І знову про сміття... - Дрогобич Інфо\nКолись ці смітники були далеко за межами проїжджої частини, але тепер хтось почав якесь будівництво і сироти-смітники опинилися під самісінькими колесами... Але найгірше, що від цього не тільки сморід і брудні патьоки дорогою, але й небезпека ДТП.\nДорогі читачі DI, порадьте, як привернути увагу господарів міста до цієї маленької-великої проблеми?\nТо Садовий зі Львова і підступні інвестори сміттєпереробного заводу влаштовують диверсії нашому Кучмарику.\nмаленьке пиво, 13:17 24 липня 2017 р.\nПроблем немає в УКРАІНІ з сміттям. Просто масони обікрали народи УКРАІНИ, якщо дають застави по 30 000 000 ! гриваків і більші суми, значить бабло є. Треба терміново почати будувати за води по переробці сміття! Іншого виходу немає. пропонуйте щось інше! Таке саме і пор дорогах. кожний рік на ті дорого йдуть купа бабла - мільярди - знаєте чому? Крадуть томі і маємо такий стан доріг! Видно що всі ті так звані "кантролери" повязані один з одним. і тому такий маємо стан! Так що не траніди треба , а брати чиновників за вуха і до роботи!\nснайпер +, 13:20 24 липня 2017 р.\nПропоную від завтрашнього дня звозити сміття Кучмі під браму.\nне сусід Кучми), 13:52 24 липня 2017 р.\nЗаборонити викидати сміття. Хочаб до зими тоді не так смердіти буде, а коло смітника поставити муніципальну варту щоб усіх відганяли\n..., 15:24 24 липня 2017 р.\nА рагулі і жлоборагулі як викидували біля "Карітасу" з багажників своїх . возок, так і далі викидують. "Всё пучком", як співається в одній відомій пісні\nDe:Raгуляція bZIK, 17:10 24 липня 2017 р.\nСеляни зі села Брониця кажуть, що міський голова Дрогобича - Кучма Тарас зі своїми судженими Масним Василем. , Присяжним Василем та Ананевичем Василем створили в селі об’єднання АТО і тепер рулять, самі визначають, які машини зі сміттям пропускати на полігон, а які ні. Ось тепер за винагороду в 5 000 – 7 000 гривень з однієї Львівської машини беруть дань, а таких машин в день не одна приїжджає. Бізнес на всю працює, місячний дохід приблизно становить 100 000 грн. От біда, лишень дрогобицьке сміття немає куди дівати. Але нічого, дрогобичани почекають місяць два. Суттєво нічого не трапиться. Лише просмердить дрогобич…\nДрогобичанин і +, 17:29 24 липня 2017 р.\nІ де той Кучма гроші подіває? Гребе! Гребе! . Вже не знає де і що вкрасти! Все Гребе до себе. А сміття йому в дупі. У нього в селі так всюди було смердяче сміття накидано! . Сило є сили!\nТо страх, 18:19 24 липня 2017 р.\nСудячи з даних фото- смiття не вивозилось до тижня часу. По перше треба брати за "жабри" ту органiзацiю, яка вiдповiдальна за вивiз смiття на даному участку. А те, що контроль за цим вiдсутнiй , це очевидно. Недолугий мер разом зi своiми помiчниками-рагулями не хочуть займатись своiми прямими обов'язками. Але i на них прийде гикавка. Просто важко на усе це дивитись, що коiться в мiстi.\nГала, 21:30 24 липня 2017 р.\nСміття в даному місці вивозять кожний день! То видно набралося за один день - неділя! Який тиждень? Сам бачу як приіжджають роботяги і пашуть. так що думаю що все буде добре - - -- завод треба проєктувати. БАБЛО є!\nснайпер +, 22:05 24 липня 2017 р.\nХто хоче заробити бабло мусить виїжати тут на бабло претендують лише високопосадовці та їх сраколизи чесно заробити вони не дадуть\n..., 08:29 25 липня 2017 р.\nСкільки вже говорилося, та постав кольорові контейнери на сміття - люди навчилися сортувати пластик, зможуть і шкло окремо викинути. Та не будьте курвами ненажерливими, люди купу грошей платять за сміття, кілько вже той контейнер коштувати може? Але то шкода, наші гроші зі свої кишені витягти. Ті контейнери подекуди діряві наскрізь, як і голови у чиновників\nхіба не так?, 10:37 25 липня 2017 р.\nА чим Дрогобич гірший ніж Львів! Здібні учні! Спочатку створюють проблему, а пізніше працюють над її вирішенням, заробляючи на цьому гроші.\nвав, 13:06 25 липня 2017 р.\nЗверніть увагу у Дрогобичі кругом ломбарди та заборонені реальні апарати. У одному місці беруть гроші у іншому програють. Кому це вигідно?\n..., 13:22 25 липня 2017 р.\n(буде багато букв, але рекомендую прочитати уважно і до кінця, а ще краще кілька разів)\nЯкось так уже сталось по житті, що я не вмію і не люблю сліпо довіряти різній інформації. Щоб збудувати довіру до чогось (чи когось) я спостерігаю та аналізую різні джерела. А також використовую ще один інструмент – задаю уточнюючі, але ПРЯМІ запитання. Для чого? Щоб знати, чи можна довіряти.\nТакож коли я пишу про щось ПУБЛІЧНЕ, то я пишу про дії та вчинки учасників того чи іншого ПУБЛІЧНОГО процесу (життя), а не про самих осіб. Богу дякувати маю добрих справжніх друзів, які мене щодня вчать відмежовувати вчинки від особи. І я намагаюсь цього правила дотримуватись. Бо воно для мене є ЦІННІСТЮ.\nПояснення було таким: треба терміново зібратись, бо РФ забере у дитини землю\nАле це була брехня. Бо малолітні та неповнолітні діти не можуть втратити права на спадкування. І це рішення могло б бути прийнятим на будь-якому із чергових виконкомів. Проте, потрібен був привід, щоб зібрати позачерговий виконком. Тому і була використана ця тема. Плюс Росія – це агресор. Маніпуляція.\n2. Один із посадовців написав, що ця посада ввелась спеціально для пана Кучманича. Останній до того працював у КП «Комбінат міського господарства». Що він там робив? Відповідав за пасажирські перевезення у Дрогобичі. Звідки він там взявся? З подачі того ж Василя Качмара. Останні мотивув тим, що пан Кучманич мав хороший досвід по пасажирських перевезеннях у Трускавці. За наполегливою рекомендацією Василя Качмара пан Кучманич опинився у Дрогобичі й відразу активно взявся за реформу перевезень пасажирів. По простому – за маршрутки. Почали вони з того, що забрали усі маршрути від приватних перевізників до КП «Комбінат міського господарства» (директор А. Янів). Чи відбулась від того якась користь? Чи покращилась якість перевезень? Чи покращилась ціна перевезень? Оцінювати тим, хто користується маршрутками.\n«Галицька варта» про це пробувала зняти сюжет про підняття цін за проїзд. Нажаль у подробиці не вдавались. Але в сюжеті чітко було сказано, що пан Кучманич відмовився будь-що коментувати.\nТа й не дивно. Адже після такої успішної реформи з маршрутками та проробленої роботи пан Василь Качмар вирішив створити для пана Кучманича посаду у відділі освіти. Не сам, звичайно (це не його повноваження), а через виконком. І тепер пан Кучманич, опираючись на досвід із маршрутками, буде реформувати відділ освіти. А точніше освоювати до кінця року виграні проекти.\n3. Рішення це приймалось у час перебування керівника відділу освіти у відпустці. Кожен може мати багато запитань чи претензій до пана Сушка. Але питання зараз не в його діях. Питання в тому, що під час того, як він перебував у відпустці, заступник міського голови у його структурі створює нову посаду. Особисто у мене напрошується думка, ця посада була створена з подачі Василя Качмара спеціально для того, щоб поставити пана Кучманича «смотрящим» біля пана Сушка. Інакшого пояснення я просто не знаходжу. Та й не знаходять його інші. Адже я це питання уже висвітлювала у соцмережах.\nМинув тиждень. Від них жодної реакції. Хоча ще кілька місяців тому фейсбук би розривався від дописів Марії Кульчицьокї, який пан Качмар злісний порушник Законів, і який він «кошмар» для Ратуші та Дрогобича. Але була тиша. Так само, як чомусь настала тиша щодо оподаткування доходу, який утримує КП «Комбінат міського господарства» за перевезення людей у маршрутках.\nІ лише вичекавши тиждень, я написала у вигляді запитання, чому журналісти мовчать, знаючи про усе, вище викладене. Я справді була здивована. Пізніше Марія оправдовувалась, що за всім не встигнеш. Погоджуюсь. Але знову наголошу. Ще кілька місяців тому пан Качмар у її дописах займав далеко не останнє місце, за яким не встигалось.\nОтож, посада радника та посада заступника вноситься у штатний розпис рішенням сесії міської ради з особистого подання особисто міського голови. Якщо сесія затверджує такі посади, то міський голова приймає на посаду радника САМ КОГО ЗАХОЧЕ САМ. Із заступником трошки складніше. Але все також відбувається з ініціативи особисто міського голови. Він вносить БАЖАНУ ЙОМУ кандидатуру на розгляд сесії. І сесія або затверджує цю кандидатуру, або відхиляє.\nНе для когось із побратимів з Майдану, не для когось із команди ГО «Майдан Дрогоибччини», не для когось із партії «Народний контроль». Тобто не для когось, хто був поруч із ним увесь час до того, і завдяки кому він очолив місто. А саме для пана Василя Качмара.\nЗАПИТАННЯ № 3. Що було швидше: курка чи яйце? Пан Кучма запросив у Дрогобич пана Качмара? Чи завдяки злагодженій командній роботі трускавецьких політиків від БПП та «Народного Контролю», які фактично йшли на вибори єдиною командою (невже ніхто цього не помітив), пан тарас опинився у кріслі міського голови Дрогобича? Ці запитання залишаються відкритими. Але шлейф тягнеться дуже далеко…\nТепер повернусь до написаного трошки вище. Я вже неодноразово писала і говорила, що не вірю у конфлікт між Марією Кульчицькою, Надією Лисенко, Василем Масним, а також Тарасом Кучмою і Василем Качмарем. Не вірю і ніколи у це не вірила. Не було ніякого конфлікту. Не було ніяких непорозумінь. Не було ніяких протистоянь. Була така картинка. І все. І не більше. І ще не наступили вибори, а вона (картинка) вже розчинилась. І, коли я про це написала публічно, то пані Надія Лисенко написала на мене скаргу в Генпрокуратуру та СБУ. У своїй сказі вона звинувати мене, як нотаріуса (хоча ніхто так і не зрозумів, до чого тут моя професійна діяльність), у співпраці з російськими спецслужбами. Чи про це не знали Марія Кульчицька, чи Василь Масний, чи Тарас Кучма, чи Василь Качмар? Знали. Бо вони їй у цьому допомагали.\nДалі на сайті «Ні корупції» з’являється ряд журналістських розслідувань, підписаних іменем Марії Кульчицької. Чи це писала сама Марія? Зробіть, як зробила я. Відкрийте її дописи у соцмережах, візьміть її статті у газеті, відкрийте оті статті на «Ні корупції» і самі проаналізуйте.\nТак само відкрийте сторінку пані Олександри Лисак і порівняй її особисті коментарі та дописи зі статтею, яку вона написала про зраду і величезну загрозу місту з боку пана Хруща.\nДо речі, що Олега Хруща. Часто пишуть про нашу дружбу, про звинувачення і дорікання мені за це. Так, ми давні знайомі. Ми ровесники. Для Дрогобича це зовсім не дивно. І для місцевих мешканців це знайомо. Але що дописувачі чи звинувачувачі вкладають у слово «дружба»? Який у них досвід дружби? Запиту. Не відповідають.\nДалі запитую: у чому полягає небезпека з його боку? Відповідають, що він хитрий і хоче зайняти посаду міського голови, а Кучму «з’їсти», і в нього із ним конфлікт. Далі запитую: ви чули хоч раз, що Кучма говорив (писав), що Хрущ із ним у конфлікті? Мовчать. Далі запиту: ви впевнені, що Хрущ справді хитрий? Кажуть: ТАК. Питаю: якби ви мали 40 років (вік розквіту кар’єри, а не її поховання) і були б справді хитрими, то чи ви б хотіли зараз очолити місто, яке є такій задниці економічній, у такий спосіб (скинувши міського голову), і тим самим у 40 років поставити хрест на своїй політичній кар’єрі? Мовчать. Далі запитую. А якби Хрущ вніс пропозицію звільнити Качмара (про якого кажуть, що він зло для самого Кучми і кошмар для всієї Ратуші і міста), то ви б його підтримали, чи стали б на захист Камара і Кучми, який буде відстоювати Качмара? Мовчать. Ну то ви якось визначьтеся, будь ласка, з дружбою і кошмарами, та зі своєю позицією хто є хто для вас, а головне – для міста.\nКолись я писала про діяльність руху «Чесно» у Дрогобичі. Був такий рух. Був запит від суспільства. І був такий рух. Були передвиборчі до Верховної Ради. На засіданні того руху проводилось ретельне вивчення кожного кандидата. Шукались різні компромати. Про кожного робились висновки та публікувались у газеті. Газета була чесною і незалежною. За які кошти видавалась? За незалежні. І все було отак незалежно, допоки не дійшли до кандидата, на якому залежало. До пана Романа Ілика. І тоді було проголошено про інформаційну недотораканість цього кандидата. На тому вся незалежність закінчилась. І рух «Чесно» розсварився і канув у небуття.\nДо речі про пана Ваврина. Коли Радзієвський написав заяву і пішов із посади міського голови під тиском громади, то місто тимчасово очолив пан Роман Курчик. Йому потрібно було працювати якось, але у нього не було жодного заступника. Ніхто чомусь не хотів. У тому числі ніхто із тих, хто його пропихав активно на цю посаду. Бо знову ж таки, ніхто не хотів. У тому числі ніхто із тих, хто ініціював зняття Радзієвського. Не знаєте чому? Та так само із тих причин, що і Хрущ зараз (читайте вище). Бо далі був ласіший кусочок. Якщо пан Кучма так переживав за місто, то чому ще тоді не став в. о. , а підставив пана Курчика? Бо його б після того ніхто б і не обрав.\nАле повернуся до пана Ваврина. Отож, коли пану Курчику були вкрай необхідні заступники, то йому на допомогу поспішив пан Ваврин, який запропонував на посаду керуючого виконкомом від ГО «Майдан» запропонувати кандидатуру Володимира Коцюби, ще одного свого родича.\nДо речі. Хочу нагадати. Пан Радзієвський подав у суд і поновився на роботі. Суд у Дрогобичі було програно. На противагу йому було виставлено у суді адвоката Мацея. Щоб цією справою від «Майдану» займався саме Мацей, наполягав пан Володимир Кондзьолка. Мацей суд програв Радзієвському. У цій справі мене завжди мучив один момент. Основний аргумент Радзівського був, що він написав заяву під тиском громади. Тобто недобровільно. І суд оперся саме на цей факт. Але адвокат чомусь жодного разу не вимагав, ба, навіть не запитав, у пана Радзієвського доказів його звернення у правоохоронні органи за захистом чи скаргою про здійснений на нього тиск. Чому? І лише тоді, коли пан Курчик тимчасово очолив місто, він наполіг, що було змінено адвоката. І цей адвокат виграв апеляцію, а пана Радзієвського було звільнено з посади. Потім пан Кондзьока ц. перемогу пояснював перемогу не зміною адвоката та його професійністю, а власне здійсненим тиском громади на суд. А може він просто розумів, що справа тепер уже може бути виграною?\nПовернусь до родича Михайла Ваврина пана Володимира Коцюби. Не отримавши посаду керуючого справами у міській раді пан Володимир активно включається у процес виборів. І працює юристом у кандидата на посаду міського голови Тараса Кучми та партії «Народний контроль». До речі, коли реєстрували Тараса Кучму як кандидата від партії, то потрібно було внести при реєстрації грошову суму. І цю суму повинна була внести партія. Адже він не був самовисуванцем. Він був кандидатом від партії. І тоді вони зробили цільове і грубе порушення. Кошти були внесені фізичною особою. І це був перший крок під назвою «корупція». І йому говорили в очі не робити такого. Йому в очі казали, що це грубе порушення. І про цей факт знало дуже багато людей. І Тараса Кучму тоді можна було без проблем знати із виборів. Але нікому не піднялась рука. Як думає, чому?\nКажуть, що Тараса Кучму і Василя Качмара познайомив саме оцей родич Михайла Ваврина Володимир Коцюба. Вони давні друзі. Можливо навіть далекі родичі. Але коли саме він їх познайомив: до чи після виборів? І чи він їх познайомив? Чи може той (ті), які стоять за ними усіма? Питання без відповіді.\nДнями була велика дискусія щодо того, що Дрогобич за рейтингом ОДА має останнє місце. Було дуже багато обурень. Як так? Що лягло в основу такому оцінюванню? Але у обгрунтуванні написано чорним по білому – рівень економічного розвитку. Який він у Дрогобичі? Думаю для цього не потрібно навіть рейтингів.\nЄ ще одна позитивна річ. Це різні електронні системи для контролю влади: Проззоро, е-дата тощо. Це просто бомбезні можливості контролювати владу, бюджетні гроші тощо. Але є одне але. Само контролю є замало. Навіть, якщо ми цілим містом завтра сядемо у ці реєстри будемо усі разом усе контролювати і виявляти, то з того не буде жодного результату. Назвіть мені бодай одного чиновника, який злякався того, що про нього написали, що він краде? Не буде результатів Ніяких. БО! Щоб був результат повинна бути правозахисна організація, яка буде утримуватись донорськими незалежними коштами, і яка буде усе це виявлене нести до суду. І, якщо суд буде противитись тому всьому, то буде нести далі, у вищі суди. А журналісти мали б бути їм у цьому в помочі і висвітлювати усе це. Без позовів до суду та без подачі скарг у правоохоронні органи усі ці виявлені порушення так і залишаться лише виявленими. Але на це підуть кошти. Бо під це міжнародні організації дають гранти. І немалі.\nЩоправда, окрім правозахисної організації є ще один варіант. Коли кількох нормальних людей усе це дістане, вони просто скинуться, наймуть кілька адвокатів, немісцевих, а ті вже знатимуть, що робити із виявленими порушеннями. Але де найти таких нормальних? І чи є такі у Дрогобичі?\nЧИ ВИКЛАДЕНЕ ВИЩЕ (ВІД САМОГО ПОЧАТКУ) ВИ ДЕСЬ УЖЕ ЧИТАЛА? ЧИ ХТОСЬ ВАМ УСЕ ЦЕ ВИСВІТЛЮВАВ? ЯКЩО НІ, ТО ЧОМУ?\nЗараз Марія є керівником проекту «Медіа Дрогобиччина». Проект за своїм задумам є дуже хорошим. По проекту – це незалежне видання. Але маючи досвід, який я описала вище (про рух «Чесно», про кар’єрний досвід самої Марії, про історію зміни влади і т. д. ), я з підозрою ставлюсь до такого роду ініціатив. І для мене абсолютно логічним є те, що у мене виникли запитання. І ці запитання не були якимось нападом чи звинуваченнями. Я просто хочу знати, чи можу я довіряти цьому проекту. Маючи досвід спілкування з різними ГО я бачу, як вся інформація про їхню діяльність висвітлюється на їхніх сайтах: яка мета, хто донор, розмір гранту, фінансові звіти, сама діяльність. Усе це висвітлено і відкрито для всіх.\nНічого іншого, що не висвітлюють інші ГО я не запитала. При цьому я наголосила, що Марія має право не відповідати. І я її праву поважаю. Натомість у мою сторону посипався шквал огризань з боку Марії, а також принижень і бруду з боку інших учасників проекту. Я була вражена. Мало того, один із учасників написав, що він ВИМАГАЄ ЇХ ПОВАЖАТИ. А у чому моя неповага? У тому, що я сама борюсь за те, щоб їм довіряти?\nТак. Потім мені дали можливість ознайомитись із матеріалами проекту. Дякую Олегові Дьорці. Ми гарно посиділи і поспілкувались. Усе було мирно і спокійно. Я навіть взяла рахунок, щоб оплатити гроші за розміщену у газеті в майбутньому інформацію. Хотіла у такий спосіб їх підтримати. Тобто я готова була переступити через усе це. Але за кілька годин мене до мене надійшло повідомлення про допис особи, яка ховається під псевдом Яків Кутовий. І мені просто опустились руки. Не тому, що я образилась. Бо на таких не ображаються. А тому, що мені це було гидко і бридко. І дял мене це був ніж у спину. Я написала про це Олегу Дьорці. Але він лише мені відписав, що йому просто шкода. Тобто для цієї команди принижувати когось і гавкати у відповідь на запитання про них – цінність. Ну що поробиш. Кожен живе такими цінностями, якими живе. І нема на то ради.\nАле питання не в тому. Питання у самому проекті. Ще раз наголошу. Сам задум є дуже класний. Кажуть, що подав інформацію та ідею про цей проект Остап Походжай (він справжній ідеаліст і патріот свого міста). Але далі потрібно було писати сам проект. А це дуже складно. Ну просто дуже. Чи написала його сама Марія? Не думаю. Чесно? Я думаю, що їй у цьому допоміг пан Володимир Кондзьолка. Він справжній професіонал з величезним досвідом написання проектів. Без сарказму. Що є, то є. Але він представник влади.\nДивіться, зараз у Дрогобичі є багато чудових проектів, які, хоч не дають робочих місць, але таки розвивають місто і гуртують громаду. Наприклад спільнота «ВелоДрогобич». Це і класні акції, і відстоювання своїх інтересів та у співпраці з владою – прокладання велодоріжок, встановлення велопарковок. Це і проект БерегТи по збереженню пам’яток архітектури у Дрогобичі. Це і проект «Родовід». Це різні творчі і молодіжні заходи. Це і благодійні акції. І все це є поза політикою. І горе тому, хто намагається у це все кинути тінь політики і власних досягнень. А такі намагання є. І неодноразово. Особливо з боку міського голови. Він не може дозволити, щоб не бути до чогось примазаним, як міський голова. А чому не можна просто брати у цьому участь як Тарас Кучма і не висвітлювати усі ці примазування на сайті міської ради? Міський голова те, міський голова оте… Це не міський голова. Це люди. Небайдужі мешканці міста. До чого тут він?\nЧи буде від проекту «Медіа Дрогобиччина» користь? Однозначно. Користь для міста буде. І для громади. І це однозначно. І не мала. І багато хто на тому проекті зросте і розвинеться. Але я переживаю за одне. Маючи досвід, викладений вище (про все), я переживаю, щоб цей проект та його команда не перетворились на ще один інструмент на чергових виборчих перегонах. Особливо до Верховної ради.\nДрогобич і Дрогобицький район є дуже важлими у виборах до Верховної ради. Бо це основна частина виборців. І, якщо Трускавець та Борислав є лише додатком (тобто навіть якщо там перемогти), то без перемоги у Дрогобичі, Стебнику та районі – перемога є просто неможливою. І потенційні кандидати це добре знають і добре розуміють.\nНаписане вище, це виключно моя думка. Яка в жодному разі не претендує на істинність. Мало того, вона справді може бути помилковою. Мало того, я би дуже навіть хотіла помилитись у багато чому із викладеного.\nАле наразі, я думаю саме так. І ніхто не може забрати у мене, ані в будь-кого іншого, дару думати і права висловлювати своєї думки. Бо це дар від Бога. І даний кожному. Як і свобода. Важливо, щоб кожен вмів і хотів ними користати і їх розвивати.\nІ неважливо, чи ви зі мною погодитесь, чи ні. Це моя думка. І я не маю потреби навіть її відстоювати. Навіть тоді, коли її будуть ганити. Від того, усе це не перестане бути моєю думкою. А я не перестану бути Оленою Куртяк. Мало того, я абсолютно свідома що за ці свої думки можу постраждати. І морально, і адміністративно, і фізично. Але і від цього ці мої думки не перестануть будити моїми думками. І відкликати їх мене не можуть змусити. І, навіть, якщо мене знищать (не лише фізично), мої думки таки залишаться. Принаймні у когось.\nP. S. Дякую, що дочитали до кінця. Ось я знайшла час і можливість, і написала усе це. Далі беру тайм аут до найближчих виборів. Натомість зосереджусь на таких формах допомоги та любові до рідного міста, як особиста сплата податків (збільшення суми) на його життєдіяльність, як саморозвиток, як виховання дітей, як сім'я та як таємне служіння ближнім. А подальша моя відсутність заангажованості у соцмережах вивільнить мені для цього часу. Дякую Яківу Кутовому за допомогу. З позиції учня я її приймаю.\nпроЧитав, 19:05 25 липня 2017 р.\nРейтинг нашого міста видно, як тільки приїдеш. Де, у якому місці смітники на ентральній вулиці (Грушевського), і не тільки. Чому смітниу\_ки не ставлять у місцях не таких помітних А на вулицях, на тротуарах? А вийдіть на нашу площу: як вулиці в ямах, такі площа, ноги можна поламати. Коли щось зміниться? Напевно, коли Кучма зашпортається і впаде в яму і на нього поситпеться сміття. !\nдрогобичанка, 21:00 25 липня 2017 р.\nНу і наволоч ці ушльопки з ратуші. Воно використовуе своі посади виключно для свого збагачення. Штати роздувають що в департаменті що в відділі освіти. А місто як помийне відро. Люди де був ваш розум коли голосували за того ушльопка. Прикриваючись різного роду проектами ця наволоч гребе копійчину повним ходом. Вони до виборів обберуть Дрогобицьку громаду до нитки.\nюрем, 22:02 25 липня 2017 р.\nВ Дрогобичі сміття вивозиться кожний день! Пацани пашуть. сам бачу! Питання бабла йшлося про столицю Украіни Киів! Не знаю чи не помиляюся, але з Києва дали 300 000 000! гриваків на вивіз сміття зі Львова! Так як вивозять сміття в Дрогобичі, то треба з того брати приклад! Було трохи захаращено, але на другий день вивезли все! Питання будови сміттєпереробного заводу і то терміново! Бо буде завал! На мою думку комунальники працюють нормально. Ну а що ЯНІВ? Нормальний керівник!\nснайпер +, 22:43 25 липня 2017 р.\nЯ проживаю по вул. Грушевського, 15, біля нас знаходиться сміттєва площадка. Місяць назад комунальниками було встановлено добротний майданчик, але невідомі особи його успішно зруйнували. На наше звернення працівники КМГ оперативно зреагували, відновили майданчик і встановили нові контейнери, за що їм щиро дякуємо. Сміття вивозиься вчасно.\nОдне прохання до мешканців не розкидувати сміття і незасмічувати навколо контейнерів.\nПогоджуюсь з снайпер+, 10:02 26 липня 2017 р.\nПогоджуюсь з думкою пані Олени Куртяк цілковито. У Ратуші засіла братва (не без згоди виборців, котрих закидали обіцянками-цяцянками) і привласнює все що тільки можна. Облудна владо , схаменись! Скільки того земного життя! Скуповують все, навіть людські душі здавалось би порядних людей.\nВірю, пройде час і все стане на свої місця , кожен за своє відповість. Дякую пані Олені за її чесну життєву позицію і бажаю їй сили волі і витримки.\nЩодо Якова Кутового - то він задовбав своїми пописуваннями(інакше не скажеш) і тупим примітивізмом. Аж нудить. Змініть пластинку.\nНаталія, 12:53 27 липня 2017 р.\nВідколи у Дрогобичі стала проблема із сміттям, мені совість не дозволяє викидати на цю величезну купу ще й своє сміття. Тому ми стали сепарувати свої тверді відходи так, що органічне я вивожу на компост на город(ДАЧУ), а те, що можна спалити, спалюю. Таеим чином може поступати багато людей, аби лише була добра воля і громадянська відповідальність. Зауважу, що транспортний засіб у мене - велосипед.\nПетро Сидорчук, 22:14 13 липня 2018 р.\nСамий ганебний мер за всю історію Дрогобича Кучма, яким Дрогобич перетворено на суцільний смітник, а на шляхах вирізаються ями, які потім не заробляються місяцями, ОПУСТИВСЯ до того, що:\n- ЗА ДЛЯ РОЗГОНУ ЛЮДЕЙ які не дозволяють Кучмі перетворити свою рідну землю на помойку та не бажають дихати смрадом від сміття зі ВСЬОГО Львова - ВИНАЙНЯВ ПРИБЛИЗНО 15 КАЦАПСЬКО МОВНИХ ТІТУШОК, приїхавших у Дрогобич на ТРЬОХ машинах, а саме: - срібному фольцвагені пасат Б5 та двох бусах Фольцваген Т4, білого кольору, які поставлені ними біля "ТУСТАНІ" , в якій їх оселив Кучма на третьому поверсі.\nЦими ТІТУШКАМИ керує жінка, яка також розмовляє на ЧИСТО КАЦАПСЬКІЙ мові. Ці ТІТУШКИ вийшовши з ТУСТАНІ, зупинили хлопця, та почали його розпитувати про те - ХТО ТУТ у Дрогобичі СМОТРЯЩІЙ ? Та де його можна знайти ?\nА потом, через певний час, здійснили напад на одного молодого хлопця, якого побили та запхали у багажник своєї машини, намагаючись вивезти у не відомому напрямку ! Але завдяки втручанню людей, які це бачили вчинене найнятими Кучмою ТІТУШКАМИ та повідомили про це до ПОЛІЦІЇ:\n- машина цих ТІТУШОК, у багажнику якої знаходився побитий ними хлопец була наздогнана ПРАЦІВНИКАМИ ПОЛІЦІЇ, які визволили схопленого ЦІЄЮ КАЦАПНЕЮ хлопця. Який за фактом вчиненого відносно себе КРИМІНАЛЬНОГО ПРАВОПОРУШЕННЯ написав та передав поліціянтам заяву - ПРО ВЧИНЕННЯ ВІДНОСНО НЬОГО КРИМІНАЛЬНОГО ПРАВОПОРУШЕННЯ ГРУПОЮ ОСІБ, ЯКИМИ БУЛО ЗДІЙСНЕНО на НЬОГО НАПАД, ПОБИТТЯ ТА НЕ ЗАКОННЕ ПОЗБАВЛЕННЯ ВОЛІ.\nОт такого ми ДРОГОБИЧАНИ маємо мера, який за допомогою таких людей та такими заходами, намагається змусити замовчати людей.\nАндрій, 13:49 26 липня 2018 р.\nколи заберуть з В, Великого (в кінці вулиці) сміття? Там скоро гора сміття перекриє дорогу для вантажівок. Сморід не виносимий, а погараж зявилися щурі\nми, 10:45 08 серпня 2018 р.\nВже в три рази підняли ціни на сміття, і далі його не вивозять. Значить, цим способом проблему не вирішити. А влада далі нічого не і не думає, що далі робити з цим сміттям, Ціла армія місцевих депутатів окремо на цьому піари\nться, можливо підтримуючи блокування завезення відходів в Бронниці. Знаєте, чим переймається дрогобицька влада в цей складний для неї період? Як вирішити свої шкурні питання разом з вищими посадовими особами МОЗУ-У. Супрун та нашим депутатом _Іликом, які сьогодні мають прибути в Дрогобич! Сміття і сморід в місті їм глибоко до одного місця! Громада побачить. які рішення приймуться в закладах медичних установ міста завдяки ццій події. Тільки б не забули закрити носа пп. Супрун та Ілика!\nАнатолій, 10:41 23 серпня 2018 р.


Екуменізм у хмельницькому селі - BBC News Україна\nЕкуменізм у хмельницькому селі\nЗавершується екуменічний Тиждень молитов за християнську єдність. Православна та римо-католицька громада невеликого села на Хмельниччині уже п'ять років практикує екуменізм, виявляючи не напоказ братерську любов.\nImage caption Православні та римо-католики Михалківців моляться за єдність християн.\nВперше Тиждень молитов за єдність християн, що його традиційно готує Папська рада для сприяння єдності між християнами та Всесвітня Рада Церков (до якої входять майже усі православні та протестантські Церкви світу), пройшов 1968 року.\nВ Україні його проводять уп’яте.\nОсновна ідея Тижня молитов за єдність християн заснована на досвіді церков Єрусалима, які намагаються пригадати усім християнам про історичні часи, коли Церква була ще єдиною і неподіленою.\nВже п’ять років у селі Михалківці, що на Хмельниччині, в одному приміщенні відправляють службу Божу православні та католики.\nВ екуменічний тиждень тут лунає спільна молитва за єднання:\nImage caption Двоєдиний духовний центр хмельницького села\n"Попри всіляке незнання, упередження і небажання, Боже, з’єднай нас! Попри різницю, мислення і почуття, Боже, з’єднай нас!"\nВідродження віри у Михалківцях почалося із прибуттям священика Української православної церкви отця Романа.\nОб'єднало ж сільську громаду лихо.\nПриклад добрих починань у першу чергу потрібно показувати самому.\nНастоятель римо-католицького храму о.Олександр\n"Згоріло дощенту все. На цьому місці, де ми стоїмо, був костьол, а цей будинок - плебанія, тут жив римо-католицький священник. Прийшла думка зробити тут церкву... Дали відповідні запити церковній владі. Потім поміркували, чому в іншій частині не зробити костьол?" - розповідає о.Роман.\nРимо-католики і православні допомагали один одному будувати і церкву, і костьол.\nПоки не відкрився костьол, на службу Божу до церкви приходили і православні, і католики.\nТакого, напевне, немає в жодному селі в Україні.\nНастоятель православної церкви о.Роман\nТепер прочани ходять одні до одних на службу і разом святкують.\nНастоятель римо-католицької парафії отець Олександр каже, що вони домовляються із отцем Романом щодо часу проведення літургій чи спільних молитов.\n"Ми зустрічаємось при нагоді свят. Під час Великого посту разом проводим хресну ходу і, зрозуміло, спільно молимось за єдність християн. Зустрічаємось і в храмі, і просто для розмови".\nНещодавно православні купили дзвони, католики – встановили дзвіницю.\nТепер одними дзвонами скликають на службу Божу і одних, і інших.\nДобросусідські стосунки гармонузіють життя сільської громади.\nImage caption Вірність апостольській науці\nОтець Роман каже, що люди стали згуртованіші та дружніші.\nОтець Олександр продовжує: "Приклад добрих починань у першу чергу потрібно показувати самому".\nМихалківська громада під проводом своїх душпастирів ревно молиться за єдність усіх християн і завершує спільну літургію традиційною урочистою "Многая літа".


Книжка Джима Моррісона "Американська молитва" - Книжки - TCH.ua\nДжим Моррісон: Американська молитва\nКнижки 13 грудня 2016, 10:05\nВірші культового митця - відтепер і в українському перекладі.\nДо дня народження Джима Моррісона івано-франківське видавництво "П'яний корабель" видало довгоочікуване найповніше зібрання його творів під назвою "Американська молитва" в перекладі Мірека Боднара з ілюстраціями Кіріла Кіріллова. До книжки входить вся поетична творчість лідера рок-групи "The Doors", це три збірки поезії, а також есе та кіносценарій. Джим Моррісон волів вважати себе перш за все поетом, але знаний здебільшого як музикант. У видавництві пояснили, що саме тому свідомо не включили в своє видання тексти пісень для "The Doors", роблячи акцент на поетичному, а не музичному вимірі Моррісона.\nІз фрагментом книжки можна ознайомитися на нашому сайті:\nВін прагнув публічності та ризику і жив у постійному кошмарі, творячи міф перед мільярдом тупих, сухих, безжальних очей. Вийшовши з літака, він підійшов до дротяної огорожі, щоб простягнути руку фанатам, знехтувавши застороги своїх аґентів. Став ближче, щоб вони могли помилуватися ним, молитися на нього чи стріляти. Постійне невимовне внутрішнє знання того, що його тіло на публіці щомиті є мішенню. Заряд звіриного чуття смерті. Нові нерви чуттєвості розцвіли в саду його шийних хребців. Кажуть, що коли він дивився на вас, його погляд розкривав ваш череп. Природно. Адже доброзичливі усмішки шанувальників так легко приховують смерть за котячими зубами. Не параноя і не згубна нерозважливість, але тонке чуттєве знання про насильство у вічному теперішньому.\nЦиклоп. У людей, схожих на прадавніх ящурів, у черепі схований коштовний камінь. Він називається "епіфіз" і розташований усередині мозку на стику двох півкуль мозочка. У декого це рудиментарне третє око і досі чутливе до світла.\nЦе око недоступне безпристрасному аналізові. Зрозумійте, що очі — це просто дві м'які сфери, що плавають усередині черепа.\nОко — це голодний рот,\nОко — це бог. І світ,\nадже в нього є екватор.\nВиріж око тварини в темряві і поклади його перед якимось чітким і яскравим предметом, наприклад, перед вікном з видом на небо. Контур цього образу відкладеться на сітківці і буде видимий неозброєним оком. Це вирізане око працює як примітивна фотокамера, де родопсин слугує емульсією.\nКюне після успішних дослідів над кроликами отримав у подарунок голову юнака, якого стратили на ґільйотині. Він витягнув око і надрізав його вздовж екватора. Операцію було проведено у спеціальній червоно-жовтій кімнаті. На сітківці лівого ока зберігся чіткий, але неясний образ, який неможливо зрозуміти. Він провів найближчі роки в пошуках його сенсу, намагаючись визначити природу об'єкта, якщо це був об'єкт.\nВікна — це очі будинку. Ти дивишся з тюрми свого тіла, а інші можуть заглянути до тебе. Тут немає одностороннього руху. "Бачити" завжди означає можливість порушити приватність, бо коли очі відкривають величезний зовнішній світ, наші особисті безкінечні внутрішні простори відкриті для інших.\nЗіниці розширюються під час стану зміненої свідомості. Наркотики, безумство, сп'яніння, параліч, виснаження, гіпноз, запаморочення, велике сексуальне збудження. Око знаходить свій океан після того, як ідея океанів померла.\nЕнкіду був дикою людиною, твариною серед тварин. Одного разу жінка оголилася перед ним біля водопою, і він відізвався. Того ж дня він пішов з нею до цивілізації.\nЛюдина вибирає партнера перш за все за зовнішнім виглядом. Не за запахом, ритмом чи шкірою. Це неправда, що ми пестимо жінку очима. Жінка створена зі світла чи зі шкіри? Її образ нереальний для ока, він закарбований на пучках пальців.\nЗаймаючись "Ars Magna", Великою Роботою, алхімік у своїй реторті створює світ.\nОчі — це геніталії сприйняття, вони також встановили тиранію. Вони узурпували владу в інших органів чуття. Тіло стало тонким незґрабним стеблом, що підтримує око під час обходу його володінь.\nЧому очі називають "дзеркалом душі" і ключем до найглибшого духовного спілкування, а дотикові відмовлено в цьому і він вважається тільки легким зіткненням плоті?\nТіло — це не будинок, це нутрощі будинку.\nСліпі злягаються, очі в їхній шкірі.\nОко — це "світло, що відпочиває".\nВ єгипетській міфології око — це символ Осіріса або Гора; і бога сонця Ра.\nПта створив людей зі свого рота, а богів — з очей.\nХрам міста Брака (3000 рік до н. е.). Там було знайдено тисячі плоских людських облич із чорного і білого алебастру, без носів, ротів, вух, але з вирізьбленими і вимальованими очима. Він називається Храм Ока: у ньому зберігаються приношення божеству.\nЕдіп. "Реальність" її оголених грудей. Її тіло. "Ти подивився на тих, кого ніколи не повинен був бачити". Очі, виколоті брошкою із сукні мертвої Іокасти.\nТіресій, який, кажуть, провів сім років як жінка, натрапив у лісі на Афіну, що купалася. Вона наслала темряву на його зухвалі очі.\nАлхімія пропонує людині ориґінальний героїзм. Мані учив, що людина — це помічник посланця Верховного Бога Світла, і вона всім своїм життям і своїми зусиллями мусить допомагати збирати розсіяні, а отже, ослаблені атоми світла і направляти їх угору. Бо світло осяяло темряву і виснажило себе, тож існує серйозна небезпека, що воно може бути поглинуте повністю.\nПроцес трансформації неблагородних металів у золото називається "проекцією".\n"Код світла". Хворе око. Вирви його. Лікар видаляє око, щоб врятувати тіло. Для цього йому треба відрізати оптичний нерв, що з'єднує око з мозком. До появи наркозу хворі часто казали, що втручання скальпеля замість болю створює світло.\nПоступово за межами тіла творяться об'єкти.\nОко виникає зі світла, для світла. Аморфні органи і поверхні набувають своїх неповторних форм. Вода формує рибу, повітря — птаха, земля — хробака. Око є створінням вогню.\nОсаулко Тетяна звертається по допомогу до небайдужих людей


Напрям: - (20 жовтня)\nУ квитку завжди вказується місцевий час пункту, в якому Ви перебуваєте. Наприклад, якщо у Вас квиток на рейс Прага-Ужгород, відправлення буде за Чешським часом, а прибуття - за часом у Ужгороді. Рекомендуємо звертати особливу увагу на різницю в часових поясах, якщо Ви плануєте поїздку з пересадками.\nНа нашому сайті відображені всі актуальні рейси з наявністю місць на обрану дату. В іншому випадку, якщо Ви знаєте інформацію про цей рейс а його немає у списку, це вказує на те, що всі місця на цей рейс вже продано. Також можете звертатись у наш колл-центр для уточнення інформації. ( +38050-370-70-99 , +38067-370-70-96 ) .\nДодаткові дані про рейс, уточнення маршруту ви завжди можете дізнатися за контактним номероми , що вказані у вашому квитку.\nПри поїздці з твариною необхідно: обов’язково попередити Перевізника, мати ветеринарний паспорт з відмітками про зроблені щеплення, переносну сумку або клітку з глухим дном, а також забезпечити наявність чистої питної води. Клітка з твариною може бути поміщена в багажний відсік щоб уникнути незручних ситуацій для інших пасажирів.\nНа нашому сайті у розділі Повернення квитків http://ticket-bus.travel/return\nНа жаль, на даний момент, редагувати обрану годину або дату поїздки; перенести рейс на інший день або змінити обрані місця після оплати квитків неможливо. У більшості випадків, Ви можете повернути вже придбаний квиток до початку рейсу і вибрати нові квитки на необхідну Вам дату і час поїздки. Або зателефонуйте у наш колл-центр для уточнення інформації по даному квитку ( +38050-370-70-99 , +38067-370-70-96 ) .\nВ такому випадку можна написати на нашу електронну пошту ticket.bus.travel@gmail.com , а саме: номер квитка, дані з помилкою, дані як необхідно виправити. Таку операцію слід зробити не менш як за 48 годин до відправлення. Або зателефонуйте у наш колл-центр по даному квитку ( +38050-370-70-99 , +38067-370-70-96 ) .\nВи можете зателефонувати оператору ( +38050-370-70-99 , +38067-370-70-96 ) або напишіть на ticket.bus.travel@gmail.com і вкажіть номер замовлення або номер телефону, який Ви вказували при замовленні квитка, або зробіть фото квитанції про оплату. Оператор перевірить чи пройшла оплата, або відправить квиток знову. Якщо оплата не підтверджена, передзвоніть в банк, і підтвердіть Ваш платіж в телефонному режимі. В деяких випадках, перегляньте у Вашій електронній скриньці в розділі “Спам”. Також Ви можете переглянути квиток на сайті в особистому кабінеті, у розділі "Історія замовлень"\nУ разі скасування рейсу перевізником, Ви заздалегідь отримаєте смс-повідомлення, або Вам зателефонує наш оператор на номер телефону, який вказаний при оформленні замовлення. Також можливе сповіщення на електронну пошту. Тому дуже важливо вводити коректний номер телефону, і електронну пошту, щоб ми змогли попередити Вас про зміни. Якщо рейс затримується то інформацію Ви можете отримати за вказаними номерами телефонів на квитку.\nРеєстрація на сайті – для Вашої зручності. Зареєструвавшись, Ви зможете переглядати історію замовлень, а також на сайті існує накопичувальна програма для зареєстрованих користувачів.


YAVIR Ukrainian Dance, Toronto – Iсторiя\nХристя Самборські повернулася до Явору\n2017 - Явір - Христя Самборські\nВітаємо нового Художнього Керівника – Христю Самборські – досвідчену танцюристку, викладача та артистичного директора Явору у 2008-2011р. Після 4-річної відсутності Христя повернулася до Явору повна енергії та планів з використання свого величезного досвіду, отриманого, як на національному так й міжнародному рівнях. Пройшовши добру школу танців у Канаді, США та Україні, Христя танцювала та успішно виступала з Явором, Козаками (Торонто), Ансамблями Вірського, Верьовки, Юність, Горицвіт (Україна) та гуртом Україна (Чикаго).\nХристя у захваті від українського танцю та спільноти Явір. Її мета зробити Явір, не тільки однією з кращих, але найкращою Школою Українського Танцю в Торонто.\nДух та Пристрасті українського Едмонтону\n2011 - Явір - Тамара Татух\nНапередодні святкування 50-річчя школи, Тамара Татух починає використовувати свiй великий досвід роботи в якості викладача танців та хореографа в однiй з найбiльш шанованiй танцювальнiй групi Канади та України. В свою програму навчання вона включає Українськi народнi танцi, балет (Ваганова, Чекетті та RAD) і характер. Тамара Татух отримала диплом з відзнакою за спецiальнiстю "Професійній Танець та Навчання Танцю" в Інститутi Українського Народного Танцю iм. Авраменко. Панi Тамара працювала в Асоціації Українського Танцю Альберти пiд час організації семінарів, фестивалів та конференцій і є невід'ємною частиною у розвитку неоціненного ресурсного матеріалу для Спільноти Українського Танцю Канади.\nЗ великим ентузіазмом Тамара вчить та розповсюджує свою пристрасть до яскравого художнього стиля українського танцю в образній хореографії, музиці та постановках, якi відображають багатий свiт української культуру і традицій.\nРозвиток Українського танцю в Канадському контексті\n2008 - Явір - Криста Самборскі\nАкадемічні та технічні танцювальні навички Кристи та її високо інноваційний підхід до тематичної хореографії, відображають творчій вклад в Явір цього молодого керівника під час її трирічного перебування на посаді. Під керівництвом Кристи Явір успішно виступав на двох Молодіжних Фестивалях Українського Танцю. Такі оригінальні танці, як "Зіркова Забава", відсилали глядачів до той епохи в історії Канади, коли Забава була основним моментом соціальних подій. "Супер Таранта", "Дубки" та інші постанови під акомпанемент сучасної української музики стали фаворитами аудиторії. Криста яскраво продемонструвала особистості розвитку Українського танцю в Канадському контексті.\n2004 - Явір - Павло Олійник\nПавло Олійник почав керувати Явором в 2004 році з введення Програми Шумка для Українських танців (SSUD). Для ансамбля та школи Пан Олійник додав свої незабутні тематичні наробки, в той же час, посилюючі фольклорну хореографію. Павло провів частину літа 2005 року вивчаючи танці в Інституті Культури і Мистецтв у Києві під керівництвом професора С.Л. Зубатова, та в студії славетного Ансамблю Вірського. Всі наступні роки Павло Олійник поширював свої нові знання серед танцюристів Явору, розширюючи спектр техніки і хореографії школи.\n2002 - Явір - Тарас Семків\nВ 2002 році Тарас Семків став художнім керівником школи та ансамблю. Використовуючи знання, отримані від років праці зі Львівським Танцювальним Ансамблем "Юність" та з Ансамблем Військової Пісні та Танцю, він підвищив рівень класичної хореографії серед танцюристів Школи. Також слід додати, що завдяки своїм тісним контактам з Україною, Тарас Семків зміг додати до скарбницi ансамблю новітню оригінальну музику.\n40 років відданості танцю\n1993 - Явір - Директор Олександр Небесний\nВ 1993 році Олександр Небесний став директором ансамбля. Його великий досвід в хореографії допомагав вести Явір до нових висот. Але в той же час метою школи продовжувала залишатись навчання народним танцям, балету та творчості. Ключові виступи включали Верховинський Фестиваль в Нью-Йорку, Український Фестиваль Молоді у Філадельфії, Інтернаціональний Народний Фестиваль на Острові Принца Едуарда і Щорічний Молодіжний Фестиваль Українських Танців в Торонто. У 1996 році Явір гастролював Україною та виступав в Києві, Львові, Тернополі, Чернівці, Хмельницьку, Кам'янець-Подільску та в Вінниці. Під час гастролів група мала честь виступати на святкуванні п'ятиріччя Незалежності України. У 1999 році ансамбль Дніпро (старша група на той час) подорожував до України. А в 2002 році вже ансамбль Трембіта (старший ансамбль того року) відвідав Україну. Явір та інші ансамблі групи яскраво виступали на 35-ому Ювілейному концерті в 1997 році, та в 2002 році на 40-річному концерті в Центрі Мистецтв Міссіссаги.\nСлід зазначити інструкторів, які зіграли ключову роль в навчанні танцюристів під час керування Олександра: Тамара Чандон, Лідія Чоріяни, Тарас Демерсон, Наталія Голімбієвськая, Марк Грицина, Юлія Креховецький, Стефан Кузів, Ігор Литвин, Марія Небесна, Олена Небесна, Таня Небесна, Павло Олійник, Христина Рапа, Славко Секунда, Раїса Шнайдер, Аманда Шимко, Таня Шимко, Ола Сямковська, Вольтер Терес, Марк Вітюк і Стефанія Волошин. Костюмами завідували Данусія Вітюк та Жана Шнайдер, а адміністрація була під ретельним наглядом Ірини Рапи.\nСерце, душа та дух пов'язані з Україною\n1985 - Явір - Преподобний Богдан Гладіо, Катерина і Тіна Шевчук (співдиректори)\nВ 1985 році Преподобний Богдан Гладіо надихнув ансамбль своєю любов’ю до української пісні і танцю – складових частин серця та духа України. Саме під час його керування Троїста Музика - група талановитих музикантів (Алекс Фесяк, Іван Франко, Білл Гаврищук, Преподобний Гладіо, Вальтер Голик та Андрій Кіселик), грала для танцюристів та розважала гостей традиційною музикою. Танцюристи навчилися співати під час танців, що додало традиційний елемент до виступів ансамблів. Стелла Візняк та Мерілін Сіден займалися костюмами. Однією з найяскравіших подій того періоду було проведення семінару з Левом Керцбергом із Пітсбурга.\nМожливо найбільшим досягненням Преподобного Богдана була подорож до України 20 танцюристів Явора у 1988 році. На протязі двох тижнів діти працювали та вчилися разом з Львівським ансамблем Галичина. Це глибоке занурення в Українські танці через серця, дух та души допомогло танцюристам краще зрозуміти життя й традиції своїх предків.\nЗ 1991 до 1993 року давні танцюристки Явору Катерина і Тіна Шевчук керували танцювальною школою. З досвідом, отриманим під час подорожі Явору в Україну, а також зі знаннями, надбаними під час навчання з хореографами Асоціації Українського танцю Альберти, сестри очолили групу інструкторів, яка складалася з талановитої молоді, яка сама довгий час навчалася в Яворі: Ларра Баббі, Майк Більжетіна, Тарас Демерсон, Дмитро Дутка, Христина Фодчук, Лариса Кнауер, Стефан Кузів, Донна Лавришин, Андрій Пілків, Катя Слободян, і Христина Ярмол. Також cлід зазначити вклад асистентів Катерини Хемій, Давіда Глудіш, Стефанії Ваккарф, Андрія та Оланни Таскей. Катерина мріяла побудувати структуру, яка б в майбутньому дозволилa найталановитішим танцюрам школи продовжувати навчати дітей Українським танцям. Слід пригадати й шановного Миколу Плешанова, який був запрошений зі Львова, та з 1992 до 1993 року вчив танцюристів ансамблю балету, характеру та Українським танцям.\nГордість за свою Культуру\n1982 - Явір - Директор Дановія Стечишин\nВ 1982 році Дановія Стечишин прийняла керівництво школою танцю. Їй допомагали інструктори Іван та Юрій Павлюк, Катерина Слободіян, Дарія Сосіньські, Даррил Візняк та Карен Ярмол. Після консультацій з Юстином та Ярославою Іванчук, які приїхали з гуцульського регіону України, костюмери школи Дженні Річардсон, Елсі Шуллер та Мерилін Сіден з групою волонтерів виправили нові гуцульські жакети, та закінчили роботу над Закарпатськими костюмами. Це ще більше розпалило любов Дановії до Українських танців. Вона розробили такі нові танці, як Раківчанка, Дуботанець та Гуцулка. Також вона проводили додаткові заняття для танцюристів, щоб розвинути їх танцювальні здібності та таланти.\nПід керівництвом Дановії на початку 1984 року Явір приймав участь на Українському Фестивалі в Beamsville та в Дні Української Культури в Ontario Place, де Явір зайняв перше місце серед ансамблів південного Онтаріо. Також Явір допоміг відсвяткувати 25ту річницю самовідданої служби Преосвященного Архімадріда Ионна Татарина.\nТехніка та Характер\n1982 - Явір - Хореограф Шанія Гоголь\nВлітку 1982го року поки танцювальна група очікувала на нового директора, управління ансамблем було в руках Андрія Нагачевського та Кіма Осоветського. Андрій та Кім займалися проведенням занять та запровадили більш стилізовану форму Українського танцю.\nКоли Шанія Гоголь стала хореографом, вона приділила особливу увагу техніці та характеру Українського танцю, які вона вирішила покращити за рахунок введення елементів балету при проведенні занять. Був сформований Танцювальний Комітетів, який очолили Джефрі Глинський, як голова, та Ерні Антонів - спів-голова. Елсі Ярмол стала директором, Михайло Непрілий – скарбником групи, а Лорі Ісків – координатором з бронювання та громадських зв’язків. Рон Демеда був обраний музичним директором, а Елсі Щулер – координатором з костюмів.\nВ цей період Явір провів яскраві виступи під час концертів на Victoria Day, Harbourfront фестивалі, липневому концерті CHIN, Українському фестівалі в Ontario Place та Фестівалі Польки в Stroud.\nВідданість та зростання\n1973 - Коломийські Танцюристи & Школа Танцю Св. Димитрія - Директор Боб Войсічовський\nБоб Войсічовський керував танцювальною школою та групою Коломийські Танцюристи разом зі своєю дружиною Оксаною, а також з допомогою Ганья Братисюк, Террі Гула, Деббі Мазуренко, Паула Ярмол, а пізніше ще й Дженіс Гула, Тереза Мельник, Джон Нестор та Карен Ярмол. Вісім років він присвятив хореографії та навчанню зростаючого числа студентів. Одні з найбільш значущих моментів в історії школи та танцювальної групи відбулися під час його перебування на посаді.\nУ 1973 році танцюристи розважали своїми виступами гостей першого Торонтінського Мультикультурного Фестивалю Караван у павільйоні Коломия в церкві Св. Димитрія. Так народилося нове ім'я – танцювальна група Коломия. Того року павільйон виграв Нагороду Zena Kossar в номінації «Найкращій павільйон".\nТанцюристів школи танців поділили на чотири групи залежно від віку та рівня. Традиція річних концертів продовжувалася, але більш здібні танцюристи ще й виступали на Фестивалі Караван, в будинку престарілих на Кіплінг, в торгових центрах Sherway та Yorkville, а також під час Канадської Національної Виставки та на багатьох інших майданчиках міста.\nЗа ці роки група Коломия покращила рівень свого майстерства та збільшилися за рахунок нових членів з танцювальної школи. Група зібрала достатньо коштів для встановлення студійних дзеркал в Молодіжному Центрі. Ті ж самі дзеркала все ще використовуються в оновленій студії і сьогодні.\nУ 1980 році група Коломия змінила назву на Танцювальний Ансамбль ЯВІР, щоб представити канадсько-українське походження танцюристів. Українське найменування клена відображало гордість танцюристів за їх канадсько-українську спадщину.\nГрупа розширила свій репертуар за рахунок Гуцульського народного оркестру та вокальних творів у виконанні деякі з танцюристів.\nЯвір був обраний представником Канади на міжнародних фестивалях в Бельгії в містах Jambes і Mechelen. Для туру ансамбль поповнив свій репертуар Акадськими та Франко-Канадськими степ танцями. Захоплюючі виступи танцюристів були дуже добре прийняті на фестивалях.\nУ 1981 році, у зв'язку з реконструкцією церкви Святого Димитрія, ансамбль залишив звичне місце виступу на фестивалі Караван, та виступав в павільйоні Одесса.\nУ липні ансамбль виступив на фестивалі народної майстерності CHIN/MOLSON на Centre Island та виборов перший приз у розмірі $1000 в другій раз за чотири роки.\nВосени Явір приєднався до канадсько-український Оперній Асоціації та Філармонічного Оркестру Хемілтона для участі в спектаклі "Запорожець за Дунаєм", в Hamilton Place та O’Keefe Centre (зараз Hummingbird Centre). Важка хореографія й оркестрова музика вимагала повної концентрації та самовіддачі від кожного танцюриста!\nУ цей період група представила "Ми з України - We are from Ukraine", танець Ткачів, танець Врожаю, танець Шаль та Манекен. Олена Гула віддано шукала нові тканини для необхідних костюмів і важко працювала над вінками для кожної танцівниці. Вона сумлінно допомагала танцюристам з костюмами перед виходом на сцену. Майкл Непрілий займався фінансовими питаннями групи. Особливо треба згадати музичні групи, які допомагала Явору з живою музикою - групи Рона Кашют, Богдана Скалій, Денні Столарчук та Оркестр Караван на чолі з Джоном Локвуд.\n1972 - Школа Танцю Св. Димитрія - Директор Сем Дзуган\nУ 1972 році Сем Дзуган при навчанні приділяв найбільшу увагу точності виконання та єдності малюнку танцю. Щорічні концерти почали проводитись у залі Richview Collegiate. Енн Глинська, Маріон Мельничук та Ельсi Ярмол плели вовну для Гуцульского головного вбрання і старанно працювали над Гуцульськими костюмами. Якимось дивом вони навіть змогли придбати постоли (шкіряні тапочки) та шаровари (штанці для хлопців) в той час, коли ці костюми ще не можна було привозити з України. Семеро дівчат та хлопців з гордістю виступали у дивних для них нових Українських костюмах на річному концерті 1972 року.\n1965 - Школа Танцю Св. Димитрія - Директор Микола Балдекий\nМикола Балдекий з доньками Марією та Єлейн навчав швидко зростаюче число дітей у 1965 - 1971 роках. Костюми для чоловічих козацьких танців Чумак та Гопак, де жінки були жупанах, були зшиті з допомогою Маріона Мельнюка та Ельсi Ярмол. Кожної суботи після Української школи діти йшли на репетиції зі Школи Всіх Святих до залу Св.о Димитрія. З хвилюванням вони готували виступи для батьків, бабусь і дідусів на День Матері. Микола Балдекий пам'ятає багато концертів у церкві Святого Димитрія де найбільший прихильник, отець Йоан Татарін, допомагав вішати речі гостей в гардероб.\nБалет і Народні Танці\n1964 - Школа Танцю Св. Димитрія - Директор Гвен Трасс\nУ 1964 році керівництво школою перейшло до рук Гвен Трасс, якій допомагали чоловік та двоє синів. Маючи великий досвід в балеті, вона навчала дітей грації та врівноваженості, що значно покращило рівень їх майстерності. Діти трималися за дерев'яні стільці, які заміняли собою професійні барри. А в цей час їхні батьки дивились крізь вузькі вікна молодіжного центру де вони тренувалися... Головними подіями під час керівництва пані Трасс був Концерт до Дня Матері в Коледжі Василя Блаженного та обіди на Свячене. Можливо, найважливішим для старших танцорів були новенькі червоні чоботи, придбані танцювальним комітетом. Також треба відзначити Еллу Манастерську та Терезу Воробей, які допомагали створювати костюми для дітей.\n1962 - Школа Танцю Св. Димитрія - Директор Моpріс Левицький\nШкола Українського Танцю Явір пройшла довгий шлях розвитку з перших репетицій, які проводилися у підвалі родини Слави та Мауріс Пастирів восени 1962 року. Перший хореограф та інструктор Моріс Левицький пам'ятає переїзд до залу Святого Йосафата, щоб підготуватися до відкриття церковного залу Святого Димитрія восени 1963 року. 21 танцюристів вбрані в костюми, які були зшиті й розшиті мамами та бабусями, танцювали під музику та дивилися на свого хореографа, який виконували танець Дідуся з Джеррi Фабiан.


Новини Львова: 18 сімей хочуть всиновити хлопчика, якого мама залишила у Вікні життя — Львів — tsn.ua\nЗалишений хлопчик має шанс отримати нову сім'ю.\nНемовля, якого мама залишила у "Вікні життя" у Львові, невдовзі може отримати нових батьків. Дитину хочуть всиновити чимало подружніх пар.\nЗараз маленький Олександр-Юрій перебуває у будинку дитини та на обліку у Службі в справах дітей, а коли хлопчику нададуть відповідний статус, тоді й розпочнеться процедура усиновлення, пише Тvoemisto.tv.\nОскільки дитина маленького віку, то шанс отримати нову сім'ю у нього може з’явитися зовсім скоро. У районі, де перебуває малюк, на обліку стоїть близько 18 подружніх пар, які хочуть всиновити дитину. Тож їм почергово представлять Олександра-Юрія.\n"Після проходження всіх процедур, отримання рішення суду та завершення строків апеляції, дитина може йти у сім’ю", – розповів начальник служби у справах дітей Львівської ОДА Володимир Лис.\nЗагалом на сьогодні у Львівській області є 99 подружніх пар, які чекають на дитину. А дітей, які підлягають усиновленню, є майже 400, але більшість з них перебувають під опікою, у прийомних сім‘ях, дитячих будинках сімейного типу. Дітей, які перебувають поза сім’єю – понад 100. Здебільшого це діти старшого віку і діти з інвалідністю.\nНагадаємо, малюка, який очікує на всиновлення, 9 травня залишили у "Вікні життя" Львівської міської дитячої лікарні. Матір дитини також залишила записку з вибаченням, що покинула сина, і проханням знайти йому хорошу сім’ю. Хлопчику було лише 5 днів від народження. Малюк був дуже охайним і доглянутим. У лікарні його назвали Юрчиком. Згодом з лікарні його передали у дитячий будинок.\nнемовлявікно життяльвівновини Львовавсиновленнядитинадітихлопчик


Ляшко “замурував” двері ресторану Тищенко – Новости\nЛяшко “замурував” двері ресторану Тищенко\nЕкс-нардеп Олег Ляшко від “Радикальної партії” показово “замурував” двері ресторану “Велюр”, який належить народному депутату від “Слуги народу” Миколі Тищенку.\nВідео з акцією протесту колишній парламентарій поділився на своїй сторінці в Facebook, відзначивши, що карантин повинен бути однаковим для всіх, включаючи політиків.\nНа кадрах видно, як він з групою чоловіків загороджує вхід до закладу будівельними блоками, а потім заливає щілини між ними монтажною піною. Також на імпровізованій “стіні” з’явився напис: “Карантин, так карантин!”\n“Фермери не можуть продати за 3 копійки огірки і не можуть свою сім’ю прогодувати, а ці жирують, тому що тримають всіх українців за лохів. Вони думають, що їм можна. Всі повинні сидіти на карантині, голодувати, тому що немає у людей грошей, а вони собі ресторани гламурні, дорогі відкривають і жирують. Тому карантин, так карантин. Для всіх “, – підкреслив Ляшко.\nЛяшко “замурував” ресторан Тищенко\nОднак пізніше колишній позафракційний народний депутат України Борислав Береза викрив Ляшко в постановочних ролика з “замурованих” входом в “Велюр”. За його словами, насправді лідер РПЛ і його соратники заблокували не основний вхід в ресторан, а на літню терасу.\nВхід в “Велюр” насправді не заблокований\nТим часом поліція взялася за розслідування інциденту з перформансом Ляшко біля ресторану Тищенко. Як повідомляється на сайті НПУ, відомості про подію внесли в журнал Єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Голосіївського управління поліції.\nЗараз на місці працює слідчо-оперативна група територіального підрозділу, після чого буде надана правова кваліфікація того, що відбулося.


У могилі Леха Качинського знайдено фрагменти інших тіл - В ході процесу ексгумації тіл загиблих у катастрофі прокуратурі Польщі належить витягнути з землі останки ще приблизно 70 осіб | СЬОГОДНІ\n1 червня 2017, 16:36\nВ ході процесу ексгумації тіл загиблих у катастрофі прокуратурі Польщі належить витягнути з землі останки ще приблизно 70 осіб\nЛітак Ту-154 ВПС Польщі впав під Смоленськом 10 квітня 2010 року. Фото: sokrytoe.org\nУ Польщі в рамках нового розслідування причин катастрофи урядового Ту-154 в 2010 році під Смоленськом проходить ексгумація тіл загиблих.\nРаніше, після того, як розкрили поховання польського генерала Броніслава Квятковського, в ньому виявилися останки ще семи людей.\nПершого червня на прес-конференції, що відбулася у Варшаві, заступник генпрокурора Польщі Марек Пащонек повідомив, що в труні загиблого в авіакатастрофі під Смоленськом президента Польщі Леха Качинського виявлені фрагменти тіл двох інших людей.\nВ останні дні в польській пресі вже не раз з'являлася інформація про те, що останки жертв катастрофи були переплутані. Крім поховань Качинського і Квятковського, фрагменти інших тіл знайдено також в могилах депутата сейму Олександри Наталлі-Щвят, генерала Влодзімежа Потащіньского і стюардеси Наталії Янушко.\nКрім того, виявилося, що в одній могилі були поховані останки єпископа Війська польського Тадеуша Плоского і православного ординарія Мирона Ходаковського.\nВ ході процесу ексгумації тіл загиблих у катастрофі прокуратурі Польщі належить витягнути з землі останки ще приблизно 70 осіб. Пащонек повідомив, що цей процес буде завершений в квітні 2018 року.\nЛітак Ту-154 президента Польщі Леха Качинського в 2010 році зазнав аварії при заході на посадку в аеропорту Смоленськ-Північний. На його борту були 96 осіб: це вісім членів екіпажу і 88 високопоставлених пасажирів, що летіли на траурні заходи в Катині. Всі вони загинули.\nПольща аварія президент смерть Качинський могила останки смоленська катастрофа ексгумація в аеропорту


Які умови мають бути визначені у договорі суперфіцію?\nНа який термін земельна ділянка може бути надана у користування на праві суперфіцію?\nОгляд новин законодавства за період 24.09. - 30.09.2018\nОформлення польових доріг, невитребуваних часток (паїв) та нерозподілених земельних ділянок\nЯкі вимоги встановлені законом для відчуження права суперфіцію землекористувачем?\nЩо має містити в собі висновок про відмову в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки?\nОгляд новин законодавства за період 20.08. - 26.08.2018\nСторінка 10 з 267\nПідтвердили в апеляційній інстанції законність вимог щодо повернення державі 2 га земель лісу\nБюджет Менської міської ради поповнився на 160 тисяч гривень\nВідстояли в суді визнання недійсним договору щодо забудови земельної ділянки 128 гірсько-штурмової бригади


Відповіді на питання по грі Tankionline від lion_slv | Для дітей та дорослих онлайн гри\nВідповіді на питання по грі Tankionline від lion_slv\nПривіт всім, сьогодні, як і в попередній статті, ми будемо розбирати деякі питання. І ці питання знову будуть пов’язані із золотими ящиками.\nЯ відповім на питання: 1) На якій карті найчастіше випадає голд? 2) Чи є ще, який-небудь спосіб ловити золоті ящики окрім, як поодинці? І допоможу вам розібратися з питанням: Що таке голд для вас? Почнемо з першого питання, «на якій карті найчастіше випадає голд?» Відповідь на це питання ніколи не змінювався, ні після появи нових релізів ні до їх появленія.Самой «золотий» картою залишився «острів»\nСправа в тому, що через розмір карти розробники Tankionline вирішили скоротити дроп в два рази, і збільшити зростання фонду. Приклад: у пустелі на фонді в тисячу кристалів падає один або два золотих скриньок. На острові за такий фонд падає п’ять-шість Голден. Острів хороший не тільки в плані золотих, але і в плані бітв.Награда на острові теж в два рази більше, ніж на інших картах.\nПитання №2 «Чи є ще, який-небудь спосіб ловити золоті ящики окрім як поодинці?» Звичайно, є, тому що поодинці ймовірність взяти голд двадцять вісім відсотків з ста.После релізу грати не поодинці дуже вигідно, та й до релізів було теж вигідно. Чому грати з одним легше? Тому що це страховка, як і завжди, цієї страховкою є шафт.Шафт — ідеальна страховка під час голда. Він і прикриє вас, і переверне союзника якщо надо.І укладає питання «Що таке голд для вас?» Багато гравців в ТО не розібравшись у цьому питанні йдуть ловити золотие.Я пропоную розібратися в цьому вопросе.Для когось голд — це бонус , для когось це випадковість, а для когось це звичайне явленіе.Вот мене в командних битвах на першому місці не можна побачити, тому що я ловлю голди. Для мене золотий це — не бонус, це — просто сто кристалів, які я ловлю майже два рази на день.В коментарях пишіть, на які питання мені відповісти в моїй наступній статті.


Дорожче за авто: квитки на нову Людину-павука продають за $25 тис. – NizhynNEWS\nГоловна/Україна і світ/Дорожче за авто: квитки на нову Людину-павука продають за $25 тис.\nКвитки на майбутній фільм Людина-павук: Додому шляху нема продаються на Ebay за $25 тис. Відомо, що у прокаті картина з’явиться 17 грудня у США та 16 грудня в Україні, і перекупники знайшли спосіб наживатися на цьому.\nОдин із користувачів Twitter показав, що квитки на картину продаються за неймовірну суму. Очевидно, що кількість охочих перевищує кількість квитків, і багато фанатів Marvel не зможуть оцінити проект у перший день прокату.\nНе секрет, що супергеройський фільм є одним із найочікуваніших у 2021 році. Він виступить як продовження сюжету картини 2019 року Людина-павук: Далеко від дому, в якому Том Голланд в ролі Пітера Паркера боровся з Містеріо під час шкільної поїздки до Європи.\nФільм розповість про головного героя, який не зміг приховати свою другу особу Людини-павука. Під тиском громадськості він звертається до Доктора Стенджа, який за допомогою заклинань змусить усіх забути про зв’язок Паркера з Павуком.\nНагадаємо, що ще наприкінці серпня трейлер супергеройського фільму Людина-павук: Додому шляху нема встановив новий рекорд за кількістю переглядів за перші 24 години – 355,5 млн переглядів. Ролику вдалося обійти навіть тизер іншого супергеройського фільму – Месники: Фінал. За даними Sony Pictures, трейлер про Павука також отримав найбільше згадок у соціальних мережах – 4,5 млн разів на добу.


Кагуя хоче, щоб їй зізналися: Війна любові та розуму геніїв дивитися онлайн українською мовою безкоштовно\nKino4ua.com » Аніме » Кагуя хоче, щоб їй зізналися: Війна любові та розуму геніїв\nКагуя хоче, щоб їй зізналися: Війна любові та розуму геніїв\nКоґа Аой, Кохара Кономі, Фурукава Макото\nУ центрі уваги сюжету опиняється Міюкі Широгані. Цей хлопчина – справжній геній. Головний герой найкраще навчається і навіть очолює студентську раду в академії Шучин. До того ж у нього чудова помічниця, яка обіймає посаду віце-президента Кагуя Шиномія. Ця дівчина з багатої сім'ї, яка має великий вплив. Багато учнів упевнені, що між персонажами крутиться справжній роман. Якщо подивитися на Кагуя та Міюкі, то справді можна подумати, що вони – ідеальна пара! Щоправда, головні герої навіть не думають про те, щоби зустрічатися. Іноді вони навіть не дуже один одного люблять, хоча все ж таки всередині себе розуміють, що відчувають деяку симпатію один до одного. Гордість і впевненість у своїй перевазі не дозволяє нікому з персонажів освідчитися в коханні – ті просто вважають це ознакою слабохарактерності! До того ж, щоб якнайпривабливіше виглядати в очах один одного, герої намагаються виконувати обов'язки на відмінно і не вдарити в око обличчям перед об'єктом своєї уваги. Кагуя і Міюкі робитимуть все, щоб досягти зі сторони свого шанувальника визнання, але поки що обидва гідно тримаються! Чим це все скінчиться? Хто його знає! ©Kino4ua Кагуя хоче, щоб їй зізналися: Війна любові та розуму геніїв 2019 дивитися онлайн українською мовою безкоштовно в хорошій якості!


Партія регіонів за сафарі "в антропогенних зонах". Політика, Аналітика ДНІПРОГРАД\nГоловна / Політика , Аналітика / Партія регіонів за сафарі "в антропогенних зонах"\nПартія регіонів за сафарі "в антропогенних зонах"\nВ країні немає інших проблем, крім полювання в заповідниках. Вочевидь, саме так думає чимала кількість народних депутатів від Партії регіонів.\nНещодавно депутат від цієї ж партії Віталій Барвіненко запропонував парламенту дозволити полювання в усіх біосферних заповідниках. Відповідні зміни пропонується внести до закону "Про природно-заповідний фонд України".\nЗокрема, депутат від Партії регіонів пропонує дозволити такий туризм не лише у заповідних і буферних зонах заповідників, але й у зонах антропогенних ландшафтів, що "включає місця поселення, рекреації та інших видів господарської діяльності".\nПоказово, що цей законопроект став єдиним, зареєстрованим цим депутатом. Йому так "болить народ", чому б і не постріляти?\nЗазначу, що ідея розстрілювати тварин в місцях, де вони звикли до відносної безпеки й не чекають такої підступності від людини, стала нав'язливою ідеєю для багатьох депутатів від провладної партії.\nТак, у жовтні 2010 року депутати від Партії регіонів Володимир Макеєнко і Леонід Клімов запропонували парламенту скасувати обмеження на полювання в заказниках і заборону на полювання в зоні антропогенних ландшафтів біосферних заповідників.\nУ грудні того ж року регіонал Микола Комар і позафракційні Валерій Камчатний, Ігор Рибаков, Володимир Каплієнко і Геннадій Задирко запропонували парламенту скасувати заборону на полювання в зонах антропогенних ландшафтів. Тоді Херсонська облрада закликала Раду не допустити прийняття цього законопроекту як такого, що завдає шкоди збереженню біорізноманіття та міжнародному іміджу України.\nЗ пояснювальної записки депутата Барвіненка видно, що найбільше йому болить полювання в Кілійському районі Одеської області: "Ситуація, яка склалася, не створює суперечностей серед жителів даного району, адже основна частина їх, поступаючись своїми певними благами для захисту тваринного, рослинного світу від негативного впливу людини, сприймає дбайливе ставлення до навколишнього середовища як нормальні засади співіснування людини і природи" (Збережено орфографію автора).\nНезрозуміло, хто заважає депутатам-мисливцям розводити дичину у своїх мисливських господарствах? Але вони прагнуть полювати в заповідниках - останньому, єдиному місці в Україні, де дичина ще збереглася.\nХоча, як стверджують науковці, за останні 15 років чисельність лося в Україні скоротилась на 70%, кабана - на 32%, диких качок - на 26%, оленів - на 31%, муфлона - на 60%, косулі - на 30%, диких гусей - на 58%, лисиці - на 17%.\nДо речі, владі й так є де полювати. Рік тому вона виділила "товариству мисливців і рибалок", тобто собі, майже 9 000 гектарів земель в Криму. Знаючи ціну гектара на Південному березі Криму, можна припустити, що ціна питання - багато, навіть дуже багато мільярдів (!) доларів. За гроші від аукціонного продажу лише цього клаптя землі, чи навіть від продажу права її оренди, можна було б надовго закрити питання пенсіонерів, чорнобильців та афганців...\nАле "регіоналам" чомусь усе сверблять руки постріляти в "антропогенних ландшафтах". Вони стверджують, що "право на полювання є підвидом конституційного права громадян на користування природними ресурсами". І це при тому, що за ствердженнями науковців, територія України найпершою в усьому регіоні Центрально-Східної Європи вийшла з кам'яного віку.\nСхоже, вся вийшла, а дехто залишився.\nА ще депутати від Партії регіонів проштовхують "новаторські", напевно, дуже інноваційні законопроекти про скасування оподаткування яхт та відновлення казино. Аби було де обмити наслідки полювання.\nТож, пріоритети виставлені. З європейськими реформами у нинішнього "уряду реформаторів" не складається. Тому рухаємося не до Європи, а до кам'яної доби.\nХоча, мусимо визнати: "регіоналам" важко бути іншими, з огляду на життєвий досвід, виховання та на те, що в них перед очима стоїть живий приклад з Межигір'я. Це тільки недалекий Джон Рокфеллер заснував University of Chicago, Rockfeller University і Rockfeller Foundation, Білл Гейтс заснував найбільший у світі приватний благодійний фонд з ендаументом в 36 млрд. доларів, Уоррен Баффет заповідав 83% свого стану Фонду Білла і Мелінди Гейтс...\nВ нашому ж випадку - немає сенсу хвилюватись! Розводь кенгуру і земляних зайців, скачи собі по пеньках, і буде тобі покращення!\nНатомість, опозиція вважає, що не полювання в заповідниках є "підвидом конституційного права громадян", а негайне припинення всіма можливими засобами "діяльності" такої "команди реформаторів". Саме це є підвидом невід'ємного конституційного права громадян на захист своєї гідності, конституційних прав і свобод.


Світові тенденції свідчать про стрімке поширення нового штаму COVID-19 “Омікрон”. Наразі щодо нього ще тривають дослідження, проте вже можна виокремити симптоми, які найчастіше зустрічаються у хворих на вказаний штам. Зокрема, у 73% випадків зустрічається нежить, у 67,5% - головний біль, у 63,5% - втома. Також у 60% випадків спостерігається чхання та біль у горлі. Водночас не виявлено суттєвої відмінності від симптомів штаму “Дельта”, який наразі домінує в Україні. У разі зараження на цей ...\nІнформація щодо кількості вакцинованих від COVID-19 у Харківській області станом на 18.01.2022\nСтаном на 16 січня 2022 року включно майже 100 тис. українців отримали бустерну дозу вакцини від COVID-19. Наявні результати наукових досліджень свідчать про те, що бустерна доза посилює захист вакцин проти COVID-19, який згасає з плином часу. Вона наближає їхню ефективність у запобіганні госпіталізації та ускладненням коронавірусної хвороби до 90%, зокрема й проти штаму “Омікрон”. Саме тому Міністерство охорони здоров’я України на початку січня рекомендувало всім повнолітнім громадянам, які ...\nПро стан захворюваності грипом та гострими респіраторними вірусними інфекціями у Харківській області на 2 тижні 2022 року\nЗ початку епідемічного сезону на гострі респіраторні вірусні інфекції (ГРВІ) перехворіло 6,0% населення області – 164729 осіб, з них діти до 17 років – 46879 (28,5%) осіб (за аналогічний період минулого епідсезону перехворіло 2,8% населення – 75231 особа, питома вага дітей до 17 років становила 38,0%). Госпіталізовано до стаціонарів 17287 осіб (10,5% від кількості захворілих осіб), з них діти до 17 років - 2187 осіб (12,7%). За результатами оперативного щотижневого аналізу захворюваності на ...\nЗа добу 17 січня 2022 року в Україні зафіксовано 8 558 нових підтверджених випадків коронавірусної хвороби COVID-19 (з них дітей – 811, медпрацівників – 304). Старт вакцинації від COVID-19 в Україні відбувся 24 лютого 2021 року. Від початку кампанії проведено усього 29 453 298 щеплень. Основні показники Значення Кількість вакцинованих осіб від COVID-19 осіб (від початку кампанії): 15022924 отримали одну дозу, усього 15022922 отримали дві ...\nОперативна інформація щодо COVID-19 у Харківській області станом на 18.01.2022\nПро виявлення мутованих штамів коронавірусу SARS-COV-2 на території Харківської області\nЗа результатами досліджень вірусологічної референс-лабораторії державної установи «Центр громадського здоров’я Міністерства охорони здоров’я України» на території Харківської області встановлено циркуляцію штаму Оmicron коронавірусу SARS-CoV-2, також продовжується циркуляція штаму В.1.617.2 Delta India. З 30 проб біоматеріалу, які відібрано у період 04-05.01.2022 від осіб з лабораторно підтвердженим діагнозом СOVID-19 у 43% виявлено характерні мутації коронавірусу SARS-CoV-2 Spike S371L ...\nІнформація щодо кількості вакцинованих від COVID-19 у Харківській області станом на 17.01.2022\nСторінка 1 з 48312345...102030...»Остання »


Пряма трансляція: літак на сонячних батареях Solar Impulse 2 летить з Іспанії в Єгипет - Техно - Повітряне судно здійснює своє перше кругосвітню подорож | СЬОГОДНІ\nПряма трансляція: літак на сонячних батареях Solar Impulse 2 летить з Іспанії в Єгипет\nПовітряне судно здійснює своє перше кругосвітню подорож\n11 липня 2016, 18:13\nЛітак на сонячних батареях Solar Impulse 2 продовжує свою першу кругосвітню подорож. За штурвалом сидить швейцарський пілот Андре Боршберг.\nСьогодні вранці літак вилетів з Севільї (Іспанія) в Каїр (Єгипет). Як очікується, політ до столиці Єгипту через Середземне море займе близько 50 годин. Це буде передостанній етап його кругосвітньої подорожі.\nНагадаємо, що навколосвітню подорож Solar Impulse 2 почалося 9 березня 2015 року. На цей момент літак вже побував в Омані, Індії, М'янмі, Китаї, Японії та США. Кінцевою точкою маршруту Solar Impulse 2 є Абу-Дабі (ОАЕ).\nвідео літак сонячні батареї навколосвітня подорож пряма трансляція видеохіт Solar Impulse


Вивихи плеча: симптоми і лікування після вправлення, вправити самостійно в домашніх умовах - МОЄ ЗДОРОВ'Я\nВивихи плеча: симптоми і лікування після вправлення, вправити самостійно в домашніх умовах\nПлечовий суглоб є унікальною частиною людського тіла, що забезпечує рух руки в різні боки. Кость суглоба має округлу конфігурацію і невелику западину лопатки. Суглоб з’єднаний зв’язками і капсулою.\nСлід зазначити, що він є від природи досить крихким, тому не дивно, що часто травмується. Тому і питання, як лікувати вивих плеча, дуже актуальне. Причому це явище може виникнути з грудного віку і зберігає свою ймовірність до самої старості.\nЩо таке вивих плеча\nВивих плечового суглоба досить часто зустрічається в травматології\nПлечовий суглоб забезпечує рух за різними напрямками. Безумовно, при великих навантаженнях і величезній кількості рухів, ризик пошкодити плече значно зростає . У категорію ризику входять особи, які займаються спортом.\nДуже обережними треба бути тим, хто плаває і бейсболістам. Саме ці спортсмени часом виконують такі трюки, при яких тіло людини наражається на серйозну небезпеку. Плечовий суглоб так влаштований, що за допомогою нього можна дотягнутися практично до будь-якої частини тіла. За рахунок нього ми здатні працювати кистями.\nЗсув плечового суглоба не так серйозна проблема, скільки дуже неприємна. Симптоматика вивиху настільки важка, що часом доходить до пекельного болю, адже виникає переміщення кістки і суглоб втрачає свої функціональні можливості. Проблема може носити вроджений або набутий характер.\nЧитати також: У Як лікувати плечолопатковий периартроз\nОстанні види мають свою класифікацію вивихів плеча:\nПодібне явище виникає в результаті слабкості мускулатури і зв’язкового апарату. Свіжим в медицині вважають вивих, якому три дні, важкий випадок, коли минуло з моменту поразки більше трьох тижнів і середня тяжкість, це коли вивиху близько трьох тижнів.\nСаме від виду травми буде залежати тактика лікування.\nНерідко дане явище обумовлене переломом, тому ні в якому разі не варто встановлювати діагноз без застосування рентгенографії.\nВивих плеча може закінчитися різними наслідками:\nвивихом головки плечової кістки;\nвідривом від западини суглобової губи або капсули.\nЯк правило, найчастіше діагностуються передні вивихи. Вони виникають в процесі падіння на витягнуту руку.В Щоб знати, як визначити вивих плеча, зверніть увагу на фото. Має місце підвищення локальної температури, гіперемія і набряклість.\nСильний набряк — один із симптомів вивиху плеча\nПри цьому симптоми вивиху плечового суглоба будуть такими:\nголовка суглоба розташована пахвовій западиною;\nвтрачається рухова здатність;\nсуглоб втрачає свої властивості;\nнайменші спроби зробити рух доставляють сильний біль;\nв зоні плечової кістки видніється ямка;\nвся рука разом з плечем втрачає чутливість;\nвиникає сильний набряк.\nХворий намагається зафіксувати уражену руку за допомогою іншої здорової руки. Якщо втрачається пружність, виникає ущільнення. Періодична травма вже не доставляє сильний біль, а в деяких ситуаціях і повністю відсутня.\nЧитати також: У Як лікувати плечолопатковий періартрит\nМожуть також давати про себе знати ознаки вивиху у вигляді підвищення температури, набряклості і запальних реакцій при інфекційному ураженні. Часто хворі скаржаться на сильний головний біль. В області пошкодження зв’язки утворюється гематома. Біль, яка проявляється при травмуванні, настільки потужна і різка, що часто люди втрачають свідомість.\nРезультат вивиху безпосередньо залежить від надання першої допомоги. Намагатися вправити плече самому не варто, ні за яких обставин.\nВажливо знати, що робити при вивиху плеча і як надати пацієнтові медичну допомогу. У терміновому порядку потрібно зателефонувати в швидку допомогу.\nПершу допомогу хворому здатний надати будь-яка людина, що не має медичної освіти.\nЯкі дії важливо зробити, коли виникла травма плеча:\nПрестати рухати хворою рукою.\nЯкщо в будинку є будь-який знеболюючий препарат, необхідно його прийняти.\nЗафіксуйте свою хвору кінцівку. Фіксується кінцівку шиною, в ідеалі, але зійде і косинка.\nЧитати також: У Як приймати риб’ячий жир для суглобів\nПодальше лікування буде залежати від компетентності і досвіду лікаря. Тільки фахівець знає, як вчинити правильно в даній ситуації . Для того щоб побачити детальну картину, вам необхідно зробити рентгенівський знімок. Потім лікар буде встановлювати спосіб вправляння. Маніпуляція буде проводитися під місцевим наркозом.\nНадання першої допомоги при вивиху плеча\nпоштовхи, при яких кістки плеча вправляються в суглобову область;\nвиконання витягнення м’язи.\nЧитати також: У Гімнастика Павла Євдокименко для суглобів\nПісля виникнення травми у хворого не повинно виникати дурних питань: як вправити плече самостійно. Цього робити категорично неприпустимо. Грубим порушенням вважається, коли фахівець не використовує анестезію при вправленні. Пацієнту важливо заспокоїтися після пережитого стресу і вгамувати біль.\nТехнік вправляння існує величезна безліч, і всі вони застосовуються для будь-яких типів ушкоджень. Доктор повинен все виконувати скрупульозно, обережно і чітко.\nНайголовніше на даному етапі, — це повернути рухливість і функції плеча . Спеціально для цього необхідно підібрати ефективні вправи для лікування вивиху плеча після вправленіяВ. Це стосується мускулатури, яка повертає плече в зовнішню сторону і всередину. Дотримуйтесь рекомендацій професіонала.\nСпроби повернути плече в початковий стан самостійно ні до чого доброго не приводять . Ні в якому разі не можна робити вправи, які виконуються в тренажерному залі для того, щоб зміцнити і наростити м’язи. Це силові, а не лікувальні вправи і вони не мають нічого спільного з вправлением суглоба. На жаль, багато хто цим грішать, після чого виявляються постійними візитерами травмпункту.\nНе можна точно сказати, скільки триває лікування, все залежить від тяжкості травми і своєчасності надання медичної допомоги.\nСкільки заживає вивих плеча:\nперші три тижні потрібні для того, щоб повернути м’язам їх функції;\nпротягом перших трьох місяців відновлюється функціональність плеча;\nпротягом шести місяців відбувається повне відновлення.\nДля відновлення плеча слід підібрати ефективні вправи\nЯкі вправи рекомендовані:\nПід час іммобілізації необхідно здійснювати рух пальцями руки, а також в лучезапястном суглобі. Це також передбачає напруга мускулатури кисті і передпліччя.\nУ постіммобілізаціонний період рекомендовані згинання та розгинання пальців, вплив на подушечки пальців твердою поверхнею, піднімається хвора рука вперед, кінцівки відводяться також в сторони. Виконуються обертальні рухи, робляться нахили вперед і назад, необхідно закидати руки за спину.\nЧитати також: У Як лікувати суглоби сіллю в домашніх умовах\nВсі ці заходи потрібно проводити також і зі здоровою рукою. Спочатку всі рухи необхідно виконувати дуже повільно і не поспішаючи. Варто обмежити кількість повторів. Згодом дозування буде збільшено. Всі рухи проводяться перед дзеркалом, необхідно нахиляти свій корпус вперед. В процесі занять косинку необхідно знімати.\nСпочатку свій організм необхідно підготувати до більш важких навантажень, потім виконуються загальні вправи для розробки суглоба. При цьому важливо правильно дихати.\nЧерез місяць можна буде вже вправлятися з булавами, палицями та іншими пристосуваннями. На завершальній стадії важливо переходити до того різання занять з експандером. На додаток до лікування також приєднується обов’язково масаж і фізіотерапевтичні методи.\nЛікування вивиху плечового суглоба в домашніх умовах передбачає виконання терапевтичних заходів, які необхідно проводити після вправляння будинку. Це не означає, що людина сама буде проводити лікування. Всі процеси контролює лікар.\nЯк полегшення симптомів можна використовувати компрес з оцту і муки . Щоб вгамувати біль рекомендується зробити примочку зі сумішшю перетертої полину.\nПри виникненні вивиху, слід терміново звернутися за медичною допомогою\nХороших результатів вдається досягти за допомогою застосування лука і молока . Для цього дрібно нарізану цибулю необхідно перемішати ретельно з цукром у співвідношенні один до десяти. Пов’язка повинна змінюватися обов’язково кожні шість годин. Також добре допомагають компреси, змочені в молоці.\nЯк і будь-яка недуга або травму, вивих плеча краще попередити, ніж допустити, а потім довго лікуватися. Важливо правильно розподіляти свої фізичні навантаження, особливо якщо ви маєте справу з активними видами спорту.\nПри виникненні вивиху, потрібно терміново звернутися за медичною допомогою, а потім чітко за планом слідувати його радам по іммобілізації.


На львівському вокзалі виявили сумку з боєприпасами. ФОТО+ВІДЕО - Дзеркало Коломиї\n9 Тра 2017, 17:44\n8 травня ввечері під час спільних заходів з метою протидії терористичним загрозам прикордонники Львівського загону разом з представниками Національної поліції виявили на території залізничного вокзалу сумку з боєприпасами.\nВ ході проведення перевірки на сумку, яка лежала на підлозі в переході до перону залізничного вокзалу, спрацював службовий собака, повідомляє Держприкордонслужба України.\nПід час огляду вмісту небезпечної знахідки співробітники Держприкордонслужби та представники Нацполіції виявили 40 набоїв калібру 7,62 мм та запал до ручної гранати.\nНаразі тривають заходи щодо пошуку власника сумки.\nВиявлені боєприпаси вилучено співробітниками Національної поліції.\nЧитайте також: Поліція використовуватиме новітні технології під час масових заходів в Україні. ФОТО+ВІДЕО\nмітки: боєприпаси, Львів, львівський вокзал\nПолітика (1268) Новини (17410) Суспільство (9338) Культура (1783) Економіка (1059) Гроші (42) Авторські колонки (161) Фото (634) Статті (903) Кримінал (973) Інтерв'ю (56) Історії успіху (41) Відео (968) Першопрохідці (23) Дзеркало краю (32) Спорт (714) Афіша (236) Технології (225) Туризм (364) Історія (87)


Грінвіл (Greenville) – південне місто-квест в Південній Кароліні - Ukrainian people\nГоловна Magazines June 2020 Грінвіл (Greenville) – південне місто-квест в Південній Кароліні\nЙого “зелена” назва має зовсім не зелене походження, а гостям запропонують… ловити мишей. Від останнього, уявіть собі, не відмовляються і залюбки “полюють”. Так само, як і потерти писок грінвільському кабанчикові – на щастя. Але не звірятами єдиними славне місто в Південній Кароліні.\nЯкщо наші Чернівці та Львів люблять називати “маленьким Парижем”, то Грінвілу пасує порівняння з міні-Сан-Франциско. Подібний ландшафт: вулиці довго “дряпаються” догори, щоб за поворотом “кинутися” вниз. Та ж сама атмосфера богемності й неквапного епікурейства – елегантно, навіть по-дизайнерськи вбрана публіка прогулюється вздовж вітрин незліченних мистецьких галерей, дорогих готелів та фешн-бутіків, щоб відтак “зависнути” в якійсь з кав’ярень просто неба. Повітря, напоєне пахощами квітучого зілля – свого для кожного сезону – небанальна архітектура і шарудіння пальм у диханні класичного американського Півдня. З тією різницею, що тутешні ціни значно скромніші від каліфорнійських, а Грінвіл, до того ж, запропонує затишок провінції замість гонитви мега-поліса.\nА ще, звичайно, знаменитих місцевих мишей. Йдеться про мініатюрні скульптури дев’ятьох бронзових “mice on Main”, майже натуральної величини, розкиданих на прогулянковій території в даун-тауні. Автор ідеї, Джім Райян, саме закінчував середню школу, коли на витвір його надихнула дитяча книжка “Надобраніч, місяцю”. Також бажання “щось цікаве зробити. Коли всі речі збираються докупи, і можна було б відчути – ось воно, це особливе місце, яке має і характер, й індивідуальність”. Хлопець звернувся зі своїм проєктом до мерії, там його зустріли схвально, виділили кошти і скерували до скульптора Зен Веллс. Вже вона створила улюбленців дорослих і дітей, симпатичних тваринок, знайти кожну з яких – справа честі порядного туриста.\nГрінвільці ж те саме часто роблять “на швидкість”, змагаючись, хто за рекордно короткий час “вполює” усіх “гризунів”. Проте, для новачка – справа нелегка, навіть з мапою-вказівкою в руках. Часом аж кілька годин треба витратити – поки “вирахуєш” дрібноту навіть у себе під ногами, кущами, бордюрами та непомітними закапелками на будинках. А як шукатимете, то обов’язково зайдете на морозиво або й пообідати до ресторану, що їх тут – на кожному кроці… Чи скуштувати якогось екзотичного коктейлю в барі… Чи навідаєтеся до котроїсь галереї… Або до крамниці на розі… До ятки з сувенірами… Одне слово, власники навколишніх бізнесів дуже зраділи, коли поруч з ними “завелися миші”.\nХто прагне серйознішої монументальності, ласкаво просимо до грінвільського Порцелліно – репліки флорентійського кабана, тамтешнього символа, трохи нижче по центральній вулиці. Теж молодіжна ініціатива – Ріверс Г’юз, син Лорен та Філа, членів Товариства друзів Флоренції у Грінвілі, кинув клич серед своїх друзів: давайте встановимо такого ж симпатичного звіра в себе вдома! Так завдяки хлопцям і дівчатам з’явився новий талісман, на його відкриття в жовтні 2011-го приїжджала з Італії справжня графиня, Сімонетта Брандоліні, президентка світового Товариства друзів Флоренції. Заодно, і щоб висловити вдячність, бо саме з Грінвіла надходять чимало коштів на відновлення й збереження історичної спадщини її міста.\nА Порцелліно відтоді засяяв бронзовою рийкою – відполірованою до блиску численними бажаючими отримати з його допомогою талан і удачу. Чи не одразу після того, як поселився в Грінвілі, поширилося повір’я: коли потерти йому писок, загадане бажання справдиться.\nДо речі, як будете поруч з талісманом: одна з мишей – зовсім близько від нього.\nНа лови привидів – на сегвеях\nВ Грінвілі квести – дуже в пошані. Скажімо, одна з місцевих компаній запрошує охочих побавитися в “сміттярів ери зомбі” (zombies’ scavengers game), за 20 доларів з особи. Суть – команди учасників протягом години мають зібрати посеред міста якомога більше предметів, необхідних для виживання у світі після апокаліпсису, керуючись знаками-підказками на шляху. Одночасно дізнаючись щось нове та цікаве про ту чи іншу визначну споруду, подію тощо. За кожну знахідку отримують бали, хто більше й швидше набрав – той переможець. Просто, мов ще один геніальний спосіб зробити гроші з повітря. Але батьки школярів, яких до історії чи літератури не приженеш, залишають захоплені відгуки: “Уявляєте, після цієї класної гри син, нарешті, книжки читати почав!”\nКому ліньки ногами ходити, може наслідувати приклад українського екс-прем’єра Гончарука – мається на увазі його пристрасть до самоката-сегвея. На такому транспорті запропонують тур з гідом, в комплекті із захисним шоломом та тренінгом. Дорого – від 63 доларів за особу, але покатаєтеся і по історичних місцях, і на природі, по алеях Клівлендського парку.\nЩе дорожче – вже за 76 з копійками і теж на сегвеях – поїздка по місцях “бойової слави” грінвільських привидів (ghost tour). Виявляється, що живуть не лише в переказах і легендах містян, хоч туристам жодного разу не показалися. Найбільша популяція – в районі мосту Пойнзетт (Poinsett Bridge), над ним вночі бачили дивні світлові орбіти незрозумілого походження. Версії знаючих людей – під мостом розташоване невідоме поховання загиблих індіанців або рабів.\nІнший притулок паранормальних сил – так званий “чортів замок” (Devil’s Castle), готична споруда колишнього туберкульозного диспансера, яка в 2002-му згоріла від пожежі. Відтоді з руїн періодично долинають чиїсь стомлені зітхання й шепіт. Новітній фольклор повідомляє, що чули їх навіть поліцейські, які обшукали залишки будинку, але жодної живої душі там не знайшли.\nНарешті, яке ж порядне зібрання нечистої сили без традиційної “білої дами”? В Грінвілі теж є своя. Її саму вам навряд чи “пощастить” побачити, але будинок, де живе – покажуть. І поділяться історією, що за життя жінка сама змайструвала в ньому сходи на другий поверх, по яких спацерує по ночах і досі.\nМинуле Грінвіла – так само суцільний квест. Починаючи з назви – всі думають, що завдячує нею розкішній зелені (green – “зелений”, англ.) навколо, а насправді – Натанелеві Гріну, героєві американської Революції і командувачеві континентальної армії на півдні США з 1780 р. Посмертно Грін більш, ніж повноцінно увійшов до історії США – його прізвищем названо 19 графств у різних штатах і 21 місто та село. Самих лише Грінвілів – аж сім! Крім того, про який зараз мова, ще по одному в Огайо, Північній Кароліні, Міссісіпі, Нью-Йорку, Пенсильванії та Род-Айленді.\nНаступний викрут нашого квесту: гадаєте, це Натанель був засновником Грінвіла, Південна Кароліна? А ось і ні, першим білим чоловіком в цих краях став ірландець Річард Піeріс – фігура настільки “принадна”, що хоч портрет негідника з нього малюй. Отже, ще до 1776-го тутешні землі належали індіанцям черокі – також офіційно, згідно з британським правом, так звані “protected lands”. Аж тут нагодився Річард, звабив місцеву дівчину, народив з нею сина – хоч на той момент був давно одруженим батьком трьох дітей. Нешлюбний хлопчик від індіанки став гарним приводом привласнити собі частину угідь, які раніше належали черокі.\nСучасникам Піeріс запам’ятався своїми “грубою вдачею, владністю і гучною багатослівністю”. Під час війни за незалежність США воював на боці англійців. Потім написав фейкового листа, наче б то від імені індіанських вождів, що ті відмовляються від своєї землі на користь штату Вірджинія. Подальша біографічна довідка Річарда рясніє суцільними підлотами: видурював гектари за гектарами в корінних мешканців в обмін на алкоголь, загарбував, крав, зраджував. “Успішній кар’єрі” земле- і рабовласника поклала край війна за незалежність. Оскільки в ній підтримував англійців, то втратив геть усе. Проте, покарання на смерть вдалося уникнути, вдруге вигулькнув аж на Багамах, де також встиг нахапати плантацій.\nА в Грінвілі, все ж таки, залишився назавжди – його прізвищем назвали пагорб на півночі міста, Періс (Paris). Саме так, і це не одрук. То зараз всі думають, що це має відношення до Парижа, а колись давно хтось записав прізвище Pеaris без літери “е”. Згідно з іншою версією, місцевим набридло пояснювати прибулим, що Піеріс – то зовсім не Періс і чому воно так є. Тож, врешті, махнули рукою, ось і з’явилося “трохи Франції” в Грінвілі – як і ближчий Paris Mountain State Park. Бо не можуть в цьому місті без загадок!\nЦя – далебі не остання. Гадаєте, Грінвіл все життя Грінвілом був? Аж ніяк – до 1831-го називався Плезентбургом (Pleasantburg) і лише відтак отримав свою сучасну назву.\nМолоді-зелені з “вічнозеленого”\nГрінвіл пережив свою промислову славу та інші підйоми й занепади. На початку минулого сторіччя пишався званням текстильної столиці світу. А вже в 1930-х, під час Великої Депресії, до міста викликали сили національної гвардії – щоб вгамувати безробітних страйкарів, раніше зайнятих на виробництві тканин.\nТим часом, сидячий страйк темношкірої молоді в магазині Кресса в серпні 1960-го поклав початок змінам в законодавстві країни, що призвели до заборони расової сегрегації.\nСьогодні Грінвіл більше відомий як туристична принада, але не подумайте, що лише квестами може втримати увагу гостей. Він також подарував Америці зо два десятки знаменитостей різного ступеня впізнаваності, найвідоміші з яких – астронавт Джон Каспер (чотири рази побував у космосі) та голівудська актриса Джеймі Александр (грала в серіалах “Тор” та “Сліпа зона”).\nA ще один “подарунок” – дбайливо збережена природа, зокрема справжній водопад просто посеред міста. Там, де річка Ріді пришвидшує течію і вирує на крутих порогах, розбили парк (Falls Park on the Reedy) і збудували міст (Liberty Bridge), з якого зручно милуватися водограєм. На березі річки щорічно проводять Шекспірівський фестиваль (Upstate Shakespeare Festival). Небанальну подію для театралів, з’їжджаються на неї з усієї Америки, а вистави грають на сцені просто неба. Є шанси, що цьогорічний таки відбудеться всім вірусам на зло – адже відзначають фестини на початку осені.\nЩе одні – втіха для гурманів, Euphoria Greenville, або чотириденні кулінарні змагання за участю шефів зіркових мішленівських ресторанів, теж восени. Вино, їжа, музика, танці – все, що треба для повноцінного епікурейства і щоб почуватися завжди молодим. Останнє – не лише через те, що “зелень” присутня в назві міста, адже середній вік грінвільців – 34,4 років. Що на п’ять років менше, ніж той самий офіційний показник загалом по штату. Ось чому “молоді-зелені” про жителів Грінвіла – зовсім не метафора.\nУКРАЇНСЬКИЙ НЬЮ-ЙОРК. Цікаві місця в Нью-Йорку, де можна зустріти Україну 6 Червня 2020\nІкони на ящиках з-під набоїв рятують українські життя 5 Червня 2020\nСОФІЯ ФЕДИНА: “НЕПОКАРАНЕ ЗЛО ЗАВЖДИ ПОВЕРТАЄТЬСЯ” 4 Червня 2020\nБактеріологічний кулак імперії 3 Червня 2020\nКУРЕНІВСЬКА ТРАГЕДІЯ – ПОКАРАННЯ ЗА “ТАНЦІ НА КІСТКАХ” БАБИНОГО ЯРУ 3 Червня 2020\nA brief history of corruption in Ukraine: the Kravchuk era 3 Червня 2020


05.09.2018 | Новини\nРемонт без помилок. РадіаторНаступна новина\nУКРБУД привітав дітей з початком навчального рокуПопередня новина\nВ динамічному відео автори продемонстрували всі недоліки застарілого житла – галасливі сусіди, незручні планування, проблеми з комунікаціями, відсутність ремонту. Герої ролика – молоді люди, що стомились терпіти обмеження і дискомфорт. Вони наважились вирватись із кайданів звичного життя і в прямому сенсі пробивають старі стіни. В результаті персонажі потрапляють до нової, зручної квартири, де все продумано до найменших дрібниць.\nТаким чином «Укрбуд» показав, як умови життя впливають на його якість. Адже комфортне, сучасне помешкання переносить до абсолютно іншої реальності. Головна ідея нового ролика корпорації закладена в слогані: «Задаємо нові стандарти щасливого життя!».\n«Сучасний покупець житла вже не шукає просто нову квартиру, йому потрібен новий спосіб життя, прагне змінити його на краще. Але як би людина не старалась з ремонтом, вона не зможе вплинути ні на оточення, ні на благоустрій двору, ні на енергоефективність будинку, і тим більше не отримає тих інновацій, що ми пропонуємо. Саме тих стандартів, що розробив для себе «Укрбуд», поставив нову планку на ринку столичної нерухомості», - говорить заступник генерального директора компанії «Укрбуд Девелопмент» Сергій Бурлаков.\nНа підготовку до відеозйомки знадобилось 2 тижні. Для того, щоб як можна точніше передати інтер’єри «хрущовок», «сталінок» і «брежнєвок» витратили 8 днів на створення ескізів, розробку ключових кадрів і схеми освітлення, 5 днів зайняло спорудження 12 інтер’єрів на площі 1200 м².\nСамі зйомки зайняли 22 години. Стіни вибивались в реальному часі. Під час кожного «пролому» легкі цеглини щедро присипались сумішшю з цементу і борошна, щоб надати більшого реалізму кожному кадру. Для сцени із затопленням організатори збудували невеликий басейн висотою 10 см, а вгорі над стелею встановили дощову установку, з якої на акторів лилась вода. На майданчику працювало більше 100 людей, також в зйомках брали участь 17 котів. Проект, як і «Новий український трилер» від «Укрбуд» режисерували Андрій Копоц і Макар Северин.\n«Ми раді, що «Укрбуд» став першою будівельною компанією, яка відмовилась від стереотипного мислення на користь креативного підходу в комунікаціях. Адже смілива, цікава реклама – це найефективніший спосіб спілкування із своєю аудиторією», - зазначив Андрій Копоц\nВ процесі був використаний унікальний операторський кран, який використовували в роботі над фільмами «Титанік», «Місія неможлива» і «Трансформери».