфіра, «Бумбокс», Esthetic Education тощо) – все це Дмитро Шуров, фронтмен і лідер нарешті власного гурту «Pianoбой».\nЯ ніколи не мав іншого вибору, окрім як стати музикантом. Почав займатися музикою з чотирьох років. Мій тато – поет, що грає на кількох музичних інструментах. Ми жили в готельці, проте в крихітній кімнатці збиралося безліч народу. Я, щоправда, найчастіше ховався за дверима, бо був сором’язливою дитиною. А потім мене віддали вчитися до піаністки на прізвище Зельцер. Вона позаймалася зі мною три місяці й емігрувала до Ізраїлю. Проте встигла «зачепити» своїм прекрасним викладанням. Скажімо, тривалість нот вона пояснювала на прикладі яблука: розрізала його на половинки, чверті, вісімки тощо. Я навіть ніколи не думав ні про що інше, окрім музики.\nНещодавно замислився про професію пілота. Просто дуже люблю літати. Саме зараз збираюся піти на курси. Про власний літак не мрію – все одно в нас польоти над містами заборонені для приватників. До речі, від однієї думки про стрибок із парашутом у мене все всередині згортається. Цікаво було б ще побути капітаном далекого плавання.\nУ музичній школі мені було нудно, тому її швидко кинув. Коли я до неї пішов, моїми богами в музиці були люди, яких не містила шкільна програма: Елтон Джон, Стіві Вандер тощо. Я чесно сказав батькам, що мені не в кайф, а вони, хоч як дивно, відповіли: гаразд. І купили перші в моєму житті клавіші – маленьку «самограйку», в якої навіть не було внутрішньої пам’яті. Це означало, що, зробивши якесь аранжування, його треба записувати на папері, бо, тільки-но ти виймав цей синтезатор із розетки, всі звуки та мелодії «вилітали». Тобто, коли я працював на цьому апараті, доводилося все робити за раз: придумувати гармонію, записувати на касету. Я почав займатися цим в 11 років. Досить швидко з’явилася гарна клієнтура – переважно місцеві (вінницькі. – Ред.) співаки. Вершина моєї тодішньої кар’єри – 30-хвилинний музичний супровід для українського народного танцювального колективу. Зараз мені страшно уявити, яким чином за один день я все встиг. Тоді ж не було ніяких вирівнювачів звуку та інших зручних технічних «прибамбасів», кожен удар барабанів доводилося прописувати власними руками.\nЯ навчався в Київському лінгвістичному університеті, який часто називають справжнім музичним закладом. На факультеті практичної психології, до речі. Це ідеальне місце для музикантів, там панувала невимушена атмосфера. Я здобував освіту разом із Кашею Сальцовою (фронтвумен «Крихітки». – Ред.), Артуром Даніеляном (гурт «Фактично Самі». – Ред.), хлопцями з колективу «Щастя». Тож виш справді був рок-н-рольним. Коли я всерйоз задумався про те, щоб поїхати вчитися до Америки й стати джазменом, на мене вийшов Юра (Хусточка, тодішній басист «Океану Ельзи», що запросив Шурова до складу гурту. – Ред.). А тепер у «Pianoбой» я і жнець, і на дуді гравець, як кажуть, тобто доводиться займатися продюсингом, та й узагалі всім, що пов’язано з виробництвом музики як продукту, її просуванням і продажем.\nОчі музиканта завжди мають палати. Коли вони тьмяніють, його цінність як професіонала різко падає. Якщо в тебе є талант і ти вмієш працювати, то завжди знайдеш собі місце.\nЄ дві речі, що можуть завадити розвитку артиста. По-перше, його комплекси. Наприклад, дуже багато моїх друзів-музикантів не поважають і не розуміють простих речей. Не усвідомлюють, що просте написати значно важче за складне. Особисто в мене пішли роки на осягнення цього. Зате тепер альбом Джона Леннона «Imagine», простий як три копійки, для мене є найкращим прикладом музичної душевності та виразності. Якщо говорити конкретніше, то, приміром, більшість барабанщиків не розуміють, що простий ритм організує гурт, а не гурт підіграє барабанщикові, даючи йому можливість «ліпити» збивки, брейки тощо. При цьому ще й підморгувати першому ряду глядачів. По-друге, це незбіг особистості та часу. Буває так, що артист у своїй творчості випереджає загальні смаки на кілька років, і тому в нього нічого не виходить. Ця проблема загальна, не тільки українська, але від того не менш болюча.\nБудь-який концерт для мене – дуже важлива подія, до якої я завжди ретельно готуюся. Намагаюся, щоб усе було чітко відпрацьовано до автоматизму. Готовий запрошувати, наприклад, звукорежисера з іншої країни, щоб гарно прозвучати на конкретному виступі.\nМіж клавішниками та піаністами величезна різниця. Адже клавішник – це учасник якогось танцювального проекту, який придумує прикольну мелодію з трьох нот і крутить ручку звуку. А піаніст – людина, що як мінімум грає на живому інструменті чи на максимально наближеному до живого. Ще в часи «Моделі» (третій студійний альбом «Океану Ельзи», 2001 р. – Ред.) у мене відбувся перехід від клавішника до піаніста. І відтоді я завжди граю на живих інструментах ті самі піано-партії. Це важко, незручно, це жертви – возити з собою інструмент вагою 30 кг на всі концерти. Але воно того варте. Саме тому я піаніст. Усім своїм шляхом, своїми поневіряннями, мозолями на пальцях, які натираю, граючи глісандо, заслужив право називатися саме так.\nУкраїнські музиканти цікавіші за російських. Не знаю, чим це пояснити – ментальністю, характером, близькістю до Європи, але в Росії майже всі грають однаково. Немає і близько тієї креативності, що є в наших.\nБільшість із тих, з ким хотілося б зіграти, вже померли. Дуже вразила колись Омара Портуондо (кубинська співачка. – Ред.). Настільки, що з’явилась ідея «підсидіти» її клавішника, поїхавши з нею в тур спочатку як прибиральник. Повірте, всі великі люди починали свій шлях із прибиральника. До речі, коли я планував стати джазменом, то реально придивлявся, до кого б напроситися на цю поважну вакансію. Кортіло до Телоніуса Монка (видатний американський джазовий піаніст, один із засновників бібопу. – Ред.) у Мемфіс, але він на той час уже помер. В Україні ж, здається, з усіма на сьогодні цікавими музикантами вже попрацював. За останній час мене найбільше вразив Сергій Бабкін.\nУкраїнський музичний ринок витримує не більш як одного виконавця/гурту в одній ніші. І це величезна проблема, бо вона не дає розвиватися ні самому ринку, ні музикантам, ні слухачам. Наведу приклад Esthetic Education, який свого часу створив певну нішу англомовної української поп-рок-музики. Тепер, коли колектив у творчій відпустці, лакуну зайняв Gorchitza Live Project. І все, окрім них є цікаві виконавці, але знають тільки одних. Я сформулював би питання навіть трохи ширше: проблема не тільки в тому, що ніші в нас такі малі, а й у тому, що музиканти відразу ставлять собі за кінцеву мету в якусь із них потрапити. Замість того, щоб придумати щось своє цікаве та інакше. Сподіваюся, що «Pianoбой» зараз створює якраз нову нішу, коли songwriter (автор пісень. – Ред.) сам виконує свої пісні, граючи при цьому на інструменті. Можна сказати, намагаюся стати українським Елтоном Джоном. У музичному сенсі.\nУ Росії набагато більше музичних подій, тому українські музиканти туди так масово їдуть. Річ не в патріотизмі, а в наявності цих заходів. У РФ банально більше грошей і слухачів.\nКожен виконавець повинен пройти через фестивалі. Він мусить пограти під дощем, у нього мають кидати запальнички та пляшки. Мені, наприклад, узагалі колись парасолькою в голову влучили на одному з російських рок-фестивалів – просто Esthetic Education, де я тоді грав, поставили чомусь виступати перед гуртом «Алиса», фанати якого не надто чемні. Взагалі найчастіше такі ексцеси виникають саме через ось такі помилки організаторів у визначенні порядку виступу команд. Тобто список складають виходячи не з музичного стилю виконавців, а з часу їх приїзду/від’їзду.\nВважаю себе українським артистом. Українська мова набагато зручніша для творення текстів, мелодійніша та гармонійніша. Як і англійська, до речі. Взагалі написання пісні – це певною мірою екстремальний момент, коли все зайве відсіюється, а залишається лише сутнісне. Мене цікавлять наш час, наша територія. Бо я звідси, і тому можу надіслати якийсь сигнал, що буде зрозумілий тут. Скільки людей його вловлять, стільки й буде в мене слухачів.\nНа Захід у нас зараз зорієнтовані гурти з фактично танцювальною музикою, де мова тексту взагалі не особливо важлива. Вони працюють у першу чергу над звуком. Що стосується фолькових колективів, то в принципі це явища місцевої культури, які не надто цікаві за межами проживання свого народу. Навіть ураховуючи моду на world music.\nІнтернет дуже розмиває кордони. Якщо тобі сподобалася музика, то немає великого значення, звідки вона. Це в часи класичного «Океану Ельзи» були якісь спеціальні телевізійні стратегії розкручування пісень аж до того, що коли кліп під якусь пісню не встигали зробити одночасно з її презентацією, то все доводилося відкладати на рік. Зараз значно простіше: виклав запис в інтернеті, й наступного дня тобі вже телефонують із пропозиціями. Далі ти їдеш пропагувати свою музику. І заробляти, адже в наших умовах гроші реально платять тільки за концерти.\nУ кліпі обов’язково має бути концепція. Я принципово не розумію відео, про які неможливо розповісти однією фразою: цей кліп такий-то. На жаль, більшість українських виконавців натомість знімають набір блимаючих картинок. Для мене прикладом класного кліпу є робота «Бумбоксу» на пісню «Поліна». Сподіваюся, наше нове відео «Відьма» саме таке.\nКорпоратив – хороша річ, якщо ти його контролюєш. У цьому питанні фінансовий аспект не має нічого визначати. Музикант повинен чітко розуміти, куди їде грати, для кого й для чого. Навіщо дозволяти запрошувати себе на якийсь День залізничника, коли в залі 50 пенсіонерів, які ніколи в житті не чули ні про тебе, ні твоєї музики. Такі варіанти мають відсікатися ще на рівні менеджера, якого в нас, як я вже казав, немає. Мабуть, тому ми рідко граємо на корпоративах, адже як тільки я відчуваю хоч якийсь підступ, то одразу відмовляюся.\nУ розвитку музичного проекту бізнес і музика мають іти поруч. А не протиставлятися одне одному, як це часто буває.\nХарківська і київська публіка зовсім різна. На Сході країни люди набагато менше думають про те, хто перед ними виступає, а більше слухають власне музику. Вони з перших нот починають «качатися», пливуть за музичною течією, розслабляються. Трохи складніше виступати в Донецьку. В столиці ж усе зовсім не так. Перші три пісні київські глядачі придивлятимуться, хто перед ними стоїть, у що він одягнений, який має вигляд. Тільки на четвертій-п’ятій композиції вони нарешті звертають увагу на музику і думають: нумо, чим ти нас сьогодні здивуєш? Подібна ситуація і в Москві, тільки ще довший період оцінювання. Але найдивовижніша аудиторія в Сибіру, де я дуже багато бував під час турів із Зємфірою. Там більшу частину року зима, усе вкрито снігом. І люди спочатку такі самі холодні: коли граєш, не відчуваєш жодного «фідбеку», незрозуміло, слухають тебе чи ні. Вони просто стоять – ніби по очах видно, що їм подобається, але жодних рухів. Ти мало не шкіру із себе здираєш, щоб їх розворушити, але марно. І ось концерт закінчується й починається якась вакханалія емоцій. Сибірські глядачі готові бігти кілометри за автобусом із музикантами, віддати тобі останню сорочку, носити на руках. Тобто для них є проблемним виявляти емоції одразу, але потім вони просто вибухають.\nЗа останні роки зросла якість української публіки на концертах, проте зменшилася її кількість. Пам’ятаю період у житті «ОЕ», коли зали були заповнені вщент завжди, на виступах панувала абсолютно безумна атмосфера. Проте люди не чули музики – їм радше подобалося те, що в нас нарешті концерти. Це було як «сире м’ясо» – на вигляд красиве, а на смак не зовсім. Тепер глядачів менше, зате вони розуміють власне музику набагато більше. Знаюча українська публіка – це щось неймовірне. І таку думку на сто відсотків підтримують західні музиканти, яких ми запрошували на фестиваль Moloko.\nНадто багато українців просто не мають матеріальної змоги ходити на концерти. Допоки люди в Україні здебільшого змушені думати, чи зможуть вони завтра купити собі їжі, музика в нас не буде дуже розвиватися. У всіх українських музикантів через цей фактор однакові проблеми. Так само доводиться по 300 разів обговорювати кожен стілець у технічному райдері, прораховувати кожну гривню у своїй та чужій кишенях.\nНаші люди звикли сидіти на лавці. От зранку виходжу з дому і стабільно бачу біля під’їзду 10–15 чоловіків віком від 15, коли я вже непогано заробляв, і до 60 років. Допоки наші люди із задумливим виглядом сидітимуть на лавках, в Україні буде так, як є тепер. Якщо вже так кортить нічого не робити, то їдьте до Індії, до якогось ашраму, де тебе годуватимуть за те, щоб ти промовляв мантри, які покращують ауру. Враховуючи нашу ментальність, боюся, в найближчому майбутньому велетенських змін очікувати марно.\nПолітика мене не цікавить. Натомість непокоїть екологічна тематика. Планую цим зайнятися активніше, як тільки знайду відповідні кошти. Адже влаштовувати якісь клубні концертики, як у нас прийнято, не збираюся, бо це маячня. А ось якщо в Україні з’являться електромобілі, то й собі неодмінно куплю і пропагуватиму їх. У політичний тур за будь-якого кандидата не поїду в жодному разі за жодні гроші.\nДмитро Шуров, музика


Конституція в дії! Процес створення територіальних громад пішов!\nЯк повідомляє Воля народу, 18 грудня у столиці, в “Українському домі” відбулися перші збори ініціативної групи громадян по створенню в Україні конституційним шляхом територіальних громад – власників національного багатства України. Ініціативна група запропонувала алгоритм створення територіальних громад в Україні із семи кроків:\nОзнайомитись з юридичним обґрунтуванням створення територіальної громади – власника НАЦІОНАЛЬНОГО БАГАТСТВА республіки Україна;\nУ разі сприйняття проблеми і шляху її вирішення, написати заяву на входження до складу ініціативної групи по створенню територіальної громади-власника району, де проживаєте, та по створенню великої територіальної громади держави унітарної республіки України.\nВивчити три основних правові документи:\nКонституцію України (статті 1-13, 140-143);\nЄвропейську хартію місцевого самоврядування (особливо - ст. 6);\nПоложення про загальні збори громадян за місцем проживання в Україні.\nОтримавши довіру 2-х громадян – свідків, зібрати в Інформаційний лист підписи не менше 10 громадян, які лише вам делегують повноваження. У разі обрання собі іншого представника, вони мають відкликати свою довіру, викресливши свій підпис власноруч.\nВзяти участь у організації та проведенні зборів за місцем проживання по створенню територіальної громади–власника, оформивши протокол та лист реєстрації учасників зборів.\nЗборами затвердити СТАТУТ територіальної громади про створення територіальної громади-власника.\nЗа протокольним рішенням загальних зборів громадських представників отримати печатку юридичної особи публічного права – територіальної громади відповідного села, району, міста і в подальшому Голові територіальної громади разом з радою району своїми розпорядчими Актами необхідно створити:\nКомітети виборців з дільничними комісіями по ОСН, функція яких - формування представницьких прав виборців;\nКомітети народних представників, функція яких – видача доручень на представницькі права виборців;\nКомітети народних засідателів і присяжних, функція яких – формувати представництво мешканців територіальної громади в судах;\nРахунковий комітет, який складається з бюджетної комісії та комітету народного контролю, функція якого – формувати бюджет, контролювати його ефективне використання та вести реєстрацію всіх видів юридичних осіб;\nНадзвичайні комітети, функція яких – контролювати виконання Конституції України на території територіальної громади всіма органами влади, розслідувати порушення та оголошувати вироки, які направляти для прийняття рішення до виконання до комітету виборців територіальних громад та Президента України;\nДруковані органи територіальних громад, які створюють органи влади народу відповідно до положень т. ст. 80, 81, 87, 90 Цивільного кодексу України для оприлюднення всіх рішень та реєстрів представницьких органів ТЕРИТОРІАЛЬНИХ ГРОМАД.\nКраїна почне своє існування під ретельним контролем власника і господаря – територіальної громади. Ми зможемо найняти собі з метою примноження національного багатства професійних менеджерів. Бізнес буде працювати на себе, сплачуючи податки в місцевий бюджет, з якого ми колективно визначатимемо відсоток поповнення держаної казни.\nКолективом створимо країну за зразком якісного господарювання найближчих західних сусідів: чехів та поляків. Революція до перемоги!\nТож негайно беремося за справи розповсюдження інформації, яка приведе до позитивного результату нашої Революції Гідності, що дасть можливість вивести країну з РУЇНИ.


Першокурсники Одеського інституту зустрілися з Наталією Дзюбенко-Мейс - Міжрегіональна Академія Управління персоналом\nПершокурсники Одеського інституту зустрілися з Наталією Дзюбенко-Мейс\n17 Вересня 2019 16:41\n12 вересня під гаслом «Тернистими стежками…» в Одеській національній науковій бібліотеці відбулася зустріч першокурсників Одеського інституту з Наталією Дзюбенко-Мейс — письменницею, публіцисткою, членкинею Національної спілки письменників України, лауреаткою Всеукраїнської літературної премії імені Олеся Гончара (2000), премії Пантелеймона Куліша (2019), авторкою численних досліджень із проблематики Голодомору й історії України, вдовою американського та українського дослідника Джеймса Ернеста Мейса (1952—2004).\nНа зустрічі також був Олекса Різників — поет, прозаїк, публіцист, мовознавець, громадський діяч, дисидент, в’язень сумління, член Національної спілки письменників України і лауреат багатьох літературних премій.\nЗігріта душевним теплом розповідь про знайомство, життя і розмови Наталії та її чоловіка не залишили байдужим нікого.\nУ четверту суботу листопада світ відзначатиме День пам’яті жертв Голодомору. Саме Джеймс у 2003 році запропонував ввести традицію запалювати в цей день свічку.\nСпогади Наталії Мейс — це неоціненний скарб, яким авторка залюбки ділилась із присутніми. Також гості мали унікальну можливість почути вірші письменниці в авторському виконанні. Її поезія сповнена милозвучності й трагізму, біблейними сюжетами, історичними фактами та оптимістичним поглядом у майбутнє. Крім цього, пані Наталія поділилася своїми задумами й зацікавила всіх своєю новою працею, яка стане ще одним унікальним дослідженням української історії.\nПершокурсники отримали читацькі квитки для подальшого відвідування закладу.


6 Грудня 2021, 08:10 | У світі\nЦя пригода запам'ятається їм надовго!\nАмериканець підкорив користувачів соцмереж, коли пішов в клуб разом з дочкою і її друзями. Батько був на одній хвилі з молоддю і поводився так, немов між ними немає різниці у віці, інформує Ukr.Media.\nЗа словами дівчини, вона не підозрювала, що її батько захоче приєднатися до компанії. Дочка не стала йому відмовляти і не пошкодувала. Опинившись у закладі, чоловік був на одній хвилі з молоддю: випивав разом з ними, знав тексти сучасних пісень і танцювальні рухи.\nПоки чоловік веселився, дочка знімала його на відео. Пізніше вона опублікувала ролик з батьком в TikTok, сказавши, що їх спільний похід в клуб був для неї знаковим. Кліп став вірусним, а глядачі позаздрили дівчині.\n"Він (батько) повівся легендарно", — написали коментатори.\nДонька Батьки Відео Нічний клуб


У головного фігуранта "справи перевертнів" знайшли особняк в Іспанії\nУ генерала МНС Володимира Ганєєва в ході розслідування виявлена нерухомість в Іспанії, повідомляє РІА "Новини". Ганєєв є основним фігурантом в справі про корупцію в правоохоронних органах, так званій "справі перевертнів в погонах". Ця інформація була обнародувана офіційним представником Головного управління власної безпеки МВС Росії.\nЗа його словами, особняк розташований в курортному місті Марбелья на узбережжі Середземного моря в 100 метрах від пляжу. З'ясовано, що під час спорудження вілли незаконно використовувалися автокраны, які знаходяться на балансі МВС Росії. Поряд з будинком знаходяться вілли знаменитих акторів Антоніо Бандераса і Шона Коннері, а також російського скульптора Зураба Церетелі.\nСпівробітник МВС відзначив, що розслідування корупційної справи продовжується, і всі обвинувачені знаходяться під вартою. Передбачається, що матеріали справи будуть передані в суд вже через декілька місяців.\nНагадаємо, що колишній начальник управління безпеки МНС генерал-лейтенант Ганєєв був заарештований 23 червня минулого року разом з шістьма співробітниками МКР. Їм інкримінується, зокрема, участь в злочинному співтоваристві, здирництво, перевищення посадових повноважень, незаконне затримання. Генерала Ганєєва слідство вважає організатором злочинної групи. Заарештовані своєї провини не визнають.\nБред Піт розлучається з сімейним гніздечком Хуліо Іглесіас дебютував на узбережжі Валенсії як великий забудовник Стівену Сігалу погрожують розправою за безлад на орендованій віллі\tАмериканські журнали пропонують до Різдва собак за 100 тисяч доларів і "Хаммер" з ванною Бред Піт розлучається з сімейним гніздечком


Каталог збуджуючих засобів >>> Корисно для вас\nКаталог збуджуючих засобів\nЯкщо ви хочете урізноманітнити інтимне життя і додати в неї яскравих фарб, тоді збуджуючі засоби – це те, що вам потрібно. Такі препарати ефективно справляються з більшістю проблем, які нерідко виникають як у чоловіків, так і у жінок:\nЗасоби для збудження сприяють швидкому відновленню сил і чоловічих сексуальних можливостей.\nТакі препарати підсилюють статевий потяг і сексуальну активність у жінок. З їх застосуванням оргазм стає набагато більш інтенсивним і яскравим.\nДо складу препаратів для збудження входить безліч вітамінів, поживних речовин і незамінних для організму мікроелементів, які дозволяють значно поліпшити обмінні процеси.\nЧому варто купити збуджуючі препарати у нас?\nУ нас є пропозиції як для чоловіків, так і для жінок\nУ нашому онлайн-магазині представлені різні збуджуючі засоби: «Віагра», «Левітра», «Сіаліс» і ін. При цьому ви можете вибрати зручну для себе форму застосування: у нас є засоби в таблетках, а також спеціалізовані гелі. Зорієнтуватися в наявному асортименті вам допоможуть консультанти.\nЯкість не викличе сумніву\nВи можете бути повністю впевнені в автентичності та якості нашої продукції. Всі засоби ми поставляємо від виробників без посередників, кожен препарат сертифікований.\nПостійно пропонуємо бонуси і знижки\nПо-перше, ми даруємо знижки до 20% постійним клієнтам.\nПо-друге, ви можете взяти участь в наших акціях. Наприклад, зараз діє спеціальна пропозиція: в разі внесення передоплати в повному обсязі вартість вашого замовлення знизиться на 15%.\nВам потрібна професійна консультація? Задати всі виниклі питання ви можете, зателефонувавши нам по телефону +7 (925) 222-03-44 або звернувшись за допомогою веб-форми для зворотного зв’язку.\nЗбуджуючий засіб для чоловіківкупити збуджуючі засоби препарати Левітра Сіаліс віагра


[16:50 07 декабря 2017 года ] [ Тиждень, 7 грудня 2017 ]\nДестабілізація в Україні дуже потрібна Кремлю, і важко не вловити істеричного задоволення в словах Пєскова: “Ми з цікавістю спостерігаємо” і “Звичайно ж, це головний біль України, тут, напевно, такого й ворогу не побажаєш…” Звісно, у ній зацікавлені різні особисті вороги Петра Олексійовича та влади, яку він уособлює. І ті, що ховаються за кодовим ім’ям “Курченко”, який нібито роздає гроші, бо йому щонайменше треба підтвердити якось свою корисність нинішнім господарям, і ті, що мешкають над Женевським озером чи Темзою, і ті, що ходять в кумах різних президентів, сусідського чи свого колишнього. Зацікавлені погойдати човник, і хто не помістився у владі, але дуже хотів би туди влізти, і хто на масовках заробляє на хліб насушний, і просто любителі смаленого.\nЗвісно, у всіх них різні інтереси. Глобальні гравці зацікавлені в капіталізації протестів і взятті їх під свій контроль для можливості подальшого моделювання під себе. Очевидно, що не зі спортивного інтересу. Кожен інвестор найперше дбатиме про повернення інвестицій. Вулиця — це дуже вагомий аргумент у діалогах із владою. Олігархи дещо втратили в сенсі доступу до державних активів і бюджетних потоків. Натякнути про свою могутність і здатність впливати на політику в режимі прямої дії доволі дієвий інструмент. Прикладів не бракує: так звані профспілкові шахтарські протести навесні 2015-го були відвертим шантажем із боку Ріната Ахметова. Але цю “красу гри” розгадати було неважко. Комбінації навколо протестів, очолюваних Саакашвілі, значно складніші, і бенефіціарів у цього процесу значно більше. Однак тепер, схоже, замовникам протестної “картинки” доведеться добряче перегрупувати свої сили.\nЗавдяки запропонованій схемі, у яку вдалося вплутати потрібних пройдисвітів-утікачів, можна зреалізувати й плани (вже частково озвучені) з їх нейтралізації, позбавлення бізнесу в Україні та конфіскації награбованого. Тут Саакашвілі міг виявитися лише зручною підставною качкою, яку, за висловом одного нардепа, лише “розвели як дебіла”. Чи то через його власну безпринципність у кого брати гроші, чи завдяки неперебірливості його штабістів. У будь-якому разі за вдалого проведення операції все могло б спрацювати. Але її явно провалили. Спочатку чекали, поки герой прокинеться, потім півтори години вовтузилися, дозволили покрасуватися на даху, зібрати групу підтримки, ну а на завершення взагалі загнали машину із затриманим у пастку, хоча був розчищений від протестуючих шлях відходу. Тим, від кого залежало успішне проведення операції, явно не хотілося зайвий раз перепрацьовувати й бруднитися. І, можливо, усе було свідомо зроблено саме так.\nЧас проведення операції “знешкодити Саакашвілі” обрано навряд чи випадково. Опоненти заговорили про імпічмент президента. Втім, цього Петро Олексійович навряд чи боїться. Міхо радше грає на розпуск парламенту, ніж на повалення президента. Не варто забувати й полум’я протистояння між прокуратурою, НАБУ та СБУ, спірний закон про реінтеграцію Донбасу, бюджет — усі ці інфоприводи при Міхозаграві залишилися в тіні.\n“Президент над ситуацією” — таке озвучила представниця Петра Порошенка в парламенті, дружина генпрокурора, Ірина Геращенко. Втім, без коментарів очільника держави не обійшлося: він подякував правоохоронцям за службу й назвав Саакашвілі “гоп-компанією, профінансованою з Москви”. Цим президент, мабуть, хотів би поставити крапку в тій не надто красивій історії. Однак це в кращому разі кома.\n“Міхомайдан” і його викриття є лише початком, на жаль, чогось дуже грандіозного та неприємного. Таких витівок ще буде й буде, і на Саакашвілі не закінчиться. Найстрашніше, що відмотати події назад уже неможливо. Лавина божевілля лише наростатиме, і вся вона просякнута такою дозою брехні, яку перетравити не зможе жоден здоровий організм. Що ближче вибори 2019-го (спочатку президентські, а потім і парламентські), то більше ставатиме охочих “розкачати”, то багатшими будуть пропозиції від тих, хто готовий забезпечити необхідну замовникові картинку, і видовищність цих вистав не поступатиметься гонитві на даху, свідком якої (навряд чи випадково) стала вся країна.\n[2017-12-08 11:29:06] [ Аноним с адреса 46.101.177.* ]\nНа себя, дерьмо, посмотри, прежде чем тявкать на отважного грузина. Свои то - все засранцы трусливые - им на голову наложи дерьма - будут говорить: сладко.


Глинобитний будинок, робоча грубка. На ділянці літня кухня з білої цегли з пічкою. Гараж з ямою, біла цегла. Гарне місце, поруч озеро. Можливість поряд придбати ще 8 соток земельної ділянки. (131378)\nПродаж, будинок, ID: 7625\n9.5 соток, 50.0м2\n7.0 соток, 170.0м2\n12.0 соток, 70.0м2


Нацбанк покарав 11 кредитних спілок » ANTIRAID\nЗа даними НБУ, комітет з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінпослуг ухвалив такі рішення 11 червня.\nСанкції застосовано до таких кредитних спілок:\nКС «Чернівці», КС «Самопоміч», КС «Кредитно-депозитний центр Професіонал», КС «Лагвіс», «Закарпатська ощадна КС», КС «АВС Кредит», КС «ЮК Демос», КС «Землевласник», КС «Перший діалог» та КС «Єврокредит».\nЗазначені кредитні спілки не подали до НБУ звітні дані за перший квартал 2021 року. Порушення щодо неподання звітних даних допущене ними вдруге впродовж календарного року.\nЩе одна КС «Західна», до якої застосовано санкції, подала до Нацбанку не всю звітність за I квартал 2021 року, зокрема не подала звітні дані про розрахунок необхідної суми резерву забезпечення покриття втрат від неповернених позичок кредитної спілки.\nКС «Західна» вперше впродовж календарного року допустила порушення щодо неподання звітних даних.\nУсі зазначені КС зобов’язані до 30 червня 2021 року усунути порушення та подати Нацбанку звітність.\nЩе 9 квітня НБУ тимчасово зупинив всі чинні ліцензії 8 із цих 10 кредитних спілок і зобов’язав їх у строк до 20 травня усунути порушення, що стали причиною для заходу впливу.\nКредитні спілки «Перший діалог» та «Єврокредит» вже мали на той момент зупинені ліцензії та вимогу вжити заходів для усунення порушень та їхніх причин до 20 травня 2021 року.\nТеги: кредитные организации, НБУ\nОбсяги кредитів під «5-7-9%» перевищили 47,5 млрд... Верховний Суд: З Україною чи без?


10 березня на площі Ринок у Львові усі охочі зможуть спільно виконати Державний гімн України - В городе\nПриєднуйся: 10 березня на Площі Ринок – спільне виконання Державного гімну України\nНовости Львова - Общество. 9 марта 2015, 19:23\nГимн активист общественные организации гражданское общество\n10 березня о 13:00 на площі Ринок у Львові всі охочі зможуть спільно виконати Державний гімн України.\nЯк повідомляє прес-служба Львівської міськради, таким чином у Львові відзначать 150 річницю від дня першого публічного виконання Державного гімну та 200-річчя від дня народження автора музики Гімну України Михайла Вербицького.\n"Ми єдині у своїй любові до рідної держави"\n- Державний гімн України є органічною частиною історії, душею української нації та символом боротьби за незалежність нашого народу. Не випадково авторство гімну приписували Тарасові Шевченку, бо в його словах ми досі відчуваємо жертовну енергію та славну потугу нашого минулого. Запрошуємо усіх небайдужих до спільного виконання гімну перед Ратушею, щоб разом показати, що ми єдині у своїй любові до рідної держави, – наголошує в.о. начальника управління внутрішньої політики ЛМР Євген Бойко.\nУчасники спільного виконання – молодь Львова, громадські активісти\nУчасть у заході візьмуть учнівська й студентська молодь міста, спільно з громадськими організаціями та об’єднаннями.\n"Гімн України – це символ нескореності та самобутності нашого народу. Усі, хто хотів бачити Україну під своєю владою, забороняли гімн, знищували його друковані версії, нещадно карали та переслідували його виконавців. Тепер ми маємо можливість вільно його виконувати, тож повинні це цінувати. Сьогодні цей славень єднає нас, і з ним ми завжди йдемо до перемоги", – переконаний керівник міського осередку "Об’єднання "Самопоміч" Андрій Шевців.\nНагадаємо, історія створення українського гімну бере початок з осені 1862 року, коли етнограф, фольклорист та поет Павло Чубинський написав вірш "Ще не вмерла Україна", який поклав на музику отець Михайло (Вербицький). Публічне виконання пісні відбулося 10 березня 1865 року в Перемишлі під час першого в Західній Україні шевченківського концерту.\n6 березня: яке сьогодні свято та у кого іменини


- так називали вчительку української мови і літератури міської середньої школи №1, свого керівника, Снятовську Ярославу Григорівну, її вихованці.\nВона народилася 1 квітня 1933 року в селі Острівець Теребовлянського району на Тернопіллі. Батьки, Михалків Григорій і Ольга, займались землеробством. Достатки в сім’ї були досить скромними. Початкову освіту Ярослава здобула в рідному селі, а з 5 по 10 клас навчалась у Теребовлянській середній школі. Як пригадувала пізніше, то були нелегкі роки. Приходилося щодня пішки іти по чотири кілометри до Теребовлі, а потім назад стільки ж. І так – протягом шести років навчання. До школи ходили гуртом, бо дорога пролягала через ліс, а восени і зимою доводилося виходити зарання.\nПісля закінчення середньої школи в 1951 році дівчина поступила на філологічний факультет Чернівецького університету. На вибір Ярославою професії в якійсь мірі вплинула її вчителька мови і літератури Лесик Лідія Іванівна. Навчалися студенти філологічного факультету в найкращому корпусі університету, так званій резиденції буковинських митрополитів, де раніше студіювали теологи. Поряд знаходився історичний музей Ю.Федьковича, студентам часто організовували екскурсії по Буковині, побували вони в музеях О.Кобилянської, М.Черемшини, Ф.Стефаника.\nСтудентське життя було скромним, але цікавим. Ярослава жила тільки на стипендію, яку одержувала протягом п’яти років навчання. Додому їздила рідко: на жовтневі та травневі свята, на канікули, зимові та літні.. Надзвичайно швидко промайнули студентські роки. І ось у червні 1956 року одержала Ярослава Григорівна направлення в Червоноармійську середню школу, а з 15 серпня розпочала свою педагогічну діяльність.\nНавчала учнів грамоти, знайомила з кращими зразками творів українських письменників, прищеплювала любов до рідного слова, вселяла в дитячі душі доброту, сердечність, щирість.\nРазом зі своєю колегою, Галиною Федорівною Грабовською, обладнала кабінет української мови і літератури. А допомагали в оформленні і поповненні його різними матеріалами, художньою літературою випускники Ярослави Григорівни, 1973 та 1986 років. Віктор Джунь виявив чудовий хист до малювання і прекрасно виконав ілюстрації до повісті М.Коцюбинського «Fatamorgana». Як класний керівник, вона здійснила три випуски своїх вихованців.\nЗ приємністю Ярослава Григорівна згадувала тих учнів, які наполегливо долали сходинки науки. Їхні успіхи – це і її радість. Це шкільні медалісти: Дубина Лариса, Лаврентюк Людмила, Слободянюк Людмила, Худолєєва Світлана (випуску 1967 р.), Місюк Тамара, Матюшок Віктор, Довга Галина (1986р.). Повшик Галина Вікторівна працює вчителем української мови і літератури в рідній школі, Місюк Тамара Вікторівна викладає географію і виконує обов’язки заступника директора з науково-методичної роботи. Офіцерами стали Віктор Джунь, Володимир Лаврентюк, Валентин Пукас, Олександр Яковлєв. На жаль, випускники 1973 року та вчителі школи зазнали великої втрати: 1 жовтня 2002 року трагічно загинув прекрасний історик, доцент Львівського університету ім..І.Франка Юрій Киричук.\nЗ вересня 1972 року я почав працювати в СШ№1 вчителем історії та суспільствознавства. З Ярославою Григорівною проводив спільні виховні заходи, разом готували випускний вечір учнів. З великою теплотою згадувала про Ярославу Григорівну Людмила Музика (Собчук), випускниця 1973 року. Майже кожного року возила на екскурсії своїх вихованців класний керівник. Їхали вони вантажним автомобілем, на твердих лавах, але було весело, цікаво. В ці дні клас був як одна сім’я. Одного року їздили на екскурсію в м.Брест і по дорозі додому заїхали на озеро Світязь. Діти почали купатись. А класний керівник ходила по воді і дивилась, щоб не сталось якої біди. Скільки це коштувало для неї нервів, здоров’я, щоб утихомирити неслухняних вихованців! Після кожної екскурсії вона обіцяла, що останній раз везе їх, а наступало літо і вони знову десь подорожували.\nЗгадують випускники і шкільний вечір, присвячений пам’яті Івана Нечуя-Левицького. Ставили виставу за твором «Кайдашева сім’я». Самі малювали декорації на сцену, готували костюми, збирали глиняні глечики. Вечір вдався на славу, сміху був повен зал. Ярослава Григорівна вчила своїх вихованців бути ввічливими, добрими, поважати старших і провідувати хворих. Кожних п’ять років вони зустрічались в школі і вона завжди була з ними. Згадували чудові роки і тих, кого вже з ними немає.\nВ трудовій книжці вчительки є лише два записи. Перший: «Прийнята вчителем Червоноармійської СШ№1». І другий: «Звільнена в зв’язку з виходом на пенсію». Її 32-річна педагогічна праця гідно оцінена: нагороджена значком «Відмінник освіти УРСР», багатьма освітянськими грамотами. Померла Ярослава Григорівна 17 листопада 2012 року. Світлий спомин про чудову людину, прекрасного педагога, люблячу матір і бабусю, назавжди залишиться в серцях рідних, друзів вчителів, випускників школи.\nКористуючись нагодою, сердечно вітаю колег міської школи №1, всіх освітян району із професійним святом – Днем працівника освіти. Зичу міцного здоров’я, успіхів у здійсненні нової реформи школи, у навчанні і вихованні підростаючого покоління, сімейного щастя, миру і добра.


Два дні в екопоселенні | Сергій Філіппов\nПознайомився я з екопоселенцями, коли місяць тому робив про них передачу для обласного радіо. Якщо хочете отримати більш повне уявлення про поселення, обов’язково послухайте, як це виглядає у звукові. До почутого можу лише додати, що коли приїхав уперше, люди були дуже перестрашені, боялись сказати щось зайве, дехто взагалі відмовлявся говорити на мікрофон. Протягом першої години я відчував себе дипломатичним представником ворожої держави, й потрібно було чималих зусиль, щоб зламати цю стіну. Остаточне порозуміння прийшло лише коли герої передачі почули, що із цього вийшло й переконались, що я не мав на меті робити про них жовтого матеріалу. Розповідають, що кілька разів про них робили репортажі, де однією деталлю перекреслювали всі позитивні враження. Але хто як не вони повинні знати, що всі негативні ситуації — це породження наших страхів. В усілякому разі мешканці поселення часто повторюють: „Ми лише вчимось.“ Вони вчаться обробляти землю нетрадиційним способом, не забруднювати довкілля. А значить їм належиться навчитись і контактувати із зовнішнім світом, поширювати свої ідеї та досвід альтернативного способу життя серед тих, хто самотужки шукає виходу із цивілізаційного глухого кута.\nЯк життя дає уроки свободи\nЦих останніх вихідних літа мене запросили, бо в Цвітному збирається чимала тусовка, а в Ружичевому взагалі святкуватимуть річницю появи там перших поселенців. Автобус Кіровоград–Цвітне, як виявилось, в суботу вихідний, і це був ще один подарунок долі. Мені довелось їхати до Олександрівки. До Цвітного залишалось ще 20 кілометрів на схід.\nМинулого року через проблеми зі здоров’ям я не практикував поїздки автостопом. І взагалі боявся, що із таким відсотком зору, який залишила мені доля, про практику вільних подорожей доведеться забути. І все ж якось хотів перевірити, раптом це виявиться все ж реальним. Доля не дала мені часу на розважання. Ось я стою на виїзді з Олександрівки, спиняю попутки. І знов відчуваю щось більше, ніж просто людина, якій треба доїхати. Чую у волоссі той самий невгамовний вітер, Дивлюсь на хмари, що так само пливуть у небі й одночасно біжать по трасі за якимись своїми правилами дорожнього руху. Спиняються, як і колись машини, водій дає коротку команду: „Сідай!“ На ефективність автостопу мої проблеми не вплинули. Нічого не змінилось, а це багато що міняє.\nПерший драйвер підвіз мене 8 км до повороту на Нижні Верещаки. За цим поворотом стояли мєнти, а мій водій, не плануючи сьогодні виїжджати, випив із кумом по п’ятдесят за День Незалежності. Каже, що народ зараз пішов такий — ніхто не хоче брати подорожніх. Якось у нього відігнали машину на майданчик, і він діставався вночі додому. „Махав-махав — до …“\nІз другим водієм проїхав трохи більше трьох кілометрів до повороту на Цвітне. „Ти що по пиво до Олександрівки їздив?“ Дуже здивувався, дізнавшись, що я з Кіровограда.\nДикий мед воз’єднання\nВід траси до села залишається приблизно дев’ять км. Вирішив, доки хтось їхатиме, йти пішки. І на цьому відтинку дороги на мене зійшла несподівана благодать. Очіма свого серця я побачив на дорозі волхвів, які в докняжу, довізантійську добу ходили від поселення до поселення, збираючи і роздаючи скарби мудрості. потім мандрованих дяків, що перейняли естафету духу. Вони приходили в село, просили нічлігу й поживи і співали безкінечних псальмів про Божественну Премудрість, нею же сотворі Бог звізди, моря і вся яже в них. Я побачив Григорія Савича Сковороду, який ніс свою мудрість світами й нікому не міг висловити. Ідучи дорогою, він гоїв рани душі своїми монотонними, але глибокими переспівами старозаповітніх сюжетів. Я відчув, що хтось має нести їхнє полум’я далі. Диким медом мені запахла їхня дорога. Я чув почаївський розспів із характерним під’їжджанням до ноти в сильній долі. Молоді монахи, але не висушені аскети, а юнаки, по-українськи закохані в природу, співали церковно-слов’янські піснеспіви із черкаським і волинським акцентом.\nТреба сказати, що напередодні, їдучи в поїзді, я читав працю Олеся Бердника „Альтернативна еволюція“. Читаючи лекції в київському планетарії, Олесь Павлович говорив про повернення на духовну Прабатьківщину. Квант світла — це не лише матеріальна частка, а й хвиля, а точніше хвильовий пакет. Таким самим хвильовим пакетом є і людина. І ми можемо спрямувати свою хвильову складову в простір всеєдності, туди, де на нас чекають наші духовні побратими. Оцю практику тоді, в поїзді я і спробував.\nУ бік Цвітного проїхало вже дві машини, але я хотів далі йти і слухати дорогу. А оскільки часу було вдосталь, я почав робити ще одну практику, яку відкрив нещодавно для себе. У мене увесь час чомусь були проблеми із польотами уві сні. Усі люди як люди, всі літають… А мені навіть іноді сниться літак, що їде до пункту призначення по трасі, бо не може злетіти. І ось я вирішив, що досить літакам перешкоджати автодорожньому трафіку, треба щось міняти. Через кілька днів я вперше злечу уві сні. Детально я усе описав у дописі „Як я навчився літати уві сні“.\nТолока в поселенні\nЗрештою, коли лишалось кілометрів із п’ять, зупинився водій і сам запропонував під’їхати. І ось я у селі Цвітне. На подвір’ї моїх знайомих, сім’ї Величків, про яких і була передача, людно й гамірно, тут відбувається справжня толока. Нам пообіцяли в передачі накрити соломою будівлі. І почали з криниці. Один чоловік обмолочує, орудуючи „українськими унчаками“ (вся робота супроводжується гумором), жінки в’яжуть і рівняють снопи, двоє чоловіків працюють над викладанням даху, прошиваючи снопи дротом. Інша група чоловіків, отримавши завдання обтягнути душову плівкою, почала натомість будувати фундаментальну лазню. Без жартів не обійшлось і тут. «Ішов двадцять перший день зльоту. Над лазнею завершували будувати третій поверх. Інші люди почали наслідувати приклад і теж переселятися до лазень.І побажання „іди в баню“ стало означати „тобі вже час додому“.»\nНа дворі кухня, чергові вже готують вечерю. На столі — каші, салати зі свіжих овочів з городу, приправи, свіже молоко й кисляк, компот, трав’яні чаї, мед. Додатково на перекуску — дині й кавуни.\nЯк в екопоселенні зароджуються нові сім’ї\nТепер про сам зліт. Анастасійці або анастасіївці (ці назви є коректними й необразливими) активно практикують шлюбні зльоти, вказівка на які є ще в книжках Мегре. „Пізнаємо одне одного в праці і в радості“ — приблизно під таким гаслом в якомусь із поселень збираються самотні люди з метою „створити міцну сім’ю і почати будувати власний простір любові“. У даному випадку зібрались ті, кому за сорок. Як на мене, ідея варта запозичення й тими, хто не в темі анастасіївського руху. Адже життя не закінчується ізнастанням сорока, п’ятдесяти, навіть шістдесяти років.\nУдень відбувається толока, увечері — програма біля ватри: хороводи, ігри, що повинні сприяти зближенню. Чоловіки заплющують очі, а жінки обирають партнера і ведуть у танці, потім міняються місцями. Така ж гра, тільки не з танцями, а з доторками рук. Повторюсь іще раз, такий досвід варто було би переймати, і не лише з метою пошуку пари. Адже ми взагалі розучились дарувати одне одному ніжність і гарні слова, подобатись і розкривати себе.\nПотім співали біля вогнища. Пісні трошки солодкуваті, трошки однакові. Основний мотив — моделювання прекрасного майбутнього. Взагалі у пісенній культурі поселенців існує внутрішня цензура, що дозволяє лише мажорні за настроєм тексти. Навіть у народних піснях робляться відповідні поправки:\nВийди, коханая, квітка рум’яная,\nМистецтво служить формуванню позитивного мислення, але неминуче доводиться жертвувати розмаїттям і багатством форм. Особисто мені в цьому питанні ближча позиція Фрідріха Енгельса: „Чим глибше заховано тенденцію, тим це краще для художнього твору.“\nЩе одна практика. Небезпечна, бо дієва\nЗранку — традиційна зустріч сонця. Йому радіють, немов діти, кричать „Ура!“ Взагалі люди знають час сходу й заходу Сонця й Місяця, уважні до астрономічних подій. Святкують чотири рази на рік рівнодення й сонцестояння. До речі ось вам ще практика, за допомогою якої двоє вже старших мешканців Цвітного свого часу знайшли одне одного. Коли зустрічаєш сонце, піднімай догори руку (для чоловіків праву, для жінок ліву) й кажи своїй половинці щось накшталт „Я чекаю на тебе. Я хочу зустрітись із тобою, готовий разом із тобою творити наш простір любові…“ Я би особисто, принаймні зараз, не наважився таке практикувати. Згаданий вище випадок, коли я навчився літати уві сні —це практика, де реальність міняється м’яко, шляхом любові й покаяння. Натомість у цьому випадку людина безпосередньо впливає на метаісторію на свій страх і ризик. Для таких речей має бути чітка внутрішня впевненість: тільки так і не інакше.\nДругого дня мого перебування був майстер-клас із плетіння, де я навчився робити мандалу. Взагалі плести різні шнурочки і браслети чоловікам виявилось цікавіше, ніж жінкам.\nЦього дня ходили в Ружичеве на святкування річниці появи тут перших поселенців. Хоча з тих, хто прийшов сюди у 2001 році, нікого не залишилось, вони роз’їхались по інших поселеннях. До речі я був у цих краях у 2000 році на спадщанському таборі. Тоді тут були лише закинуті хати, що поступово вмирали.\nІшли через ліс, де вже ледьпомітно починає лунати музика осені. Зупинялись біля мурашника, щоб полікуватись мурашиними укусами, біля трьохсотлітнього дуба, щоб поспілкуватись із деревом. Набрав жолудів під цим велетнем. Хочу посадити свій дуб, який би пам’ятав про мене, спілкуватись із ним, а згодом дуб кликатиме до себе і щось розповідатиме іншим мандрованим душам.\nБуло фактично знайоме нам сільське свято із співами під гармошку й під гітару, конкурсами. Познайомився із дружиною і мамою Володі Притули, пісні якого лунали в передачі. Розповідають, що поруч із ними живе дід, який пам’ятає ще Холодноярівську республіку. Головне з ним домовитись, коли я приїду робити передачу, щоб він напередодні добре не відсвяткував.\nІще одне важливе знайомство для мене — це Таня і Віталік Шоліни, герої майбутньої передачі. Історія їхнього знайомства дуже схожа на красиву легенду. Я розповідав її на сторінці „Кольорів часу“. Якщо коротко, їх покликав до себе старезний дуб, вони постояли під ним, взялися за руки й пішли по життю разом. Люди справді непересічні, дочекайтесь розповіді про них на радіо. Аби не пропустити жодної цікавої передачі, приєднуйтесь і читайте сторінку „Кольорів часу“ у Фейсбуці, ВКонтакті та навіть на Однокласниках.\nОсь що значить „тут і зараз“\nВіталій розповів мені про ще одного дуже спеціального чоловіка. Він живе на околиці Цвітного в літній кухні, весь його обшир — приміщення 2 на 3 метри, в кутку пічка, ліжком слугує настил із дощок. Із власності — миска, ложка і кружка. Харчується овочами, які збирає на полях, робить на зиму запаси. Але в таких екстремальних умовах він вміє жити тут і зараз, сповнений незвичайної життєвої мудрості. Але чогось-таки чуваку бракувало, і захотів він помандрувати світом,зокрема поїхати до Криму. Але абсолютно не уявляв, як це можна зробити, адже в кишенях гуляє вітер. І розповіли йому про практику вільних подорожей, простіше кажучи, автостоп, за допомогою якого можна об’їхати півсвіту. В результаті чоловік повернувся із Криму із спальником, каріматом, плеєром. Усе це йому запропонували у вайшнавській громаді, де він допомагав пасти корів. Виявляється, що в них є цілий склад речей, які залишають люди, звільняючись від матеріальних прив’язаностей. Пропонували навіть вибрати з асортименту мобільний — від дешевеньких до найсучасніших. Але цвітнянський аскет сам не захотів прив’язуватись.\nОсь такі два дивовижні дні я провів у родовому поселенні на Кіровоградщині. Зранку 26 серпня я пішов на кіровоградський автобус. Ідучи селом, отримав ще один подарунок від долі. Спостерігав унікальне явище, як за десять хвилин змінюється пора року. О шостій ранку було ще літнє світання, в пурпурових відблисках зійшло сонце. Але раптом невідомо звідки, майже із ясного неба почалась мряка, що згодом перейшла в добовий дощ. Закінчилось літо, але не слід сумувати, адже попереду нові пригоди. І чим холоднішими ставатимуть сутінки, тим бажанішим буде тепло тих, хто поруч.\nОпубліковано 05.09.2013 06.06.2015 Автор Сергій ФіліпповКатегорії ПодорожПозначки автостоп,Альтернативна еволюція,анастасійці,Віталій Шолін,Володимир Мегре,Володимир Притула,всеєдність,Григорій Сковорода,духовна практика,екопоселення,землеробство,Кіровоград,метаісторія,Олександрівка,Олесь Бердник,пісня,позитивне мислення,простір любові,родова садиба,Ружичеве,Таня Шоліна,Фрідріх Енгельс,Цвітне\nНазад Попередній запис: Олесь Бердник. Альтернативна еволюція — Книгосвіт\nНаступн. Наступний запис: Як я навчився літати уві сні


Комедони у дітей: чим небезпечні, як позбавитися, симптоми\nВугровий висип або комедони у дітей часто виникають протягом перших 6 місяців життя. Їхнє утворення обумовлене гормональною перебудовою організму. Поява таких прищів не повинно залишитися без уваги. Маленького пацієнта в обов’язковому порядку слід показати лікаря, який призначить відповідне лікування, що базується на недопущення запалення вугрових точок і швидке позбавлення від них.\nЯкі симптоми вказують на патологію?\nЯк позбутися від комедонов?\nУ немовляти чорні вугри виникають внаслідок закупорки поверхневих сальних залоз шкірного покриву підшкірним салом. Спровокувати цей стан можуть порушення роботи ендокринної системи, а також збої в гормональному фоні. Крім цього, медики переконані, що на розвиток чорних точок може позначитися і спадковий фактор. Якщо у одного з батьків спостерігалися схожі проблеми з шкірним покривом, ризик виникнення комедонів у дитини підвищується.\nГоловною ознакою розвиток вугрової висипки у немовляти є зміна шкіри. Чорні прищі можуть вразити все тіло, однак найбільш часто утворюються вони на обличчі. Бувають закриті і відкриті комедони. Перший прищ має білий колір і являє собою невеликий горбок на шкірному покриві. Переважно протікає така патологія без запального процесу, оскільки в закрите новоутворення не проникають бактерії і бруд. При цьому таке новоутворення болить, шкірний покрив навколо нього набрякає і може червоніти.\nНавіть у маленьких пацієнтів може виникнути дана проблема.\nЩо ж стосується відкритого комедона, то виглядає він як прищик з чорною крапкою. Всередині пори накопичується підшкірне сало, ороговілі ділянки шкіри і бруд. Якщо в таку освіту потрапляють бактерії, розвивається запальний процес. При цьому маленькі пацієнти скаржаться на біль при натисканні на прищ, масштабна область шкірного покриву близько комедона червоніє, локально підвищуються показники температури. Нерідко спостерігається печіння і свербіж шкіри.\nЧорні крапки у новонароджених не несуть небезпеки, проте без відповідної терапії та виявлення фактора, який спровокував виникнення комедонов, не виключено виникнення наслідків. При попаданні в вугровий висип патогенних мікроорганізмів відбувається сильний запальний процес, впоратися з яким в деяких ситуаціях не представляється можливим без проведення оперативного втручання. Після хірургії на шкірному покриві залишаються шрами і рубці. Усунути їх дозволяє виключно лазеротерапія.\nПісля позбавлення від закритих комедонов на шкірі можуть утворитися атрофічні плями, які не представляють небезпеки, однак викликають естетичний дискомфорт.\nЯкщо батьки виявили у немовляти вугровий висип, в першу чергу потрібно обробити її за допомогою розчину антисептика. При цьому лікарі звертають увагу на те, що видавлювати такі прищики категорично заборонено. Ці маніпуляції можуть тільки погіршити стан речей. Щоб позбутися від комедонов, потрібно відвідати медичний заклад, де будуть проведені діагностичні заходи і прописано правильне лікування.\nДля запобігання негативних наслідків рекомендується пройти повне обстеження.\nНа прийомі медик в першу чергу проводить опитування батьків, під час якої з’ясовує, наскільки давно з’явилися проблеми з шкірою. Потім лікар приступає до огляду шкірного покриву і відправляє маленького пацієнта на обстеження. Іноді потрібно взяти зішкріб з шкіри. Для цих цілей комедон розкривають і досліджують його вміст. Якщо є підозра на порушення діяльності ендокринної системи або збій в гормональному фоні, дитину відправляють на загальне дослідження крові.\nКоли підтверджуються проблеми з гормонами, вдаються до допомоги медикаментів, за допомогою яких вдається нормалізувати гормональну систему. Крім цього, можуть бути прописані антибактеріальні препарати, гепатопротектори, сорбенти і вітамінно-мінеральні комплекси. Правильне ліки і тривалість його застосування визначає лікар, враховуючи тяжкість перебігу діагностованої патології і особливості організму дитини.\nЩоб не допустити розвиток комедонів у маленького пацієнта, батькам потрібно стежити за раціоном малюка. У меню потрібно додати овочі і фрукти, продукти, що містять багато вітамінів і мінералів. Обмежити слід солодощі, фастфуд, жирну і смажену їжу. Це ж стосується мами, що годує малюка грудьми. Контролювати потрібно і гігієну дитини, використовувати щадні засоби для умивання і купання. Лікарі рекомендують частіше бувати з малюками на свіжому повітрі, заохочувати їх прагнення до занять спортом. Важливою профілактичною мірою є і систематичне проходження медоглядів, які дозволяють на початковому етапі діагностувати будь-які патології та провести своєчасне їх лікування, що дасть можливість запобігти проблеми з шкірою і комедони у дитини.\nДо чого може привести пошкодження родимки?\nПрищ на брови: причини, що робити, профілактика\nПрищі на пальцях ніг: чому виникають, що робити\nГерпес в горлі: симптоми, лікування


Даруємо радість разом із Київським академічним Театром Ляльок | Соціальний захист\nДаруємо радість разом із Київським академічним Театром Ляльок\n12 грудня о 13:00 в Київському муніципальному академічному театрі відбувся показ вистави для дітей «Чому довгий ніс у слона» за мотивами відомої казки англійського письменника Редьярда Кіплінга із циклу «Книга Джунглів».\nЗа ініціативи Євгенії Тимошенко, президента Асоціації МВГО «Соціальний захист» та за підтримки волонтерського руху «Голос миру», на виставу було запрошено діток бійців та ветеранів АТО. Враження та емоції переповняли як малечу так і дорослих.\n«Я від усього серця, хочу подякувати Асоціації «Соціальний захист» і керівництву Театру за таку чудову можливість для наших діток. Сьогодні на виставу ми привели дітей з двох будинків інтернатів, ви самі бачили які вони щасливі, та й мене саму переповнюють емоції та враження – чудова, цікава вистава, ще раз дітки, давайте скажемо разом «ВЕЛИКЕ ДЯКУЮ!» – Надія Іванівна, супроводжуючий діток. Малеча невгамовно ділилися своїми емоціями і переживаннями «таке мале слоненя, а змогло впоратись з крокодилом. І я хочу бути таким хоробрим», – Максимко, 5 років. Ми сподіваємось, що підписання договору між керівництвом Асоціації та Театру, про тісну співпрацю, надасть можливість дітям та родинам, якими опікується Асоціація, відвідувати подібні заходи на благодійній основі. Ми хочемо висловити свою подяку директору Театру – Чуніхіну Олександру Натановичу за чудову нагоду та можливість дарувати радість та щастя нашим діткам!\n“Різдвяне свято в кожну хату” для людей похилого віку


Даний урок слід проводити наприкінці вивчення теми. Діти можуть не тільки показати засвоєнні знання, але більш детально ознайомитися з видатними українськими математиками. Під час уроку застосовуються різні форми роботи, що сприяє підвищеному інтересу, активізує пізнавальну діяльність учнів, виховую повагу один до одного. Підведення підсумків даного уроку полягає у складані сенкану.\nАвтор: учитель математики Булгакова Аліна Володимирівна\nОбладнання: мультимедійний проектор, презентація, оціночні листи, картки з завданнями, картки для груп (кросворд), підручник «Математика, 6 клас» Істер О.С.\nЕпіграф: «Зацікавити розум дитини – ось що є одним з основних положень…».\nДіти, рада всіх Вас бачити. А з яким настроєм ви прийшли сьогодні на урок? Намалюйте смайлік в оціночному листі.\nЗнайти символи, які не мають пари: (зосередження уваги учнів)\nАвтор цих слів видатний український математик Михайло Остроградський (1801-1862) . Йому належить одне з найпочесніших місць в історії світової математичної науки. Непересічний талант, сміливий і гострий розум, висока математична ерудиція, знання сучасного природознавства дозволили Михайлу Васильовичу зробити першорядні відкриття в багатьох галузях математики і механіки.\nПрийом «Мозковий штурм». Друзі, будь ласка, висловити свої думки, чим ми будемо займатися на уроці. (відповіді учнів).\nРозгадайте кросворд (робота в групах).\nПотім – самоперевірка .\nГеоргій Феодосійович Вороний (1868-1908) належить до когорти найвідоміших українських математиків минулого. Визнаний фахівцями як один із найяскравіших талантів у галузі теорії чисел на межі ХІХ-ХХ століть, Г.Ф. Вороний за своє життя встиг надрукувати всього дванадцять статей. Але яких! Вони дали поштовх для розвитку кількох нових напрямків в аналітичній теорії чисел, алгебраїчній теорії чисел, геометрії чисел, які нині активно розвиваються у багатьох країнах.\nМихайло Пилипович Кравчук (1892-1942) – автор понад 180 робіт, в тому числі 10 книг із різних розділів математики (алгебра і теорія чисел, теорія функцій дійсної і комплексної змінних, теорія диференціальних та інтегральних рівнянь, теорія ймовірностей і математична статистика, історія математики тощо.) Ці наукові праці увійшли до скарбниці світової науки. «Моя любов – Україна і математика» – саме ці слова належать цьому видатному українському математику, всесвітньо відомому вченому.\n5*9 – 45\nСтали рівно біля парт\nПочинаємо наш старт\n6*7 – 42\nПодивились пильно скрізь\n6*4 – 24\nПотім разом всі присіли\n3*9 – 27\nПіднялись , понагинались\n6*6 – 36\nПовторимо алгоритм розв’язування рівнянь:\nПеревірку на теоретичні знання ви пройшли. Тепер перейдемо безпосередньо до практики – розв’язування рівнянь. Адже, «Сила математики – в її практичному застосуванні» .\n№ 4. Яке з наведених рівнянь має більший корінь?\nА) 6х-3 = х+2; Б) 7(х-2) = х-2;\nЗа вагомий внесок у розвиток національної освіти академіку НАН України Ю.Л.Далецькому присвоєно почесне звання – Заслужений діяч науки і техніки України.\nКерівництво «Як скласти сенкан»\nБулгакова Аліна Володимирівна


У Словаччині затримали головного фігуранта розслідування убитого журналіста Кучака - ЗМІ / Новое Время\nУ Словаччині затримали головного фігуранта розслідування убитого журналіста Кучака - ЗМІ\n1 березня 2018, 14:47\nАнтонін Вадал був затриманий як підозрюваний\nСловацька поліція затримала італійця Антоніна Вадала, який є головним фігурантом розслідування убитого журналіста Яна Кучака, повідомляє Aktuality.\nЗгідно з даними видання, Вадал був затриманий в місті Міхаловці як підозрюваний. Також були затримані його брат Бруно і кузен П'єтро Катроппа. ЗМІ називають Вадала одним з головних представників калабрійської мафії у Словаччині.\nРаніше поліція заявила про затримання першого підозрюваного в зв'язку з убивством журналіста та його подруги.\nЗлочин спровокував у Словаччині масові протести, під час яких учасники мітингу вимагали відставки глави МВС Роберта Калінака.


Home Знаменитості Новий образ Єлизавети II: королева вразила своїм виходом у Віндзорському замку (ФОТО)\nДля виходу Єлизавета II обрала синій кардиган і твідову спідницю.\nБританська королева Єлизавета II відвідала Королівський полк канадської артилерії у караулі у Віндзорському замку. Їй показали житло охоронців і розказали про візит солдатів до Великобританії, їхні будинки та родини в Канаді.\nДля виходу Єлизавета II обрала синій кардиган і твідову спідницю. Одяг королева поєднала з чорними туфлями улюбленої моделі на низьких підборах. На руці була чорна лакована сумочка. Фото опубліковані в інстаграм королівської сім’ї.\nКоролева обожнює додавати до образів різноманітні прикраси. Цього разу обрала сережки з перлами та вишукану брошку. Волосся Її Величності вклали у фірмову зачіску, а на обличчі зробили макіяж з акцентом на губи.\nФото з інстаграму королівської сім’ї:\n«Наразі полк вперше виконує сторожові обов’язки в Лондоні та Віндзорі. Її Величність була генерал-капітаном полку з часів коронації 1953 року. Сьогодні вона вручила меч генерал-капітанові, який щороку вручатимуть офіцеру, який продемонстрував зразкове керівництво. Меч презентували на згадку про 150 років з часу створення полків А та В, які були першою постійною силою», – йдеться в дописі.\nПретендент на посаду спікера? Зеленський звільнив Стефанчука з посади представника президента у ВР


«Якщо замість брата передадуть чуже тіло, повеземо труну під Міністерство оборони» – рідні зниклого у зоні АТО тернополянина - 0352.ua\n«Якщо замість брата передадуть чуже тіло, повеземо труну під Міністерство оборони» – рідні зниклого у зоні АТО тернополянина\n16:00, 23 липня 2014 р.\nУже більше місяця тернополянин Іван Повстюк розшукує свого рідного брата Андрія, який пропав у зоні АТО.\nВійськовослужбовець 24-ої механізованої бригади, місце постійної дислокації якої — місто Яворів на Львівщині, 19 червня брав участь у боях під Закітним та Ямполем Донецької області. Після того зв’язок з ним обірвався, ніхто з командувачів бригади не знає про місце перебування Андрія, навіть точно не відомо, чи він живий.\nВнесли у список загиблих…\nЩе з початку весни 31-річний Андрій Повстюк ніс службу на межі Сумської та Донецької областей, а з 20-го травня — в зоні АТО. Родом хлопець зі Славути Хмельницької області, його сім’я — дружина Наталя і 7-річна донечка Діанка — нині мешкають у Яворові на Львівщині, пише Нова Тернопільська газета.\n— Не передати словами, що ми пережили за цей місяць… 20 червня зателефонувала братова і сказала, що чула в новинах про вбивство кількох солдатів 24-ої механізованої бригади. Ми з жахом чекали списку загиблих, молилися, аби з Андрієм було все гаразд, але наступного дня знайшли його прізвище серед загиблих, — розповідає Іван. — Воєнком зі Славути повідомив нам страшну новину, але наголосив, що на місці бою поки що не знайшли тіла і особистих речей брата. У нас зажевріла надія… Ми розшукали військових, які вижили після бою, щоб почути бодай якісь деталі. За їхніми словами, Андрій був за кермом КамАЗа, який підбив БТР, і, скоріше за все, потрапив у полон. Хлопці зізналися, що їхнє командування свідомо відправило бригаду в засаду сепаратистів. Солдати мали повертатися додому, але їм чомусь дали завдання завернути через річку Сіверський Донець, де за 200-300 м чекали бойовики… Зверталися ми і до командира бригади, просили розшукати Андрія. «Поверніть нам брата, його чекають вдома!» — наполягали ми. «Ну, так…» — відказав скупо. На те він начальник, щоб самому загинути, а підлеглого врятувати. І кажу це як колишній військовий, я служив у Тернопільській 11-ій окремій гвардійській артилерійській бригаді до її розформування, нині працюю у тернопільському підрозділі ДСНС. Колись мій замполіт, який служив у Афганістані, розповідав, що молодих били по писку, щоб не лізли в небезпеку, а тут навпаки…\n«Таких, як ви, багато…»\nРідні Андрія зверталися до Президента України, їздили на прийом до заступника міністра оборони України, досі телефонують у міністерство на «гарячу лінію», підключили усі можливі ресурси, аби розшукати зниклого військовослужбовця, але поки що жодних результатів.\n— Може, брат у полоні, потребує допомоги, а ви його зарахували до загиблих… — переповідає Іван розмову із заступником міністра оборони України Петром Мехедою. — Урядовець говорив зі мною і ще з одним моїм молодшим братом майже 40 хвилин, записав наші номери телефонів, обіцяв передати волонтерам. Та я вже не вірю його словам. «Закинете папку у шухляду і скажете, що шукаєте!» — випалив я йому в очі. «Ви ні разу не зателефонували батькам, не підтримали їх морально…» — кажу. «У нас багато таких сімей…» — виправдовувався. Для них загиблі чи зниклі — це статистика. «Тоді навіщо посилаєте солдатів на Схід, якщо не відповідаєте за них? — не міг я стримати емоцій. — Скажіть, хто із ваших синів воює? Ви посилаєте простих хлопців, як гарматне м’ясо… Вони спали у болоті, дощ заливав окопи, добре, що хоч місцеві приносили їм їжу, а то не дочекалися б пайків… Військовослужбовці мовчать про це, бо їм наказали тримати язик за зубами, нібито це — військова таємниця…»\nУ жорстокому бою під Ямполем, окрім Андрія, пропав також солдат Микола Шайнога із села Дмитрів Радехівського району Львівської області. Спершу його теж внесли до списку загиблих, але тіла досі не знайшли.\n— Ми об’єднали зусилля у пошуках з рідними Миколи. Хлопцеві з Львівщини нема й 19-ти років. Він — наймолодший з солдатів, ніс строкову службу за списками нібито у Сумській області, а насправді перебував в АТО, — дивується Іван. — Микола із багатодітної родини, його матері від переживань відняло ноги… Коли нам почали з Міністерства оборони «пропихати» якісь два обгорілі тіла, які викопали десь там на полі, я твердо заявив: «Не дай, Боже, передасте чужі тіла, а ми обов’язково проведемо аналіз ДНК, тоді привеземо труни під Міністерство оборони і знімимо з когось погони!»\nСепаратисти поки що не просять викуп\nІванові Повстюку через мешканців Донеччини вдалося вийти на місцевих сепаратистів. «Якщо досі не знайшли тіла, отже, Андрій у полоні», — міркує брат. А ще чоловік вийшов на центральні українські телеканали, був в ефірі Громадського телебачення. Журналіст Данило Яневський передав його звернення віце-прем’єр-міністру Володимиру Гройсману.\n— До нас телефонував помічник Гройсмана, вчергове «потішив», мовляв, передав ваше звернення Міністерству оборони — шукають, — розповідає Іван. — Тоді ми остаточно зрозуміли, що уряд навіть не думає займатися пошуком, усі ці обіцянки лише задля годиться, тому ми пробили по своїх каналах, вийшли на кількох ополченців. Кажуть, що якщо Андрій у них в полоні, то рано чи пізно його відпустять, але якщо потрапив до чеченців, то шансів нема… До військовослужбовців «ополченці» ще так-сяк ставляться, а от бійців Нацгвардії та спецбатальйонів ненавидять.\nКонкретної інформації про Андрія рідні поки що не мають, утім, складають докупи, як пазли, все почуте, і продумують подальший план пошуку.\n— Андрій може бути в полоні на Донеччині, адже там нині близько 2 тисяч полонених, яких використовують як робочу силу, а уряд говорить лише про 150 осіб, — продовжує розповідь чоловік. — Минулого тижня мені телефонував «ополченець», казав, що у них є поранений чоловік з таким самим ім’ям і прізвищем, як у брата, але у нього записана інша дата народження. В Андрія сильний характер, думаю, він взагалі міг не назвати своє прізвище, щоб рідні не хвилювалися. Брат має військовий вишкіл, він — учасник бойових дій в Іраку, ніколи ні на що не скаржився, коли їхав в АТО, купив за свої гроші бронежилет, решту амуніції, та найголовніше — він патріот України. Я хотів їхати на Донбас шукати брата, але треба знати, куди конкретно. «Ополченці» поки що не вказують конкретного місця, не просять викуп, обіцяють так відпустити. До речі, до мене за цей місяць телефонували чимало провидиць та екстрасенсів, бо ж я повідомив свій номер на телебаченні, в інтернеті, усі в один голос кажуть, що Андрій живий, одна навіть зазначила, що він у полоні біля Слов’янська. А «доблесне» Міністерство оборони України далі мовчить... Нині є вказівка, що ДСНС, де я служу, може залучатися до АТО. Раніше я казав: треба буде — поїду воювати, але коли побачив бардак серед вищого військового керівництва, то тепер мене ніхто не змусить їхати на Схід. Якщо раптом щось трапиться, хто подбає про мою родину? А державі, переконався, байдуже до людської біди…\nЗниклий у зоні АТО тернополянин вимоги брата


Субота, 07 листопада 2020, 19:00\nМісцеві вибори, що відбулися в Україні 25 жовтня, супроводжувалися низкою безпрецедентних викликів. По-перше, "челенджем" для влади стала організація виборів на тлі зростання захворюваності на коронавірус і необхідності дотримання карантинних умов.\nПо-друге, вибори 2020 — перші місцеві вибори після завершення основних заходів в рамках амбітної реформи децентралізації, що включає передання об'єднаним територіальним громадам (ОТГ) широкого кола нових повноважень і фінансових ресурсів.\nПо-третє, певний час до виборів існувала надія на можливість їхнього проведення і на території ОРДЛО. Однак, через брак прогресу в "мінських" та "нормандських" переговорах, проведення виборів на непідконтрольних територіях залишається неможливим.\nЯк місцеві вибори-2020 вплинуть на децентралізацію та розв'язання конфлікту на Донбасі?\nПерш за все, масштаб виборчих кампаній на місцевому та обласному рівні переконливо демонструє: децентралізація набирає обертів, унаслідок чого зростає питома вага місцевої політики.\nЗахідні-вчені конфліктологи Сойрен Кайль та Штефан Вольфф розглядають розширення повноважень місцевої влади і зростання політичної активності на місцях як чинники, що мають сприяти вирішенню конфліктів. Однак ситуація України характеризується декількома особливостями, які можуть привести до протилежного результату.\nПо-перше, в ідеальному світі децентралізація має означати перерозподіл повноважень, а не їх послаблення з боку центральних органів влади. У випадку України виходить навпаки.\nТак, нікого з кандидатів від провладної партії "Слуга народу" не було обрано мером великого міста. Натомість, у великих містах, як-от: Київ, Харків, Дніпро та Одеса, чинні мери зберегли свої позиції, а в медіа все частіше називають міста "вотчинами" мерів.\nКрім того, зростає готовність мерів протистояти центральній владі. Цю тенденцію яскраво ілюструє відмова мерів деяких міст дотримуватись карантинних обмежень (Черкаси — у травні, Львів — у серпні, Івано-Франківськ — у вересні).\nВажливим чинником зростання ролі мерів на місцях є й активна підтримках партій мерів, зокрема "УДАРу" — в Києві, "Блоку Кернеса" — в Харкові та "Довіряй ділам" — в Одесі.\nПо-друге, потенціал конфліктів між центром та владою на обласному та/чи місцевому рівні може зростати через полярні політичні вподобання в регіонах. Так, у центральних та західних областях виборці, в основному, підтримали патріотичні та проєвропейські сили.\nНатомість, на Сході та Півдні популярними видалися проросійські партії, зокрема, "Опозиційна платформа – За життя" та "Партія Шарія".\nПоряд із політичними чинниками, відповідний конфліктний потенціал зростатиме через бюджетні питання. Складений з урахуванням наслідків світової коронакризи, проєкт Державного бюджету-2021 не передбачає виділення ОТГ субвенції на cоціально-економічний розвиток та інфраструктурної субвенції.\nНезважаючи на те, що проєкт бюджету-2021 передбачає інші субвенції (на розвиток освіти, на підтримку комунальних установ охорони здоров'я), відсутність коштів на соціально-економічний розвиток та інфраструктуру сприймається ОТГ як чинник, що частково підриває засади децентралізації.\nЩодо доступних субвенцій, ОТГ вказують на непрозорі механізми їхнього розподілу, знов-таки демонструючи потенціал для конфліктів як між ОТГ, так і між різними ланками управління (ОТГ — область–центр).\nВищезазначені аргументи можуть справити враження, що нібито місцеві вибори-2020 лише провокують нові складнощі і, отже, відіграють лише негативну роль для вирішення конфлікту на Сході. Утім принаймні три чинники залишають простір для стриманого оптимізму.\nПо-перше, хоча поляризація політичних поглядів зазвичай асоціюється з конфліктом, у випадку місцевих виборів-2020 лідерство різних політичних партій у різних частинах країни може сприйматися як індикатор свободи виборів та невтручання центру в локальну політику.\nЦе важливий сигнал для населення непідконтрольних територій, здатний вплинути на їхню довіру до центральних органів влади в Україні та ставлення до реінтеграції.\nПо-друге, незважаючи на безліч критики щодо опитування Зеленського, зміст опитування демонструє, що проблематика розв'язання конфлікту на Донбасі — центральна в дискурсі президента.\nВідповідно до результатів опитування і думок аналітиків, ідея створення на Донбасі вільної економічної зони (незалежно від її територіального охоплення та правил функціонування) — дуже суперечлива. Однак у довгостроковій перспективі фокус на економічній (ре)інтеграції може бути для України вигіднішим, аніж участь у політизованих міжнародних переговорах.\nПо-третє, включення до опитування пункту про Будапештський меморандум свідчить про те, що влада продовжує шукати шляхи для нарощування безпекових гарантій і налагодження міжнародного співробітництва в оборонній сфері.\nОтже, консолідуючи "нову реальність" децентралізації, місцеві вибори-2020 демонструють суперечливі тенденції щодо конфлікту. Поляризація та конфліктний потенціал зростають, зокрема, з огляду на коронакризу, водночас влада шукає нові шляхи для посилення безпеки та реінтеграції непідконтрольних територій.\nМарина Рабінович, для УП\nТеми: виборимісцева влададецентралізаціяДонбаспрезидент


Персональный сайт викладача Міщук Т.В. - Головна сторінка\nВиберіть свій обліковий запис і відкрийте його, пот ... Читати далі »\nСто років тому народився британський вчений-психолог Ганс Юрген Айзенк, який створив тест IQ. Він народився в березні 1916 року в родині німецьких акторів німого кіно. В юності Айзенк захоплювався астрологією, а особливо складанням гороскопів.\nНезабаром любов до псевдонаук згасла, і через кілька років Айзенк емігрував в Англію. Там молодий чоловік вступив на факультет психології. Айзенк став доктором соціології та філософії і зайнявся цілим рядом досліджень. Він, зокрема, займався вивченням психологічних відмінностей між представниками різних рас.\nЧерез якийсь час Айзенк створив тест на IQ, який до цього часу є одним з найбільш популярних у світі.\nОднак слід зазначити, що першим ідею створення інтелектуальних тестів озвучив не Айзенк, а англійський учений Френсіс Бекон. Згідно думки Бе ... Читати далі »\nРіздво́ Христо́ве — велике християнське свято, згідно ... Читати далі »\nРіздво Христове - це одне з головних свят християнського світу (православних і католиків). Свято радісне, світле, з різдвяною ялинкою, подарунками, народними гуляннями, хороводами та карнавалом, урочистими богослужін ... Читати далі »\nУ коледжі запалала новорічна ялинка\nУ ВП НУБіП України «Заліщицький аграрний коледж ім. Є. Храпливого» студенти коледжу прикрасили новорічну ялинку, а фойє коледжу-новорічними гірляндами. Ну і традиційно у День святого Миколая у фойє коледжу відбулось урочисте відкриття новорічної красуні.\nСтуденти кажуть, що ялинка створює новорічну атмосферу, а це допомагає краще здавати сесію.\nЗапроваджений у Британії мобільний інтернет 4G має дозволяти за шість хвилин завантажувати фільм тривалістю одну годину.\nПро це заявляє Єврокомісія.\nАле національних чи міжнародних станд ... Читати далі »


Новинки електронного вернісажу | Херсонська обласна бібліотека для дітей імені Дніпрової Чайки\nНовинки електронного вернісажу\nВідділ естетичного виховання продовжує підтримувати творчість своїх читачів. Тож, представляємо вам одразу аж дві нові віртуальні виставки дитячих робіт. Усі художні вироби буди зроблені за допомогою різних авторських технік – від малювання і до бісероплетіння.\n“Виставка-бренд”, яку ви також можете побачити у відділі естетичного виховання, представляє вироби учасників зразкового художнього колективу, гуртка «Сувенірна майстерня» Палацу дитячої та юнацької творчості.\nПереглянути віртуальну виставку\nПерсональна виставка Дмитра Татаровського не є для нас новинкою, проте і в 2015 році наш читач продовжує дивувати нас своєю творчою уявою. Сподіваємося, що і в цьому році Дмитрик потрапить до Великої книги читацьких рекордів!\nОпубліковано в рубриці Відділ естетичного виховання, Проєкти


1. Піднімати, очолювати і вести ті верстви свого народу, які можуть виступити проти старих феодальни - НОВА ПЕДАГОГІКА\nПедагогіка і виховання » Педагогічні погляди та освітня діяльність О.В. Духновича » Життєвий шлях та літературна творчість О. Духновича\n4. Захищати національні права проти урядової мадяризації. Одне з провідних місць серед української інтелігенції зайняв Олександр Духнович. Ми мало знаємо про відносно короткий період його роботи куди він був висланий Пряшівською греко-католицькою єпархією, бо ця його діяльність не вивчена. В суспільно-політичному житті він залишився в тіні Адольфа Добрянського. В культурному житті, що засвідчують його тексти, став він центральною постаттю українського літературного і культурного життя. На посаді списького архідиякона та каноніка єпархії він проводить візитацію парохіяльних шкіл, впорядковує їх, складає підручники для учнів, пише педагогіку для учителів, організує видавниче літературно-культурне товариство, відоме як «Літературноє заведеніє», бере участь у заснуванні та будівництві алумнеї для греко-католицьких студентів Пряшівської католицької гімназії, у якій сам коротко викладав, починає укладати й видавати календарі, літературні альманахи та й сам займається літературою. Пише прозові та поетичні твори, друкує публіцистичні статті.\nЙого літературні тексти являють собою перехід від старої середньовічної та барокової жанрової системи до нової літератури національного відродження - сентименталізму та романтизму. В його одах подана застаріла характеристика особистостей за та виявляється й руйнація цього класичного жанру. З другого боку, в нього народжується жанр сентиментального оповідання та кілька нових романтичних жанрів, як романс, простонародна пісня, що були інспіровані усною народною творчістю. Народну пісню він всуває й у текст своїх оригінальних поезій. Мовний дискурс Олександра Духновича не гомогенний, а гетерогенний. У більшості літературних творів він продовжує стару книжну мовну українську традицію, що йшла від граматики Мелетія Смотрицького і мала місце не лише на землях України, але поширювалася й на півночі в Росії. Паралельно впливають на нього й засади народної мови, мови краю, в якому він народився. Контекст національного відродження вимагав однозначної мовної практики в народному дусі. Його тексти в цьому відношенні відкриті й незавершені. О. Пипін та В. Спасович в «Історії слов'янських літератур» сказали про нього, що він особистість, які народжуються в епоху національного відродження. Ця характеристика при деталізації і поглибленні окремих видів його діяльності залишається в силі й сьогодні. Олександр Духнович у зв'язках з Галичиною (50-60-ті роки XIX ст.) О. Духнович і його творча діяльність були ніби перехідним містком від історії нового часу до новітнього з їх різноманітними суспільними, громадсько-політичними, культурно-освітніми, життєвими процесами та рухами. Зауважимо, що багатогранна діяльність О. Духновича тісно пов'язана з інтелектуальним світом сучасної йому Галичини. Ще і понині у Відділі рукописів Наукової бібліотеки НАН України у Львові зберігається «Фонд О. Духновича», яким послуговуються дослідники його творчої спадщини. Особливо тісними, творчими, побратимськими були стосунки О. Духновича з Яковом Головацьким - одним із засновників «Руської Трійці» та «Русалки Дністрової», просвітителем, письменником, вченим, педагогом, громадським діячем. Саме О. Духновичу належить крилатий вислів - вірш «Бо свої то за горами .», оскільки «Русиньї угорские давнейшее с галицкими слученьї были».\nРозвиваючи висновок своїх попередників-земляків про походження Карпатських русинів, О. Духнович аргументовано стверджує, що вони є автохтонами і заселяють територію по обидва боки Карпат. У своїх історичних працях «О народах Крайнянских», «Крайняя история угорских русинов», «Истинная исторія карпатороссов» тощо Будитель послідовно виступав із протестом проти мадяризації руського (українського) населення в Угорщині, закликав до єднання слов'янських народів. Отже, історію Закарпаття О. Духнович розглядає у контекстуальному прояві на тлі історії усієї України-Русі, всього слов'янського світу. Це проходить червоною ниткою майже у всіх історичних працях Будителя. А вся його творча спадщина пройнята глибоким історизмом.


Джерело: "УЄФА застосує до "Металіста" умовну дискваліфікацію на три роки"\nУЄФА не буде дискваліфіковувати харківський "Металіст" з нинішньої Ліги Чемпіонів.\nПро це заявило джерело, близьке до керівництва Союзу європейських футбольних асоціацій.\nЗа словами цього джерела, швидше за все, УЄФА застосує до харків'ян умовну дискваліфікацію на три роки.\n"Думаю, якби зараз президентом клубу залишався Олександр Ярославський, виключення "Металіста" з ЛЧ можна було б вважати питанням вирішеним. Але тут все залежало від того, чи зуміє нове керівництво клубу швидко зорієнтуватися у цій ситуації і звернутися до тих керівників УЄФА, які мають тісні контакти з українським футболом", - було повідомлено.\n"Спілкування відбулося. І у керівництві "Металіста" відчувають себе спокійно. Швидше за все, УЄФА застосує до харків'ян умовну дискваліфікацію на три роки", - наводить слова даного джерела uafootball.segodnya.ua.\nЯк зазначив футбольний юрист Дмитро Коробко, він би на місці харків'ян, навіть не чекаючи рішення КДК УЄФА, звернувся до Верховного суду Швейцарії та попросив його припинити рішення Спортивного суду Лозанни.\n"Це дозволить затягнути час і забезпечить можливість грати в ЛЧ, незалежно від рішень дисциплінарних органів УЄФА", - зауважив він.


У 2016 році концерн CLAAS зберіг міцні фінансові показники\nГоловна / Про компанію / Новини постачальників / У 2016 році концерн CLAAS зберіг міцні фінансові показники\nКонцерн CLAAS, один з провідних світових виробників сільськогосподарської техніки, зберіг обсяги продажів на рівні минулого року в обсязі 3,631 млрд євро (роком раніше: 3,838 млрд євро) незважаючи на що залишаються слабкими показники ринку.\nПрибуток до оподаткування скоротився до 93 млн євро (роком раніше: 158 млн євро), головним чином, через зниження обсягів продажів.\nКлючові фінансові показники групи компаній CLAAS\nЧисельність штату на звітну дату (30 вересня)\n«Ми зберегли свої позиції на ринку, що скорочується - розповідає член правління групи компаній CLAAS і прес-секретар концерну Лотар Крісцун, - Двозначні показники зростання в Східній Європі надали стабілізуючий ефект. Ми продовжуємо підвищувати ефективність роботи компанії і системно нарощуємо свої інвестиції в цифрові технології і інтернаціоналізацію бізнесу CLAAS. Тим самим ми послідовно намагаємося подолати наслідки існуючого на ринку негативного тренда ».\nСвітовий ринок професійного високотехнологічного сільськогосподарського обладнання в цьому році в черговий раз продемонстрував значне зниження в багатьох регіонах світу. Починаючи з 2013 року, ринок зернозбиральних комбайнів скоротився на 50% в Північній Америці і на 22% - в Європі. CLAAS отримав переваги завдяки зростанню продажів у Східній Європі та їх стабільності у Франції. У всіх інших регіонах обсяги реалізації продуктів CLAAS знизилися. У Німеччині падіння обсягів продажів готової продукції частково вдалося компенсувати більш активним продажем старої техніки і розширенням бізнесу післяпродажного обслуговування.\nЗростання витрат на НДДКР\nІнвестиції в науково-дослідні та дослідно-конструкторські роботи (НДДКР) досягли нового рекордного рівня в 214 млн євро (роком раніше: 203 млн євро), а за останні десять років - більш ніж подвоїлися. Кожен десятий співробітник CLAAS в даний час працює в сфері НДДКР. Основним напрямком інвестицій була розробка нових послуг, а також удосконалення комбайнів і тракторів. У цій сфері все більшого значення набувають цифрові продукти і програмне забезпечення, оскільки вони дозволяють підвищити якість управління сільськогосподарською технікою і забезпечують сумісність різних машин в одному і кількох технологічних процесах. Все більша кількість фермерів використовують цифрові технології, успішно контролюють виробничі процеси на своїх сільгосппідприємствах дистанційно і з мобільних терміналів.\nІнвестиції в нові виробничі потужності\nНа півдні Росії в Краснодарі заробив найсучасніший в Європі завод з випуску сільськогосподарської техніки. Він був відкритий в жовтні 2015 року, і обсяг інвестованих в нього коштів - близько 120 млн євро - стали найбільшими разовими капіталовкладеннями за всю історію CLAAS. Модернізовані були і виробництва у Франції і Німеччині. Крім цього, ще одним важливим вкладенням стало розширення збутової і дилерської мережі CLAAS в усьому світі.\nНавесні CLAAS заклав фундамент нового Дослідницького центру електронних розробок в місті Діссен в Нижній Саксонії. По завершенні будівництва в ньому почнуть працювати більше 150 інженерів, в завдання яких входитиме розробка систем управління, електронних пристроїв, терміналів і супутникової навігації.\nФактори, які мають вирішальне значення для розвитку компанії CLAAS, фундаментально залишаються незмінними: не дивлячись на можливі тимчасові відхилення від основного тренда, попит на сільськогосподарські товари в довгостроковій перспективі буде збільшуватися за рахунок зростання населення і підвищення його добробуту.\nПроте, CLAAS очікує, що світовий ринок в 2017 фінансовому році продовжить скорочуватися. Негативні тенденції з точки зору рівня доходів агропідприємств та вплив політичної та економічної кризи приведуть до того, що сільгоспвиробники будуть стримані щодо купівлі сільськогосподарської техніки. Як наслідок, CLAAS очікує невелике скорочення в обсязі продажів і стабільний прибуток до оподаткування.