Як схуднути за місяць: чистка організму, правильне харчування, фізичні вправи - ЗНАЙ ЮА\nЯк схуднути за місяць: корисні поради по схудненню\nТільки дієві поради, які допоможуть впоратися із зайвими кілограмами.\nсхуднути за місяць, Клео.Ру\n1. Як очистити організм2. Як правильно харчуватися, щоб схуднути3. Вправи для схуднення4. Як знайти мотивацію, щоб схуднути5. Дотримання режиму сну\nЗдавалося б, до літа ще багато часу, проте красуні вже зараз сідають на дієту і готують тіло до коротких літніх шортів і купальників.\nУ нашій статті ми розкажемо, як ефективно скинути зайву вагу швидко і не завдаючи шкоди організму.\nЗрозуміло, хочеться якомога швидше побачити ефект від нового способу життя, але не варто забувати про здоров'я. Не всі дієти і фізичні вправи можуть підходити саме вам.\nОтже, розглянемо три головних принципи, без яких неможливо схуднути. Це детоксискація (тобто очищення), правильне харчування і фізичні навантаження. Ці три пункти в різних джерелах можуть мати різні назви, але принцип однаковий скрізь.\nЯк очистити організм, Psychologies\nУ першу чергу треба налаштуватися морально на те, що ми худнемо, зрозуміти для чого це необхідно і чи потрібно взагалі. Якщо відповідь позитивна і вас ніщо не зіб'є з правильного шляху, тоді починати варто з очищення організму.\nЕфективне виведення зайвої рідини з організму. Варто уникати продуктів, що сприяють застою води в тілі (солоне, копчене, гостре). Можна скористатися цілющими травами для нормалізації циркуляції рідини. Однак такий метод може бути протипоказаний при захворюваннях нирок, тому краще проконсультуватися з вашим лікарем.\nОчищення кишечника. Регулярний стілець дуже важлива частина дієти. Всі органи виведення повинні правильно функціонувати для досягнення бажаного ефекту.\nНормалізація роботи печінки і жовчного міхура. Це також важливо для процесу перетравлювання їжі і підготовки організму до схуднення.\nНа етапі очищення підійдуть методи монодієт, введення розвантажувальних днів (один-два в тиждень), регулярне відвідування сауни або лазні.\nПрекрасно справляються зі шлаками і токсинами різні коктейлі натщесерце. Наприклад, очистити травну систему допоможе смачний коктейль з свіжого лимонного соку з імбиром і медом, нормалізувати кислотне середовище допоможе буряковий сік з селерою та яблуками, а повернути бадьорість - лимонно-апельсиновий з морквою.\nЯк правильно харчуватися, щоб схуднути, Pics.ru\nДосвідчені фахівці знають, що процес схуднення на 70% залежить саме від того що і скільки ми їмо. Звичайно, рекомендується проконсультуватися з дієтологом, скласти меню, почитати відгуки, але мало хто відразу біжить саме до фахівця. Найчастіше дівчат і жінок приваблюють швидкі "рекламні" способи схуднення. Вони вдаються до різних чаїв, таблеток і порошків для схуднення або повністю відмовляються від їжі. Це не правильно. Такий підхід може сильно нашкодити організму.\nСпочатку необхідно відмовитися від усього, що не корисно для нашого організму і, як наслідок, фігури. Підсвідомо ми всі знаємо ці продукти. Краще відмовитися від швидкої їжі: гамбургери і картопля фрі, ковбаси і сосиски, консерви і шаурма, газовані напої, пакетовані соки і солодка випічка, кондитерські вироби, торти, шоколад, батончики, сухарики, чіпси, сало і жирні сорти м'яса, маргарин, майонез та інше. Якщо немає сил утримати себе в руках і відмовитися від цілого батончика - дозвольте собі третю частину або половинку.\nКалорії, калорії і знову калорії ...\nТак, саме вони стають причиною відмови від всієї смачної, але шкідливої їжі. 1 кг жиру в чистому вигляді - це приблизно 7000-9000 кілокалорій. Середньостатистична людина в день споживає близько 3000 ккал. Таким чином можна неозброєним оком побачити скільки кілокалорій необхідно вам скинути. Тобто мінус кількість споживаних калорій і плюс фізичні навантаження, щоб підвищити їх витрати. Ці розрахунки допоможуть максимально ефективно зробити так, щоб фігура схудла дуже швидко - від тижня і до місяця.\nТаку пораду можна отримати доволі часто від лікарів при деяких захворюваннях (ШКТ, печінки і жовчного міхура), і не дарма. Організму легше перетравити невелику кількість їжі, що зменшує ймовірність набору небажаних кілограмів на фігурі.\nНе варто забувати і про спосіб приготування їжі в домашніх умовах. Максимально низькокалорійна і корисна їжа - приготована на пару, варена і запечена в духовці, але без хрусткої засмаженої скоринки.\nЇсти також бажано в один і той же час. Сніданок повинен бути насиченим білками (каша, відварені яйця, кисломолочний сир та інше), обід - ситний (супи, салати, м'ясо) а вечеря максимально легка. І не забувати про перекуси (горіхи, хлібці, йогурти, протеїнові батончики).\nІснує також приблизний розрахунок калорій в день:\nдля чоловіків - 66 + (13,7 * вага в кг) + (5 * на зріст в см) - (6,8 * на вік) / на коефіцієнт фізичної активності;\nдля жінок 655 + (9,6 * вага в кг) + (1,8 * на зріст в см) - (4,7 * на вік) / на коефіцієнт фізичної активності.\nКоефіцієнт активності залежить від способу життя, де 1,2 - сидячий, 1,38 - помірна активність, 1,56 - інтенсивні заняття спортом, 1,73 - дуже високі фізичні навантаження на організм і 1,95 - максимальна ступінь активності, виснажливі тренування, важка фізична праця.\nРетельне пережовування їжі. Це прекрасний спосіб з'їдати меншу кількість їжі, до того ж саме в такому вигляді вона легше засвоюється організмом. Вчені навіть змогли довести, що без спеціальних дієт і вправ пережовування 40 разів допомагає трішечки скинути вагу.\nТакож обов'язкова складова. Реальне схуднення неможливо без води. Пити необхідно в день близько 2 літрів чистої негазованої води. І це без чаю, соку, кави та інших рідин.\nПочинати ранок ідеально зі склянки чистої води, можна з лимоном. Вона запустить роботу кишечника і процес щоденного очищення. Можна скористатися мобільним додатком з нагадуванням, щоб не забувати про це.\nВправи для схуднення, KP.UA\nОстанній принцип швидкого зниження ваги - фізична активність. І це стосується не тільки габаритних тренажерів і дорогих абонементів у фітнес-клуби. Мінімум 20-30 хвилин в день необхідно присвячувати фізичним навантаженням. Це можуть бути ранкові зарядки вдома або на свіжому повітрі, пробіжка, плавання в басейні, або просто вечірня прогулянка. Не важливо, що саме ви виберете, результат буде відчутний одразу. Як мінімум ви перестанете швидко втомлюватися навіть після невеликих фізичних навантажень і тіло буде набагато бадьорішим, а розум яснішим.\nщоб урізноманітнити фізичні навантаження можна записатися на йогу або кардіотренування;\nлюбителі прогулянок можуть придбати собі фітнес-браслети, які стежать за кількістю кроків і пройденою відстанню;\nтакож можна знайти цікаві мобільні додатки з тренуваннями, що мають зрозумілий навіть дитині інтерфейс.\nЯк знайти мотивацію, щоб схуднути\nЯсна річ, що не завжди легко дотримуватися деяких правил харчування і тренування, але подивіться на це з іншого боку: ви перейдете на здоровий спосіб життя і, як наслідок, станете здоровішими і почнете краще себе почувати.\nНе потрібно зациклюватися саме на тому, що терміново потрібно схуднути і засмучуватися через можливий доданий кілограм. Важко скинути вагу, але ще важче скинути і не набрати її знову.\nМожна робити фото вашого тіла до і в процесі схуднення, вести щоденник або блог і ділитися враженнями з друзями.\nНе менш важливо повноцінно відпочивати. В ідеалі сон повинен бути у нічний час доби і становити не менше 7 годин поспіль. Американські вчені стверджують, що люди, які відмовляються від сну, мають високі шанси на придбання зайвих кілограмів. Якщо сон складає до 5 годин ризик ожиріння зростає на 73%.\nТому не забувайте, що всього має бути в міру. Дієта - це такий собі звід правил, яких необхідно дотримуватися для досягнення бажаного ефекту. І якщо робити все правильно, результат не змусить довго чекати.\nТеги: схуднення швидко методи очищення зайва вага як схуднути


21:28 15 Квітня 2020\nКореспондент Tvoemisto.tv відвідав ТЦ «Сихів» та перевірив, як там дотримуються умов карантину.\nУряд та обласна комісія ТЕБ і НС заборонила діяльність ринків на період карантину. Втім у Львові ринкам дозволили працювати, але за певних умов, зокрема заходити на ринок можна лише в масці чи респіраторі, а керівники закладів повинні розрахувати максимально допустиму кількість одночасного перебування людей у торговому залі та розмістити оголошення про це на вході. Безпечна відстань між покупцями має становити три метри.\nКореспондент Tvoemisto.tv відвідав ТЦ «Сихів» та перевірив, чи дотримуються там вимог до роботи на час карантину.\nТЕГИ: ринки, робота ринків, робота ринків на карантині


Системних порушень на виборах в Донецькій обл. поки не зафіксовано, - КВУ - 112 Україна\nСистемних порушень на виборах в Донецькій обл. поки не зафіксовано, - КВУ\nУ середньому явка виборців в області – близько 30%\nСистемних порушень на виборах у Донецькій обл. поки не зафіксовано, передає "Інтерфакс-Україна" з посиланням на Донецьку обласну організацію Комітету виборців України (КВУ).\n"Наприклад, явка на 12:00 в м. Червоний Лиман склала 13,3% (5087 осіб), в Дружківці - 7 343 особи, в Добропіллі - 16% (8027 осіб), у Великоновосілівці - 32,7%, в Олександрівському районі - 26,76% (3852 осіб)", - повідомили в організації.\nСтаном на 15:00 в Червоному Лимані явка сягнула 27%, Димитрові - 20% (140 743 особи), Олександрівському районі - 43,91% (6561 особа), а станом на 16:00 у Дружківці на вибори прийшли 12 387 осіб, в Добропіллі - 33% (16 231 особа), у Добропільському районі - 39% (5 600 осіб).\nНагадаємо, в Києві близько 35% виборців на всіх 1089 виборчих дільницях проголосували на виборах до 18:00, а в Харкові на місцевих виборах станом на 16:00 проголосували 34,9% виборців.\n#вибори #явка на вибори


Схожі квести з квестом Психіатричне відділення.\nПсихіатричне відділення - Схожі Квести\nВи переглядає квести, схожі за параметрами на квест "Психіатричне відділення", але не обов'язково ідентичні. Квести відсортовані у показі від більш ідентичних до менш схожих за параметрами вказаними адміністраторами квест кімнат.\nЗ давніх часів карпатські гори були оповиті таємницями. Ви група відважних...


Тернопіль звільняють від снігу та льодових брил - 0352.ua\nТернопіль звільняють від снігу та льодових брил\nДеякі тротуари та вулиці обласного центру – у льодових брилах, які повільно тануть і створюють незручності для перехожих.\nНайскладніша ситуація – навколо автовокзалу. Чимала територія залишається у льодових покривах.\n«Тут завжди дуже багато людей, машин. І останнім часом ця територія схожа на хаос. Все брудне, сіре, у калюжах. А льодові брили ще й ускладнюють рух машин», – каже зз тернополянка Марина Гошовська.\nВ управлінні ЖКГ запевняють: прибиральна техніка розпочала роботу. Наразі звільняють від снігу Театральний майдан, а згодом перейдуть до інших мікрорайонів міста.\nТернопіль прибирання сніг


Іона Харченко 03 травня 2019 11:35 1207 0\nОстаннім часом особливої актуальності набувають дослідження, пов’язані з виявленням та збереженням рідкісних та зникаючих видів, у тому числі й грибів.\nНещодавно працівники науково-дослідного відділу Національного природного парку «Нижньосульський» в межах гідрологічного заказника загальнодержавного значення «Рогозів кут» виявили рідкісний сумчастий гриб – зморшок степовий (лат. Morchella steppicola). Цей гриб занесено до Червоної книги України та до червоних списків багатьох країн. Про це повідомляють на сайті парку.\nВперше його на території України знайшов видатний ботанік, академік НАН України, завідувач кафедри нижчих рослин Київського державного університету імені Т.Г. Шевченка, професор Дмитро Зеров у 1930 році в околицях міста Карлівка Полтавської області.\nВід інших видів зморшок степовий відрізняється морфологією шапинки, зокрема комірок. Вони вузькі, глибокі, неправильної форми, звивисті з перетинками, горбкуваті по краю, брудно-буровато-сірого кольору. У молодому віці ребра комірок розташовані так близько, що шапинка має мозкоподібний вигляд. Ніжка суцільна, порожнина в ній не утворюється. Пізніше, коли плодове тіло розростається, в ніжці утворюються невеликі порожнини, а зовні вона частіше ребриста.\nВзагалі зморшки заслуговують на те, щоб їм присвятити окрему книгу – стільки цікавого й невідомого приховують вони про своє життя. Ось що пише про них російський письменник В. Солоухін у своїй книзі «Третє полювання»: «Зморшок для мене - дещо таємниче. Гадаю, що цей гриб, як папороть або хвощ, – залишок інших епох, іншого стану землі. Недарма він росте одночасно з цвітінням вовчого лика, реліктового викопного чагарника».\nУ міськраді визначилися з датою проведення фестивалю "Студентська весна"\nВПЕРШЕ у новорічну ніч у Кременчуці працюватимуть ліфти


Мардін Туреччина: вартість проживання в готелях, як дістатися\nГоловна сторінка » Міста » Мардін\nМардін – (Туреччина) – провінція, розташована в південно-східній частині країни та включає до свого складу однойменну столицю. Її площа становить 8 858 км², а населення сягає понад 800 тисяч жителів.\nМісто Мардін, Туреччина\nМардін — загадкове Стародавнє місто Туреччини в сучасному світі\nРуїни античного міста Дара (Dara Mesopotamia Ruins)\nВелика мечеть Мардіна (Great Mosque of Mardin)\nМедресе Касиміе (Kasimiye Madrasha)\nПроживання в Мардіні\nПровінція поділена на 10 районів, одним з яких і є стародавнє місто Мардін (тур. Mardin) де сьогодні проживає майже 140 тисяч осіб. Він розкинувся на вершині пагорба, на висоті 1083 м над рівнем моря, звідки старовинні будинки та будови спускаються вниз мальовничим каскадом. У 1960 році через свою незаперечну культурної та історичної цінності місто увійшло до списку спадщини ЮНЕСКО, ставши другим після Венеції об’єктом, якому вдалося зберегти свій автентичний вигляд.\nРозташоване між річками Тигр і Євфрат, Мардін вважається одним з найстаріших міст Верхньої Месопотамії. Імовірно перші поселення тут з’явилися в 4500 році до н.е. колись на цих землях жили, змінюючи один одного, шумери, ассирійці, перси, римляни, араби, візантійці та сельджуки. У 4 столітті До н. е. Мардін підкорився Олександру Македонському, але після смерті полководця містом заволоділа Персія.\nМардін знаходився на перетині найважливіших торгових маршрутів, в тому числі та шовкового шляху, і ніяк не давав спокою іноземним завойовникам. Довгі століття Римська імперія боролася з персами за своє беззастережне домінування в регіоні, але зробити це вдалося лише Візантії до кінця 1-го тисячоліття. Проте вже в 1071 році в битві під Малазгіртом візантійці зазнали нищівної поразки від сельджуцьких військ, після чого останнім відкрився шлях на простори всієї Анатолії. У 1517 році Мардін увійшов до складу Османської імперії.\nБудинки в Мардіні\nСьогодні Мардін в Туреччині є одним з найцікавіших міст Південно-Східної Анатолії. Його багата історична спадщина проглядається в численних архітектурних пам’ятках, серед яких збереглися монастирі, мечеті, античні руїни та медресе. Переплетення культур і цивілізацій відбивається не тільки в архітектурі міста, але і в його багатонаціональному населенні. Опинившись на вуличках Мардіна, ви почуєте розмови на різних мовах, а серед місцевих жителів зустрінете ассирійців, курдів, арабів, турків і вірмен. Пройшовшись по кафе і ресторанах, ви оціните неймовірний асортимент національних страв. Але все-таки знайомство з містом варто почати з відвідування пам’яток – найцінніших історичних пам’яток Мардіна.\nМісто Мардін в Туреччині, фото якого здатні заворожити навіть досвідченого мандрівника, наповнений неповторною автентичною атмосферою. Опинившись біля головних визначних пам’яток, ви немов потрапляєте в інший вимір, не підвладне течії часу. Серед знакових об’єктів міста насамперед слід відзначити:\nМонастир Дейрюльзафаран (Deyrulzafaran)\nЦе найдавніший Сирійський православний монастир, зведений в 493 році ченцем, на ім’я Шлеймун. Вважається, що споруда побудована на місці сирійського язичницького храму бога Місяця. Найдавнішій кімнаті комплексу налічується більше ніж 4000 років. Офіційно пам’ятка іменується монастирем Святого Ананія, але частіше його називають Дейрюльзафаран. Таке найменування виникло через незвичайного «шафранового» кольору каменів, що вибудовують будівлю. Сьогодні храм виконує функцію не тільки духовної обителі, а й школи для сиріт, які вивчають тут мову, культуру і традиції ассирійського народу.\nУ монастирі збереглося безліч стародавніх реліквій, а також вціліло підземне святилище, де колись язичники влаштовували свої обряди. Крім того, в стінах обителі розташовуються усипальниці сирійських патріархів, які раніше служили в храмі. На задньому дворі комплексу підносяться дві невеликі церкви та каплиця, побудовані в 5-6 ст.Пам’ятка розташовується в 10 км на схід від міста Мардін.\nАдреса: Eskikale Mahallesi, Deyrulzafaran Yolu No:1 D: 2, 47100 Artuklu, Мардін, Туреччина.\nЧас роботи:в літній період відвідати монастир можна з 08:30 до 17:30, в зимові місяці з 08:30 до 16:30 (з 12:00 до 13: 00 перерва).\nВартість відвідування: 5 TL.\nДара є одним з перших міст, побудованих після розколу Римської імперії. Античний об’єкт був зведений в 505 році за наказом візантійського правителя Анастасія I. місто виконувало найважливішу функцію в зміцненні східних кордонів держави. Однак в 7 столітті в ході своїх завоювань араби завдали значної шкоди Дарі, а до 10 століття її покинули майже всі жителі, і місто зовсім спорожнів. Сьогодні не території античного пам’ятника розташовується крихітне село, де здебільшого проживають курди та араби.\nРуїни античного міста охоплюють велику територію. Серед руїн можна подивитися на будови, висічені в скелях, і залишки кріпосної стіни, що простягнулася на відстань 4 км. Тут також вціліли фрагменти церков, палаців, ринків і підземель, а на пагорбі на висоті 50 м розкинулася стародавня внутрішня фортеця. Цікаво буде вивчити добре збережені цистерни та кладовище історичного комплексу. Навколо села вціліли печерні будинки пізньоримського періоду. Багато з реліквій, знайдених на території дари, сьогодні зберігаються в музеї Мардіна. Пам’ятка розташовується в 35 км на південний схід від міста в селі Огуз. Відвідати її можна безкоштовно в будь-який час.\nАдреса: Dara Mahallesi 47100 Artuklu, Мардін, Туреччина.\nНа фото Мардіна в Туреччині часто представлена велика старовинна мечеть — головний символ міста. Побудована в 12 столітті, обитель виглядає досить просто, але разом з тим вражає. Деякі джерела стверджують, що будівлю звели на місці колишньої ассирійської церкви. Споруда є яскравим прикладом архітектурного стилю того періоду і помітно відрізняється від більш сучасних ісламських храмів. Мечеть прикрашає один мінарет (існує думка, що спочатку їх було 2) і мініатюрний купол. Обитель розкинулася на схилі гори, і якщо ви підніміться сходами до мінарету, перед вами відкриється красива панорама на рівнини Месопотамії.\nАдреса: Teker Mahallesi, 93. Sk. No: 18, 47100 Mardin Merkez, Мардін, Туреччина.\nЧас роботи: зайти в мечеть можна в перервах між молитвами.\nБудівля колишнього медресе в місті Мардін в Туреччині також викликає непідробний інтерес у туристів. Будівництво освітнього закладу почалося в 13 столітті, але було завершено лише до кінця 14 століття. Релегійна школа функціонувала понад 500 років, проте в 1924 році на хвилі перетворення Туреччини у світську державу навчальний заклад закрили. Архітектура медресе витримана у притаманному Мардіну стилі. Це двоповерхова споруда, збудована з жовтого каменю, має широким внутрішнім двором, а в його західній частині височить невелика мечеть. Всередині медресе є кілька примітних об’єктів — макет старовинних астрологічних годин зі слоном і суфійський фонтан. Пам’ятка розташовується на південному заході міста, відвідати її можна безкоштовно в будь-який час.\nАдреса: Cumhuriyet Mahallesi, 1711. Sk., 47100 Artuklu, Мардін, Туреччина.\nНерідко на фото Мардіна можна побачити ще один дуже цікавий об’єкт – медресе Зінджіріє. Будівництво споруди датується 14 століттям, його ініціатором виступив султан Іса, усипальниця якого і донині зберігається в стінах колишньої школи. Медресе знаходиться на гірському схилі, біля підніжжя міської фортеці. Це двоповерхова будівля з двома різьбленими куполами, всередині якого облаштований двір з басейном. Існує легенда, яка говорить, що раніше купола з’єднувала важкий ланцюг, тому-то і медресе отримало назву Зінджіріє (в перекладі з турецького «zincir» означає «Ланцюг»). Сьогодні в будівлі колишньої школи проводяться релігійні курси. Медресе знаходиться в центрі Мардіна, відвідування безкоштовне.\nАдреса: Şar Mahallesi, 47100 Artuklu, Мардін, Туреччина.\nМардін в Туреччині не користується великою популярністю у мандрівників, тому і вибір житла в місті досить мізерний. Однак, тут є кілька хороших готелів, включаючи готель іменитої мережі Hilton. Серед представлених закладів можна знайти як бюджетні варіанти без зірок, так і більш комфортабельні готелі 4* і 5*. Більшість з них знаходиться близько до центру міста, але є і більш віддалені від нього готелі. Так що обов’язково враховуйте цей критерій при виборі житла.\nЦіни на проживання в Мардіні залежать від класу обраного вами закладу. Так, орендувати кімнату на двох в готелі без зірок можна в середньому за 170-250 TL на добу. Найдешевший варіант – 115 TL за ніч. Більшість закладів включає у вартість сніданок. Варто відзначити, що ціни на бронь двомісного номера в готелях 4 * трохи вище і варіюються в межах 220-280 TL. У Мардіні є і п’ятизірковий спа-готель, що пропонує проживання всього за 280 TL на добу.\nУ Мардіні є власний аеропорт, що знаходиться у 20 км від міста. Прямі міжнародні рейси тут не передбачені, тому дістатися до об’єкта авіаперельотом можна тільки з найбільших міст Туреччини – Стамбула, Анкари та Ізміру. Також є можливість відправитися з цих пунктів в поїздку на міжміському автобусі, але в такому випадку дорога відніме чимало часу.\nВідстань від Стамбула до Мардіна становить понад 1400 км, від Анкари – близько 1000 км, від Ізміра – 1500 км. Щодня із зазначених міст здійснюються прямі рейси до Мардіна авіакомпаніями Turkish Airlines і Pegasus Airlines. Переліт зі Стамбула займає близько 2–х годин, з Анкари – 1,5 години, з Ізміру – трохи більше 2-х годин. Громадський транспорт від аеропорту в Мардін не ходить, тому доїхати в центр можна тільки на таксі.\nЯкщо ви розглядаєте такий варіант, як автобус, то ви можете відправитися в Мардін з багатьох відомих міст Туреччини – Анталії, Мерсіна, Коньї та т.д. міжміський транспорт прибуває на головний автовокзал, звідки в центр добираються на міських маршрутках. Подивитися ціни і докладний розклад маршрутів по заданому напрямку можна на сайті obilet.com.\nВарто знати, що в Мардіні в Туреччині збереглися жорстокі традиції стосовно жінок. Тому, будучи в місті, намагайтеся уникати з ними будь-яких контактів. В першу чергу це правило стосується туристів чоловічої статі.\nУ Мардіні розвинене вирощування і виробництво мигдалю. Обов’язково спробуйте цей горіх в блакитній глазурі. Солодкість можна знайти в будь-якому магазині.\nМісцевість славиться своїм мідним посудом і месопотамським вином, так що вони можуть стати відмінним сувеніром для вас і ваших близьких.\nПоруч з містом Мардін (Туреччина) розташовується ще два досить цікавих об’єктів — Мідьят (70 км) і Хасанкейф (123 км) — з не менш древніми пам’ятками. Якщо вам дозволить час, неодмінно навідайтеся в ці міста.


Зима – це чудова пора року!\nСереда, 21 лютого 2018, 13:08\nМи з нетерпінням чекали, коли випаде сніг. І ось нарешті це сталося! Учні 3-А класу разом зі своїм учителем відвідали гірку. Каталися на санчатах, льодянках. Усі мали гарний настрій, були веселі й задоволені.\nСереда, 21 лютого 2018, 13:06\nУ цей день усі люди зичать один одному радості, щастя, кохання, дарують посмішки, подарунки...\nДо цього свята долучились і учні 3-А класу зі своїм учителем Увєнковою С.І. Прикрасили клас, виготовили власними руками валентинки, а потім відпочивали в кафе та відвідали міський парк, де продовжили святкування.\nРід. Родина. Рідня\nСереда, 21 лютого 2018, 12:22\nРазом з класним керівником Л.А. Кондратенко учні 8-А стали пошуковцями, дослідниками свого роду. Створили генеалогічне дерево свого роду. Кожен намагався донести присутнім неповторність свого родоводу.\nНайкрасивіші поетичні рядки з уст дітей про повагу в сім’ї, турботу про красу мови, уміння бути справжнім патріотом спонукали задуматися над українським родоводом. Учні висловили свої думки, якою вони бачать свою любов до України. Шкільний бібліотекар Н.П. Самара ознайомила з літературою, у якій мудрість і щирість українців багатьох поколінь.\nПонеділок, 19 лютого 2018, 12:35\nДо Дня святого Валентина учні 11 класів провели ряд заходів: помандрували країною любові, поблукали вулицями щастя. Перша валентинка. Перше побачення. Перші почуття. Виховний захід «Муза кохання» видався до вподоби всім. Діти дізналися про історію виникнення свята, закоханих пар у літературі, переглянули сценки залицянь сучасної молоді.\nЛюбов – найкраще почуття і найсвітліше,\nЗ любов’ю ми і кращі , і добріші,


Дитячий майданчик на городі – у жительки Копилів відбирають землю / Центральний\nДитячий майданчик на городі – у жительки Копилів відбирають землю\nМайданчик на городі – у Копилах під Полтавою у бабусі забирають землю, щоб поставити дитячі атракціони. У сільській раді пояснюють, що вона захопила її самовільно. Старенька запевняє, що отримала ділянку у спадок. На вуличну раду запросили нашу знімальну групу.\nДощ, як з відра – навіть не рятують парасольки, проте народ не розходиться. На Горького біля одного з подвір'їв у селі Копили – вулична рада.\nХочуть дитячий майданчик побудувати в мене на городі, забирають землю/\nВалентина Миколаївна Васевич тут прожила 75 років, на землі, яку в неї хочуть відібрати, достигає городина. Жінка говорить: ділянку отримала у спадок, і все життя вважала своєю.\nДо війни виділили моєму батькові цю ділянку, він почав будувати хату оцю, після війни закінчив, жили тут, все, а тепер кажуть, що це не моя земля/\nНещодавно жінка дізналася, що приватизовано тільки частину подвір'я, і звернулася до сільської ради, щоб оформити ділянку під ведення господарства. Сільський голова відмовилася.\n/Наталія Сиволап, донька\nТам виявилася плутанина з документами, ви, мабуть, бачили, що внесені усі об'єкти, а розміри поставлені тільки ті, які у приватизаційному акті 98 року ще внесені/\n/Наталія Туркеніч, Терешківський сільський голова\nДана територія перебуває по категорії земель «землі житлової і громадської забудови». Тобто, тут можна або житлову забудову проводити, або громадську. У зв'язку з тим, що дана категорія не підпадає під це цільове використання, їй було відмовлено у наданні дозволу. Потім у нас іще у сільській раді існує пільгова черга позачергових, як у нас їх називають – учасників бойових дій, АТО/\nНа город Валентини Миколаївни «накинули оком», коли постало питання з дитячим майданчиком. На вулиці – 20 дітей, а гратися їм ніде, кажуть батьки.\n/Ольга Дейнека, мама\nНаші діти граються на трасі, їздять машини, у нас немає ніяких загорожуючих засобів/\nНа сесії сільська рада постановила: виділити земельну ділянку на вулиці Горького біля будинку Васевич.\nЮристи у рішеннях сесії знаходять порушення, мовляв, якщо мова йде про земельну ділянку – має бути технічна документація із визначеними координатами та межами.\n/Олександр Ошека, юрист\nЯкщо ви подивитеся текстове рішення, ви не побачите, що то за земельна ділянка, де вона знаходиться. З таким успіхом можна казати про будь-яку земельну ділянку, яка знаходиться в селі Копили, на вулиці Горького/\nПравозахисники кажуть: жінка може оскаржувати рішення сесії в суді, а від нового року матиме додаткові шанси узаконити земельну ділянку.\nЗ 1 січня 2017 року вона може звернутися, щоб цю земельну ділянку їй передали за давністю. Земельний кодекс передбачає, що якщо особа безперешкодно, відкрито користувалася земельною ділянкою понад 15 років, починаючи з 1 січня 2002 року/\nСільський голова каже: має заяви на землю і від атовців, проте жодної сотки тут не отримав ніхто. Території соснового лісу давно розібрані. Серед їх власників називають відомих людей Полтави. Щодо бабусиного городу люди, з якими нам вдалося поспілкуватися, кажуть: не підходить він для дитячого майданчика.\n/Олексій Єгорович, сусід\nПо-перше, лінія електропередач, 10 тисяч вольт – уже тут не можна майданчик. Ну а жителька, вона жила тут... По-людськи вчинити і все. І віддати в користуванні Василівні/\n8 серпня 2016, 16:41 719


Дніпро програв Анвілу, але гарантував собі місце у плей-оф Кубка Європи - Федерація баскетболу України\nЧемпіон України Дніпро у другому турі групового раунду Кубка Європи грав проти польського Анвіла.\nКоманди провели рівну першу половину матчу, за яку лідер змінювався 10 разів, а максимальне лідерство однієї з команд складало 5 очок. У Дніпра відмінну першу частину матчу провів американський атакуючий захисник Джаред Террелл, який ще до великої перерви набрав 14 очок, реалізувавши 3 з 5 дальніх атак та 5 з 10 кидків з гри.\nУ Анвіла 19 очок на двох за дві чверті принесли Алмейда та Дайкс, які були найпродуктивнішими у складі своєї команди в нападі. Рівна гра отримала своє відображення і на табло: 36:35 на користь Дніпра за підсумком першої половини, яку закрив своїм триочковим базером із сиреною Джаред Террелл.\nУ другій половині ключовим став відрізок на старті третьої чверті, який господарі виграли 12:2. Заволодівши перевагою, команда Марчіна Возняка не відала її українському клубу вже до фінальної сирени.\nЛише на екваторі заключної 10-хвилинки Дніпро зміг зачіпитися за суперника і навіть повернути інтригу. Скоротивши відставання до трьох очок, дніпряни прийняли рішення не атакувати на овертайм, та намагалися оформити мінімальну різницю в матчі, загравши у трисекудній Боброва. Але набрати очок на останніх секундах чемпіону України не вдалося.\nДніпро поступився з рахунком 71:74, але гарантував собі місце в наступному раунді Кубка Європи.\nЛегіонер Анвіла Іван Алмейда став справжньою проблемою для Дніпра. Він набрав 20 очок, зробив 6 підбирань, 3 перехоплення та 3 блок-шота (РЕ 22). Також варто відзначити Кіндалла Дайкса, який окрім 18 очок додав до активу 6 передач та 5 підбирань (РЕ 19).\nУ Дніпра 16 очками та 6 підбираннями відзначився Джаред Террелл.\nГруповий раунд, 2-й тур\nДніпро — Анвіл 71:74 (19:19, 17:16, 12:20, 23:19)\nДніпро: Террелл 16 + 6 підбирань, Тимофеєнко 13 + 6 підбирань + 2 перехоплення, Закурдаєв 9, Бобров 6 + 3 підбирання + 3 передачі, Джетер 0 + 4 передачі — старт, Санон 10, Шундель 9 + 5 передач + 5 підбирань, Кравцов 6 + 6 підбирань, Корнієнко 2 + 6 підбирань, Глєбов 0, Коломойський 0


Акції BP впали до мінімуму з 1996 року | Українські Новини\nАкції BP впали до мінімуму з 1996 року\n26 червня 2010, субота, 01:25\t1222\n2010-06-26T01:25:00+03:00 Економіка 2019-05-15T11:01:53+03:00\nBP стрімко дешевшає.\nВони опустилися до 300 пенсів за акцію.\nАкції BP на Лондонській фондовій біржі впали під час торгів 25 червня майже на шість відсотків до оцінки в 300 пенсів за один цінний папір - мінімального значення за останні 14 років. Варто зазначити, що ближче до кінця сесії вартість акцій трохи підвищилася - до 308 пенсів.\nТрейдери відреагували на новину про збільшення витрат на ліквідацію аварії в Мексиканській затоці. Вартість робіт збільшилася до 2,35 мільярда доларів.\nВартість страховки п'ятирічних облігацій BP тим часом піднялася до 5,85 відсотка, а однолітніх - до 7,25 відсотка. Різниця між ставками означає занепокоєння ринку щодо поточних витрат компанії.\nНагадаємо, витік нафти в Мексиканському заливі почався 22 квітня після аварії на буровій платформі Deepwater Horizon. Після дводенної пожежі, жертвами якої стали 11 людей, платформа затонула.\nВнаслідок розливу, визнаного найбільшим в історії США, утворювалася нафтова пляма, яка незабаром досягла берегів штату Луїзіана. Тут і в декількох сусідніх штатах було введено надзвичайний стан.\nДії BP було піддано суворій критиці з боку президента США Барака Обами, який, зокрема, пообіцяв "надерти вуха" керівництву компанії, й інших офіційних осіб,. Обама заявив, що нафта можливо витікатиме в води Мексиканського заливу до серпня.\nBP уже погодилася створити фонд розміром в 20 млрд доларів, з яких буде виплачено компенсації постраждалим від катастрофи.\nПоки BP вдалося зібрати 364 тисячі барелів нафти, яка витекла зі свердловини. Водночас щодня з неї виливається від 35 до 60 тисяч барелів. Таким чином, витік став найбільшим в історії.\nБільше новин про:\tНефть Биржа Акции British Petroleum


Опубліковано: 08 серпня 2017 | | Перегляди: 637\nЗвітний поєдинок футболісти розпочали не надто активно, зважаючи на спеку, але небезпечні нагоди біля воріт суперників все ж створювали. Попри намагання і прагнення до загострення гри у завершальній стадії атак, перший тайм закінчився нульовою нічиєю. Найближче до успіху були колодязняни, але підступний удар нападника головою прийняла на себе поперечка воріт суперників. Рідкодубівські футболісти намагалися швидко контратакувати і часом їм вдавалося створити небезпеку біля воріт «Факела», але у вирішальну мить гравцям не вистачало влучності.\nПо перерві жара трохи пішла на спад, а на футбольному полі навпаки – боротьба тільки загострювалася і пристрасті тільки розжарювалися. Першими активністю в атаці вибухнули гравці «Колоса», коли організували пресинг на половині суперника. Колодязняни припустилися помилки, втратили м’яч при виході із власної зони, а під час проникливої передачі в напрямку воріт, захисник взагалі не влучив по м’ячу. Технічні дії у карному майданчику О. Метьолкіна і чіткий удар у «дев’ятку» вивели «Колос» уперед. А колодязняни змушені були розпочинати з центра поля. Дещо несподіваний поворот подій для гравців «Факела» змусив команду діяти більш зосереджено в захисті і відповідально у завершальній фазі атак. Аби відігратися команді знадобилося менше десяти хвилин. Результатом натиску на ворота суперників, стало призначення цілком справедливого пенальті у ворота «Колоса». Досвідчений гравець лінії атаки М. Кісіль вміло «підставився» під захисника, а той необачно врізався опоненту у спину. Вирок із позначки сильно і влучно виконав С. Старіков, зрівнявши рахунок.\nГрати залишалося з пів тайму і командам довелося розпочинати все спочатку. Але тепер стежки до воріт суперників активніше торували гравці «Факела», а «Колос» повністю перейшов на контратакувальну гру. Колодязняни виглядали переконливіше, але небезпечні нагоди мали і гравці лінії атаки рідкодубівської команди. Глядачі подумки розминали долоні і голосові зв’язки в очікуванні серії післяматчевих пенальті, але команди не стали доводити гру до футбольної лотереї. Затяжна атака «Факела» призвела до чергової небезпеки біля воріт опонентів і Є. Азаров забив переможний м’яч за п’ять хвилин до закінчення ігрового часу, пробивши несильно, але влучно повз воротаря.\nНовим-старим володарем Кубка району з футболу став колодязненський «Факел». А загалом, за останні десять років, «Факел» вісім разів (найбільше за інших) грав у вирішальних матчах і здобув уже п’яту перемогу в розіграшах. Команду переможців нагороджено спортивним кубком і грамотою районного центру «Спорт для всіх», фіналісти одержали грамоту.\nНаступної неділі команди продовжать боротьбу в чемпіонату району. Саме 13 серпня стартує друге коло розіграшу. У матчах шостого туру, які розпочнуться о сімнадцятій годині, зустрічаються:\n«Факел» - «Феміда»\n«Старт» - «Колос»\n«Нива» - «Оскіл»\nПопереду на вболівальників чекають напружені поєдинки. Досить лише сказати, що чотири команди ідуть в таблиці щільною групою і давати прогнози на друге коло наважиться хіба що якийсь відчайдуха. Та і не надто вдячна це справа – прогнозувати. Поживемо – побачимо на власні очі. Боротьба за нагороди чемпіонату очікується вперта і насичена. Ім’я нового чемпіона буде названо у другій декаді вересня. Тож чекаємо.


фiльм Захар Беркут дивитися онлайн pk (Страница 1) — торт шоколадный без сгущенки — Кулинарный форум\nфiльм Захар Беркут дивитися онлайн pk\nКулинарный форум → торт шоколадный без сгущенки → фiльм Захар Беркут дивитися онлайн pk\n1 Тема от RaymondAbomi 2022-01-11 14:24:13\nТема: фiльм Захар Беркут дивитися онлайн pk\nЙ тепер маленьке село Тухля на чолі із Захаром Беркутом буде протистояти Бурунді із його ордою та Тугару Вовку із його дружиною. І для мене це стало головним недоліком «Захара Беркута». І тому, прочитавши, побачивши цю стрічку, я знав, про що я сьогодні хочу розповісти”, – підкреслив Сеітаблаєв. Бодай однієї. Вони показали постановчі каскадерські бої, а також — вогняне та кінне шоу. Вони справжні чоловіки, справжні актори. А нам, думаю, не потрібно нічого пояснювати. Рада Беркут. Будьмо справедливими. Режисер фільму Ахтем Сеїтаблаєв наголосив, що головний конфлікт фільму полягає не у протистоянні “300 українських спартанців” найкращій армії світу на той момент - монгольській, а у протистоянні Захара Беркута і Тугара Вовка.\nПершу монету представник банку подарував режисерові фільму Ахтему Сеїтаблаєву. На зйомки фільму пішло 113 мільйонів гривень. У головній ролі зіграв голлівудський актор Роберт Патрік («Термінатор 2: Судний день»). Але їх головна сила – у єдності (та ще у шаленому сценарному твісті). Кадром, де ватажок загарбників хан Бурунда, втілений монголом Цемгідом Церенболдом, виринає з темряви, можна милуватися вічно. Від самого початку зйомок до проекту була привернута значна увага глядацької та професійної аудиторії.\nНагадаємо, «Захар Беркут» є екранізацією твору Івана Франка. У Львові глядачів познайомлять із цілим всесвітом Захара Беркута, який виріс зі знакової для всіх українців повісті Івана Франка. Але що ми бачимо? Губи, плечі, губи, плечі… І один статичний поставний кадр з голою дупкою і двома ніжками. Оригінальна назва Дівчина, як водиться, закохується у свого рятівника, чим дещо руйнує політичні плани батька. Партнером та консультантом стрічки став Міжнародний Фонд Івана Франка. Звичайно, автори стрічки сподіваються на міжнародний прокат: вкладені в зйомки гроші на місцевому кіноринку «відбити» в принципі неможливо. Той випадок, коли від початку фільму розумієш, хто ВІН і ВОНА, і до самого фіналу не знаєш, чи будуть вони все-таки разом. Нагадаємо, 28 листопада в широкий український прокат вийде історичний трилер «Ціна правди» польської режисерки Агнешки Голланд, генеральним медіа партнером якого виступає канал «Україна». Невелика повість «Захар Беркут» українського класика Івана Франка, яку вчать у школі, непогано лягала своїм виразним і динамічним сюжетом у цей формат.\nключі: Захар Беркут трейлер Захар Беркут фiльм дивитися онлайн фiльм Захар Беркут дивитися онлайн в хорошій якості Захар Беркут дивитися онлайн дивитися Захар Беркут 2020 Захар Беркут фiльм онлайн Захар Беркут дивитися онлайн 2020 трейлер Захар Беркут дивитися онлайн hd Захар Беркут фiльм 2020 дивитися онлайн\nСхожі фільми: @sdzqyvde301 #vvwwc 6444 6PKGB93F5 @wvonpfij89 #muohpaj 4813 H40DJBZ @auoldkig843 #zekolma 5049 HWFB0W0F @bqesxwk570 #jxqkh 5254 4H4XQ94ILU @vxwbryv945 #rjkdvgds 3854 WE2AWQA @lbpgodk567 #ceopsc 2766 OHDA2YH @drcflvap563 #qydlnm 5674 W2YCTN24T\nЦе наш, якщо бажаєте, карпатський пеплум чи середньовічний епос. Звичайно, автори стрічки сподіваються на міжнародний прокат: вкладені в зйомки гроші на місцевому кіноринку «відбити» в принципі неможливо. У Львові відбудеться допрем’єрний показ історичного екшену «Захар Беркут». UA, на відновлених декораціях величезної гірської ущелини, створеної спеціально для фільму. Синопсис: 1241 рік. Я говорю про сценарій фільму, про оповідальний матеріал. Історичний екшн за повістю Івана Франка "Захар Беркут" став без перебільшення найгучнішою і найдорожчою українською прем'єрою року. У мережі з'явився офіційний тизер українського фільму "Захар Беркут" На відміну від багатьох історій надихаючих поразок у цьому сегменті, в цій ми все ж таки натовкли пики загарбникам. Для мене справжня честь зіграти цього персонажа, який займає таке важливе місце в українському фольклорі".\n2 Ответ от GregoryFraub 2022-04-08 13:01:17\nRe: фiльм Захар Беркут дивитися онлайн pk


Львів’яни крадуть бруківку з вулиць, що ремонтують - ZAXID.NET\nЛьвів’яни крадуть бруківку з вулиць, що ремонтують\n— Оксана Панчишин, 2 серпня 2013, 19:38 0\nПід час ремонтів вулиць у Львові почастішали крадіжки бруківки, що лежить просто неба без охорони. Бруківку вивозять здебільшого вночі. Ринкова вартість одного каменя унікальної австрійської бруківки – 7-8 євро.\nНа вулиці Вітвера (Бічна вул. Пекарської) дорожники поскладали на купи ще австрійський камінь. Його ніхто не охороняє, а охочих до «халяви» не бракує.\nЗа словами Владислава, мешканця вулиці Філатова, сюди під’їжджають маленькі мікроавтобуси і в них злодії вантажать бруківку. Також місцеві мешканці кажуть, що боронять камінь голіруч від шахраїв. Машини приїздять і вдень, і вночі. А на зауваження ще й погрожують.\nЛьвівська панянка Юлія розповідає, що підрядники, які лагодять дорогу, зробили собі такий склад і бруківка лежить без будь-якого нагляду просто неба: «Фактично, кожен, маючи такий автомобіль, щовечора може забирати кілька плиток. Бо камінь лежить без будь-якого нагляду».\nУ Личаківському райвідділі кажуть, що офіційних повідомлень про крадіжку не отримували. Тому й не шукають викрадачів старовинного каміння.\nЗаступник начальника Личаківського райвідділу Володимир Федина пояснив: «Нам відомо, що такий факт був, але це з розмов перехожих. Однак письмових пояснень, заяв чи повідомлень на цей час в райвідділ не надходило».\nНатомість наша інформація вже є предметом для реагування правоохоронців. Тож вони обіцяють розпочати пошуки крадіїв бруківки і ретельніше патрулювати район Пекарської.\nНагадаємо, що раніше невідомі у Львові вивозили тротуарні плити «Мерседесом» посеред білого дня.


Повторні батьківські збори в школі с Зеленьки: "… у всьому винен кореспондент" | Громада Миронівщини\nПовторні батьківські збори в школі с Зеленьки: “… у всьому винен кореспондент”\n26 жовтня в ЗОШ с. Зеленьки відбулись відкриті загальношкільні батьківські збори, на сайті є стаття про ці збори – “Загальні батьківські збори в ЗОШ села Зеленьки – керівництво школи батьків “не чує”“.\nОскільки збори не прийшли до консенсусу, учасники зборів вирішили провести повторні збори для вирішення питань що хвилюють батьків учнів Зеленьківської ЗОШ.\nНа повторні збори, що відбулися у вівторок 31 жовтня, батьки знову запросили представника сайту “Громада Миронівщини“.\nКоментувати хід зборів і правильність, чи не правильність проведення зборів не будемо. Пропонуємо це зробити Вам, переглянувши відео з Зеленьок.\nАле зауважимо наступне – під час присутності в залі сільської голови Вікторії Олександрівни Комар, збори проходили в належному форматі, сторони слухали промовців, без особливого шуму, гаму і достатньо спокійно. Як тільки сільська голова по службовим причинам покинула збори – ситуація вийшла з під контролю директора школи. Що є причиною, не нам судити, але на відео це добре видно.\nЯк наслідок – у всьому (в т. ч. і в 417 з 427 місць в рейтингу шкіл Київської обл. школи села Зеленьок згідно результатів ЗНО) винен сайт “Громада Миронівщини” і чомусь школа N3 міста Миронівка???\nP.S. До речі – коментарі сайт не видаляє (хіба що нецензурні), тож коментуйте, в попередньому репортажі про збори в школі села Зеленьки всі коментарі опубліковано\nНедільний ранок депутата і волонтера Анатолія ДаниленкаМіський голова Миронівки В Савенко: підготовка до зими, створення тергромади, незавершені проекти\n6 thoughts on “Повторні батьківські збори в школі с Зеленьки: “… у всьому винен кореспондент””\nШановний Пане дописувач, я так і не знайшла у всьому тексті, хто ви такий. Представтесь, будь-ласка. Адже для того щоб лити бруд, ви спочатку скажіть про себе. Що стосується вашого попереднього допису (ще тут дублюю) абсолютна маячня і відсутність фактів. Які дерева ростуть? Скільки їх? Чи зверталися батьки раніше по цьому питанню? Як воно було вирішене? Як директор школи блокує його вирішення? Про автобус. Якщо водій змінює самовільно маршрут, коли це було? Такі справи публічним осудом не вирішуються, за таке є відповідне покарання. І якщо такого не відбулося донині- то те що ви кажете пусті балачки, або брехня по народному. Про батьківський комітет, взагалі нічого не зрозуміла, хто не дає батькам активно працювати? Що цьому перешкоджає? Комітет обирають самі батьки, а не Директор. Те саме про гуртки, загальновідомо, що кошти на позакласну роботу з учнями в державі не виділяються. Вся робота ведеться за додаткову оплату батьків. Якщо активні батьки зберуть кошти чи знайдуть спонсорів (як це робиться в інших школах), впевнена, педагоги не відмовлять, і все буде. Тож не буду продовжувати, а скажу одне: що на місці Людмили Петрівни, я подала б на вас до суду, за приниження гідності та наклеп. І виграла б його. Адже, ким би ви не були, ви не маєте права відправляти когось на пенсію, тим паче, що Директор- не пенсіонерка. А тим більше оббріхувати та поливати брудом. Людмила Петрівна Генералова -педагог і Директор з Великої Букви. І я пишаюся, що колись була її ученицею. А всі шановні активісти, які влаштували цей фарс, маючи особисті інтереси в усуненні з посади діючого Директора, майте на увазі- все повертається бумерангом. І Ви теж можете легко стати об’єктом глузувань і принижень. І Вас теж легко можна познімати на камеру та викласти в Інтернет.\nФакти “які перекрутили”, як виразились а попередньому коментарі не були перекручені. Це все ПРАВДА! Директор школи думає тільки про свою дупу,і тільки тоді коли доходить діло до скандалу, вона відразу ж починає “щось з цим робити “. А те, що викладачі школи її захищають, так звісно і треба, зараз без роботи ніхто не хоче залишитись.\nІ так, випустила той факт що декілька років назад вельмиповажна Л. П так би мовити обікрала дитину… Запитати в неї про це потрібно.\nПані Світлана, ви так говорите, що колектив боїться Директора. За всі роки, що Людмила Петрівна працює не було ні одного випадку звільнення когось із педагогів через її особисту неприязнь. В колективі завжди абсолютно демократичні стосунки. Людмилу Петрівну- поважають, а не бояться, як і повинно бути. А те, що ви написали слово “обікрала” – краще поясніть, бо такі речі на вітер не кидають. Чи ви додали для красного слівця? Аякже, тепер можна лити будь-який бруд, ви так думаєте?\nФакти “які перекрутили”, як випазились а попередньому коментарі не були перекручені. Це все ПРАВДА! Директор школи думає тільки про свою дупу,і тільки тоді коли доходить діло до скандалу, вона відразу ж починає “щось з цим робити “. А те, що викладачі школи її захищають, так звісно і треба, зараз без роботи ніхто не хоче залишитись.\nДиректор школи, досвідчений вчитель, прекрасно володіє аудиторією. Не знаю, чому так званий кореспондент вирівшив цього не помітити. Можливо, в сценарії замовника цього не було. Чомусь і вигуків “Ганьба!”, якими його нагородили батьки, автор не показав. Але, що ж, кожен заробляє, як уміє: хтось своїми знаннями, а хтось – брехнею і підтасовуванням фактів.\nЯк уміють деякі “кореспонденти” перекручувати факти! Звичайно, можна опублікувати тільки те, що вигідно замовникові. Адже гроші потрібно відпрацьовувати. А те, що матеріал замовлений – очевидно. Людина, яка називає себе кореспондентом, повинна була знати, що це було розширене засідання батьківського комітету, на якому розглядалося питання підвозу дітей до школи. Про це, до речі, було сказано директором Л.П.Генераловою.


Blockstream і Square займуться видобутком біткоіна на сонячній енергії - Новини криптовалют сьогодні\nBlockstream і Square займуться видобутком біткоіна на сонячній енергії\nКомпанія з розробки інфраструктури біткоіна Blockstream і платіжний сервіс Square домовилися про створення центру з видобутку криптовалюти на сонячній енергії. Він буде розташовуватися на одній з майнінгових площ Blockstream і стане частиною програми Square по переводу біткоіна на чисту енергію. Square має намір інвестувати $ 5 млн у нове підприємство, а Blockstream надасть інфраструктуру і візьме на себе управлінську функцію.\n«Підприємство стане доказом концепції стовідсоткового майнінгу біткоіна на відновлюваній енергії в широких масштабах. Економічні атрибути, включаючи операційні витрати та прибутковість інвестицій, будуть викладатися публічно », – заявили учасники проєкту.\nBlockstream запустить операційну панель, де в реальному часі будуть показуватися показники ферми, включаючи енергоспоживання і прибутковість майнінгу. Таким чином компанія розраховує довести, що біткоін може сприяти поширенню відновлюваної енергії у світі.\n«Багато майнінгових підприємств, включаючи наше, вже покладаються на відновлювану енергію, тому що це найбільш затратний вид енергії з усіх доступних, – сказав глава по майнінгу Blockstream Кріс Кук. – Ми сподіваємося продемонструвати, що видобуток біткоіна на відновлюваній енергії в реальних умовах не тільки можливий, а й сприяє загальносвітовому руху до більш сталого майбутнього ».\n«Проєкт буде служити прозорим прикладом, дозволяючи нам разом вивчати економіку майнінгу біткоіна на чистій енергії, – додав керівник Square по екологічному, соціальному та корпоративному розвитку Нейл Йоргенсен. – Ми хотіли б якомога швидше поділитися результатами зі спільнотою ».\nPrevious Previous post: Сальвадор хоче зробити законними платежі в BTC\nNext Next post: Опитування: Падіння біткоіна негативно відбилося на привабливості цього активу


Авіаквитки Костанай - Новосибірськ: купити квиток дешево - ціна від $29\nДешеві авіаквитки Костанай — Новосибірськ\nДешеві авіаквитки Костанай Новосибірськ Костанай - Новосибірськ\nРейси з Новосибірська в Костанай\nІнформація про найдешевші рейси з Костаная в Новосибірськ\nДешеві авіаквитки з Костаная в Новосибірськ\nКоли найдешевші авіаквитки з Костаная до Новосибірська\nВизнач найкращий час для свого перельоту з Костаная до Новосибірська. Порівняй ціну на квитки залежно від сезону і температури повітря.\nКупити авіаквитки з Костаная в Новосибірськ\nСайт вигідних подорожей tripmydream допоможе тобі знайти та купити квитки на літак з Костаная в Новосибірськ по самій низькій ціні. За допомогою нашого сервісу ти можеш легко порівняти пропозиції від різних авікомпаній, знайти найзручніші та найвигідніші перельоти, а також дізнатися в якого онлайн-продавця буде дешевше всього купити обрані авіквитки.\nАвіаквитки туди й назад: Костанай - Новосибірськ - Костанай\n$29 - це мінімальна ціна авіаквитка в обидві сторони, з Костаная в Новосибірськ та назад, знайдена нашими користувачами за останній час.\nДізнатися напевно, скільки коштує квиток на літак Костанай - Новосибірськ можна, подивившись вартість вкитка на конкретні дати, а потім перейшовши на сайт онлайн-продавця. Ціни в нашому агрегаторі авіаквитків оновлюються з невеликою затримкою та можуть змінитися за цей час.\nІнформація про рейс Костанай - Новосибірськ\nТаблиця з базовою інформацією про рейси за напрямком Костанай – Новосибірськ\nНайвигідніший час для покупки квитка на літак Костанай – Новосибірськ — за 0 днів до вильоту. А найдорожче купувати квиток — за 36 днів до вильоту.\nПідходь до планування поїздки з розумом і почни відстежувати вартість квитків заздалегідь. Так у тебе буде більше шансів знайти найвигідніший переліт з Костаная до Новосибірськ.\nВсе що потрібно знати перед польотом. Корисна інформація для вашого перельоту з Костаная в Новосибірськ\nКорисна інформація, статистика і факти про маршрут з Костаная до Новосибірська\nСкільки коштує найдешевший авіаквиток Костанай – Новосибірськ?\nНайдешевший квиток на літак з Костаная до Новосибірська, який знайшли наші користувачі за останні 48 годин, коштує $29 в обидва боки.\nКоли краще купувати авіаквитки Костанай – Новосибірськ?\nНайдешевші квитки на літак Костанай – Новосибірськ можна купити за 372 дні до вильоту.\nКоли авіаквитки Костанай – Новосибірськ найдешевші?\nСічeнь, Лютий, Березень – місяці, коли квитки на літак з Костаная до Новосибірська будуть коштувати дешевше за все. Найвигідніший день вильоту - Середа, а найдешевший час - день.\nРейс з Новосибірська в Шарм-Ель-Шейх Рейс з Дюссельдорфа в Дніпропетровськ Рейс з Ростова в Будапешт Рейс з Тбілісі в Гамбург Рейс з Спліта в Одесу Рейс з Бостона в Чикаго Рейс з Гельсінкі в Єкатеринбург Рейс з Будапешта в Пулу Рейс з Денпасара в Дніпропетровськ Рейс з Вільнюса в Осло Рейс з Німеччини в Стокгольм Рейс з Волгограда в Душанбе Рейс з Ульяновська в Сімферополь Рейс з Мінська в Німеччину Рейс з Мельбурна в Санкт-Петербург\nРейс з Костаная в Петропавловськ Рейс з Костаная в Тбілісі Рейс з Костаная в Атирау Рейс з Костаная в Прагу Рейс з Костаная в Київ Рейс з Костаная в Баку Рейс з Костаная в Німеччину Рейс з Костаная в Ташкент Рейс з Костаная в Берлін Рейс з Костаная в Бішкек Рейс з Костаная в Туреччину Рейс з Костаная в Сімферополь Рейс з Костаная в Уральськ Рейс з Костаная в Павлодар Рейс з Костаная в Шымкенту\nРейс з Алма-Ати в Новосибірськ Рейс з Камбоджі в Новосибірськ Рейс з Чехії в Новосибірськ Рейс з Кокшетау в Новосибірськ Рейс з Гавани в Новосибірськ Рейс з Харбіна в Новосибірськ Рейс з Намангана в Новосибірськ Рейс з Кемерова в Новосибірськ Рейс з Бухари в Новосибірськ Рейс з Бішкека в Новосибірськ Рейс з Ларнаки в Новосибірськ Рейс з Ріміні в Новосибірськ Рейс з Чикаго в Новосибірськ Рейс з Харкова в Новосибірськ Рейс з Верони в Новосибірськ\nПівнічні Маріанські острови Німеччина Кірібаті Ірландія Куба Польща Бразилія М'янма Словаччина Домінікана Всі країни\nСтамбул Щецин Флоріанополіс Ріміні Чавенг Трієст Джедда Калгарі Абу-Дабі Монпельє Всі міста\nНовосибірськ - Шарм-Ель-Шейх Дюссельдорф - Дніпропетровськ Ростов - Будапешт Тбілісі - Гамбург Спліт - Одеса Бостон - Чикаго Гельсінкі - Єкатеринбург Будапешт - Пула Денпасар - Дніпропетровськ Вільнюс - Осло Всі напрямки\nAll Nippon Airways Japan Airlines HOP! Spice Jet Royal Jordanian Airlines Arkia Israeli FlyDubai Czech Airlines Singapore Airlines Lufthansa CityLine Всі авіакомпанії


Версія за 20:20, 20 вересня 2010 (ред.)\nВерсія за 18:13, 21 вересня 2010 (ред.) (скасувати)\n[[Файл:Comparison knock nevis with other large buildings.png|thumb|left|200px]]\nСумарна вантажопідйомність Knock Nevis — 564 763 тонн, що складає 658 362 м³ (4,1 міліона [[барель|барелів]]) нафти.\nСумарна вантажопідйомність Knock Nevis — 564 763 тонн, що складає 658 362 м³ (4,1 мільйона [[барель|барелів]]) нафти.\nДовжина — 458,45 метри, ширина — 68,86 метри, осадка — 24,61 метри. Максимальна швидкість складає 13 вузлів, екіпаж судна 40 людей. Гальмівний шлях корабля складає 10,2 кілометра, а діаметр циркуляції більше 3,7 кілометрів.\nВерсія за 18:13, 21 вересня 2010\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Knock_Nevis&oldid=5008488\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 18:13, 21 вересня 2010.


Як вилікувати сечокам "яну хворобу у кота\nСечокам 'яна хвороба - серйозне захворювання, яким часто хворіють коти всіх порід. Воно виражається в порушенні обміну речовин в організмі тварини і супроводжується запаленням сечостатевої системи, утворенням каменів у нирках і уретрі. За відсутності грамотного лікування може призвести до летального результату.\nСечокам 'яна хвороба у котів виникає в результаті неправильного харчування, запальних процесів у нирках і сечовевидних шляхах, гормонального дисбалансу в організмі, анатомічних особливостей уретрального каналу або патології травного тракту. Дане захворювання може бути також наслідком малорухливого способу життя або носити спадковий характер.\nЯк тільки кіт починає поводитися неспокійно, страждати відсутністю апетиту і часто ходити в туалет, відчуваючи при цьому болючі відчуття, необхідно стразу звертатися до ветеринара. Якщо цього не зробити, хвороба почне прогресувати, в сечі з 'явиться кров, почнуться судоми, блювота і кіт може померти від зневоднення організму.\nСамостійний вибір лікування сечокам 'яної хвороби може призвести до негативних наслідків, оскільки тільки лікар може правильно призначити препарати, виходячи з того, якого виду каміння присутні в організмі тварини - струвити або оксалати. А зробити це можна тільки після проведення аналізу крові і сечі. Лікування даного захворювання індивідуально та спрямоване на купірування больових відчуттів, ниркових коліків та зняття запального процесу. Зазвичай виписують спазмолітичні засоби та антибіотики ("Гентаміцин", "Диспаркам" та інші). Якщо відсутнє сечовипускання, роблять катетеризацію. Також застосовують гомеопатичні засоби, наприклад, "Апіс", "Магнезію", "Кантаріс" та інші. Корисно давати коту відвари з таких трав і рослин, як подорожник, брусника (листя), толокнянка. При лікуванні сечокам 'яної хвороби велике значення приділяється дієті, яка полягає у споживанні кормів рослинного походження (каші) і молочних продуктів. Часто ветеринари рекомендую виключити з раціону тварини сухий корм, м 'ясо та рибу. Сечокам "яна хвороба, що перенеслася в гострій формі, часто переходить у хронічне захворювання. Тому, щоб виключити її повторне виникнення, слід проводити профілактику хвороби. Вона включає в себе правильний підбір корму, обов 'язково збагаченого вітамінами, активний спосіб життя, споживання великої кількості води і зниження зайвої ваги кота.


Нащо нам така школа?\nДодано: 04.03.2009 Додав: Smoke тем: 42\nHi 0 Рекомендую 0 Коментарі: 201\nВсім в житті потрібно 2-3 предмета:\n1) як писати-читати\n2) як рахувати (проста арифметика)\n3) історія (так-сяк)\nДехто й без цього чудово обходиться.\nВсі інші предмети вже індивідуальні. Комусь потрібно, комусь - зайве сміття в голові. Вже не кажучи про методики викладання того сміття. От чому не зробити 2-3 базових предмета після вивчення яких на основі спеціального психологічного тестування вже викладати ті предмети до яких у дітей є схильності? Нафіг вчити гуманітаріїв основ ядерної фізики, а математиків змушувати писати твори на дебільні тема (з іншого боку нащо взагалі писати на дебільні теми)? Нащо вчити "що думати" замість "як"?\nЯка мета такої системи? Якщо випуск дибілів з однотипним мисленням - все зрозуміло. Так би й сказали.\nЯкщо якась там підготовка до життя... а де ця підготовка? В чому вона виявляється? У вивченні того, що ви на другий день після екзамену не можете згадати?\nА що, краще випускати дебілів взагалі без мислення?\nБидло, яке вміє порахувати до 100 та поставити хрестика замість підпису?\nДо: Махновець - #163447\nА що випускники шкіл-інститутів ще й мислити вміють? Ні замєчалі... ні замєчалі...\nПри чому за рідкісними винятками (бувають, не без того!) чим кращі в людини оцінки тим вона тупіша і тим гірше з мисленням.\nВи вочевидь призабули що таке навчальні заклади... це коли з 5 чоловік які тебе вчать сам розуміє чого він вчить лише 1, а решта розповідає басні Крилова про те, як потрібен тобі їхній предмет, хоча самі нічого в ньому нічо не розуміють.\nВидно, це від шкіл-інститутів і залежить\nДо: Махновець - #163450\nМайже не залежить.\nВтім ви відійшли від теми. От скажімо, ви хто за фахом?\nВступав до економічного, закінчував вже "модній" менеджмент\nДо: Smoke - #0\nВсім в житті потрібно 2-3 предмета\nПравильно, а еліту можна вирощувати в окремих закритих закладах\nДо: Махновець - #163454\nІ як, на скільки економісту потрібні твори типу "Мій ідеал" де правильна відповідь для хлопчика Шевченко або Франко, а для дівчинки Леся Українка? або уроки хімії-біології?\nДо: Антип - #163456\nЕліту? А чьом ви шепьчєтє?\nВи вірите, що в школі оцінюється розум, вільнодумство, цікавість до світу?\nНу добре... відійду від навчальної функції...\nВиховна функція: скажіть, скільки за своє життя ви бачили педагогів у яких склалося життя? Кого може виховати вчителька яка до обіду веде уроки, після обіду до ночі готує уроки на наступний день, вночі миє вдома посуд і готує їсти, за це отримує ~1000грн., + швидше за все невдалий шлюб. Тобто життя взагалі не склалося.\nТака людина може виховати гордого, сміливого, сильного, розумного, принципового? Яким чином? Періодично згадують якусь там українську ментальність... яка ментальність якщо тебе починаючи з дитсадка намагаються зробити рабом? Думаєте вихователю потрібні активні діти які всюди стромляють носа? А які? Йому потрібно щоб: поставили - стоїть, посадили - сидить, поклали - лежить.\nТа правильно, три класи церковно-приходської цілком вистачає. А потім копен-дупен на базар торгувати.\nДо: ЮЛЯ - #163462\nА шо, у вас якісь інші перспективи?\nБо я чось так надивилась на людей з 2ма вищими освітами ще совковими які на базарі торгують бурячками. Ну просрали вони 10років на школу + 10 років на 2 вищі освіти. І шо з того?\nДо: Smoke - #163464\nУ мене не перспективи, у мене - реальність.\nДо: Smoke - #163461\nТвори - дуже потрібні, оскільки вчать людину правильно і чітко викладати власну думку.\nБіологія і хімія теж потрібні - щоб знати хоч трошки про той світ, у якому живеш. Це просто цікаво, врешті решт.\nТака людина може виховати гордого, сміливого, сильного, розумного, принципового? Яким чином? Періодично згадують якусь там українську ментальність... яка ментальність якщо тебе починаючи з дитсадка намагаються зробити рабом? Думаєте вихователю потрібні активні діти які всюди стромляють носа? А які?\nЦікаво, яка ж людина може виховати такого "гордого і сміливого"? Блатяки на вулиці?\nВ перекладі на чітку й зрозумілу це буде: щоб зайняти дітей і відволікти від вулиці? (Щось паршиво ви твори писали... не помогло... ) Варіянт...але навіщо ж тоді робити це так бездарно?


На подолання наслідків повеней потрібні ще 2 мільярди – Прем'єр\nНа подолання наслідків повеней у західних областях країни потрібно буде виділити ще 2 мільярди гривень.\nПро це заявив Прем'єр-міністр України Денис Шмигаль під час години запитань до уряду у Верховній Раді, повідомляє кореспондент Укрінформу.\n«Понад 750 млн гривень (вже виділені кошти - ред.) - не остаточна сума, яку уряд спрямує на відновлення структури регіонів. Ми отримали від наших відповідальних органів попередні розрахунки, що додатково для подолання наслідків стихії нам потрібно буде, додатково, близько 2 млрд грн. Це попередні розрахунки, які від обласних державних адміністрацій», - сказав Шмигаль.\nЯк повідомлялося, на позачерговому засіданні 2 липня Кабмін ухвалив та вніс на розгляд Верховної Ради відповідний проєкт закону № 3776 "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік".\nЧитайте також: Зсуви "відрізали" від автошляхів сім населених пунктів на Прикарпатті\nВсі паломники-хасиди залишили "Нові Яриловичі"\nУ Краматорську закінчують зводити спорткомплекс


Словаччина-Україна: будуючи стратегічне партнерство? - портал новин LB.ua\nГоловна — Блоги — Блог Николая Капитоненко — 26 грудня 2018, 16:30\nВідносини України і Словаччини можна описати словами «прагматичні» та «збалансовані». Вони вільні від історичного тягаря, ідеологічних проблем та геополітичних спекуляцій. Натомість партнерство підтримується спільними інтересами, насамперед у безпековій та енергетичній сферах. Словаччину вважають одним із найкращих друзів України в ЄС, а Україна для Словаччини є можливістю відігравати більш активну роль в регіоні. Не можна не враховувати й російський фактор: Україна і Словаччина по-різному сприймають Росію. Для України Росія – головна загроза національній безпеці, в той час як для Словаччини вона є давнім важливим партнером. Але навіть ця відмінність не стоїть на заваді спільному баченню і оцінці ролі Росії в сучасній системі безпеки у Східній Європі.\nВ двосторонніх відносинах існують також і елементи конфліктів, незгоди та занепокоєння, як це завжди буває між державами-сусідами. Здебільшого вони стосуються проблем контрабанди, політики щодо Росії та корупції. В той же час відносини Словаччини та України позбавлені зайвих скандалів та історичної недовіри. За змістом вони наближаються до того, що зветься «стратегічним партнерством». Маючи лише 97 км спільного кордону, дві країни залишаються добрими сусідами та справжніми друзями. Можливо, відносини саме із Словаччиною можуть слугувати моделлю розбудови двосторонніх відносин і з іншими західними сусідами України.\nІ Словаччина, і Україна є новими державами, що виникли в результаті геополітичних трансформацій в Європі по завершенню «холодної війни». Обидві провели перші роки незалежності у спробах побудувати ефективні державні інституції, провести економічні та політичні реформи, визначити основні вектори зовнішньої політики. При цьому від самого орієнтири, пріоритети й вектори двох країн були різними.\nМали країни й розходження у поглядах стосовно візового режиму. Уряд Словаччини запровадив візи для українських громадян у 2000 році в рамках підготовки до вступу країни в ЄС. В той же час Польща, наприклад, запровадила візи для українців лише у 2003 році. З урахуванням цього словацький крок на випередження здавався дещо передчасним. Київ відповів введенням візового режиму для словаків та розривом угоди про реадміссію.\nУ 2004 році Словаччина вступила в ЄС та НАТО, а в Україні розпочалася «Помаранчева революція». В той час здавалося, що обидві країни можуть працювати разом із тим, щоб прискорити вступ України до ЄС та НАТО. Виходячи з міркувань безпеки та економічних інтересів, Словаччина підтримувала зближення наміри України в цьому відношенні. Але наступний розвиток подій дещо відклав таку перспективу.\nВ Словаччині Україну часто називають «забутим партнером». На початку 1990-х Братислава прагнула отримати підтримку Москви у своїх прагненнях здобути незалежність від Праги й звертала мало уваги на Україну. В зовнішній політиці Словаччини панував принцип «Спочатку Росія»: вважалося, що достатньо домовитися з Москвою, а інші столиці пострадянських країн змушені будуть наслідувати домовленостям Москви. Частково така уваги до Москви пояснювалася високим ступенем залежності промисловості Словаччини, особливо військової промисловості, від Росії. Київ, у свою чергу, переймався питаннями, що дістались у спадок від СРСР, визначаючи майбутні відносини з Росією, включно із статусом Чорноморського флоту в Севастополі, а також визначаючи умови набуття статусу без’ядерної держави.\nАле це питання не обійшлося без суперечок. У 2014-2015 роках Україна наполягала на т.зв. «великому реверсі», який дозволив би постачати великі обсяги газу з Європи в Україну. Словацька компанія-оператор Eustream отримала звинувачення в боку України в тому, що уклала угоду з Газпромом, яка унеможливила постачання великих обсягів природного газу в Україну. В той же час стало зрозуміло, що обсяги газу, який постачається газопроводом Вояни-Ужгород, залежать від того, який обсяг газу Україна купує в Росії. Словаччина і Україна витратили немало часу на взаємні звинувачення, що, зрештою, негативно вплинуло на рівень взаємної довіри.\nОбидві країни турбуються про майбутнє регіональної безпеки. Словаччина є членом НАТО та ЄС, а Україна – ні, але обидві сприймають російську агресію проти України як загрозу. Словацький уряд послідовно надає Україні політичну та дипломатичну підтримку. Словаччина голосувала за Резолюцію 68/262 ГА ООН від 27 березня 2014 року, в якій наголошувалось на територіальній цілісності України та невизнанні т.зв. «Кримського референдуму». В цілому позиція Словаччини в ООН залишається на боці України. Крім того, Словаччина активно виступала за підписання Угоди про асоціацію між Україною та ЄС, а також в цілому підтримує прозахідну орієнтацію України.\nВ межах умовного «розподілу функцій» щодо підтримки України всередині Вишеградської групи Словаччина здебільшого займається енергетичними питаннями і, зокрема, питаннями енергетичної безпеки. Досвід Словаччини у зміцненні енергетичної безпеки, в першу чергу завдяки впровадженню більш енергоефективних технологій, а також через використання відновлюваних джерел енергії, є надзвичайно цінним для України.\nТранскордонне співробітництво залишається інструментом для цього; інструментом, зручним для обох країн. Таке співробітництво є локально сфокусованим, націленим на подолання природних та адміністративних кордонів між країнами. Співпраця між Східною Словаччиною та Закарпаттям багато в чому спирається на спільні проблеми: соціальні, економічні, інфраструктурні і т.п. Юридично така співпраця була оформлена із виникненням Карпатського євро регіону в 1993 році. Транскордонне співробітництво між двома країнами могло б бути ще більш ефективним, але рух людей, товарів та капіталу через кордон значною мірою залежить від стану відносин між Україною та ЄС. В результаті митний режим на словацько-українському кордоні є одним із найбільш суворих. Це може пояснюватися проблемами та побоюваннями міграції, а також браком спільного досвіду, планування, відмінностями адміністративних підходів й нерозвиненою інфраструктурою. Загально кажучи, транскордонне співробітництво між Словаччиною та Україною більшою мірою залежить від зовнішніх факторів, аніж від внутрішніх ініціатив.\nЩе з кінця 1990-х років в Словаччині була розроблена зовнішньополітична концепція під умовною назвою «Спочатку Україна», яка мала змінити концепцію перших років незалежності «Спочатку Росія». Стратегічним інтересам Словаччини після вступу до ЄС і НАТО відповідає сильна Україна, бажано теж в цих організаціях. Це один із рідкісних випадків співпадіння інтересів, яким українська дипломатія повинна скористатися якнайповніше.\nТемы: Словаччина , Україна


Вулична мода Луцька: «волиняки на стилі» та актуальні принти цього сезону. ФОТО\nГоловна вулиця міста розцвіла від краси лучан! Усі виглядають по-особливому та мають свої цікаві «б’юті-секрети». «Таблоїд Волині» продовжує рубрику «Вулична мода Луцька», до якої увійшли незвичні учасники: Софія,Борис, Діма, Віка та Ірина.\nНагадуємо, що один із учасників рубрики «Вулична мода Луцька» отримає приємний сюрприз від партнера«Таблоїда Волині».\nВіддати свій голос можна вподобавши основну світлину, де образ зафіксовано повністю (Важливо! Враховуватимуться голоси лише за перше фото!). Відтак саме найяскравіша героїня рубрики за версією наших читачів отримає подарунок. Голосувати можна до 13 включно. Результати оголосимо 14 червня.\nЗручність для мене в пріоритеті. В Луцьку,на жаль,немає ні H&M, ні Bershka. Для мене єдиним спасінням став Waikiki. Кежуал – це мій стиль. Кросівки з сукенкою-те,що треба.\nСукня з Туреччини – 500 грн., рюкзак – подарунок батьків з Єгипту, кросівки Nike Софія купувала в інстаграмі за 5 000 гривень.\n– Якими будуть тренди літа 2019?\n– Комфорт і оверсайз, це точно.\nБренди не люблю. Люблю зручний одяг,не мішкуватий. Спортивний стиль для мені близький теж,але все залежить від настрою». Футболка куплена в Польщі за 10 злотих, кепка –безцінна, пояс – приємний подарунок,а шорти(колишні штани) – 100 гривень, кросівки – 200 гривень.\n–Для мене незмінним трендом стане спортивна зручність.\nВзагалі,я шукаю щось європейське: Nike, Adidas. Я притримуюсь стріт-стайлу, в основному. Слідкую за модою, вважаю, що це важливо. Думаю.що чорний колір завжди буде в моді, не важливо чи є на ньому принт, чи немає. Футболка – 300, кепка – 300, штани – 500, кросівки привезені з Америки – 55 доларів, годинник з Нью-Йорка, подарунок,150 доларів.\n– Я вважаю,що на вулицях можна буде побачити вдосталь коралового,оливкового та кольору хакі.\nЯ люблю оверсайз речі. Щось дивне, незвичайне, унікальне. Улюблених брендів немає. Підшукую ті речі, які підходять мені. Своє відчуваю відразу. Блуза – 100 гривень, шорти – 200 гривень, пояс – подарунок, рюкзак – 800 гривень, взуття – 900 гривень, окуляри – 1 200 гривень.\n–Щось унікальне і незвичне.\nМені важливо, щоб були природні матеріали, щоб це було зручно і разом з тим, щоб я виділялась. Люблю яскраві кольори. Зовсім не подобається різноманітність принтів в одному образі. Якщо є принт, то розбавляю його іншим,спокійнішим одягом. Блуза – 250 гривень, сукенка – 4 000 гривень, сумка – подарунок за 400 грн, взуття – 1800 гривень.\n– Природні матеріали, нестандартний одяг.\nПринт – це щось складне і особливе. Потрібно вміти поєднувати та підбирати те, що відтворює особливість кожного у одязі. Навіть якщо це цікава кепка, чудернацький напис на футболці або милі квіти на рукавах-все це доповнює та додає шарму навіть звичайному образу. Розбираємося, що актуально в 2019-му.\nДовідка: топ-5 найпопулярніших принтів літа 2019\nФлористичний принт не сходить з подіумів вже декілька сезонів. Це – безпрограший варіант для тих,хто бажає підкреслити свою жіночність. Цей принт також ідеально підходить на літній сезон ,оскільки серед поля троян всі зрозуміють хто справжня квіточка.\nДля тих,хто не боїться виділятись на фоні інших-ідеальний варіант анімалістичний принт. Нестримний леопард, красива зебра чи навіть змія-все на ваш смак і розсуд. Стилісти радять поєднувати такий принт зі світлими кольорами та легкими фактурами для найвигіднішого результату. Ризикуйте!\nА цей принт розбавить навіть діловий образ своєю грайливістю. Величина гороху,кількість,колір-все на ваш вибір і смак. Лише спробуйте нанести на вуста червону помаду та зрозумієте,що світ вже впав до ваших ніг.\nПринт шовкових хустинок\nЦього сезону на дизайнерів особливий вплив має Схід з його неймовірною красою. Перепліт різних деталей в шовкових виробах виглядає особливо та цікаво. Всі годинами розглядатимуть вашу нову сукенку з принтом шовкових хустин,обіцяємо.\nЦей принт ідеально підходить для тих,хто знає свої недоліки,оскільки за допомогою ліній ви зможете коректувати свою фігуру ,візуально виглядати вищими та стрункішими. Тут також дизайнери розв'язали нам руки та дали на вибір всі можливі кольори та варіації:маленька чи велика,двохкольорова чи різнокольорова,вертикальна,горизонтальна чи діагональна- лінії підкорили всі можливі подіуми Парижу.\nТеги: #Вулична мода, #мода, #стіл, #Луцьк, #місто, #фото\nВулична мода Луцька: переможниця – смілива Віка Вулична мода Луцька: челсі, дербі та кросівки – трендове взуття весни 2020 Вулична мода Луцька: переможниця Ілонка Вулична мода Луцька: переможець Артем


Лисиченська сільська рада\tОфіційний сайт 27 Листопада, П'ятниця\nІсторичні довідки по селах сільської ради\nСело Лисиче – центр Лисиченської сільської ради. Село Лисиче лежить на північному Заході Славутського району, тобто на півночі Хмельницької області. Землі на заході межують із землями сіл Мощаниця, Милятин, Кураж Рівненської області, з південної сторони – сусіди с. Кривин, Полянь, Крупець, на сході і півночі – Волиця, Головлі, Хоняків.\nПоходження назви села точно не відоме. Однак одна з версій свідчить, що раніше село було розташоване в лісі “ліси це”. А друга розповідає, що з лісу, що оточував село і простягався до с. Потереба текла річка з назвою Лисича, а в лісі було багато лисиць. На території села знайдено залишки кам’яних знарядь праці : кам’яні сокири, скребачки, ручні рубила. Це свідчить про те, що біля згадуваних рік люди селилися 30-40тис. років тому.\nЗ середини IX ст.. на території нинішньої Хмельницької області відзначилось деяке економічне піднесення. З міста Корця проходила дорога на місто Остріг. В 1860 році в селі Лисиче існувала школа письменності при 12 учнях чоловічої статі.\nЖителі Лисичого повністю були кріпаками поміщиків Джезбіцьких Ганни та Марії Сигізмундових. Селяни відробляли панщину, платили оброк натурою та грішми. Старожил Дзюбак Юхим Ярохтейович, 1861 року народження розповів ,що коли йому було 8 років він працював у пана погоничем. Згодом маєток і село пани Джезбіцькі продали поміщикам Хмілевським.\nВ селі було налагоджено виробництво цегли.\nНа початку XX ст.., внаслідок зубожіння, багато селян з українських сіл їхали шукати щастя-долі в інших країнах, зокрема і в Америку.\nСтарожили розповідають, що більшість з них були люди темні, затуркані, що ,крім власного господарства, вони нічим іншим не цікавились. Маючи у володінні хто 20, хто 30 десятин землі, коней, сільгоспінвентар, крім своїх ще й наймитські руки, встигали вони обробити свою землю і ще захопити для обробітку на половину землі селян. Пізніше цих людей називали куркулями.\nВ 1914 році в селі було збудовано церковно-приходську школу. Навчалось там 8-10 учнів. Це були діти багатих. Навчання велось тільки взимку; в час не занятий сільськогосподарськими роботами.\nПід час першої світової війни багато жителів села було мобілізовано до армії.\nРосійські радянські війська ввійшли в наше село Лисиче в червні місяці 1918 року. Біднота зустрічала бійців по різному: хто з радістю вливався в ряди радянської армії, хто насторожено чекав подальшого розвитку подій. А всі разом були задоволені тим, що село було звільнене від окупантів-білополяків.\nПісля звільнення території села від іноземних загарбників в селі було створено комітет незаможних селян. Першим головою КНС був Дмитро Степанюк.\nЗемля наділялась біднякам за кількістю їдоків. Одержавши в свої руки землю бідняки раділи законам нової влади, з усією енергією бралися за виконання наказів і розпоряджень її представників. Наділялась земля навіть таким, хто зовсім не вмів і не хотів на ній працювати. В селі почалась ворожнеча, заможні селяни, на той час уже названі куркулями, ненавиділи членів комнезаму. В 1924 році під час засідання комітету, голова засідання КНС Дмитро Степанюк був вбитий з вогнепальної зброї.\nНа території села ні комун, ні созів не існувало. Селяни жили одноосібними сільськими господарствами, які у ці роки зазнали помітного зміцнення.\nВ 1929 році в селі вже діяла комсомольська організація, роботою якої керував комуніст Петрук. 12 березня 1930 року відбулися збори бідняків і середняків села, які прийняли постанову про створення сільськогосподарської артілі в Лисичому під назвою “Нове життя” .Артіль об’єднала 24 селянських двори, було усуспільнено 128 га сільськогосподарських угідь, в тому числі 101 га ріллі. В цьому ж 30-му році були вислані з села сім’ї заможних селян, які не стали членами колгоспу і яких влада вважала найбільш небезпечними. Керував операцією комуніст Глотов.\nВесною 1933 р. багато членів артілі опинилися в скрутному матеріальному становищі.\nВажка була зима 1933 року, гинула з голоду худоба, солом’яні стріхи були обдерті і використані на корм. Виснажені і опухлі лисичани дотягували до нового врожаю лободою, корінцями, щавлем, макухою, але на диво голодною смертю ніхто не помер.\nВ 1939 році розпочалась війна з Фінляндією, знову цей жереб не обминув і без того поріділі ряди лисичан. За рік цієї війни, ще стало на три вдови в Лисичому більше.\nВ 1939 р. село Лисиче було частково електрифіковано. Електроенергія подавалась в клуб, колгоспну контору, на ферми. Електричний струм давав колгоспний генератор.\n26 червня 1941 року о 12 годині дня в Лисиче вдерлась ворожа розвідка, а до вечора в село наїхало повно фашистів. За тих три дні до приходу гітлерівців військкомат встиг мобілізувати тільки тих військовозобов’язаних хто недавно звільнився в запас.\nФашисти встановили на селі свою владу і свої закони, “ новий” порядок насаджувався дуже швидко. Головну розправу на селі вів німець Гофман, за найменше непідкорення бив нагайкою, стріляв. А вияв непокори це несплата податку. Часто налітали каральні загони, грабували селян.\nДо Німеччини було відправлено багато молоді. Восени 1941 р. в селі розпочався партизанський рух. Жителі Лисичого Іван Яковчук та Клим Гаврилюк, до війни вчителювали в школах Славутського району, в перші дні окупації вступили до підпільної організації, яку очолили лікар Михайлов Ф. М. та вчитель Одуха А. З.\nВ роки Великої Вітчизняної війни з сіл Лисиченської сільської ради військкоматами було мобілізовано 286 чоловік. 153 з них назавжди залишились на її фронтах.\nОрденами і медалями за участь у Великій Вітчизняній війні нагороджено 276 чоловік.\nУказом Президії Верховної Ради СРСР від 13 вересня 1944 року гвардії молодшому сержантові Олейнику Климу Карповичу посмертно присвоєно звання Героя Радянського Союзу.\nПісля війни в колгоспі залишилось 40 кволих коней, 20 овець, птахоферма була знищена зовсім.\nНе було посівного матеріалу та сільськогосподарського інвентаря. 1944-1946 роках поля обробляли жінки, пожилі люди та діти. В 1946 році при Ганопільській АТС були створені тракторні бригади, колгоспи сіл Лисиче, Головлі обслуговувала одна тракторна бригада, яка мала лише два колісні і один гусеничний трактор.\nШкола в селі почала працювати восени 1944 року.\nНа підкріплення сг в 1954 році в село на посаду голови колгоспу був присланий комуніст Абара Йосип Степанович, людина енергійна, освічена, з нахилом до господарювання. Він був хороший господар, дуже вболівав за господарство. Багато зробив для села, але здоров’я його підірване війною, важкі умови праці не дозволили йому довго працювати на цій посаді.\nВ 1958 році колгосп закупив два гусеничних трактори і два колісних. В цей час було збудовано два корівники, один свинарник,конюшню, пташник і кормокухню.\nВ 1960 році колгосп ім. Чкалова села Д- Гора і колгосп “ Нове життя ” були об’єднані і утворене господарство вже мало назву ім.. Щорса. Після укрупнення колгосп ім. Щорса мав 2780 гектарів землі, з них 2421 орної.\nГрошові прибутки в 1954 році становили 18600 крб., за 9 місяців 1963 році – 205300 крб. З 1966 року колгоспники повністю переведені на грошову оплату.\nЗа післявоєнний період 40 колгоспників нагороджено медаллю “ За трудову доблесть ”.\nСело повністю електрифіковане. В 1952 – 1953 роках село радіофіковане. В селі нараховувалось 200 радіоточок, два телефони.\nПротягом 6-7 років було побудовано колгоспну кузню , тракторну майстерню, корівник, свинарник, нову кормокухню. Колгоспниками побудовано 93 власних будинки.\nВ 1949 – 1950 роках на полях посаджено 6 га. полезахисної смуги.\nВ 1958 році посаджено колгоспний сад площею 17 га.\nВ 1975 році колгосп мав 26 тракторів, 8 зернових комбайнів, 11 висівних агрегатів, 19 автомашин з них 3 легкових, 1 спецмашина, 2 мотоцикли. Колгосп займається вирощуванням зернових та технічних культур, овочів. Ферми колгоспу нараховують корів - 453, молодняка великої рогатої худоби - 896, овець – 365, свиней – 553, курей – 5000, коней – 160.\nВ 1974 році валовий збір зерна в колгоспі “Дружба” становить 27370 ц. Урожай зернових з одного га -19,1 ц, в тому числі пшениці – 21,5 ц, ячменю – 21,4 ц.\nВ першому році Х-ї п’ятирічки на полях колгоспу “Дружба” було зібрано значно кращий урожай зернових. Вперше валовий збір зерна становив 3477,1 тонн зерна.\nВ 1970 році побудовано дорогу в напрямку Лисиче – Славута через Головлі і Ганнопіль і налагоджено автобусне сполучення з райцентром.\nНаселення в селі Лисиче в 1968 році проживало 1480 чол. по сільській Раді 2189 чол. то на початок 1995 року тут проживає по сільській Раді 864 чол. в тому числі с Потереба – 121 чол., с. Д-Гора 97 чол.\nВ 1993-1994 навчальному році Лисиченська школа реорганізована в середню школу.\nЗ 1985 року з приходом на посаду голови правління колгоспу “Дружба” Кардаша Василя Віталійовича трохи знову почалися зрушення в напрямку соціально-культурного будівництва; було побудовано торгівельний комплекс, збудовано 9 будинків для молодих сімей і розпочато будівництво адміністративного будинку, але після перебудованого періоду в нашій державі настав кризовий стан і економіці господарства лисичан.\nЗ 1992 року колгосп “Дружба” реорганізовано в спілку селянських господарств.\nВ 1993 році жителі бригадного села Д-Гора вийшли зі спілки селянських господарств “Дружба”, відокремились і стали підсобним господарством Хмельницької АЕС. Головою правління працює Дмитрук Олександр Матвійович – двадцятий по рахунку голова в післявоєнний період.\nВ 90-х роках , розпочаті в державі реформи торкнулися і нашого села. Колгосп “Дружба” реорганізовані в спілку селянських господарств. В 1996 році селяни стали власниками земельних часток ( паїв) і одержали сертифікати. В1989 році побудований адміністративний будинок, який експлуатується зараз в незавершеному стані. Розпочате в 90-му році будівництво фундаменту під клуб зупинилося. В 1994 році була спроба відкрити середню в селі школу. Відкрили 10 клас , в якому навчалося 4 учні, які закінчили і 11-й клас. На наступний рік учнів на 10 клас не набралося і школі було повернуто статус ЗОШ І-ІІ ступеня.\nНа відзначення 50-річчя визволення села від фашистських загарбників, вперше було освячено пам’ятник загиблим односельчанам і було відправлено панахиду. На цю дату в селі проживало 19 учасників бойових дій, 11 вдів та 6 інвалідів війни.\nВ 1997 році збудовано дорогу з твердим покриттям до сіл Дідова Гора та Потереба. А з початком року в селі закрито Філіал ощадного банку, що функціонував багато років та обслуговував населення сільської ради. Населення та і кількість дворогосподарств продовжували зменшуватись. На 1. 1. 1998року на території сільської ради в 349 дворогосподарств проживало 754 жителі, в тому числі в с. Лисиче -568 чол. в с. Д-Гора – 79 чол. і с. Потереба - 118 чол.\nВ 1999 році з ініціативи уродженки села Лисиче, скульптора –художника з Нетішина , Світлани Мефодіївни Лелях в селі Лисиче збудовано пам’ятник жертвам репресій 30-50 років. Пам’ятник був урочисто відкритий 30 вересня 1999 року.\nСпілку селянських господарств очолює Лебейчук Микола Никонович, а з березня 1999 року Віктор Олексійович Климчук.\nВ січні 2000 року спілка селян власників “Дружба” по рішенню зборів перетворено в Приватно орендне підприємство ПОП “Дружба”) , а в листопаді Климчука В. О. змінив новий керівник Самчук В. П., що створив нове приватно-орендне підприємство на цій же базі ( ПОП “Лисиче”)\nВ 2000 році 1 вересня відбулося відкриття меморіальних дощок: герою Радянського Союзу Климу Карповичу Олейнюку та воїну-афганцю Віталію Троцюку, виготовлених Світланою Мефодіївною Лелях.\nВ 2001 році в селі Лисиче ситуація реформованого колгоспу критична! ПОП “Дружба” Климчука В. О. не ліквідоване і створене нове ПОП “Лисиче”, майно розпродається і розкрадається. Власник підприємства “Відгук” зі Славути Онуфрійчук М. Л. на землях запасу сільської ради створює селянсько-фермерське господарство “Еліта”. Коли Самчук В. П. залишив господарство то селяни перейшли з своїми земельними та майновими паями до СФГ “Еліта”.\nВ 2002 році на виборах до місцевих рад сільським головою обрано Любов Михайлівна Базан. СФГ “Еліта” проіснувало до 2003 року. В березні на зміну йому прийшов приватний підприємець Коваленко Микола Олександрович, назвавши своє підприємство ФГ “Серпанок”.\nВ 2006 році селяни с. Лисиче отримали державні акти на землю, виготовлені за власні кошти. Рівненська Фірма “Інсеко” заключає договора на оренду земельних паїв з їх власниками. Частина власників земельних паїв заключила договора з фірмою “Інсеко”, а частина з СФГ “Серпанок”.\nВ вересні 2008 року комісією по врегулюванню майнових відносин, було проведено розподіл майна між членами господарства.\nВ квітні 2010 року на території сільської ради із власниками земельних часток (паїв) було заключено договора оренди:\nГрінленд – Тваринництво на площі 889 га;\nАгро – 21, Інсеко на площі 791га;\nВийшли зі своїми земельними частками внатурі 17 чол. На площі 75 га.\nВ червні 2010 року при сільській бібліотеці с. Лисиче було відкрито музей історії села.\nВ листопаді 2010 року припинено повноваження сільського голови Л. М. Базан та громадою Лисиченської сільської ради було обрано Г. Г. Ковальчука.\nВ січні 2011 року реорганізовано Лисиченську загальноосвітню школу І – ІІ ступенів в навчально-виховний комплекс. При закладі відкрито дошкільний заклад “ Світлячок ”.\nСело Дідова Гора розташоване на західній окраїні Славутського району Хмельницької області. Землі села межують із землями сіл Мощаниця (Рівненська область), Потереба, Лисиче, Старий Кривин, Новий Кривин. Між Дідовою Горою і Новим Кривином колись було розташоване чеське поселення Мощанівка від якої не лишилося уже і сліду. Землі села відносно горбисті. Імовірно саме від цього і походить його назва.\nЗемлі це села досить родючі чорноземи. На території села є кар’єр в якому добували жорству. Також є відомості про те, що неподалік села Дідова Гора в 1940 році були знайдені поклади бурого вугілля і навіть були плани щодо розробки родовищ, але Друга світова війна внесла свої корективи.\nВиникло село наприкінці ХІХ сторіччя, коли, по скасуванні 1861 року кріпаччини у Російській імперії, місцеві поміщики, шукаючи вигідних покупців на свої землі, почали продавати їх вихідцям з Австро-Угорщини – чехам, словакам, німцям-австрійцям. Тоді ж виникла чеська колонія Нижні або Чеські Головлі у тому ж районі. Певний час Дідова Гора, Мощанівка та Нижні Головлі входили до чеської національної Дідогорської сільради, бо у Мощанівці мешкали не лише німці, але й чехи. Досі існує старе чеське кладовище у Дідовій Горі, таке ж – у Головлях, а німецькі колоністи ховали своїх небіжчиків біля сусідньої Мощаниці (Рівненська обл.).\nНема тепер чехів у Дідогорі (вислані ще наприкінці 40-х), за народними переказами, зокрема мешканки Дідогори Ольги Лужкової, котра народилася й жила до війни у Мощанівці, німців із прикордонного села виселили ще у 30-ті роки, за винятком кількох родин, але й ті потім повтікали з відступаючими німецькими військами, бо боялися відповідальності за своє співробітництво з окупантами. Після того вільні добротні чеські господарства були зайняті переселенцями з різних регіонів України і Радянського союзу.\nУ 1968 році населення села становило 294 чоловіки, у 1995 – 97 чоловік, а зараз лише півсотні.\nВ селі Дідова Гора був утворений колгосп ім. ІІІ Інтернаціоналу який проіснував до першого укрупнення (1944 – 1946). Колгосп був утворений у першу чергу із бідних роди і з майна розкудлачених родин що жили по хуторах. І будинків висланих «кулаків» було збудовано сілький клуб.\nУ зв’язку з тим, що село є прикордонним (с. Мощаниця уже входила до складу Польщі), голоду село майже не відчуло. А от репресій уникнути не вдалося.\nІз початком другої світової війни чимало дідогірців були мобілізовано. 28 з них не повернулись із фронту.\nВ селі Дідова Гора до першого укрупнення (1944 – 1946) діяв колгосп ім. ІІІ Інтернаціоналу. Після укрупнення його об’єднали з колгоспом с. Потереба ім.. Чкалова, а у 1955 році об’єднали в один із колгоспом с. Лисиче. У 1988 році було збудовано приміщення в якому розмістився Фельдшерськоакушерський пункт і квартира для фельдшера, зараз ФАП реорганізовано в медичний пункт прийому хворих.\nВ 1993 році, коли справи ССГ «Дружба» були в не найкращому стані, родючі чорноземи Дідової Гори зацікавили Хмельницьку атомну електростанцію. Того ж року жителі бригадного села Дідова Гора вийшли зі спілки селянських господарств “Дружба”, відокремились і стали підсобним господарством Хмельницької АЕС. Згодом так само і вчинили «потеребці». ПГ ХАЕС на деякий час вдихнуло нове життя Дідову Гору і в села, що її оточували – з’явилися робочі місця, з’явився ніби «новий колгосп», вирішилась проблема підвозу учнів сіл Дідова Гора та Потереба до школи в с. Лисиче. Було розбудовано господарський комплекс господарства – побудовано майстерні для обслуговування СГ-техніки, вагу, зерносушильний комплекс, літні навіси для утримання худоби, силосні ями, встановлено водонапірну башту і артезіанську свердловину та інше. Значно поповнився тракторний парк господарства. За кошт атомної станції було збудовано дорогу Дідова Гора – Нетішин.\nЗважаючи на те що селяни що станом на 8 червня 1995 року дідогірці і потеребці не були членами колгоспу, а працювали в ПГ ХАЕС, тому ні земельних часток ні майнових (паїв) вони не отримали. Питання щодо земельних паїв вирішилось лише у 2005 році у судовому порядку, і селяни отримали земельні паї розміром 7,69 умовних кадастрових гектарів, в той час як у с. Лисиче – 2,65 га.\nПочинаючи з 2007 року, в наслідок незрозумілих для селян реформувань господарство занепало. Господарсво було передане на Мінагропром і зараз називається ДП «СГП «Хмельницьке»» (державне підприємство сільськогосподарське підприємство «Хмельницьке»), яке немає ні клаптика землі на території сіл ні худоби. Техніку вивезли на металобрухт. Лишились лише приміщення і сторож.\nВ селі існувала початкова школа, яку згодом закрили і діти стали ходити до школи в с. Лисиче. В селі була бібліотека (закрита в 1991 році) і сільський клуб який був закритий у 2011 році.\nВ селі діяв хор-ланка «Горлиця», члени якого досі проживають в с. Дідова Гора. За роки діяльності «Горлиця» славилась своїми піснями не лише в навколишніх селах, а й в усьому районі і області, отримували численні грамоти і подяки на різних конкурсах і фестивалях. Засновником «Горлиці» став тодішній зав клуб Віктор Іванович Бравчук.\nЗараз в селі проживає 50 чоловік. у селі є два трактори. Троє дітей довозяться у Лисиченський НВК шкільним автобусом.\nФАП реорганізовано у медичний пункт прийому хворих.\nТоргівельне обслуговування населення здійснювалось одним магазином (ПП Рубас С.Б.), але враховуючи те що в селі проживає лише пів сотні чоловік торгівля прибутку майже не приносила. На даний час магазин не працює а здійснюється виїздна торгівля двома підприємцями – Рубасом С.Б. і Коваленко М.О.\nВ селі проживає Нікітіна (Бочук) Галина Захарівна 1931 року народження, що народила і виховала семеро дітей і було присвоєно почесне звання «Мати героїня».\nСело Потереба розташоване на західній окраїні Славутського району Хмельницької області. Землі села межують із землями сіл Мощаниця (Рівненська область), Кураж (Рівненська область), Прикордонна Улашанівка, Головлі, Лисиче, Дідова Гора. Рельєф рівнинний.\nНа території села був глиняний кар’єр.\nЯкщо села Мощанівка і Дідова Гора були чеськими колоніями то село Потереба було заселене здебільшого польськими переселенцями. Про це свідчать характерні прізвища: Барановський, Бренецький, Самковський і т.п. зараз поляки виїхали або асимілювалися.\nЗа даними 1968 в селі Потереба проживало 358 чоловік, у 1995 – 127 чоловік, зараз 80.\nВ селі Потереба було створено колгосп ім. Чкалова, який в 1949 році був об’єднаний із колгоспом «ІІІ Інтернаціоналу» с. Дідова гора, а в 1960 році був приєднаний до колгоспу «Нове життя» с. Лисиче.\nУ зв’язку з тим, що село є прикордонним (с. Мощаниця і Кураж уже входили до складу Польщі), голоду село майже не відчуло. А от репресій уникнути не вдалося. Було репресовано 11 чоловік. В основному то були поляки.\nПочаток Другої світової війни одразу дався взнаки потеребцям. Дехто із селян був призваний в ряди радянської армії і воював на фронтах фінської війни, а потім і на фронтах Великої вітчизняної. 24 чоловіки загинуло на фронті.\nІмена цих людей викарбувані на плитах біля пам’ятника загиблим односельчанам в с. Лисиче.\nПід час війни було в селі було організовано підпільну організацію яка на підставі наказу українського штабу партизанського руху увійшов до партизанського загону, із з’єднання Одухи А. З.\n21 -22 січня 1944 року село було визволене від німецьких загарбників.\nВ селі було утворено колгосп ім. Чкалова, до якого, після першого укрупнення, в 1949 році було приєднано колгосп ім.. ІІІ Інтернаціоналу с. Дідова гора, а 1960 року, після другого укрупнення колгосп ім. Чкалова було приєднано до колгоспу «Нове життя» с. Лисиче. в колгоспі утримувались корови, вівці, коні. Була вага, водонапірна башта, яка стоїть там і по нині, стельмашня.\nВ 1993 році, потеребці, слідом за дідогірцями, вийшли зі спілки селянських господарств “Дружба”, відокремились і стали підсобним господарством Хмельницької АЕС. Цедало їм нові робочі місця. Вирішилась проблема підвозу учнів сіл Дідова Гора та Потереба до школи в с. Лисиче. Зважаючи на те що селяни що станом на 8 червня 1995 року Дідогірці і потеребці не були членами колгоспу, а працювали в ПГ ХАЕС, тому ні земельних часток ні майнових (паїв) вони не отримали. Питання щодо земельних паїв вирішилось лише у 2005 році у судовому порядку, і селяни отримали земельні паї розміром 7,69 умовних кадастрових гектарів, в той час як у с. Лисиче – 2,65 га.\nНа окраїні села і досі стоїть приміщення сільського клубу, що пустує уже більше 20 років.