Як ефективна позбутіся від попеліці на дереві вишні - Tam.com.ua догляд, поради, форум, відео, рекомендації, розмноження\nTam.com.ua > Дерева > Як ефективна позбутіся від попеліці на дереві вишні\nЩоб харчуватіся соком, тля селитися з тільного боці аркуша (біля основи) и на верхівках молодих пагонів. В результате ее життєдіяльності рослина перестає давати необхідній Приріст, а Зав’язь НЕ розвівається. І если ви Ніяк не бореться з попелиц, вона активно розмножується, и в підсумку рослина втрачає можлівість брати участь в процесі фотосинтезу, слабшає, сільніше піддається хворобам. После зими таке дерево может війта настолько ослабленим, что в підсумку просто загине.\nТакі плодові дерева, як вишні та черешні, найчастіше уражаються чорною попелиц. Помітіті ее на початкових етапі, поки дереву не завдан Шкоди, Вкрай складно. Найчастіше чорна тля на вишні становится видно, коли ее можна Побачити неозброєнім подивимось. Головна ознака наявності цього шкідніка на ваших деревах – це скручування лісточків. Такоже про наявність чорної попеліці говорити підвіщену Кількість мурах на вишні, Які пересуваються по Стовбур. Смороду є ее охоронця, так як харчуються липким секретом, віділенім попелиц, а такоже Рознощик.\nСаме тому самперед необходимо розібратіся з Мурах, а потім Вже переходіті до обробки дерев. Відповідь на питання «Як позбутіся від мурашок?» Простий: найлегший и Ефективний метод – залиті Мурашник окропив. Це дозволити НЕ только скоротіті чісельність дорослих особин, но и вб’є їх яйця. Такоже слід прікріпіті на стовбур дерева ловчі пояси, Які допомагають позбутіся від мурах та других комах. Щоб смороду Залишани ефективного, їх необходимо періодічно замінюваті. Прідбаті пастки можна в садівнічіх магазинах.\nНа деревах Найшвидший и ефективного методом Боротьба з попелиц залішається использование хімічніх препаратів – інсектіцідів. Більшість з них можна застосовуваті раннього весною, коли на дереві утворюються молоді Пагоні, найбільш вразліві до шкідніків. Такоже існує ряд препаратів, Які можна застосовуваті после Цвітіння, коли шкоди не наноситися ні бджіл, запілюють квіточки, ні Вже начали зав’язуватіся плодам.\nНайбільш популярними препаратами для Боротьба з попелиц на вишні садівнікі найчастіше назівають следующие: «Іскра» – інсектіцід проти попеліці и гусениць, швидко знищує шкідніків; «Командор» – препарат трівалої Дії; «Фитоверм» – препарат, Який можна використовуват за 7-10 днів до збирання врожаю.\n! Застосування Даних ЗАСОБІВ часто просте. Перед тім як боротися з попелиц на вишні, препарат нужно розмішаті з водою відповідно до інструкції. После цього слід приступити до обробки вишні від попеліці. Обпріскуваті необходимо НЕ только місця найбільшого зараження Комаха, а й незайману ними листя. Обпріскування краще Проводити ввечері, в НЕ дуже жаркий и не дощових день. На Деяк препаратах можна даже найти вказівку оптимального температурного режиму. Ефект від! Застосування хімічніх препаратів становится видно від 1-2 до 4-5 днів.\nРазом з тім если ви віддаєте предпочтение екологічне садівництво, є кілька дуже дієвіх народних методів Боротьба з попелиц на вишні.\nТак, один з варіантів того, як позбутіся від попеліці на вишні, – це пріготуваті суміш з кальцінованої Соди, йоду и рідкого мила. Необходимо на 10 л води взяти 2 ст. л. Соди, 1 ч. л. йоду і 2 ст. л. води. Ретельно перемішаті. После того як всі компоненти розчіняться, можна почінаті обробляті. За запевненням садівніків, таким засоби вині только відмінно бореться з попелиц, а й допоможете запобігті появі хвороб.\nЩе один варіант – обпріскування дерев настоєм з чістотілу. Потрібно взяти два великих куща рослини, подрібніті и залитих 5 л води. Туди ж Додати 1 ст. л. будь-которого шампуню або рідкого мила, немного перемішаті и дати настоятіся 4-5 годин. За цею годину вода стані темно-жовтого кольору. После необходимо процідіті настій и можна Приступати до обпріскування. Таку боротьбу зі шкіднікамі необходимо Проводити раз в 10-12 днів.\nТакоже від попеліці легко позбавіть звичайний нашатірній спирт. На 10 л води нужно взяти одну пляшку (40 мл) кошти и Додати 2 ст. л. рідкого мила або шампуню.\nГоловне, пам’ятайте: Незалежності від того, Який варіант обпріскування ви Вибравши, обробки нужно Проводити ретельно, брізкаючі як Із зовнішнього, так и з тільної боці аркуша. Найбільш пошкоджені листи слід ВИДАЛИТИ.\nВсі віщевказані методи дієві и хороші, запам’ятайте їх, и если з’являється попелиц на вишні, питання як позбутіся від неї у вас не вінікне. Кроме цього, починаючі з ранньої весни, та патенти, Проводити профілактичні заходи, даже если Ранее Ваші вишні НЕ наражається нападу шкідніків. Чим обробіті вишню від попеліці, ми з вами Вже знаємо, но всі ЦІ варіанти підійдуть и в цілях ПРОФІЛАКТИКИ.\nКроме цього, чи не забувай елементарно доглядаті за своим садом. Поливайте и піджівлюйте дерева, біліте штамби, обпріскуйте їх НЕ только від шкідніків, но и от хвороб, регулярно обрізайте пошкоджені Гілки, зніщуйте бур’яни. Таким чином, вині только будете контролюваті стан своих вишень та других плодових дерев, а й зможете запобігті ряд других проблем.\nВідео «Обробка дерев від попеліці»\nПопелиц – ширше проблема багатьох садівніків. Як захістіті від неї Ваші дерева? Про це ви дізнаєтесь з следующего відеороліка.\nДеревавишні, дерева, ефективна, позбутіся, попеть


«УКРОПівці» вимагають відкритості у роботі бюджетної комісії — Шабля - портал новин Прикарпаття.\n«УКРОПівці» вимагають відкритості у роботі бюджетної комісії\nПід час засідання 15 сесії міської ради УКРОПівець Віталій Мерінов зачитав депутатський запит до Руслана Марцінківа.\nУ документі зазначено, що депутати стурбовані закритістю комісій в міській раді. Найбільше це стосується бюджетної комісії. “УКРОПівці” вважають, що влада навмисне приховує дати і час їхнього проведення.\n“Ми, депутати фракції «УКРОП» в Івано-Франківській міській раді, черговий раз стурбовані ситуацією із відкритістю та прозорістю діяльності міської ради. Зокрема, це стосується абсолютної закритості для громади та засобів масової інформації бюджетного процесу в міській раді.\nПостійно під час діяльності нового скликання ради відбувається ганебний факт приховування часу і місця проведення засідання бюджетної комісії. Зокрема, на сайті міської ради в порушення Регламенту не повідомляється про засідання цієї комісії. Депутатам, мешканцям і журналістам незрозуміле таке приховування, і припускаємо, що фінанси міського бюджету розподіляють за корупційним принципом.\nВважаємо таку ситуацію злочинною. Громада повинна розуміти на що влада витрачає її, громади, кошти, які мотиви і пріоритети. На що витрачені 500 мільйонів перевиконання міського бюджету за час діяльності нової влади\nМи, депутати Івано-Франківської міськради Фракції “Українського об’єднання патріотів – УКРОП”, вимагаємо чесного та прозорого розподілу коштів громади міста, особливо в частині перевиконання.\n– від Р.Марцінківа, особисто повідомляти депутатів «УКРОПу» про час і місце засідань бюджетної комісії не пізніше як за добу до початку, оскільки відповідні служби не лише не повідомляють, а й не оприлюднюють на сайті, як того вимагає регламент.\n– Допустити до роботи в бюджетній комісії міськради депутатів, які не входять в формальну більшість в міськраді в складі ВО Свобода-Батьківщина-БПП Солідарність”.


завдяки різниці цін на той самий товар на різних ринках. Країна, яка здійснює реекспорт, отримує торговий прибуток та вигоди від надання транспортних послуг, проведення страхових, кредитних та інших посередницьких (забезпечувальних) операцій.\nВід звичайної компенсаційної угоди операціїтакого типу відрізняються великими обсягами. Крім того, їм, як правило, передує підписання міждержавних угод про співробітництво.\nНайтриваліші стійкі зв'язки між торговими партнерами, при яких торгівля виступає частиною промислового співробітництва, забезпечує


Через карантин внесли корективи у весняний призов. | Збруч\nЧерез карантин внесли корективи у весняний призов.\nНа період дії карантину у зв’язку з поширенням коронавірусної інфекції у військкоматах України призупиняють окремі заходи призову на строкову військову службу. Зокрема, призупинять виклики призовників до призовних дільниць та обласних збірних пунктів. Про це повідомили у службі зв’язків з громадськістю командування Сухопутних військ ЗСУ.\n«За розпорядженням командувача Сухопутних військ Збройних сил України генерал-лейтенанта Олександра Сирського військовими комісаріатами і територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки на час дії карантину призупинено заходи призову громадян на строкову військову службу, пов’язані з викликом призовників до призовних дільниць та обласних збірних пунктів, – до окремого розпорядження», – йдеться в повідомленні.\nГоловам призовних комісій рекомендували організовувати роботу комісій відповідно до обмежень, введених місцевими органами виконавчої влади. Відтак військові комісаріати й територіальні центри комплектування та соціальної підтримки продовжать роботу з військово-обліковими документами, з дотриманням протиепідеміологічних заходів.\nЗазначимо, на підставі постанови КМУ від 11 березня «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» громадян просять без нагальної потреби обмежити відвідування військових комісаріатів, а з нагальних питань звертатися в телефонному режимі.\nЧерез карантинні заходи терміни весняного призову в Україні, який має тривати від 1 квітня до 30 червня, наразі змінювати не планують. Керівництво Генштабу ЗСУ поки що ухвалило рішення перенести терміни відправки команд. Відтак до війська призовників почнуть відправляти після окремого розпорядження, щойно епідемічний стан в країні зміниться на краще.\nВесняний призов до армії 2020 року в Україні має стартувати 1 квітня і триватиме до 30 червня 2020 року.\nЮнаки, які не мають вищої освіти, служитимуть 18 місяців, призовники зі ступенем спеціаліста або магістра – 12 місяців.\nПризовний вік в Україні 2020 року становить 18-27 років. Чоловіки віком 20-27 років, які визнані придатними до стройової підготовки і не мають підстав для відстрочки або звільнення від армії, зобов'язані пройти службу в ЗСУ.\nЩодо 18-19-річних юнаків, то в українському законодавстві для них передбачено відтермінування від призову. Але якщо призовники цієї вікової категорії матимуть бажання пройти військову службу, їх приймуть до лав ЗСУ й інших військових формувань. У Міністерстві оборони наголосили, що це відбуватиметься лише за їхньою письмовою згодою.\nПотрапити під відстрочку також можуть:\nпризовники, в яких є дитина віком до трьох років;\nгромадяни, в яких є непрацездатні батьки (самотня мати/батько);\nстуденти денних відділень ПТУ, ВНЗ і духовних семінарій;\nсвященнослужителі, поліцейські, деякі педагоги і лікарі.


Спільнота Тернопільської духовної семінарії УГКЦ вісім годин поспіль молилася за мир в Україні - ПОГЛЯД\n23:00 | 27.05.2022\nСпільнота Тернопільської духовної семінарії УГКЦ вісім годин поспіль молилася за мир в Україні\n13:58 | 8.03.2022 13:58 | 8.03.2022 Redaktor 0 Views\nСпільнота Тернопільської духовної семінарії імені Патріарха Йосифа Сліпого 7 березня протягом восьми годин безперервно молилася за мир і спокій в Україні.\nЗа допомогою трансляції «Живого телебачення» у спільній молитві міг взяти участь кожний охочий, передає Департамент інформації УГКЦ.\nМолитовне стояння у семінарійній каплиці Зарваницької Матері Божої розпочалося о 12:00 і тривало до 20:00. У програмі молитовного чування були різні види молитов, зокрема читання Псалтиря, молитва на вервиці, Ісусова молитва та Панахида за тих, хто віддав своє життя за Батьківщину.\nРектор Тернопільської духовної семінарії о. Іван Римар у коментарі зазначив, що молитва сьогодні є надзвичайно важливою в такий непростий час: «Без Бога людина нічого не може зробити. І дивлячись на попередню історію нашого і всіх народів, можна побачити, що людям, які прибігали до Бога, які взивали про допомогу, Господь завжди допомагав».\nОтець Іван Римар пояснив, що сила молитви є відчутною особливо сьогодні: «І я вірю, що тільки завдяки силі молитви наш народ зараз стоїть. Молитва допомагає людині у скрутні часи зовсім по-іншому сприймати та переживати страждання та смерть, які зараз відбуваються. Людина у світлі молитви, у світлі розмови з Богом може це виговорити. Важливо бути у постійній і витривалій молитві. Бо багато людей дають обітницю, коли їм важко, але після того людина відходить від молитви. Господь хоче бачити серце, яке є витривале у молитві і любові. А любов прагне того, щоб вона не була зраджена через гріх і переступ».\nЗа словами о. Івана Римара, спільнота Тернопільської духовної семінарії постійно молиться за мирне небо у країні.\n«Не забуваймо, що ми мусимо молитися і за наших ворогів. Це найбільший вияв любові, яку показав Христос. Ми маємо прощати ворогів так, як прощав Бог», – додав о. Іван Римар.\n← Черги на блокпостах Тернопільщини стали менші\nТернопільський м’ясокомбінат шукає працівників для виготовлення харчових напівфабрикатів →


Який сервіс для бронювання житла найкраще обрати у Львові? – Правдиві новини\nЯкий сервіс для бронювання житла найкраще обрати у Львові?\nЗа admin\t Останнє оновлення Лис 10, 2020\nПлануючи поїздку в те чи інше місто ми часто задумуємося над тим, де посилитися і як безпечно забронювати житло. Адже саме вибір хорошого житла в більшій мірі забезпечить вам комфорт і приємний відпочинок. У Львові є багато комфортного житла, яке здають подобово, але є багато житла в якому житловий стан бажає кращого або ж яке здають аферисти. Тому, щоб ваш відпочинок або відрядження не перетворилися на суцільний жах потрібно скористатися надійним сервісом з бронювання житла.\nУ Львові забронювати квартири подобово можна через кілька сервісів бронювання. Серед найбільш поплярних сервісів для бронювання житла є: Doba Inn, Booking, Dobovo, Doba, Olx.\nКожний з них має свої переваги і недоліки. Про які ми розкажемо нижче.\nТак, на сервісах бронювання як Doba, Olx ви не маєте змоги забронювати житло онлайн, але можете побачити контакти власників і безпосередньо до них зателефонувати.\nДругий тип сервсів для бронювання житла подобово полягає в тому, що ви безпосередньо бронюєте житло онлайн на відповідному сайті. Серед таких сервісів бронювання є:, Booking, Dobovo. На цих сервісах ви обираєте житло на потрібні дати і за допомогою кількох кліків бронюєте вибране житло.\nЄ, ще третій тип сервісів, на яких ви можете забронювати житло онлайн або ж зателефонувати власнику безпосередньо. Серед таких сервісів в Україні діє тільки Doba Inn. Це дуже зручно, адже ви самі обираєте, що вам краще: бронювати житло онлайн чи зателефонувати безпосередньо власнику житла.\nСаме, тому для бронювання житла у Львові хочемо вам зарекомендувати сервіс Doba Inn, адже це сервіс який бажає покращити ринок подобової оренди житла в Україні та прагне щоб всі учасники процесу бронювання житла були задоволені.\nОрендуйте житло подобово на надійних сервісах і відпочивайте з задоволенням у своїх апартаментах!\nadmin 1882 дописів 1 коментарі\nУ Моршині відкрили пам’ятник легендарному Зеновію Красівському\nБатько наніс дитині удар в голову дерев’яною палицею і його відпустили під домашній арешт\nЖовква приєдналася до меморандуму про співпрацю між містами Львівської,…\nМіський голова Львова Садовий відвідав Дубляни\nУ Жидачівській мерії відбулося жеребкування земельних ділянок для атовців (ПЕРЕЛІК)\nНа Стрийщині попрощалися з добровольцем, учасником російсько-української війни Іваном…


Укрзалізниця підвищує вартість квитків на потяги - 04597.com.ua\nУкрзалізниця підвищує вартість квитків на потяги\n10:48, 17 травня\nУкрзалізниця до 20 травня проведе перше підвищення вартості квитків на потяги. Про це повідомив в.о. голови правління компанії Євген Кравцов в ефірі Радіо НВ.\n"Плануємо провести індексацію вартості проїзду в пасажирських поїздах після травневих свят, у найближчий тиждень плануємо провести підвищення (цін) на 12%", - заявив він.\nНагадаємо, упродовж першого кварталу 2018 рокув міжнародних касах Укрзалізниці було оформлено 89445 проїзних документів.\nІрпінь Укрзалізниця збільшуєтьсявартістьквитка


У Братиславу за 7€ у листопаді-грудні – MyCheapTrip – подорожі\nУ Братиславу за 7€ у листопаді-грудні\nБратислава – єдина столиця світу, яка беспосередньо має кордон з двома іншими державами – Австрією та Угорщиною.\nБратислава за свою історію була столицею аж 5 разів і кожного разу – іншої держави. Зараз це головне і найбільше місто Словаччини на кордоні з Австрією та Угорщиною. У Братиславі багато палаців, церков, музеїв і пам’ятних місць. А якщо від’їхати трохи подалі від міста на північ або схід, можна побачити ферми, виноградники, сільські поля і крихітні села. Обов’язково підніміться до Братиславського замку (Братиславському Граду), помилуйтеся собором Св. Мартіна, чию дзвіницю видно в місті звідусіль.\nлетимо прямим рейсом з Ryanair з Києва – 7.99 євро в один бік або 15.9 євро в обидва боки.\nвилітаємо в листопаді-грудні, саме на такі дати є найдешевші варіанти в обидва боки.\nу вартість квитків Ryanair включена лише ручна поклажа. Харчування і додаткові послуги оплачуються окремо.\nБагаж Ryanair: лише одна одиниця малої ручної поклажі розмірами 35cm x 20cm x 20cm. Для тих, хто додатково придбав послугу пріоритетної посадки – можна взяти на борт ще одну одиницю ручної поклажі до 10 кг та габаритами до 55cm x 40cm x 20cm.\nДе купити авіаквитки: підбирати свої дати і купити найдешевше на сайті Ryanair, Kiwi або на AviaSales (дуже часто буває дешевше).\nЩо подивитися в Братиславі\nБратиславський град, собор Святого Мартіна, Церква Святої Єлизавета, Палац і парк Грассалковіча. Загалом у місті дуже багато замків, обійти все можна ногами, бо столиця на диво маленька. Також рекомендуємо орендувати автомобіль і поїздити по країні загалом.\nЇдемо у Відень за 1 євро\nЗагалом ідея така: з Києва до Братислави летите з Ryanair або WizzAir від 10 євро, а зі словацької столиці – автобусом RegioJet або FlixBus всього за 1 євро до Відня. Це не акційні квитки, які бувають один раз на місяць, а постійно діюча ціна. Братислава знаходиться всього у 80 кілометрах від Відня, тому переїзд не викличе проблем (іноді з аеропорту до міста треба їхати довше – а тут всього годинку).\nЗатримали чи скасували рейс? Овербукінг? Отримайте компенсацію до 700€.\nЇдете в подорож, але не можете знайти бюджетне житло? Рекомендуємо промоніторити HotelsCombined, Booking або Agoda.\nПриклад бронювання квитків з Києва до Братислави у листопаді:\nПриклад бронювання квитків з Києва до Братислави:\nПовний гайд по каучсерфінгу або як знайти безкоштовне житло\nЯК ДЕШЕВО дістатися до Відня (від 320 гривень)\nЯК ДЕШЕВО дістатися в Прагу (від 100 гривень)\nПовна інструкція з отримання візи у Велику Британію для українців


18 квітня 2021 | 09:40\n18 квітня на обласний аптечний склад доставили 1170 доз вакцини Pfizer/BioNTech.\nПроводити щеплення цією вакциною будуть людям, які перебувають в інтернатних установах області, а також працівникам цих установ, розповів в.о. директора Департаменту охорони здоров’я Харківської ОДА Ігор Волченко.\n«Уже опрацьовані списки та розроблено щоденний план вакцинації на тиждень. Використати цю партію вакцини маємо протягом тижня. У Харківській області підготовлено дві мобільні бригади, які пройшли навчання для роботи з вакциною Pfizer», - повідомив Ігор Волченко.\nЯк пояснила директорка КП «Обласний аптечний склад» Ірина Шигун, вакцина прийшла у спеціальних боксах, які тримають температуру до мінус 80 градусів до 30 діб. Кожен флакон містить 6 доз вакцини.


Засідання Міждисциплінарного семінару Modus Legendi: Консерватор на тлі епохи: “Павло Скоропадський і дилеми українського консерватизму кінця ХІХ – першої чверті ХХ століття” – Історичний факультет\nНовини > Засідання Міждисциплінарного семінару Modus Legendi: Консерватор на тлі епохи: “Павло Скоропадський і дилеми українського консерватизму кінця ХІХ – першої чверті ХХ століття”\nЗасідання Міждисциплінарного семінару Modus Legendi: Консерватор на тлі епохи: “Павло Скоропадський і дилеми українського консерватизму кінця ХІХ – першої чверті ХХ століття”\n16 травня в Науковій бібліотеці відбулось засідання Міждисциплінарного семінару Modus Legendi: Консерватор на тлі епохи: “Павло Скоропадський і дилеми українського консерватизму кінця ХІХ – першої чверті ХХ століття”, присвячене 145 річниці від дня народження гетьмана.\nДоповідач: Роман Лехнюк, асистент кафедри новітньої історії України імені Михайла Грушевського Львівського національного університету імені Івана Франка.\nУ вступному слові директор Наукової бібліотеки Василь Кметь звернув увагу на двозначність ставлення до Павла Скоропадського в сучасній Україні: з одного боку він – своєрідна негативна “проросійська” постать, з іншого – ми відзначаємо ювілеї культурних установ, створених у часи Української Держави Скоропадського.\nРоман Лехнюк підтвердив цю тезу тим, що, відзначаючи Національну революцію 1917-1921 рр., до державних святкових подій не внесено імені гетьмана Скоропадського. Однак, на щастя, про нього не забувають позадержавні організації та дослідники.\nПостать Скоропадського – це класичний приклад “малоросійства” поч. ХХ ст., у якому поєднується територіальний патріотизм і лояльність до династії Романових. Принаймні таким був Скоропадський до лютого 1917 р., коли для багатьох прихильників малоросійства “помер” старий світ, і постала проблема лояльності до Романових. Проте вже на той час, завдяки сімейному вихованню, насамперед йдеться про діда Івана Скоропадського та батька Петра Скоропадського, під впливом яких майбутній гетьман чітко усвідомлював культурну різницю між українцями та росіянами. Проте, за словами Романа Лехнюка, до революції 1917 р. Скоропадський не мав політичних уявлень про Україну. Різка еволюція поглядів відбулась у 1917-1918 рр., але до поч. 20-х рр. ХХ ст. Павла Скоропадського не можна назвати прихильником української самостійницької ідентичності. Повністю до неї гетьман перейшов лише у 20-хх рр. під впливом ідеї В’ячеслава Липинськогою\nВипадок дилеми і своєрідної кризи ідентичності “малоросів” у першій чверті ХХ ст.. не унікальний. Із такими ж проблеми стикнулись крайовці на Правобережжі, а також галицькі русофіли та християнські суспільники. Фактично усі українські консервативні рухи першої чверті ХХ ст., за винятком Греко-Католицької Церкви, зазнали поразки у своїй діяльності.\nНасамкінець Роман Лехнюк підсумував, що найгірше, що може статися з постаттю Скоропадського в сучасній Україні – це викреслити його з дискурсу та історії. Проте наявність дискусії свідчить, що Скоропадський не забутий.


"Викради тачку у FAVBET". Стартує третя хвиля промо-заходу з розіграшем 21 авто — DSnews.ua\n"Викради тачку у FAVBET". Стартує третя хвиля промо-заходу з розіграшем 21 авто\n13 вересня FAVBET запустив третій етап масштабного промо-заходу з розіграшем авто, поїздок у Європу та цінних призів. А також підвів підсумки минулого розіграшу\nп’ятниця, 17 вересня 2021, 12:40\nПершу частину "Викради тачку у FAVBET" з відсилкою до культової гри нульових глядачі сприйняли з позитивом. Тому в компанії вирішили завершити масштабну кампанію з розіграшем машин та призів ще раз поворушивши теплі та ностальгічні відчуття.\nУ фінальній частині "Викради тачку у FAVBET" дії переносяться з нічного Маямі 80-х на суворі вулиці 90-х. Такий собі Грув стріт. Для цього створені яскраві образи героїв з відсилкою до їх прототипів. Історія насичена легендарними відсилками: лоурайдерами, переслідуваннями, велосипедами та загорнута в реп-кліп початку нульових. Ці образи стануть новими провідниками в історії та супроводжуватимуть гравця до самого фіналу.


Ми йдемо шукати... інформацію\nЧергове заняття з циклу "Інтернешка. GOOGLE нам на допомогу".\nЗнову зустрілися, щоб дізнатися про безпечні кроки в Інтернеті. Цього разу вчилися шукати достовірну та цікаву інформацію. Працювали з українськими сайтами для школярів. Паралельно опановували алгоритм пошуку матеріалів за певною темою. Наприкінці вчили вправи для зняття напруження при роботі за комп'ютером та із задоволенням взяли додому пам'ятки "Гімнастика для очей".\nОпубліковано zustrichbibliotechnaya.blogspot.com о 14:50 Немає коментарів:\n8 липня - день родини в Україні. Ця дата дуже важлива для бібліотеки, бо бібліотека-філія №9 (Дослідна станція, 84) має назву «Родинне коло» і є бібліотекою сімейного читання.\nНапередодні цього свята , 6 липня , до нас на родинне свято «Тато, мама, я – разом ми сім’я» завітали найвідданіші члени великої бібліотечної родини.\nУ захваті були усі, хто був присутній на майстер-класі із виготовлення подарунків від Трушиної О. Г.\nІз задоволенням фотографувалися на пам’ять у фото-зоні «В об’єктиві – сім’я».\nПрацювала також зона інтелектуальних розваг «Happy smart family». Тут із завзяттям відповідали на питання сімейної вікторини, розв’язували логічні задачі та ребуси, складали пазли...\nВиставка-хобісфера «Золотих рук майстри» познайомила з роботами читачів – членів творчих родин Дослідної станції.\nВиставка-панорама «Сім’я - територія щастя» була центром уваги дорослих та дітей. Юні користувачі дізналися про традиції української родини, а дорослі отримали поради щодо виховання дітей.\n«Сімейну книжкову полицю» складали спільними зусиллями за рекомендаціями дітей та дорослих. Вона буде постійно оновлюватися та чекатиме на Вас протягом літа.\nБуло розроблено цікаві й корисні бібліографічні матеріали для дорослих та дітей за тематикою свята.\nПо завершенні свята – довгоочікувана церемонія нагородження! Призи отримали найактивніші, найрозумніші, найталановитіші та ще багато най-най-най… Нагородження відбулося завдяки сектору культури та спорту Комунарської районної адміністрації, який люб’язно надав призи. Це стало вже щорічною традицією.\nОпубліковано zustrichbibliotechnaya.blogspot.com о 16:04 Немає коментарів:\nОсновний Закон - фундамент державності\n28 червня - День Конституції України, свято національного єднання й загальної відповідальності за сьогодення і майбутнє нашої Батьківщини! Основному Закону України - Конституції - повинні підкорятися всі, сумлінно виконувати все, що вимагає Закон. А для того, щоб виконувати, треба знати.\nУсі, хто завітав до бібліотеки 27.06.2019 , мали змогу дізнатися більше про основи державності, долучившись до участі у правовому колажі «Основний Закон – фундамент державності».\nСьогодні працівники бібліотеки пропонували здійснити відео-подорож в історію "Конституція - оберіг нашої державності".\nПравові п’ятихвилинки «Вчимося бути громадянами» допомогли онлайн-порадами фахівців-юристів щодо того, як захищати свої права.\nІнформаційний фліп-чарт «Конституцію вивчаємо, пам’ятаємо, поважаємо» розповів про основні кроки становлення Конституції України.\nЮні користувачі бібліотеки із зацікавленістю розв’язували завдання гри-вікторини «Державні символи України», а також переглядали пізнавальні відео про Основний Закон України.\nКожному відвідувачу цього дня дарували святкову інформаційну листівку «З днем Конституції !».\nОтримана інформація була цікавою й корисною для дітей та дорослих.\nОпубліковано zustrichbibliotechnaya.blogspot.com о 14:59 Немає коментарів:\nМандрівка світом літератури\nКнижкова серія «Карта світу», яку видавництво «Фоліо» розпочало 2010-го, включає в себе кращі зразки сучасної європейської та світової прози кінця XX – поч. XXI століття в українському перекладі. Серія має на меті познайомити вітчизняного читача з сучасними письменниками з різних куточків світу: Франції, Німеччини, США, Естонії, Фінляндії, Швеції, Данії, Норвегії, Словенії, Хорватії, Сербії, Чехії, Польщі…\nХарактерною спільною рисою видань серії, різноманітних за жанрами, викладом, будовою, є їх успіх на Батьківщині автора.\nМандруємо світом за допомогою книжкових сторінок !\nЦі книги вже дочекалися своїх читачів.\nРадимо усім долучитися до найкращих зразків світової літератури.\nОпубліковано zustrichbibliotechnaya.blogspot.com о 15:00 Немає коментарів:\nGOOGLE нам на допомогу\nДоки дорослі впевнено мандрують просторами Інтернету,\nУ бібліотеці відбулося заняття для юних користувачів з циклу "Інтернешка:Google нам на допомогу".\nНаш волонтер, учень 8 класу НВК "Престиж" Шадура Сергій, допомагав наймолодшим відвідувачам Медіацентру опанувати ази Інтернет-пошуку.\nОтримані знання вони з радістю застосовували на практиці.\nЩиро вдячні нашому волонтеру!\nОпубліковано zustrichbibliotechnaya.blogspot.com о 14:49 Немає коментарів:\nДобрий день тобі, любий друже!\nДійсно, без дружби та вірних друзів дуже важко в житті.\nСьогодні ми вітаємо усіх із Днем друзів!\nБібліотека стала територією вітань та щирих слів подяки , міцних обіймів для справжніх друзів. Із задоволенням дивилися мультики про дружбу, знайомилися з художніми творами, герої яких вміли дружити.\nОпубліковано zustrichbibliotechnaya.blogspot.com о 13:52 Немає коментарів:\nБібліомікс "Дивовижне довкілля"\nЗемля – це наш дім, в якому ми повинні підтримувати порядок, щоб нами пишалися наші нащадки. Багатства природи не безмежні. Маємо їх дбайливо оберігати, як порядні господарі. Питання екології та забруднення навколишнього середовища турбують багатьох. Ці проблеми стосуються кожної людини.\nУсі, хто завітав 5 червня до бібліотеки-філії №9, мали можливість долучитися до бібліоміксу «Дивовижне довкілля».\nПід час проведення заходу присутні отримали багато цікавої та корисної інформації, познайомилися з практичними порадами з матеріалів фліпчарта - поради «Енергоефективне житло».\nКонкурс малюнків на асфальті зібрав юних художників, які із захопленням відтворювали красу природи.\nМайстер-клас із виготовлення оригінальних речей з пластику об'єднав разом дорослих та дітей. Дізналися також, як зробити екологічний подарунок.\nЯк завжди, О. Г. Трушина, наш постійний партнер з Комунарського районного центру школярів та молоді, зарядила усіх великою порцією креативу та творчості.\nЕкодесант «Життя без сміття» у складі небайдужих та активних помічників швидко звільнив територію навколо будинків від сміття.\nНайактивніші учасники отримали заслужені нагороди та право першими прочитати книжкові новинки, що надійшли до бібліотеки.\nПитання енергозбереження та раціонального використання ресурсів планети викликали зацікавленість у багатьох гостей. Усіх об'єднала думка, що наша Земля - в наших руках, і ми всі повинні зробити свій внесок у розв’язання екологічних проблем людства. А починати треба з себе.\nОпубліковано zustrichbibliotechnaya.blogspot.com о 16:43 Немає коментарів:


Ігор Гавриляк Archives - Віче НСН\nБер- 2020 -\nНеможливо загасити біль Тата і Мами, які нині хоронять свою дитину.. Сьогодні Львів прощається з воїном Ігорем Гавриляком..\nЛишилиcь мaмa з тaтoм бeз синoчка.. Ігoр, 33 роки, Львiвщина.. Сьoгoдні йoго нe стaло..\nБoрись, aбo пoмри! «Ми хoчeмo жити. Нaшi сусiди хoчуть нaшoї смeртi», — скaзaлa кoлишня киянкa iз вулицi Бaсeйнoi, 5 Гoлдa Мeiр.\nПерша облрада України висловила недовіру губернатору Зеленського\nУ Португалії за 9 місяців не вибачилися за смерть українця в аеропорту.\nМіністерства оборони України не передбачала пропозиції Юрия Бутусова на посаду 1-го заступника, міністра оборони.\nКрижаний апокаліпсис в Києві\nДаша Малахова: Люди, які ведуть себе як гiмно цілий рік, а потім шлють на Вайбер божественні світлинки – не шліть.\nМарія Берлінська: Коронавірус в Україну прийде на днях, не сумнівайтесь. Якщо вже не прийшов. Варто пам’ятати кілька простих речей..\nЧернівці. Ці двоє маленьких дівчаток гралися на площі.. Але почувши молитву за Гeроєм – прибігли і , вклякнувши на колінця, почали молитися..\nДicтали! Я нaрoдився та вирic в Лугaнській облaсті. В Українi нeмає мoвнoї прoблеми, а є iдioти і в@тнiки\nВласна думка 138\nІсторія з життя 51\nПодії в світі 26\nСоц мережі 20\nЛюди добрі! Це кошмар! Щойно прогулюючись парком , думала якийсь бомж спить, а на лавці лежить жінка!\n“Моя найкраща подруга стала Янголом”: обірвалося життя відомої лікарки. Ще одне серце, яке співчувало горю, допомагало в проблемах перестало битись…\nВідео. “Анастасію поховали поруч з батьком. Було море сліз та квітів. Винуватець понесе повне покарання”- деталі гyчнoго ДTП\nБiль рoзриває!!! В це неможливо повірити!!! Сьогодні перестало битися серденько нашої дорогої Людочки.\nУкраїнка: “Вакцина від COVID-19 у кожної людини є вдома.” фото\nЗаступник міністра охорони здоров’я: Ніхто в лікарнях не знав про мій візит. Відвідав сьогодні госпітальні бази у Житомирі, Рівному та Сарнах.


Історичний атлас України: найдавніше минуле. Русь (Київська держава, Галицько-Волинська держава) - РЕЦЕНЗІЇ И ОГЛЯДИ - Український історичний журнал - В.А.СМОЛІЙ - 2013\nРЕЦЕНЗІЇ И ОГЛЯДИ\nІсторичний атлас України: найдавніше минуле. Русь (Київська держава, Галицько-Волинська держава) / Кер. проекту і авт.-упор. Ю.Лоза. - К.: Мапа, 2010. - 300 с.\nПочаток роботи над академічним історичним атласом України за новітньої доби сягає середини 1960-х рр., коли в Академії наук УРСР було сформульовано відповідну дослідницьку й видавничу проблему, а на шпальтах «Українського історичного журналу» розгорнулася дискусія щодо концептуальних засад і змісту видання. На зламі епох йому не судилося побачити світ: на початку 1990-х рр. роботи над проектом було згорнуто. Підсумки цього етапу підбито у статті Я.Дашкевича, де сформульовано й наукові принципи майбутнього атласу.\nДругий етап розпочався 2000 р., коли за цю роботу взявся Ю.Лоза. І от через десять років ми маємо перший конкретний результат, завдячуючи не в останню чергу видавництву «Мапа», що відоме своїм інтересом до української історії. Більше того, воно вже випустило серію атласів з історії України для середніх шкіл, автором яких також був Ю.Лоза, тож доволі вдалий картографічний стиль викладу історичного матеріалу, вироблений у цій серії, перейшов до «Історичного атласу України».\nТреба сказати, що Ю.Лоза брав участь і в роботі над історичною частиною «Національного атласу України» — там йому належить одна карта, що висвітлює проміжок часу за межами рецензованої праці. Утім, у «Національному атласі України» історична складова відносно невелика, натомість суто історичний атлас (особливо, коли вийдуть його наступні заплановані томи) набагато ширше розкриває минуле нашої країни.\nКнига видрукувана накладом 3000 примірників, ціна її становить 1600 грн. Співвідношення тиражу й ціни робить видання недоступним для широкого читача. Так доводиться платити за якісну поліграфію... Окремо варто сказати про розміри. Тримати в руках книгу вагою 2 кг дуже незручно. Для перегляду треба покласти її на стіл (нехочеться думати про те, що в когось із покупців цей фоліант може стати просто окрасою інтер’єру). Крім того, необхідність умістити в усе ж таки обмеженому обсязі атласу все багатство матеріалу призвело до того, що при гігантському розмірі сторінок основний текст набрано 3-міліметровим шрифтом, при цьому його розміщено у сім довжелезних стовпчиків, які не розбиті ніякими заголовками, що додатково утруднює читання.\nЦікаво, що вихід першого тому атласу майже збігся у часі з публікацією першого тому історичного атласу Білорусії та історичної частини «Національного атласу Росії». Українське видання надзвичайно позитивно виглядає порівняно зі своїм російським аналогом, адже всі вміщені тут карти створено спеціально для нього.\nКонцептуально атлас наслідує ідею Я.Дашкевича, висловлену у згаданій статті: показати територію України в рамках розселення українського народу в певний історичний період. За словами самого Ю.Лози, центральним місцем концепції атласу стало «відображення всього комплексу подій та явиш історії українського етносу в тих просторових межах, в яких він (етнос) перебував у відповідний історичний період. Це значить, що на мапах атласу, які відображують певний історичний проміжок, картографуванню підлягає та територія, яку український етнос заселяв у відповідний хронологічний період, без свідомого обмеження картографованої території сучасними політичними кордонами» (с.5).\nВодночас видання, що його розглядаємо, займаючись найдавнішими часами (глибина історичного простору — 1 млн років), не може послідовно керуватися цією ідеєю з тієї простої причини, що за палеоліту українського народу ще не було. Тобто, для таких періодів цей (як, зрештою, і будь-який національний) атлас змушений керуватися державно-ретроспективною концепцією: узяти межі сучасної держави й подивитися, що було на цій території 1 млн, 100 тис., 10 тис. років тому. Тдея вповні раціональна та прийнятна, тільки не народницька. Тнакше й бути не може: працюючи з геологічними (а не історичними) інтервалами, ми не можемо спиратися на категорії, пов’язані з діяльністю людини (археологічна культура, народ, держава), тому що всі вони є дуже короткочасними як на прийнятий масштаб часу.\nЩе одна провідна ідея атласу — тема «Україна в Європі». Подаючи на великих картах історичні явища на території нашої країни та прилеглих земель, автор дуже часто дає синхроністичну мапу — що у цей час робилось у всій Європі. Наприкінці атласу окремим блоком дано серію історичних карт Азії з особливою увагою до Великого Степу, що так само заслуговує на схвалення.\nВидання охоплює період із найдавніших часів приблизно до кінця XIV ст. Деякі довідкові матеріали доведено навіть до кінця XV ст. Але атлас не містить жодних ознак належності до якоїсь серії. Мабуть, плануються томи, що висвітлюватимуть наступні періоди, але яка буде запропонована періодизація — на сьогодні не повідомляється, тобто хронологічна концепція витримує певну інтриґу.\nОкрім величезної кількості карт (близько 150 номерів, а під кожним номером може ховатися до 14 окремих мап), видання містить також серію науково-популярних нарисів, написаних провідними вітчизняними фахівцями. Наприклад, текст про трипільську культуру належить Н.Бурдо та М.Відейку, про різні аспекти життя Київської Русі - Л.Войтовичу, Н.Яковенко та ін. Така структура досить незвична для широкого українського читача, але добре відома тим, хто, наприклад, знайомий з авторитетним атласом світової історії від «Таймс» («The Times Complete History of the World»).\nТекстів багато, і вони заслуговують на пильну увагу. Тут варто згадати, що історична частина «Національного атласу Росії» також містить розлогий коментар, а, наприклад, білоруські картографи обрали більш традиційний підхід, не супроводжуючи карти текстами. Треба відзначити, що за своєю якістю історичний коментар українського атласу видається набагато цікавішим і якіснішим порівняно з російським аналогом. Принаймні його створено спеціально для цього видання, а не перероблено з уже випущених довідкових публікацій (те ж саме стосується й історичнихкарт, які в російському атласі становлять собою здебільшого погіршені варіанти мап, уже опублікованих в атласах зі шкільного курсу історії, «Радянській військовій енциклопедії» тощо; утім, трапляються й ориґінальні, принаймні не відомі рецензентам за іншими публікаціями, карти).\nТакож в атласі містяться хронологічні діаграми палеокліматичних умов, рівнів Чорного моря та інших фізико-географічних характеристик. Крім того, є багато ілюстрацій - археологічних артефактів, типових краєвидів, що неабияк збагачує зміст. Окремо слід відзначити велику серію виконаних З.Васіною реконструкцій давнього одягу.\nУ книзі подано генеалогічні таблиці Рюриковичів, хронологічні таблиці князів, митрополитів, єпископів. Останні оформлені дуже своєрідно - у вигляді хронологічних стрічок, що дуже полегшує й унаочнює сприйняття. Наприкінці бачимо перелік основних джерел, використаних при створенні атласу. Загалом його зміст значно ширший за звичайну колекцію карт, відтак ця книга може стати у великій пригоді всім, хто прагне ознайомитися з минулим України на загальноосвітньому рівні, надто школярам та вчителям загальноосвітніх шкіл.\nАле ми не розглядатимемо всі ці додаткові складові, а зосередимо увагу винятково на картах. Дуже своєрідним видається підхід автора до висвітлення неоднозначних питань історичного минулого. Замість того, щоб обрати якусь одну гіпотезу, проголосити її «єдино правильною» й відобразити засобами картографії, він подає серію однотипних мап під клішованим заголовком «Таке-то явище в поглядах таких-то вчених». Подібний підхід заслуговує всілякого схвалення. У таких варіантах подано карти «Розселення індоєвропейців» (с.58—59), «Племена Геродотової Скіфії» (с.81), «Походження слов’ян» (с.95—97) та ін. Розглядаючи їх, ми легко доходимо простого й однозначного висновку, що всі заторкнуті питання нез’ясовані та з’ясованими (принаймні за існуючих методик дослідження) бути не можуть.\nНа жаль, трапляються в картах певні (інколи достатньо суттєві) вади, багатьох з яких могло б і не бути. Перш за все, у леґендах не однієї археологічної мапи читаємо: «Етнічні угруповання (археологічні культури)» (с.45 і далі). Але чи є підстави говорити, що буго-дністровська або трипільська культури — відповідники якихось етносів? У деяких випадках, коли нам відомий і археологічний, і етнічний поділ, ми бачимо їх розбіжності (класичний приклад — черняхівська культура). Така леґенда карти створює видимість знання там, де його насправді немає.\nСерія карт на с.88—89 присвячена грецькій колонізації. Перша показує велике розселення стародавніх греків у масштабах від Іспанії до Азовського моря. Із рамкою наступних мап погодитися важко — вони відображають тільки Північне Причорномор’я. Оскільки грецька колонізація Чорноморського басейну становила собою єдиний процес (наприклад, «український» Херсонес був колонією «турецької» Гераклеї, та й античні джерела — твори Страбона чи Аріана — розглядають акваторію моря у цілому), так і належало б картографувати це історичне явище. Прикра помилка — використання неіснуючого нульового року, наприклад у таких інтервалах дат, як 250—0 рр. до Р.Хр. (с.74—75, 103 та ін.). На карті «Велике розселення слов’ян» (V—VI ст., с.108—109) у межиріччі Одера та Вісли позначено територію венедів. Чи це ті самі венеди III— IV ст., яких ми бачили на Середньому Дніпрі та Десні (карта на с.103, де їх ототожнено з носіями київської культури)?\nВелика група зауважень стосується позначення на картах атласу державних кордонів у різні епохи. Наприклад, на с.115—117 показана Болгарія. Але чи є конкретні історичні дані, що місто Боржава на Закарпатті існувало в 880-х рр. і входило до її складу? На тій же карті (с.115) відображено державу Аскольда з центром у Києві. І знову питання — чи справді територія древлян була в її межах? Адже київські правителі остаточно підкорили цей народ після жорстоких війн середини X ст. Чи справді південна межа Аскольдових володінь сягала верхів’їв Інгулу та Інгульця й виходила до Дніпра між Пслом і Ворсклою? За князя Володимира цей південний кордон проходив по Стугні (с.151) — заперечень немає. За князювання Ярослава він проходив по Росі (с.159) — теж безсумнівно. На с.159 подано досить детальну схему оборонних ліній на півдні Русі. На правобережжі Дніпра ця смуга проходила по Росі, а на лівобережжі — по Сулі. На цій карті південний кордон Русі показано реалістично — у відповідності до оборонних рубежів. Така позиція кордону утримується до с.171 — мапи 1194 р. А вже на с.172—173, на картах першої половини XIII ст., ми бачимо цей кордон відсунутим до Кременчука, підстав для чого немає. І далі, на с.173, на загальній карті Русі 1132-1199 рр., кордон пішов на південь - усупереч тому, як його (правильно) показано на с.168-169, у серії мап для того ж періоду (1132-1194 рр.).\nЗмістовністю відзначається карта «Київська держава за Володимира (980-1015 рр.)» (с.151). Чітко показано основну політичну ідею правління цього володаря - рух на захід, який вилився у приєднання до Києва широкої (до 500 км) західної смуги від Німану до Дністра. Показано також походи на Волзьку Болгарію (985 р.) та Херсонес (988 р.). Водночас русько-візантійські політичні відносини відображено неповно - проіґноровано боротьбу імператора Василія II з повстаннями Варди Фоки та Варди Скліра, в якій брало участь руське допоміжне військо. А це ж повний переворот у політиці Русі - замість того, щоб воювати з імператорами, як за Святослава (до речі, війна цього князя з Візантією показана аж занадто схематично й заслуговувала б на краще висвітлення, адже джерела описують її досить детально), Володимир вирішив їх підтримати, і цей союз (загально беручи) тривав аж до кінця існування Візантії. Та й узагалі походи руських військ у Малу Азію - тема достатньо цікава, придатна для картографування. На цій же карті південно-західна ділянка кордону впевнено перетинає Карпати, так, що вся територія сучасної Закарпатської області виглядає як підвладна Володимирові. А щоб ні в кого не було сумнівів стосовно спроможності київського князя контролювати ці досить віддалені землі, тут показано міста Ужгород та Боржаву, в яких, слід здогадуватися, картограф припускає наявність князівських фортець і залог. В Ужгороді виникнення укріплень на Замковій горі орієнтовно датують кінцем X - початком XI ст., а в Боржаві - XI ст. Обидві фортеці сучасні дослідники вважають угорськими, а не руськими. Тож які конкретні історичні джерела вказують на перебування київських залог у цих замках? Таке ж питання постає при зображенні в атласі втрати Закарпаття за часів Ярослава Мудрого - на відповідній карті (с.155) стрілками показано навіть напрями угорської експансії, а на іншій (с.157) ця подія ще й точно датована - 1016-1018 рр.\nНа тій самій карті велика частина території на правобережжі Дніпра, що охоплює південь сучасної Київщини, Черкаську, Кіровоградську, Вінницьку, Миколаївську, Одеську області та Молдавію, показано з таким поясненням: «Територія, над якою Русь утратила контроль в 980-х рр. унаслідок експансії печенігів». Утім, немає ніяких підстав уважати, що Русь бодай колись мала такий контроль. На цій та інших картах на позначення звичного всім Азовського моря бачимо напис «Меотида (Сурозьке море)». Проте «Сурозьке море» вперше й востаннє згадане в «Повісті про вбивство князя Михайла Ярославича» (1319 р.). Із контексту цього твору аж ніяк не зрозуміло, що його автор мав на увазі саме Азовське море. Відтак назву «Сурозьке» щодо Азовського моря слід прибрати з усіх мап.\nНа картах політичного розвитку Русі, починаючи з 1142 р., бачимо необґрунтоване розширення території Галицького князівства на південь. На раніших мапах його південний кордон зображено більш-менш реалістично — від гирла Калюсу на сході до верхів’їв Серету й Черемошу, із чим загалом можна було б погодитися (утім, є питання, чи справді південний кут цієї території — пізніша Буковина — належав до Галича, адже тут не відомо жодної фортеці). На пізніших картах Галицьке князівство показане як таке, що володіє широкою смугою земель, обмежених Карпатами, Нижнім Серетом, Дунаєм, узбережжям Чорного моря і вододілом Дністра та Богу — тобто, приблизно територією пізнішої (XIV—XV ст.) Молдавії. Так само показано кордон на с.173 та 175 («Русь у 1132—1230-х рр.») і на всіх картах Галицько-Волинської держави (с.229 і далі). На с.231 («Галицько-Волинська держава в 1238—1264 рр.») це особливо добре видно. На цій території позначено такі міста: [Чечунь] (?), [Черн] (?) — на Пруті, [Сочава], Немеч, [Яський Торг], [Романів Торг], Берладь (?), Текуча, Малий Галич (на Дунаї), Білгород (на місці сучасного Білгорода-Дністровського). Але хоча Берладь і згадується в історичних джерелах, це місто досі не локалізоване (недарма ж проти нього стоїть знак питання). Назви, узяті у квадратні дужки, походять із пізнішого часу, за Данила Галицького вони не вживалися. Достеменно відомо, що Білгород у давньоруський час не існував. Про візити князя Данила на Дністер (Василів, Онут, Бакота) ми добре знаємо з літопису, але немає жодних відомостей про перебування будь-якого галицького князя ані на Текучі, ані на Дунаї, чи про війни Галича за ці землі. Усе це дає достатні підстави внести виправлення й у цьому місці атласу.\nНа с.145 подано карту «Київська держава за князювання Ігоря (912— 945 рр.)». Тут ми бачимо маршрути походів на Константинополь 941 р. (не вказується, що він був невдалим), а також 944р., причому кінцева мета воєнної акції, закавказьке Бердаа, опинилося за обрізом мапи. Але ж виправа руського війська до Закавказзя — це те, заради чого варто було б розширити рамку карти! Також доцільно принаймні поставити знак питання біля початкового пункту цього походу, оскільки із джерел нам невідомо, звідки прийшли та й ким були ті «руси», що захопили Бердаа.\nТак само не поталанило походу Святослава 964—966 рр. на Хозарію: на с.149 не вмістилася крайня східна область, а на с.281 обрізано північну частину маршруту. Принагідно зауважимо, що Хозарський каганат в атласі взагалі не має щастя. Його територію показано на чотирьох картах (с.279, 281) від 630 до 1036 рр., але не як самостійну тему, а під заголовком «Кочові сусіди слов’ян і Русі». Такі суто хозарські теми, як походи на Закавказзя, війни з арабами, участь у міжнародній торгівлі, прийняття юдаїзму та ісламу, наявність писемності — не відображені на картах, хоча свого часу до Хозарії належала чи не половина сучасної України, одна з епонімних пам’яток хозарської культури — Верхній Салтів — знаходиться саме в нашій країні. Починаючи з часів Святослава (с.149) і далі бачимо Тмуторокань як володіння Русі, що не викликає заперечень. Але до нього приєднано, також без надійних джерельних підстав, Боспор (Корчів — Керч) і частину Керченського півострова.\nНа с.159 подано шість карт, які відображають воєнно-політичні події князювання Ярослава Мудрого. Розглядаючи схему походів під Листвен (1024 р.), незрозуміло — хто ж вийшов переможцем у цій битві? Зауваження стосується не тільки окремої мапи — це загальна вада атласу щодо картографування війн. Не відображено останній в історії руський похід на Візантію 1043 р., виправи Володимира Ярославича проти фінських племен. На карті 1036— 1054 рр. окремим кольором виділено Полоцьке князівство, натомість не бачимо Новгородського. До речі, тут же, на мапі 1015—1016 рр., позначено Київське, Полоцьке, Псковське й Новгородське князівства, тобто Ярослава на новгородському столі в 1015 р. вважають незалежним володарем.\nНа с.159 маємо карту «Київська держава за князювання Ярославичів (1054—1113 рр.)». Уже її назва містить суперечність, адже останній із синів Ярослава — Всеволод — помер 1093 р., а не 1113 р. На цій мапі територіальні одиниці Русі названо «волостями», а не «князівствами». Новація, як на наш погляд, невиправдана. До того ж не позначено Турово-Пінське князівство (навіть як «волость»), де княжив Святополк перед тим, як зійти на київський стіл.\nНа деталізуючих картах цього періоду (с.161—162) не знайшлося місця для другої русько-половецької війни 1093—1116 рр., хоча вона досить добре висвітлена в літописі та мала значні геополітичні наслідки включно з міґрацією частини половців до Ґрузії (ця війна показана також на с.283, на карті «Русько-половецькі відносини 1060—1116 рр.», але у ще дрібнішому масштабі). Т взагалі, слід зауважити, що воєнна історія, котра з усіх історичних явищ найкраще надається до картографування, геть не представлена в атласі у вигляді спеціалізованих карт, а там, де вона є, події подано надто схематизовано, із походами у вигляді прямих стрілочок, що з’єднують їх початок із кінцевою метою.\nНа карті подій 1057—1067 рр. (с.161) показано похід руських князів проти торків 1060 р. і як наслідок — переселення останніх на Нижній Дунай. А от розселення чорних клобуків над Россю не відображено, хоча всі автори, які писали про Русь XII ст., відзначали велику роль цих «своїх поганих» як в обороні проти половців, так і в боротьбі претендентів за київський стіл.\nНаступна серія з 14 карт на с.168—169 присвячена політичним подіям 1132—1194 рр. Тут показано багато воєнних походів, причому виправи великого князя — червоним, а його супротивників — синім кольорами. Таким чином, Юрій Долгорукий, поки він ішов із Суздаля проти Тзяслава Мстиславича, був «синім», а коли посів київський стіл і далі переслідував Тзяслава до Волині — став уже «червоним». Це аж ніяк не сприяє розумінню карт.\nТридцятилітня війна Мономаховичів проти Ольговичів показана невиразно, хоча подробиць для картографування вона дає більше, ніж достатньо. Немає на карті втечі Святослава Ольговича перед Тзяславом у 1147 р., його відчайдушного контрудару, зустрічі з Юрієм у Москві (перша історично достовірна згадка про це місто). Князювання Ізяслава Мстиславича в Києві обмежене 1146-1148 і 1150 рр., для 1151-1154 рр. леґенда подає, що місцевим князем був Вячеслав Володимирович, хоча він у цей час сидів на київському столі разом з Ізяславом. Узагалі, характерне для Київського князівства спільне правління двох князів в атласі не відображене.\nНевиразно показано й третю русько-половецьку війну 1180-1190-х рр. Ми бачимо лінію з датою «1185 р.», проведену від Новгорода-Сіверського на південь, і ... все. Де військо супротивника, де була битва, хто кого переміг - нічого цього з карти зрозуміти неможливо. Звичайно, нема й контрудару Гзака на Путивль чи падіння Римова (ця війна показана ще на с.283, мапа «Русько-половецькі відносини 1161-1195 рр.», але в дуже дрібному масштабі).\nНа с.173 («Русь у 1132-1199 рр.») ми бачимо залиті різними фарбами князівства, але тепер це не «князівства» (як мало б бути), і навіть не «волості» (як на с.159), а «землі», що виступають і на решті карт шлюбної політики (с.194-197). Утім, маємо й винятки: «Велике князівство Володимирське» та «Велике князівство Рязанське» (хоча це останнє чергується з «Рязанською землею»). Яка ідея такої різноманітності назв для однотипних об’єктів - невідомо.\nНа наступній серії з 14 карт (с.170-171) подано політичний розвиток Русі в 1194-1246 рр. Не бачимо тут Липицької битви 1216 р. Проти Переяслава в період 1235-1239 рр. стоїть знак питання. Леґенда пояснює: бракує даних про князя. Хоча добре відомо, що ніякого князя в Переяславі у цей час не було. На мапі 1241-1246 рр. показано територіальні втрати Русі від монґолів:кордон земель, безпосередньо включених до складу Золотої Орди, позначено як вузеньку смужку на південь від Сули, а Переяславщину, Київщину, Галицьке князівство заштриховано як «напівзалежні від Золотої Орди території» (тут автор іде за В.Єґоровим, котрий виділяв «буферні зони» між Ордою та Руссю). Але насправді руські землі були не «напівзалежними», а залежними від монґольських ханів. А отже, не випадає й говорити про уявну «напівзалежність» прикордонної смуги. Достовірний факт про перебування в Каневі в 1246 р. монґольської адміністрації ніяк не відбито на цій карті.\nНа с.202-225 бачимо докладну, на восьми аркушах, мапу давньоруських поселень на території сучасної України. Відомі з письмових джерел та археологічних досліджень населені пункти подано на тлі річкової мережі та ландшафтів. Це одна з найцікавіших карт в усьому атласі, якою можна користуватись як довідковою, але з певними застереженнями. Якщо письмові джерела для її складання опрацьовано з вичерпною повнотою, то так не можна сказати про археологію. І ця нерівномірність впадає в око. Так, на с.212 бачимо густу мережу чорних точок - неукріплених сіл - довкола Дорогичина на Бузі, проте зовсім не бачимо таких сіл в окрузі Володимира. Мабуть, укладач карти мав під рукою гарний (тобто польський) довідник з археології Підляшшя, але не мав такого ж довідника по Волині. На с.225 у великому масштабі подано околиці давнього Києва. Як позитив треба відзначити відсутність Межигірського монастиря (отже вигадка про його заснування за часів Володимира Святославича відкинута). Але водночас не видно й літописної Желані (десь біля сучасних Жулян).\nНа с.226-227 подано довідкові таблиці давньоруських князівств (названих «землями»): для Новгорода - період 862-1478 рр., для Києва - 1054 (1132) - 1471 рр. Але не можна погодитися з кінцевими датами існування князівств Переяславського (1324 р.), Волинського (1452 р.), Галицького (1434 р.), Турівського (1521 р.), а Рязанське зникло не «близько 1520 р.», а таки в 1521 р.\nНа с.242-243 бачимо цінну економічну карту земель Південної Русі, а на с.251 - загальні картосхеми торговельних зв’язків. У цьому розділі відчувається брак демографічної мапи, бодай гіпотетичної. Немає також жодної карти скарбів - теми, дуже виграшної для картографування й одночасно важливої для економічної історії. Бажано було б показати знахідки руських, візантійських, європейських монет, саманідських диргемів, речові скарби.\nНа с.228-235 подано серію карт Галицько-Волинської держави для періоду 1199-1383 рр. На с.228-229 зображено походи князя Романа Мстиславича - як завжди у цьому атласі незрозуміло, з якою метою, проти яких супротивників і, зрештою, хто ж кого переміг? Стрілка з датою «1205 р.» веде від Галича до Завихоста - обізнаний читач знає, що Роман там загинув (хоча це факт неординарний - за всю історію Русі було лише кілька випадків загибелі князя в битві), а хто не знає, що відбулося під цим містом - той ні про що й не здогадається.\nНа с.231 (оглядова карта «Європа у 1262 р.») ми бачимо, що до складу держави ільханів включено Румський (Конійський) султанат та вірменське Кілікійське царство - насправді вони тільки сплачували данину монґолам (на цій самій мапі як окрема держава показане Владимирське князівство, хоча є всі підстави вважати його складовою частиною Золотої Орди).\nВеликою вадою цих карт став неправдоподібний південний кордон Галичини, про що ми вже згадували. Але головна «родзинка» чекає на нас на с.233, де показано володіння князя Лева Даниловича. Тут не без здивування бачимо, що Київська й Переяславська землі в 1270-1301 рр. належали не кому іншому, як князеві Леву. Такий висновок робиться, за супровідним текстомЛ.Войтовича, на основі даних пізнього й далекого від Русі джерела - «Книги знань», датованої приблизно серединою XIV ст., де описано «заочні» подорожі кастильського монаха-францисканця. Але ж немає жодних підтверджень цього факту ані у волинському, ані в новгородському чи владимирському літописаннях, ані в будь-яких інших джерелах.\nНа с.234-235 (карти 1323-1362 рр.) бачимо напис уздовж річки Бог «?Прославія» - слід гіпотези Я.Дашкевича. Але на мапі немає її другого складника — угорського походу на оцю «Прославію». Чи слід це розцінювати як певну обережність у ставленні до цього припущення? Також на картах немає походів Телебуги та Ноґая на Польщу (через волинські землі й за участі волинських князів; ці виправи показано лише на загальній мапі на с.285). Не бачимо й топографічних реалій ханських ярликів на землі України — ані Кам’янецької, ані Брацлавської тьми.\nТепер декілька зауважень із приводу генеалогічних дерев Рюриковичів, уміщених на с.176—182. Дуже багато дат, особливо народження, подано без зазначення, чи вони документально зафіксовані, а чи є результатом розрахунків істориків. Зринають у таблицях і справжні «мертві душі», наприклад дружиною князя Любарта Ґедиміновича показана дочка князя Лева Юрійовича — Євфимія-Агрипина. Насправді обставини, за яких Любарт став волинським князем, невідомі, і шлюб з якоюсь руською княжною-спадкоємицею — це лише одна з гіпотез. Князі Четвертинські походять (с.180) від Олександра Четвертні, відомого у четвертій чверті XIV ст. Але навіщо цього Четвертню пов’язувати стрілочкою (нехай і пунктирною) з князем Юрієм Пінським (помер 1290 р.),останнім достовірним представником Рюриковичів? Як можна заповнити лакуну у сто років?\nНа с.184—187 подано хронологічні ряди правителів окремих князівств. У число галицьких князів потрапили польський король Яґайло (Владислав) та угорський Людовік, а на київському столі, якщо вірити таблиці, сиділи (після 1240 р.) Олександр Ярославич (він хоча б отримав ярлик на київське княжіння від монґолів), Ярослав Ярославич, Лев Данилович, Станіслав-Терентій Іванович. Усі ці віртуальні князі княжили тільки на сторінках атласу. Це саме слід сказати й про міфічних «переяславських князів» Івана Дмитровича та Олега, які буцімто правили в 1300—1320 рр. (с.184). Ніяк не позначено особливий статус новгородських князів, котрі у XII—XIII ст. були не самовладними правителями, а тільки воєначальниками новгородського війська.\nНа с.190—197 подано серію карт, де відображено шлюбні зв’язки Рюриковичів — від Володимира Святого до середини XIV ст. Звичайно, вони були б змістовнішими, якби стрілки вели в напрямку, в якому наречених везли до шлюбу (патрилокальний шлюб). Майже всі дати шлюбів, проставлені в леґендах до карт, є здогадами дослідників, а не документально зафіксованими фактами. На цих картах є стрілка від Києва до Константинополя — це шлюб князя Святополка Ізяславича з принцесою Варварою (Іриною), дочкою візантійського імператора Олексія I Комніна (серед дітей якого джерела не знають ані «Варвари», ані «Ірини»). Можна напевно стверджувати, що цей шлюб вигадав автор «Четій Міней» Димитрій Ростовський.\nНа с.258 («Культура середини XIII — 1-ї половини XIV ст.») показано муровані фортеці в Білгороді-Дністровському, Хотині, Кам’янці-Подільському, Острозі як такі, що належать до даного періоду. Насправді всі вони — пізнішого часу, не раніше кінця XIV ст. Недоречно виглядають на цих картах написи «К.Турівський», «К.Смолятич», «П.Милоніг» - замість «Кирило Турівський», «Климент Смолятич», «Милоніг-Петро». Неясно також, чому сюди не потрапили митрополит Іларіон, літописець Нестор, Серапіон Владимирський та інші достовірно відомі письменники. Виразно бракує карти міжнародних контактів давньоруської культури, де можна було б відобразити такі явища, як імпорт ікон із Візантії, руські рукописи в Європі, поширення руської писемної мови в Молдавії та Литві, паломництво, літературні зв’язки.\nОкремий сюжет — монґольський похід 1223 р. і битва на Калці, що показано на багатьох мапах (с.171, 175, 275, 283, 285), але все якось нещасливо. Так, на с.283 бачимо концентрацію руських сил із Галича, Києва та бродників з Середнього Дону, їх об’єднання східніше Дніпра і марш далі на схід, до Калки. І все. Проти кого спрямовувалася ця виправа — з карти геть незрозуміло. На с.275 показано похід Джебе і Субудая 1220-1224 рр. в повному масштабі — від Балха через Іран, Закавказзя, Північний Кавказ, Приазов’я, Крим, Волзьку Болгарію і назад до Монґолії. Це найкраща з усіх карт, яка демонструє світовий контекст битви на Калці. На с.175 більш детально показано західну ділянку цього походу - від Тереку до Дніпра і Волзької Болгарії; бачимо й битву на Калці, тільки не показано, із ким, власне, монґоли билися. Ця інформація повторена на маленькій врізці на с.285. На с.171 стрілкою показано рух війська з Києва на Калку і зустрічною стрілкою - пересування монґолів, але саму битву не позначено. Участь половців у цій війні проіґноровано. Не відображено загальноруського характеру походу, так само помилково показано на с.283 місце зустрічі руських сил. Після перемоги на Калці монґоли «навідали» південноруські землі, зруйнувавши Новгород-Святополчеський (біля сучасного Витичева на правобережжі Дніпра). До Києва їм залишалося 48 км - два денних переходи. Але на карті на с.175 показано маршрут руху монґолів уздовж лівого берега Дніпра, доведений тільки до річки Псел (300 км від Києва), а Витичів, нанесений на цій же мапі, неначе й не був зачеплений подіями.\nАнітрохи не краще показано похід хана Бату на землі Південної Русі. Його також показано на кількох картах (с.170-171, 231, 285). Найбільш прийнятна маленька врізка «Європейські походи монґолів у 1220-1240-х рр.» (с.285), котра охоплює територію від Уралу до Адріатичного моря. Тут нанесено битви 1238 р. на річці Сіть, 1241 р. - під Леґницею та на річці Шайо. На мапі 1235-1238 рр. (с.171) похід Бату на Північну Русь показано, але без битви під Коломною, без облог Рязані та Владимира, без битви на річці Сіть і без облоги Козельська. На картах 1238-1240 рр. (с.170-171) є стрілки походу на Переяслав і від нього - на Чернігів 1239 р. Далі показано похід від Переяслава до Києва 1240 р. і далі - стрілки на Володимир, а від нього - на Галич, також 1240 р. Ця інформація повторена на с.231 і доповнена стрілками подальшого руху монґолів від Володимира в Польщу і від Галича - в Угорщину. Похід монґольського війська від Галича на південь через Молдавію й Семигород, що його бачимо на с.285, тут не показано.\nНасправді монґольські війська тричі приходили в Південну Русь, навесні 1239 р. вони зруйнували Переяслав, восени 1239 р. наближалися до Києва, зруйнували Чернігів і рушили на схід, на Глухів та Путивль. Восени 1240 р. монґоли здолали чорних клобуків і через Поросся (а не від Переяслава, як продемонстровано на картах атласу) підійшли до Києва. Не показана на мапі невдала спроба князя Мстислава Глібовича боронити Чернігів (у той час, коли інші князі рятувалися втечею в Польщу та Угорщину). Не відзначено міста, зруйновані степовиками. На жодній із карт немає дій монґолів проти половців, на Північному Кавказі та Кримському півострові. Загалом слід визнати, що напад монґолів, від якого загинула ціла Київська Русь, не знайшов в атласі адекватного відображення. На жаль, вітчизняне видання тут дуже поступається напрочуд розробленому висвітленню монґольської навали на Русь у білоруському історичному атласі, та навіть програє порівняно з історичним томом російського.\nНа с.285 подано загальну карту «Золота Орда і Східна Європа у 2-й половині XIII ст.». На ній ми вже бачимо просто Київську землю, а не князівство, а також зруйновані й покинуті на той час міста — Галич, Переяслав, Рязань (Стару Рязань, дощенту знищену 1237 р.). Проти міста Булгар у гирлі Ками бачимо підпис «Тимчасова резиденція хана Золотої Орди в 1242—1254 рр.», хоча це не підтверджується тогочасними джерелами. Замість цього на карті можна було б показати достовірно зафіксоване переселення чорних клобуків із Поросся на Дон, поселення руських полонених на Дону та Волзі, Сарайську православну єпархію (на мапі «Київська митрополія, 2-га половина XIII — 1-ша половина XIV ст.» на с.263 її немає — Сарай зник за обрізом). Немає й боротьби Русі з хрестоносними орденами, навіть Раковорської битви 1268 р. чи меншого за розмахом, але краще знаного Льодового побоїща 1242 р. Ця тема взагалі не відображена на картах атласу, за винятком походу Данила Романовича проти невеликого ордену добжинських хрестоносців у 1238 р., але без битви під Дорогичином (мапа на с.231, з якої взагалі незрозуміло, що це була за виправа та проти кого).\nНа с.287 подано карту «Золота Орда і Східна Європа у XIV ст.». Тут досить докладно картографовано боротьбу Тохтамиша й Тимура, нанесено маршрути походів 1391 та 1395 рр., місця битв на річках Кундурча й Терек, навіть показано, хто з ким бився. Подано похід Мамая 1380 р. на Куликове поле й саму битву, але з ким змагався Мамай — невідомо. Так само показано місце битви на Синій Воді в 1362 р., і знову незрозуміло, із ким, власне, воювали татари? Із численних татарських виправ на Північну Русь відображено тільки похід Тохтамиша на Москву (чомусь із датою «1381 р.» замість 1382 р.). Натомість не бачимо навіть нападу на Твер 1327 р. Немає також походів Ольґерда на Москву, боротьби Пскова з німцями, війн Золотої Орди з ільханами.\nНа с.290—295 окремо подано серію карт Криму III—XIV ст. Це безумовний великий плюс атласу. Цікавою є спроба картографувати всі п’ять кримських митрополій (у леґенді вони названі «єпархіями»). Цю карту краще було б назвати не «Поширення християнства у Криму», а «Поширення православ’я у Криму» (адже в розглядуваний час на півострові були також католицькі й вірменські церкви, а у Кафі — навіть католицька єпархія). Із неправославних на карті показано тільки монастир Сурб-Хач без зазначення, що він — вірменський і не належав до жодної з кримських митрополій. На мапі «Крим під владою Золотої Орди (1243 р. - 2-га половина XIV ст.)» бачимо засновані монґолами міста Крим, Кирк-Єр та Бахчисарай. Із них тільки перший був справді заснований монґолами у цей час. Кирк-Єр існував і раніше - він показаний навіть у цьому ж атласі на попередніх картах (починаючи з VI ст.) під назвою Чуфут-Кале. Бахчисарай виник у першій третині XVI ст.\nЯвно бракує карти «Італійська колонізація Чорного моря». Саме Чорного моря, а не Криму - з тих самих міркувань, що вже були висловлені щодо грецького розселення. Звичайно, не завадила б і мапа «Місце чорноморських колоній у світовій торгівлі кінця XIII-XV ст.», адже це був рідкісний випадок, коли через наші землі проходила міжнародна торговельна вісь. В атласі також не вистачає карти «Ойкумена давньоруських літописів», де було б показано обсяг географічних знань Русі та її уявлення про сусідні країни. Величезною, непрощенною як для нашого часу прогалиною вважаємо відсутність алфавітного покажчика.\nУсі наші зауваження, однак, не перекреслюють великої подяки авторові, який узявся за важливу й важку справу та довів її до кінця - хай до кінця лише першого тому, але ми впевнені, що побачимо другий, і дальші томи. А не помиляється лише той, хто нічого не робить. Цим ми докорити авторові аж ніяк не можемо!\nТри основних вади - недоступність для масового читача, незручність використання й огріхи змістового наповнення - легко можуть бути подолані в один крок. Треба випустити повнофункціональну електронну версію цього атласу, ціна якої буде однозначно нижчою, ніж паперового примірника. Ясна річ, що таке електронне видання можна (і навіть треба) зробити багатомовним, із можливістю довільного масштабування будь-якої карти, відображення шарів та об’єктів за вибором користувача, перспективою конструювати саморобні мапи з наявної бази. За кількістю комп’ютерів та інтернет-користувачів Україна не пасе задніх, і якщо одна з цілей атласу - «використання в навчальному процесі та виховній роботі» (с.5), то треба просто дати в руки усім бажаючим матеріал для самоосвіти. Тоді й сусіди України, побачивши, що є історичний атлас їхніми мовами, почнуть інакше дивитися на нашу історію.


Як добрі люди чоловіка врятували Українська народна казка\nЯк добрі люди чоловіка врятували\nБув оден купець. Їде він на віслюку дорогою. То їде, то пройде трохи. А поперед него іде священик. Та й нараз нахилився священик над ревець. Дивиться щось там, дивиться. А купець сперся люльку набивати. Та все дивиться вперед на того священика. Що той отець так дивиться та й дивиться в ревець?\nВідтак священик пішов собі далі дорогою. Купець доходить до того місця. Подивився в ревець, а там чоловік лежить, страшно побитий. Рана на рані, мало тіла чистого, все в крови. Придивляється до него добре купець, а він дише та й очима кліпає. Говорить до него:\n— Чоловіче, чоловіче.\nА чоловік не годен проговорити слова, бо дуже груди йому побиті. Підоймає купець того чоловіка з ревця, кладе на свого осла та й веде осла дорогою, за отцем веде.\nДовіз він того побитого чоловіка до села, а село недалеко було. Отець зайшов у свою вулицю, до свеї хати пішов, а купець каже до побитого чоловіка:\n— Отут я тебе трохи залишу, а сам іду в цю хату.\nА тим часом ґазда вийшов назустріч цему купцеви. Каже купець:\n— Іди, іди ближче, чоловіче. Не бійся. Що ти став та й стоїш і витріщив очі?\nҐазда прийшов ближче до купця. Купець каже:\n— Видите ґаздо, цего чоловіка на моїм ослі?\n— Вижу, вижу, — каже, — це страшно побитий чоловік.\n— Я хочу облишити цего побитого чоловіка у вас у хаті. І дати вам грошей на дохтора, щоби дохтор приносив ліки і його лікував від цих ран. І вам плачу, що ви будете оботитися * цим. Щоби ви не лінувалися щоднини приводити до цего побитого чоловіка лікаря. А я у якийсь час до вас прийду. Ви собі списуйте, що потратили, і я вам оберну і ще більше заплачу. Бо я в далеку дорогу йду. І не знаю, коли я повернуся, як заборзо.\nПогодився чоловік, взяли на руки побитого, занесли в другу хату, поклали на постіль, і купець пішов собі у свої дороги. А домашній чоловік пішов за дохтором. Привів дохтора, дохтор чоловіка розібрав, сказав принести теплої води, умив побитому рани, приклав ліки, перебандажував, поставив ліки на стіл. Та й сказав:\n— Щоби ви, ґаздуню, давали йому ці ліки три рази в день пити. А на четвертий день я прийду.\nДомашній ґазда сказав:\n— Пане дохторю, що буде коштувати, що ви його обдохторували й дали ліки?\nА дохтор питає:\nБо дохтор питав уже слабого, а слабий не годен був слова промовити.\nДомашній ґазда каже дохторови:\n— Їхав дорогою незнаний купець віслюком. Та й з ревця вибрав цего побитого чоловіка, також незнаного. Та й попросив мене, аби я його примістив у свої хаті. Та й дав на ліки грошей. Та й на вас, пане дохторю, щоб ви приходили його лікувати. Та й мені дав за то, що я буду його обходити.\nА то, знаєте, давно дохторям платилося.\n—...Але купець розказував, що перейшов отець і не порятував цего чоловіка в біді.\nПодумав дохтор та й каже чоловікови:\n— Я не возьму грошей за свій труд, що буду лікувати, лиш тільки за ліки возьму гроші.\nПройшов місяць. Побитий чоловік уже говорить, устав на ноги, ходить по хаті. Веселіший став. Питається домашній ґазда у цего чоловіка слабого:\n— Відки ви є, чоловіче?\n— Я з села Притичного. Я продав на ярмарку корову та й ішов поперечною дорогою, цею вашою. Бо мені навколо далеко було йти. А мене пересіли в долині рабівники та й відобрали в мене гроші, та й зачали мене бити. А я просився в них, аби мені життя обдарували. Най беруть собі гроші. Вони сказали:\n— Ні, ми тебе мусимо вбити. Бо якби ми тебе лишили живого, то ти би сказав шандарям, а шандарі би нас шукали.\nІ вони мене дуже били і вже думали, що насмерть убили. Та й верли мене з дороги в ревець. А я через пару годин ухринув у ревци, бо в ревци була вода.\nЛікує його цей чоловік далі. Пройшло два місяці, каже побитий чоловік домашньому:\n— Я йду додому, бо там дуже журяться жінка й діти. Напевно подумали, що мене злодії вбили та й десь загребли.\nКаже домашній чоловік цему побитому:\n— Я вас не пущу, поки не прийде ваш порятівник, бо він мені дуже наказував, щоби я вас не пустив, поки він не прийде.\nВертається купець. Заходить на подвір’я. Домашній ґазда надворі.\n— А жиє мій побитий чи помер?\n— Жиє, жиє, здоровий уже, додому рветься.\nУвійшов купець у хату, а цей пізнав свого порятівника. Зачав цілувати його в руки, в ноги. Та й просить його:\n— Ідіть зо мною до мене додому. Най я вам заплачу за все, що ви на мене поклали.\nА купець каже:\n— Я не хочу твеї плати, най мені бог заплатить.\nТа й посяг у кишеню, витяг жменю грошей та й дав домашньому ґазді. Та розквиталися всі три та й розійшлися. Купець пішов у свою дорогу, той вилікуваний — у свою, а домашній ґазда лишився в хаті.\n* Оботи́тися — піклуватися, турбуватися.


Юридичний супровід з реєстрації в App Store | Легал Солюшнз\nВи замислюєтеся над тим, щоб розробити класний, унікальний мобільний додаток? Поєднати хорошу ідею з професійним розробником – це частина справи. Важливо вивести свій продукт на ринок, залучити користувачів та продати свою програму.\nОднією з майданчиків, де можна зареєструватися та продати свою програму є Apple App Store. Реєстрація на платформі має особливості, розібратися в яких допоможуть фахівці юридичної компанії Legal Solutions.\nМи пропонуємо клієнтам комплексний юридичний супровід з реєстрації в App Store. Якщо ви хочете стати нашим клієнтом, отримати консультацію та дізнатися про подробиці співпраці, вибирайте для зв'язку будь-який зручний спосіб — телефон, форму для зворотного зв'язку на сайті, e-mail. Ми з радістю вам допоможемо\nЯкі юридичні проблеми допоможемо вирішити?\nІснує низка юридичних проблем, що виникають у компаній, що розробляють мобільний додаток при реєстрації в App Store. Якщо їх не вирішити належним чином, це може спричинити серйозні правові наслідки та поставити ваш бізнес під загрозу.\nВисококваліфіковані юристи компанії «Легал Солюшнз» допоможуть вирішити питання, пов'язані з:\nліцензійними угодами із кінцевим користувачем;\nугодами з магазином додатків (App Store) та багато інших.\nРеєстрація в App Store: послуги юридичної компанії Legal Solutions\nБагато стартап переконані, що для продажу свого продукту через App Store достатньо зареєструвати на платформі і створити свій Apple ID. Проте процедурі реєстрації передує низка юридично значимих дій.\nЮристи нашої компанії пропонують широкий перелік послуг у рамках юридичного обслуговування клієнтів під час реєстрації в App Store, у тому числі:\nПослуги, пов'язані з авторськими правами. Щоб претендувати на захист авторських прав, твір має бути оригінальним та мати фіксовану форму.\nПатентування. Ми надамо експертні юридичні консультації та допоможемо оформити патент.\nВибір оптимального облікового запису App Store.\nРеєстрація юридичної особи – компанії-розробника «під ключ».\nПідготовка необхідних документів - угоди про створення мобільного додатка, угоди про конфіденційність.\nЮридичний супровід процедури IP-ліцензування. Ведення переговорів, укладання ліцензійної угоди.\nРозробка ліцензійної угоди із кінцевим користувачем. Ліцензійна угода з кінцевим користувачем — це договір між компанією, що володіє програмою, та користувачами програми.\nАналіз та правова оцінка угоди з App Store.\nПрив'язування банківської картки.\nОплата акаунту тощо.\nВи почали бізнес, як розробник додатку, в якому інтелектуальна власність є основним активом? Дизайн, графіка, вихідний код, назва, зовнішній вигляд вашої програми - найважливіші активи, і ви повинні захистити їх. Крім того, вам необхідно захистити свої особисті активи від претензій до вашого бізнесу.\nЗвернувшись до юридичної компанії Legal Solutions, ви зможете правильно:\nзареєструвати свій бізнес;\nзахиститися від судових рішень та кредиторів;\nдотримуватися корпоративних формальностей;\nрозмістити свій продукт у App Store.\nЧому розробники нам довіряють свій бізнес?\nНе завжди реєстрація в App Store проходить швидко і без проблем, тому так важливо заручитися підтримкою юристів. Так, наприклад, платформа може вимагати додаткову інформацію щодо компанії розробника. Також є певні вимоги до складання описів додатків та низка інших формальностей, обов'язкових до дотримання.\nРозробники, компанії, які хочуть заявити про свій продукт та розмістити його в App Store, вибирають нас за:\nкомплексне виконання поставленого завдання;\n100% надійний гарантований результат.\nЯкщо у вас залишилися питання або ви хочете замовити юридичний супровід реєстрації в App Store, зв'яжіться з нами по телефону або на сайті. Будьте на крок попереду конкурентів, розвивайте свій бізнес разом із командою Legal Solutions!


Замість водійського посвідчення - QR-код. У Харкові готують пілотний проєкт | Справжня Варта\nПонеділок, 27 січня 2020, 18:03\nЯк повідомляє прес-служба міськради з посиланням на віе-мера Олега Дробота, посвідчення водія у смартфоні буде повноцінний офіційним документом, що засвідчує особу.\n«Якщо поліція попросить посвідчення, то можна буде показати QR-код, і вони повинні його відсканувати телефоном або спеціальним пристроєм, і це посвідчення водія буде швидко підтверджено. Ми також інтегруємо сюди паспорт громадянина України, який можна буде пред'явити в будь-якій установі - в Центрі надання адміністративних послуг, нотаріусу», - повідомив Олег Дробот.\nЗа його словами, цим документом не можна буде користуватися тільки перетинаючи кордони країни.\nНагадаємо, у листопаді минулого року на сесії Харківської міськради було ухвалене рішення про зміну назви Департаменту розвитку телекомунікаційних технологій та зв'язку на Департамент цифрової трансформації, а Департаменту реєстрації та цифрового розвитку - на Департамент реєстрації. Сам же Олег Дробот був призначений заступником міського голови.\n3 січня у Харківському міському перинатальному центрі відбулася презентація унікального сервісу «єМалятко». Сервіс передбачає об'єднання 10 послуг для батьків новонароджених в одну послугу. Якщо раніше батькам необхідно було відвідати різні державні установи 11 разів, принести 37 документів і витратити на це близько 30 годин, то тепер потрібно заповнити тільки одну заяву і присвятити цьому лише 20 хвилин.\nТЕГИ: дробот, харків, новини харків


19 квітня 2019 – яке свято в Україні та що не можна\n19 квітня 2019 , 08:30 - Читать новость на русском\nЩо можна і не можна робити19 квітня / unsplash.com\nДо Євтихія одного разу за допомогою звернулася жінка, у якої завжди народжувалися мертві діти. Зціленням та чудом він допоміг їй народити двох здорових синів. Після цього до нього звернулися два глухонімих юнаки, яких Євтихій зміг зцілити. Також він боровся із душевними хворобами. До Євтихія приводили божевільних людей, і він виганяв з них бісів. Завдяки Євтихію, очищалися від прокази, позбавлялися від алкоголізму та інших вад.\nІменини сьогодні святкують: Ярема.\n– Качки гніздяться в місцях із великою кількістю води – чекайте посухи влітку.\n– Тихий і сонячний день – прикмета до того, що ярі добре вродять.\n– Туман вранці 19 квітня віщує суху погоду до кінця місяця.\n– Вітряна погода – колосся зіб’є, і врожаю багатого не буде.\n– Якщо вітру 19 квітня немає – можна очікувати хорошого урожаю зернових культур.\n1. Євтихію варто молитися, просити здоров'я для рідних та близьких.\n1. Не варто робити великі покупки 19 квітня – вони не прослужать довго і виявляться марними.


5 ФАКТІВ, ЯКІ ТРЕБА ЗНАТИ ПРО ПОПІЛ\nHome Для дому і сім'ї 5 ФАКТІВ, ЯКІ ТРЕБА ЗНАТИ ПРО ПОПІЛ\n1. ПОПІЛ ЖИВИТЬ РОСЛИНИ.\nАзоту в ньому немає, але міститься до 30 елементів: калій, кальцій, магній, залізо, кремній, фосфор, сірка, бор, марганець та ін. Попіл може замінити фосфорно-калійне добриво. При цьому в деревній золі і в золі, отриманої від спалювання соломи, міститься різна кількість елементів.\nУ 100 г деревної золи (1 склянка об'ємом 200 гр) міститься 3 г фосфору, 8 г калію, 25 г кальцію. Попіл соломи містить більше поживних речовин - 5-6 г фосфору, 10-16 г калію.\nПри весняній підготовці грунту (якщо восени його не підживлювали) вносять 100 грам попелу (1 склянка) на 1 м2, що замінює 1 ст. лож. сульфату калію. Також при такому внесенні рослини будуть майже повністю забезпечені бором, якого майже завжди не вистачає на піщаних ґрунтах.\nДеякі садівники-городники радять додавати 3-5 склянок золи на 1 м2 при перекопуванні і розпушуванні грунту (на піщаному грунті вносять тільки навесні). Але ця кількість може негативно позначитися на дощових черв'яках). Адже попіл по суті - це агресивний луг.\nМожна вносити попіл не в сухому вигляді, а у вигляді настою - 1 склянка золи на 1 відро води і використовувати цей розчин на 1-2 м2 при поливі в якості підгодівлі рослин.\nРегулярне внесення попелу в грунт під квіти, кущі, овочі і навіть дерева покращує їх живлення, підвищує опірність рослин до хвороб і погодних примх.\nА листя рослин, які удобрювали золою, стають жорсткими і вже не по зубах попелиці.\n2. ЗА ДОПОМОГОЮ ПОПЕЛУ МОЖНА БОРОТИСЯ ЗІ ШКІДНИКАМИ.\nСамих шкідників він не вбиває. Але створює для них несприятливе середовище, а листочки робить більш грубими і недоступними для попелиці.\nПроти шкідників обприскують добовим настоєм (100 г просіяного попелу на 10 л води). Такий душ особливо люблять капуста, смородина і слива.\nЄ думка, що у великих концентраціях (до 1 кг на 1 м2) зола здатна знищити дротянки.\n3. ПОПІЛ - ПРОФІЛАКТИЧНИЙ ЗАСІБ ВІД ГНИЛІ ПРИ ЗБЕРІГАННІ ОВОЧІВ.\nЗолою добре присипати зрізи м'ясистих кореневищ (наприклад, жоржин). Це сушить поверхню і ставить заслін різним гнилям.\nТакож добре золою "припудрювати" овочі, відправлені на зимове зберігання (картопля, морква, буряк). Це також сприяє профілактиці різних грибкових та ін. захворювань у рослин, які частенько виявляються під час їх зберігання.\n4. ПОПІЛ СПРИЯЄ ШВИДКОМУ ПРОРОСТАННЮ НАСІННЯ, ЗМІЦНЕННЮ РОЗСАДИ.\nЗолу багато городників застосовують для намочування насіння перед посівом. На 1 л води беруть 2 ст. ложки золи, настоюють 2 доби, проціджують.\nТаким настоєм також можна підгодовувати розсаду овочевих та квіткових культур.\n5. ЗОЛА ПОКРАЩУЄ СТРУКТУРУ ГРУНТУ І ЗБАГАЧУЄ КОМПОСТ.\nСтарий рецепт англійських садівників для нових газонів\n12 СОВЕТОВ ПО ВЫБОРУ РАСТЕНИЙ ДЛЯ ЖИВОЙ ИЗГОРОДИ\nСприятливі дні для посадки рослин в травні 2016\nЯкщо ви вирощуєте кормові трави і на вашій ділянці є достатня кількість вологи, то вас може зацікавити такий вид, як тимофіївка\n5 способів позбутися комах на дачі\nМульчуючий круг з кокосового волокна\n2 ОСНОВНЫХ БОЛЕЗНИ КРЫЖОВНИКА\nПЕРЕВАГИ ВИРОЩУВАННЯ ГОРІХІВ


Що буває від насваю: на що впливає\nНасвай – унікальна речовина родом із Середньої Азії. Деякі вважають, що ця речовина володіє наркотичним ефектом, інші говорять про нього як про аналог тютюну, треті взагалі не знають про існування цього продукту. Це речовина – один з видів тютюнової продукції, де нікотин потрапляє в організм людини за допомогою слини. Цей досить популярний вид наркотичних речовин отримав особливу популярність у молоді. Його п’янкий ефект і легка ейфорія, створили продукту певну репутацію нешкідливою суміші. Давайте розглянемо, що це за речовина і вплив насваю на організм.\nЗовнішній вид насваю нагадує невеликі кульки зеленуватого кольору, розміром з горошину. Колір речовини залежить від інгредієнтів, які використовуються для його приготування. Дуже часто зустрічається насвай землистого і сірого кольору. Крім цього, форма наркотику може бути як кулястої, так і мати вигляд невеликих паличок.\nВ європейських країнах, як і в Росії, цей наркотик з’явився завдяки вихідцям із Середньої Азії. У цих країнах, речовина продається на кожному розі абсолютно легально. Його виготовляють з листя тютюну та спеціальної лугу. Для поліпшення смакових якостей продукту можуть використовуватися різні спеції і масла.\nРоль лугу в наркотику виконує гашене вапно, однак нерідкі випадки, коли речовина додається зола і курячий послід. За місцевими переказами, спочатку насвай виготовлявся з верблюжого посліду.\nЗдавалося б, подібний склад повинен був відлякати потенційних покупців, однак наркотик користується величезною популярністю. Популярність продукту обумовлена низькою ціною і відсутністю необхідності додаткових коштів для вживання. На території Росії, ціна невеликий упаковки насваю становить близько ста карбованців. Однієї упаковки вистачає на кілька днів використання.\nДавайте розберемося, на що впливає насвай. Перший час цей продукт підносився публіці, як єдиний засіб, що володіє здатністю позбавити від пристрасті до куріння сигарет. У цих словах є невелика частка правди. Регулярне вживання наркотику, допомагає позбутися від залежності. Але у медалі, як відомо, дві сторони. Негативний момент, пов’язаний з вживанням насваю, полягає в тому, що залежність від цього продукту у кілька разів сильніше, ніж від вживання нікотину.\nДія насваю на організм полягає в появі легкої п’янкого ефекту, який супроводжується сильним слиновиділенням, нападами запаморочення і помутніння в очах. Люди, які вживають цю суміш, говорять про те, що в перші хвилини після його вживання відчуваються поколювання і оніміння в кінчиках пальцях.\nНа тривалість п’янкого ефекту впливають такі фактори, як кількість суміші, вік людини і термін його залежності.\nТак як продукт надзвичайно популярний у молоді, його вживанням грішать школярі. Для того щоб піймати «кайф» їм вистачає всього п’ять горошин. Старше покоління використовує наркоту в клубах або на тусовках. У таких випадках кількість вжитого речовини в таких ситуаціях вже досягає декількох жмень.\nЗа словами людей, що вживають наркотик, вони використовують дана речовина для того, щоб знизити потребу в сигаретах. Крім цього, наркотик набагато легше використовувати, чим більш популярний аналог.\nПо своїй суті насвай це різновид жувального тютюну, але його використовують зовсім іншим чином. Для отримання ейфорії, кульки закладаються під язик або губу. На молодіжному сленгу такий спосіб вживання називається «закладкою». Сам наркотик називають «носом», «горохом» і «підкидьком».\nПотрапляючи на слизову оболонку, луг запускає певні процеси. В результаті зміни кислотності в ротовій порожнині, нікотин потрапляє в організм в прискореному темпі. Виділяється слину, потрібно обов’язково спльовувати, так як її проковтування може стати причиною отруєння. У більшості видів насваю серед компонентів є сурогати.\nШкода насваю на організм людини полягає в тому, що цей продукт в кілька разів шкідливіше звичайних сигарет. Про особливості даної речовини, його розповсюджувачі замовчують. Про небезпеку вживання можна судити за ознаками дії речовини. При вживанні насвая, людина відчуває сильне печіння в місці «закладки» і поява неприємного присмаку в роті.\nСлідом за цим настає короткочасний ефект ейфорії, яку змінюють напади апатії, запаморочення і сильної дратівливості. Для того щоб знизити силу такої ломки, чоловік повинен вжити наркотик знову.\nЗа даними статистики, лише кожен п’ятий чоловік, який використав цей продукт, зміг надалі відмовитися від його вживання. Решта відсоток людей потрапляє у своєрідну залежність від вживання наркотику. Шкідливий вплив на організм поширюється на такі органи, як:\nЯк страждає кожен орган, ми розглянемо окремо.\nВсього одноразового вживання цих горошин достатньо для того, щоб відчути печіння в місцях закладки. Регулярне вживання суміші призводить до пошкодження оболонки і появи невеликих ранок. Регулярний «курець» виділяється наявністю сильного запалення у ротовій порожнині і неприємного запаху з рота.\nНа думку фахівців, вживання подібних продуктів може стати причиною появи онкології ротової порожнини і гортані.\nНавіть коли «курець» спльовує накопичилася слину, частина речовин все одно потрапляє всередину організму. Крім сильних нападів нудоти і блювоти, людина отримує таку неприємну патологію як сильна діарея. Вживання кульок тютюну може стати причиною утворення таких захворювань, як гастрит і виразка.\nРегулярне вживання веде до розвитку раку черевної порожнини. Неякісний продукт, може стати причиною кишкової інфекції, яка потрапляє в організм, якщо в наркотику містяться екскременти тварин.\nБудь-яка речовина, яку людина вживає протягом свого життя, що має певний вплив на центральну нервову систему. Деякі продукти мають низько виражений ефект, а інші більш яскравий.\nВживання насвая призводить до того, що людина стає апатичною і втомленим. Він постійно потребує нової дозі речовини, для того, щоб відчути прилив життєвих сил. Молоде покоління, употребляющее «горох», стає більш забудькуватим, розсіяним і агресивним.\nКоли речовина вживається протягом кількох років, збільшується ризик розвитку серцевої недостатності та захворювань крові. Збільшуються ризики появи інфаркту або інсульту в молодому віці.\nНасвай має сильний вплив на чоловічий організм, а зокрема дітородні функції. Вживання «горошку» веде до того, що знижується якість сперми, хоча сама потенція залишається на тому ж рівні. Подібні проблеми можуть призвести до безпліддя.\nНасвай при вагітності також небезпечний. Так як речовина дуже швидко потрапляє у кров, то всі шкідливі токсини передаються плоду. Це може стати причиною появи різних патологій у розвитку плоду і проблем психічного характеру в майбутньому.\nЧи можна кинути\nПитання що буває від насваю, задають фахівцям не самі залежні, а їх найближче оточення. Вживають насвай люди знаходяться у твердій впевненості, що використання речовини не обернеться для них трагічними наслідками.\nДуже важливо захистити від вживання подібних продуктів молодь, так як на незміцнілий організм, що він має особливо сильний вплив. Для того щоб стимулювати відмова від вживання, потрібно створити підлітку певні умови.\nДля початку потрібно знайти причину, яка запустила процеси, пов’язані з вживанням «горошку». Найчастіше підлітки вживають подібні продукти, щоб не відставати від однолітків, за порадами друзів, намагаючись кинути палити або отримати ефект ейфорії. Якщо розкрити підлітка самостійно не виходить, можна спробувати підключити фахівців.\nДуже важливо, почати контролювати дитину і виключити попадання у його руки зайвих грошей, які можуть бути витрачені на наркотик. Постійний контроль зможе стати причиною відмови від вживання таких речовин. Але пам’ятайте, що наркотик змінює поведінку дитини і на всі ваші вжиті заходи він може відповісти агресією.\nДля того щоб надати допомогу дитині, потрібно знайти заняття, яке припаде йому до душі. Кожен його вчинок повинен бути правильно оцінений і заохочений. Дитині дуже важливо відчувати підтримку і турботу своїх близьких.\nНамагайтеся проводити з ним якомога більше часу, поділяючи його захоплення. Можна разом пограти в комп’ютерні ігри, подивитися фільм або відправитися в похід.\nНа відміну від цих методів, категорична заборона і агресія з боку батьків, може дати зворотний ефект. Дитина починає свідомо шкодити собі, лише б піти наперекір батькам. Наказовий тон у розмові призведе до того, що він буде продовжувати приймати «ніс».\nМожна піти на певні хитрощі, ознайомити дитину з фотографіями наслідків вживання насваю або говорити про те, до чого призводить його використання. Крім цього, краще всього довірити проведення бесіди того, хто у підлітка в авторитеті. Найчастіше в ролі цієї людини виступають дідуся чи дядька.\nЗа темою: Скільки тримається канопля в сечі і крові\nMAXCACHE: 0.38MB/0.00848 sec


Лідер української молодіжної організації Гладчук заявляє про політичне переслідування з боку Черновецького | УНІАН\nЛідер української молодіжної організації Гладчук заявляє про політичне переслідування з боку Черновецького\n12:55, 06 листопада 2006\nГолова Всеукраїнського об`єднання «Молодь - надія України» Вадим ГЛАДЧУК заявляє про те, що Київський міський голова Леонід ЧЕРНОВЕЦЬКИЙ почав його політичне переслідування після проведення мітингу біля будівлі Київської міської державної адміністрації, під час якої було спалено чучело міського голови.\nЯк передає кореспондент УНІАН, про це В.ГЛАДЧУК заявив сьогодні на прес-конференції в УНІАН.\n«Проведення мітингу біля приміщення КМДА було легітимним. Ми повідомили міську владу про його проведення з вказівкою місця і кількості учасників. Крім того, у нас були вода і вогнегасник, щоб загасити полум`я», - сказав В.ГЛАДЧУК.\nЛідер молодіжної організації стверджує, що Л.ЧЕРНОВЕЦЬКИЙ дав розпорядження «затримати В.ГЛАДЧУКА на добу». «Спочатку на мене співробітники МНС склали акт за фактом дрібного хуліганства, а потім адміністративний протокол переписали правоохоронні органи за фактом порушення порядку проведення масових заходів», - уточнив він. При цьому В.ГЛАДЧУК нагадав, що правила проведення масових акцій регламентує лише Конституція України.\nКрім того, В.ГЛАДЧУК повідомив, що на його адресу надходять телефонні дзвінки із погрозами. «Як тільки я почав проводити акції протесту проти підвищення в столиці тарифів на житлово-комунальні послуги і проти Л.ЧЕРНОВЕЦЬКОГО, моїй матері стали перешкоджати у встановленні гаража, хоча вона має на це право», - додав він.\nРазом з тим лідер молодіжної організації відзначив, що йому невідомі терміни розгляду справи. «Мені не можуть цього сказати, але я не збираюся переховуватися», - сказав В.ГЛАДЧУК.


MIDI RPN – MIDITAUR\n6 Листопада, 2016 Юрій Чернієвський MIDI\nВ MIDI кожному зареєстрованому параметру присвоєний відповідний номер або його ще називають RPN (Registered Parameter Number) – зареєстрований номер параметру.\nRPN визначається стандартною MIDI специфікацією і саме тому називається “зареєстрованим”.\nВін працює однаково на всіх синтезаторах, які відповідають MIDI специфікації і здійснює управління стандартним набором параметрів, які не залежать від виробника пристрою.\nRPN відносяться до спеціальної підгрупи повідомлень Control Change і служать для управління поведінкою MIDI-пристроїв. Повідомлення Control Change включають в себе RPN (зареєстровані номера параметрів), які надають можливість розширення доступних MIDI повідомлень за межі 128 визначених контролерів.\nПовідомлення RPN дозволяють організувати MIDI-управління важливими загальними установками, включаючи грубе і точне налаштування інструменту.\nРеєстровані параметри діють як контролери, але адресовані дещо іншим способом.\nПри використанні повідомлень RPN, першими потрібно передати номера контролерів 100 і 101. Порядок передачі не важливий, їх можна передавати у будь-якому порядку. На цьому етапі передачі вибирається параметр RPN, потім передається повідомлення Data Entry (відповідно номера контролерів 6 і 38) для встановлення певного значення параметру RPN.\nПісля прийому повідомлень RPN наступними йдуть повідомлення Data Entry, прийом яких відбувається по тому ж MIDI каналу, вони розпізнаються як установки значень повідомлення RPN. Щоб не виникало випадкових помилок, після установки потрібних параметрів рекомендується передавати нульове повідомлення RPN (RPN Null). При цьому налаштування останнього RPN контролера, з яким Ви працювали залишається, а можливість застосування Data Entry та Data Increment /Data Decrement відсутня.\nПовідомлення RPN містять відповідні RPN значення MSB – контролер №101 та LSB -контролер №100 для ідентифікації параметрів, які необхідно встановити, а також значення Data Entry MSB – контролер №6, Data Entry LSB – контролер №38 для установки значень цих параметрів, або контролерів Data Increment – №96 та Data Decrement – №97, якщо потрібно збільшити або зменшити на одиницю раніше передане значення параметра. При цьому байт даних в повідомленнях Data Increment та Data Decrement не використовується і має дорівнювати нулю, це означає, що у повторній передачі байтів MSB/LSB немає потреби.\nТаблиця нижче частково ілюструє структуру RPN.\nDEC RPN Value\nПовідомлення Українською Data Entry\nзмін GM 1\n1 101 MSB 00H Pitch Bend Sensitivity Чутливість зміни висоти тону MSB 6 02H O O\n100 LSB 00H LSB 38 00H\n2 101 MSB 00H Channel Fine Tune\nканалу MSB 6 40H 00H 40H 7FH O O\n100 LSB 01H LSB 38 00H 00H 00H 7FH\n3 101 MSB 00H Channel Coarse Tune\n100 LSB 02H LSB XX 00H XX XX XX\n4 101 MSB 00H Change Tuning Program Вибір інструменту для підстроювання MSB 6 00H..7FH X O\n100 LSB 03H LSB XX\n5 101 MSB 00H Change Tuning Bank Вибір банку для підстроювання MSB 6 00H..7FH X O\n100 LSB 04H LSB XX\n6 101 MSB 00H\n(Vibrato Depth Range) Рівень глибини модуляції (Рівень глибини вібрато) MSB 6 00H Глибина в півтонах X O\n100 LSB 05H LSB 38 40H Глибина в центах\n7 101 MSB 7FH RPN NULL Кінець RPN MSB XX XX XX X O\n100 LSB 7FH LSB XX XX XX\nІнформацію про можливість використання повідомлення RPN можна знайти в документації до MIDI-пристрою.\nПоделиться "MIDI RPN"\nPrevious Post:MIDI Active Sensing\nNext Post:GENERAL MIDI System Level 1 (“GM 1”) – ЗАГАЛЬНИЙ ОПИС


США: дитина, яка вилікувалася від ВІЛ/СНІДу, не була хворою?\n18 січня 2021, Київ 02:47\n06 березня 2013, 10:11\nТім Браун вважається першою людиною у світі, що вилікувалася від ВІЛ/СНІДУ. Тім також хворів на лейкемію та потребував пересадки кісткового мозку, який йому підсадили від донора з рідкісним імунітетом до ВІЛу.\n«Перша трансплантація пройшла чудово. Але друга була жахлива. Я б не побажав подібного своєму найгіршому ворогові», – каже колишній хворий.\n«Лікування проводилось звичайними антиретровірусними препаратами від ВІЛу. Тож на відміну від першого випадку лікування СНІДУ, цей має значно більший потенціал», – каже Пол Волбердінг, співголова Центру вивчення СНІДу у Сан-Франциско.\nЦей випадок, можливо, свідчить проте, що якщо розпочати негайне та агресивне лікування, вірус не встигає закріпитися в організмі новонародженої дитини. Якщо результати підтвердяться після ретельного вивчення, то науковий світ зробить велетенський крок у боротьбі з досі невиліковною хворобою.\n«Це надзвичайно важливе досягнення, яке можливо доводить, якщо атакувати вірус при народженні, коли він тільки проникає в організм дитини, ми можемо позбутися його взагалі», – говорить Річард Марлінк, директор програми вивчення СНІДу у Гарвадській школі громадського здоров'я.\nЯкщо, результати підтвердяться, вони можуть мати колосальний ефект, в першу чергу, у країнах Африки, де щороку з’являється на світ переважна більшість з трьохсот тисяч ВІЛ-інфікованих дітей. Новий метод лікування може врятувати не лиже життя людей, а й мати позитивні економічні наслідки.\n«Нам не доведеться лікувати їх усе життя. Їм не потрібно буде приймати ліки усе життя і очевидно відпадає необхідність платити за їх лікування», – каже Марлінк.\n«Ще кілька років тому це було неможливо. У нас не було відчуття оптимізму. Ми і тепер реалістично дивимося на речі, розуміємо, що панацея від СНІДУ ще не поряд, однак вже проводиться критична маса досліджень необхідних для подолання хвороби», – зауважує Пол Волбердінг, співголова Центру вивчення СНІДу у Сан-Франциско.