«В Ляшка культура в серці, а Волинь – рідна» - Олег Ляшко в Колодяжному | Новини для людей\nЛідер Радикальної партії , який нещодавно відвідав Волинь, найперше завітав на гостини до Лесі Українки в село Колодяжне Ковельського району. Тут знаходиться музей-садиба родини Косачів, якому виповнюється 70 років.\nРодинне обійстя геніальної поетеси,яку так люблять волиняни, квітне яскравими барвами літа, буйною зеленню і – творчістю. Адже Леся з задоволенням приїжджала сюди, писала свої геніальні поезії, на які надихала її волинська природа, романтичні казки та перекази, які передавали їй місцеві жителі. Так і здається, що з тіні Лесиної груші вийде дядько Лев чи інший персонаж «Лісової пісні».\nВажливо, що Олега Ляшка сюди на екскурсію запросив Володимир Кравценюк. Молодий політик, коли їздить районами, часто заїжджає в цю садибу. Це справді одне з сакральних місць на Волині – місце сили, спокою і натхнення. Саме тут ще раз усвідомлює, яка багата наша культура, яка чудова рідна мова.\nЩиро поталанило жителям села Колодяжне, які полишили всі справи і чекали на улюбленого політика біля повороту до музею. Знали, Олег Ляшко обов’язково не омине їх увагою . І навіть квіти взяли з собою. Є за що віддячити народному депутату та його команді, які так завзято відстоюють інтереси селян – фермерів, сільських пенсіонерів, багатодітних сімей, сільської молоді з трибуни Верховної Ради.\nОлег Ляшко відразу попрямував до людей. Щиро привітався, пригорнув до себе сільського малюка Нестора, який чекав його з бабусею.\nСелянки задоволені, головне, кажуть, з їх хлопцем поздоровався.\n«Для мене велика честь бути на Лесиній землі»,- каже керівник опозиційної фракції в парламенті.\nТрохи пізніше ще раз нардеп освідчиться в любові нашому краю: «В Ляшка культура в серці, а Волинь – рідна».\nЧервоні троянди Олег Ляшко кладе до підніжжя пам’ятника Лесі Українці разом з керівником РПЛ на Волині Володимиром Кравценюком.\n«Для мене честь бути у рідному селі Лесі Українки, твори якої вчили нас любити нашу землю із самого дитинства. Ми з моїм заступником Андрієм Лозовим щороку на день народження великої поетеси відвідуємо її могилу на Байковому кладовищі у Києві. Тут же я ніколи не був, тому дуже радий, що ми нарешті сюди добралися. Хоча Леся Українка прожила всього 42 роки, її значення в історії нашої країни важко переоцінити », – зазначив Олег Валерійович.\nВперше в цьому волинському музеї вітають народного обранця. До сьогодні, на жаль, музеєм не цікавилися політики. Мабуть, не вважають культуру значущою для розвитку країни та нації. Олегу Ляшку така байдужість болить, адже « всі ці чиновники безнадійно далекі від культури, а в Ляшка – рідна культура в серці». Тому сьогодні він тут.\n«На жаль, ніхто з високопосадовців у цьому музеї не був. Це дуже неправильно – без культури не буде України. Я твердо вірю в це і не дозволю реваншистам скасувати закон про мову та знищити нашу культурну спадщину»,- підкреслив опозиційний політик.\n«Ліси наші гомонять. Жита хвилюються. Ой, не витерплю заспіваю…» – в сірому будиночку екскурсовод Марія Чашук цитує поезію великої землячки.\nОлег Ляшко запрошує місцевих партійців зробити в музеї пам’ятне фото. Поруч – заступник Лідера Андрій Лозовий, майбутній нардеп, волинянин Володимир Кравценюк, представники волинської команди та працівники музею.\nПотім гість з Києва розмашисто і лівою рукою пише у книзі відгуків: «Без культури не буде України!».\nЛесин край надихає Олега Ляшка підняти тему рідної мови. Як не прикро, каже народний депутат, настав час знову боротися за українську мову.\n«Треба берегти мову. Щоб, як писала Леся Українка, «не зчувшись», не попасти в московське ярмо. Кілька слів – то надто мало, щоб висловити своє враження від музею. Ти тут надихаєшся. Ти розумієш, наскільки унікальна українська земля»,- підсумував свій візит до Колодяжного Лідер РПЛ.\nОлег Ляшко на Волині: «Були донецькі, вінницькі, а…\nОлег Ляшко: «Треба видобувати більше українського…


Набір для творчості Екзотичні птахи Rosa (N0001326)\nМагазин іграшок / Творчість і розвиток / Товари для малювання / Набір для творчості Екзотичні птахи R...\nКод товару: 480058\nСтати справжнім художником легко і просто завдяки Набору для творчості "Екзотичні птахи" від компанії Rosa! Навіть якщо Ви ніколи не тримали пензля і фарби в руках - ми гарантуємо чудовий результат! Сучасний сюжет, спеціально створений для зручних і простих інтер'єрів, зробить атмосферу в будинку неповторною і затишній! Процес створення картини надзвичайно захоплюючий і одночасно легкий завдяки тому, що малювати треба за номерами. Що це означає? Все дуже просто: контури готової картини акуратно нанесені на полотно ручної роботи. Області розділені на окремі острівці з присвоєними номерами. Номер області відповідає номеру фарби на баночці. Поступово зафарбовуючи їх, Ви отримуєте повне яскраве зображення і готову картину.\nРозмір пакунку 0.206x0.045x0.475


Медведчук дав команду «фас»? Українофоби і фанати РПЦвУ накинулися на Епіфанія через «Паломніцу» – Духовний Фронт України\nМедведчук дав команду «фас»? Українофоби і фанати РПЦвУ накинулися на Епіфанія через «Паломніцу»\n16:30 | 29.04.2021\nНизка завсягдатаїв вже закритих каналів Медведчука, а також «експерти»-фанати Російської православної церкви в Україні (так звана УПЦ), нервово відреагували на інтерв’ю предстоятеля Православної церкви України, де владика Епіфаній назвав російською пропагандою кількасерійну стрічку «Паломніца», авторства Оксани Марченко — дружини проросійського політика Віктора Медведчука та куми Владіміра Путіна.\nЩо сказав Епіфаній\nПредстоятель ПЦУ митрополит Епіфаній оцінив творчість Оксани Марченко і прокоментував своє ставлення до фільму «Паломніца», назвавши його російською пропагандою.\n«Я цього фільму не бачив. Я тільки чув про нього. Бо спілкуюся з вірними. Я не дивлюся російську пропаганду», — сказав митрополит в інтерв’ю Радіо Свобода.\nЗа його словами, фільм зняли для того, щоб пробачити терористам із так званих «Л/ДНР».\n«Зрозуміло, що там, напевне, закладені певні меседжі щодо прощення. Це українське суспільство готувалося взагалі, бо цей фільм був знятий ще за декілька місяців до цього, коли, напевне, розглядали питання, що потрібно всіх пробачити і прийняти. Це стосується особливо бойовиків, які перебувають на окупованих територіях. І зараз ми бачимо подібні меседжі і з боку митрополита РПЦ Онуфрія, який закликає нібито пробачати. Але водночас ми бачимо зовсім інше на практиці», — сказав Епіфаній.\nЧому «Паломніца» Оксани Марченко — російська пропаганда\nЕксперт Олександр Коваленко впевнений, що Оксана Марченко в інформаційній кампанії російських спецслужб буде грати одну з провідних ролей. Зняте дружиною Медведчука кіно починається словами жінки: «Я належу до людей, які пам’ятають Совєтський Союз і сльози мами, коли помер Брєжнєв».\nСеріал «Паломніца» Оксани Марченко з’явився в ефірі телеканалі РПЦ «Спас», гендиректором якого є відвертий українофоб Боріс Корчєвніков. Сама ж Оксана внесена до бази «Миротворець» за фінансування терористів і окупантів.\n«Критика» з-під копірки\nПрактично всі «критичні» вислови на адресу митрополита Епіфанія містять єдиний спільний меседж «не читав, але засуджую». Це відомий вислів одного з членів Спілки Письменників СССР про Бориса Пастернака після публікації роману «Доктор Живаго» на Заході, завдяки якому Пастернак отримав Нобелівську премію з літератури.\nСкладається враження, що всі, хто вирішив «критикувати» митрополита Епіфанія, отримали це завдання і набір тез з одного центру, звідки прозвучала команда «фас!»\nТе, що предстоятель ПЦУ не дивився «Паломніцу» Оксани Марченко не виглядає чимось надзвичайним. Якщо щось схоже на гній, пахне як гній чи будете ви переконуватися, що це точно не гній?\nПрофесійний українофоб, як його свого часу назвали в журналі «Український тиждень», Дмитро Скворцов назвав «самовикриттям» слова предстоятеля ПЦУ митрополита Епіфанія про стрічку Оксани Марченко «Паломніца».\nІстерика від ОПЗЖ\nБезпосередній підлеглий чоловіка Оксани Марченко, очільник Молодіжного крила партії «Опозиційна платформа — За життя» Артем Марчевський геть істерично відрегував на слова предстоятеля Православної церкви України.\n«Абсолютно наплювавши на здоровий глузд і більшу частину віруючих людей в Україні, прихожан Української Православної Церкви (РПЦвУ — ред.), голова новоствореної політичної організації „ПЦУ“, охрестив фільм Оксани Марченко „Паломніца“ — російською пропагандою. При цьому заявивши, що сам фільм він не дивився. Чому ПЦУ — організація політична? Тому що постійно лізе в життя світської держави. … Лізе виключно для того, щоб розпалювати конфлікти, сварити братські народи і „віджимати“ храми», — написав Марчевський.\nРосійська пропаганда? Ні, не бачимо\nЩе один «експерт»-фанат РПЦвУ Юрій Решетніков, коментуючи слова Блаженнійшого митрополита Епіфанія, «здивувався», де предстоятель ПЦУ побачив пропаганду.\n«Я не можу сказати, чому, власне, де владика Епіфаній побачив російську пропаганду. Власне, він сам сказав, що він не бачив фільм. … Фільм присвячений певному особистого духовного досвіду, і Оксана намагається поділитися цим особистим досвідом з іншими. І-де в цьому можна побачити російську пропаганду, надзвичайно складно сказати», — зазначив Юрій Решетніков.\nЗавсягдатай закритих каналів Медведчука, політолог Кирило Молчанов, використовуючи той самий меседж, додав, що у ПЦУ «не можуть» створити контент рівня «Паломніци». «З огляду на те, що подібної якості контент присвячений духовним цінностям і миролюбству українців, явно в ПЦУ створити не можуть», — написав Молчанов.\nЯк це не можна пробачити бойовиків?\nПроросійського блогера, українофоба і проєкт Кремля Анатолія Шарія найбільше «обурили» слова митрополита Епіфанія про прощення. Шарій своєму ролику також вдався до образ на адресу предстоятеля ПЦУ. «Ні, не можна пробачати бойовиків. Тому що прощення — це щось антихристиянське. Вдумайтеся, що Онуфрій (очільник РПЦвУ — ред.) написав: „Час Великодня — пора прощення“. Як це прощати? У нас же своя Біблія, епіфанчеська, епіфанобіблія і там написано, що пробачати не треба», — промовив Шарій.\nЗараз важко сказати чим викликана така нервова реакція на слова митрополита Епіфанія. З одного боку, можливо, Медведчук і Марченко, які обидва знаходяться під санкціями, сприйняли критику предстоятеля ПЦУ як особисту образу. І вирішили помститися.\nА з іншого боку це виглядає як оформлення «крила Медведчука» у релігійній площині. Нагадаємо, ми вже припускали формування в РПЦвУ та навколо неї крила «яструбів», лояльного Медведчуку-Марченко, готове за будь-яку ціну виконати поставлене перед ним завдання з Кремля.


Ламінат Київ - Купити в Інтернет Магазині Ламінату\nВсі зразки, які на сайті, представлені в нашому шоурумі\nКожен день ми готові радувати Вас.\nМайже на весь асортимент, у нас для Вас безкоштовна доставка.\nМи працюємо на пряму з імпортером і виробником\nЗнижки від кількості метрів. Індивідуальний підхід до кожного клієнта. Телефонуйте.\nТРОХИ ПРО КОМПАНIЮ\nLaminatART - Компанія, що заснована в 2012 році. Її засновники мають більш, ніж 12 років досвіду роботи в сфері підлогового покриття. Маючи пристойний досвід в торгівлі покриттям для підлоги, який допоміг створенню компанії, ми можемо запропонувати Вам свій досвід і знання.\nОдним із основних завдань наших співробітників - це бути в курсі останніх тенденцій і подій в галузі, щоб ми могли надати відповідну інформацію і рекомендації, які будуть відповідати вашим потребам.\n✔ Великий вибір ламінату і вінілового покриття(ми співпрацюємо з усіма брендами)\n✔ У нас Ви можете купити все в комплексі: ламінат, плінтус, підкладку, пароізоляційну плівку і навіть скотч для швів підкладки, пробкові аксесуари. А також, у нас є фахівці з укладання ламінату, вінілової підлоги, SPC ламінату та встановленню плінтуса.\n✔ Гарантія на укладання підлогового покриття і установку плінтуса 1 рік, від наших майстрів.\n✔ Повернення товару протягом 14 днів.\n✔ Наші фахівці завжди допоможуть зробити Ваш вибір легким, простим і швидким. У наших фахівців немає мети продати товар за будь-яку ціну. Ми намагаємся підібрати той варіант, який потрібен і буде підходити саме для Ваших потреб, і завжди готові відповісти на всі Ваші запитання.\nСімейний бізнес, можливо, ми виросли за ці роки, але ми все ще керовані сім'єю. Наші цінності не змінилися з тих пір, як двері нашого магазину відкрилися в 2012 році\n✔ Ми працюємо, щоб зробити наших клієнтів щасливими, а їхню оселю затишною!\n✔ Індивідуальний підхід до кожного клієнта. Ми допоможемо підібрати саме такі варіанти, які ідеально підійдуть до вашого інтер’єру.\nШвидка доставка замовлень по Києву, і Україні, оскільки в нас 80% товарів в наявності на складах. У більшості випадків ми доставляємо Вам товар вже на наступний день. І як бонус, більшість наших доставок безкоштовні, все залежить від об’єму Ваших замовлень\nГарантія якості, оригінальність товару, а не підробки. До кожного бренду є всі відповідні сертифікати\nПонад 700 зразків Ви можете подивитися наживо і вибрати в нашому магазині, шоу-румі\nПряма співпраця з кращими європейськими виробниками дозволяє нам надавати конкурентні ціни на вироби\nPERGO RIGID V2331-40072\nPERGO RIGID V2307-40054\n1,1 ММ ARBITON\nДУБ КАШТАНОВИЙ 126\nДУБ СОНЯЧНИЙ 124 ЛАМІНАТ\nДУБ ЗАТЕМНЕНИЙ 123\nДУБ АБРИКОСОВИЙ 122\nДУБ ЛОФТ 430 ЛАМІНАТ\nДУБ ВЕСНЯНИЙ СНІЖНИЙ 428\nДУБ УРБАН 426 ЛАМІНАТ\nДУБ ПІСОЧНИЙ 421 ЛАМІНАТ\nДУБ ВАДІ РУМ 403 ЛАМІНАТ\nДУБ ГАРДА 391 ЛАМІНАТ\nДУБ ТЕЙЛОР 221 ЛАМІНАТ\nДУБ СОЛОНЕ ОЗЕРО 133\n5 ММ СИНІЙ ЛИСТ XPS\n3 ММ ARBITON SPRINTUS XPS\n1,6 ММ ARBITON SPRINTUS\nЛамінат Krono Original виробляється на ...\nMy Step - висока ...\nMy Step - це преміальний бренд від ...\nКварц вінілові ...\nКварц вінілові підлоги і композитний SPC ламінат: ...\nЛамiнат Balterio і ...\nЛамiнат Balterio, відмінний вибір для Вашого ...\nЛамiнат Kaindl, ...\nКомпанія Kaindl займає провідні позиції ...\nНімецький ламінат Red Clic - це хороше ...\nЛамінат AGT: ...\nТурецька компанія AGT вже кілька десятків років ...\nЛамінат Alsapan ...\nФранцузький концерн Alsapan (також відомий під ...\nЛамінат - доступне підлогове покриття, яке зарекомендувало себе з хорошого боку. За ним легко і просто доглядати, воно прекрасно гармонує з будь-яким видом інтер'єру.\nВиробники пропонують приватним покупцям і корпоративним забудовникам вироби гарної якості. Наш інтернет-магазин ламінату пропонує до ваших послуг якісні вироби недорого, які будуть добре виглядати в квартирі, офісі або заміському будинку, також в нашому асортименті представлений широкий вибір інших будівельних товарів. На всю продукцію відмінна ціна.\nГоловною перевагою цього підлогового покриття серед конкурентів можна виділити бездоганний зовнішній вигляд. Ламінат від компанії laminatart.kiev.ua складається з якісного матеріалу, має доступну цінову категорію. Йому не страшна волога і механічний вплив, має тривалий термін служби. Покриття призначене витримувати великі навантаження. Установка не вимагає певних фізичних сил і знань, покриття встановлюється досить просто.\nНа сьогоднішньому ринку України (Київ та інші міста) купити можна будь-яке підлогове покриття. Перед вибором споживачі задаються питанням: «Як правильно вибрати покриття, щоб воно відповідало ціні і якості?». Безумовно відповісти на це питання не можна, тут все залежить від індивідуальних переваг. Деякі віддають перевагу недорогим матеріалами вітчизняного виробництва, деякі купують середню цінову категорію, а є покупці, які бажають здобувати вироби тільки преміум класу.\nАле який би вид покриття Ви не віддали, в будь-якому випадку ламінат (купити в Києві) повинен володіти стійкістю, зносостійкістю, презентабельно виглядати і, звичайно ж, легко встановлюватися.\nЦінова категорія ламінату\nЯкість ламінатного покриття є нічим не гірше, наприклад, паркету з натуральних матеріалів. У свою чергу вартість має набагато нижче конкурентного аналога. Більш детальну інформацію та вартість конкретної моделі можна отримати у спеціалістів нашого магазину.\nКупити ламінат онлайн в інтернет-магазині "Ламінат-Арт" можуть всі, від приватного до корпоративного забудовника. У нашому каталозі представлена різноманітна продукція якісного, зносостійкого і естетичного покриття. У каталозі представлені реальні фотографії продукції, це полегшить процес вибору. Наші співробітники оперативно доставлять товар, як тільки ви визначитеся з кількістю і типом необхідного підлогового покриття.


НОВИНИ УКРАЇНИ - Страница 10 из 249\nФото: npu.gov.ua Затримання Артема Рябчука Жодних свідчень про «дідівщину» в частині немає. Відгуки товаришів по службі про Рябчука цілком позитивні. Нацгвардійця Артемія Рябчука, якого підозрюють у розстрілі п’ятьох людей на території заводу Південмаш у Дніпрі, товариші по службі характеризують позитивно. Про позастатутні стосунки нічого не відомо. Про це розповіли спікери…\nЗеленський: Нам не потрібна ця паніка Український президент вкотре прокоментував інформацію про можливе вторгнення, закликавши не «роздмухувати» паніку. Рівень ескалації на кордоні з Росією зараз не вищий, ніж на початку минулого року, вважає президент України Володимир Зеленський. Ситуацію із загрозою вторгнення РФ він оцінив на зустрічі з іноземними журналістами…\nМедсистема готова до зростання захворюваності на коронавірус, запевнив Ляшко Добові показники захворюваності на омікрон будуть вищими, ніж у попередні хвилі, але смертність нижча, вважають у МОЗ. Глава МОЗ Віктор Ляшко сподівається, що пандемія коронавірусу завершиться у 2022 році. Прогноз захворюваності найближчим часом він озвучив у ході години запитань до уряду…\nФото: Нацполиция Солдат вбивав та добивав поранених Підозрюваний солдат строкової служби стріляв у своїх товаришів по службі, а потім добивав поранених пострілами. У Дніпрі сьогодні рано-вранці стався резонансний злочин. 20-річний солдат строкової служби на заводі Південмаш з автомата розстріляв своїх товаришів по службі. Загинули п’ятеро людей, включаючи цивільну жінку. Вбивця…\nЩо думає китайська дипломатія щодо ситуації навколо України Китай заявив Вашингтону, що сподівається на те, що всі сторони, залучені до конфлікту навколо України, виявлять спокій та стриманість і зможуть уникнути ескалації напруги в регіоні. Ескалація навколо України – без перебільшення, тема №1 у світі на сьогодні. Ось і Китай,…\nСолдат, який розстріляв співслужбовців, затриманий — ЗМІ\nФото: dbr.gov.ua Підозрюваний Підозрюваний — військовослужбовець Нацгвардії, 2001 року народження. Він із Одеської області. Його затримали у Дніпрі. Підозрюваного у розстрілі своїх товаришів по службі солдата строкової служби затримали. Він затриманий у Дніпрі патрульним. Автомат був при ньому. Про це повідомляють Telegram-канали. Державне бюро розслідувань відкрило кримінальне провадження за фактом…\nФото: nowcrimea.ru Людмила Янукович Дружина четвертого президента України Віктора Януковича померла на 74 році життя 24 січня. Офіційного підтвердження смерті немає. Дружина екс-президента України Віктора Януковича — Людмила Янукович — померла. Їй було 73 роки. Про її смерть повідомив блогер, політтехнолог Володимир Петров. «Людмила Янукович померла годину тому. Завжди шкодував…\nФото: Государственное бюро расследований Нацгвардієць розстріляв співслужбовців у Дніпрі Двадцятирічний Нацгвардієць із Одеської області розстріляв товаришів по службі на території Південного машинобудівного заводу в Дніпрі і втік. П’ять людей загинули, стількох же було поранено. Трагедія сталася 27 січня о 3:40 ранку. У Дніпрі, на території Південного машинобудівного заводу, з…\nФото: LB.ua Підприємці продовжують пікетувати парламент Підприємці намагаються потрапити до будівлі парламенту, але в ньому залишилися лише журналісти та охорона, пишуть ЗМІ. Депутатів Верховної Ради евакуювали через підземний перехід, повідомляє видання Вісті у вівторок, 25 січня. За даними ЗМІ, в будівлі парламенту залишилися лише журналісти та охорона. …\nРумунія вже обіцяє допомогу українцям Місцева влада Румунії готується надати гуманітарну допомогу українцям у разі нового нападу Росії на Україну. Глава Міноборони Румунії Василе Динку заявив, що країна готується прийняти біженців. Вони можуть прибути до Румунії з України у разі відкритого вторгнення Росії. «При будь-якому військовому конфлікті може статися масова…


Лауреати церемонії Novomedia Awards 2018 (список) – Асоціація "Новомедіа"\nHome / Без категорії / Лауреати церемонії Novomedia Awards 2018 (список)\nУ суботу, 3 листопада,в комплексі Nivki-hall пройшла церемонія Novоmedia Awards. Журналісти та редакції отримали нагороди за компетентне висвітлення тем віри, сімейної тематики та вічних християнських цінностей. Загалом статуетки отримали восьмеро лауреатів.\nСергій Нужненко отримав нагороду за серію фоторепортажів на сайті «Радіо Свобода» про святкування християнськими конфесіями 1030-річчя Хрещення Київської Русі — України. Нагороду вручавзаслужений журналіст України Василь Бирзул.\nЖурнал «Країна»та Ольга Юркова отримали нагороду за статтю «Я не святий. Я майже святий» про служіння безпритульним дітям; за обкладинку номера із зображенням головного героя статті пастора Геннадія. Вручив нагороду Народний артист України, провідний актор Національного академічного театру І.Франка Богдан Бенюк.\nТелевізійна Служба Новин телеканалу 1+1 отримала нагороду за компетентне висвітлення парламентського молитовного сніданку та Свята подяки в Україні. Вручив нагороду римо-католицький священик, головний редактор порталу CREDO Микола Мишовський.\nЖурналістка Альона Котенко і оператор Георгій Воронов отримали нагороду за репортаж зі Свята подяки на Хрещатику в ефірі програми «Ранок з Україною» на телеканалі «Україна»; за демонстрацію християнських практик євангельських церков.Вручив статуетку молодіжний пастор та громадський діяч Денис Дмитров вручив нагороду.\nВедучий програми «Діалоги з патріархом» Руслан Поліщук нагороджений за серію програм «Діалоги з патріархом» в ефірі 5 каналу; за глибину порушених питань і увагу до важливих аспектів християнського віровчення. Нагороду вручала багаторічній автор програми “Віра Надія Любов” НСТУ Лариса Побережник.\nЗа написання і публікацію статей про пастора молодіжної церкви, який служить дітям з інвалідністю, а також про священника, який опікується екологією, нагороджена журналістка Олена Семенюк. Вручив нагороду президент Асоціації «Новомедіа» Руслан Кухарчук.\nЖурналіст Богдан Кутєпов нагороджений за створення документального фільму «Скоці: історія однієї родини» для «Громадського Телебачення»; за художню демонстрацію сімейних і християнських цінностей. Вручил нагороду співачка, учасниця телепроектів “Жіночий квартал”, “Танці з зірками” та “Голос країни” на 1+1 Марта Адамчук.\nІнтернет-портал Цензор.нет та шеф-редактор видання Юрій Бутусов нагороджений за висвітлення Всеукраїнської ходи на захист прав сімей та дітей; за висвітлення святкування 1030-річчя хрещення Київської Русі. Президент Асоціації «Новомедіа» Руслан Кухарчук вручив нагороду.\nПроглянути фоторепортаж з церемонії Novomedia Awards 2018.


У будівлі Посольства України в Москві проходить акція протестуУкраїнський реєстр найцікавіших новин | Український реєстр найцікавіших новин\nУ будівлі Посольства України в Москві проходить акція протесту\nБлизько 300 осіб мітингують біля будівлі Посольства України в Москві. Городяни скандують «Руки геть від наших дипломатів» і «Фашизм не пройде».Акція протесту в російській столиці стала відповіддю на напад на російське дипломатичне представництво в Києві.\nОрганізатори й самі активісти підкреслюють, що мітинг носить мирний характер. Проте те, що відбувається біля стін Посольства України знаходиться під контролем поліцейських.\n- Ми вирішили висловити протест у зв’язку з тим, що українські громадяни влаштували погром біля російського посольства. Ми вважаємо, що таке не повинно відбуватися, – сказала учасниця акції. – Ми висловлюємо свою громадянську позицію вуличними акціями, які носять мирний характер. Ми нічого не закидаємо яйцями, максимум, що у нас є, – це плакати.\nНагадаємо, Посольство РФ в Києві сьогодні кілька разів зазнавало нападу. Вночі невідомі кинули димові шашки і фаєри на територію посольства і пошкодили три автомобілі дипмісії. Уже днем будівлю закидали яйцями і камінням. А ближче до вечора протестуючі підняли над парканом дипвідомства український прапор.\nЕсли прорвало трубу ремонт труб. .\nМЗС РФ засудив погрози КНДР провести ядерний удар Михайло Саакашвілі заявив, що Арсеній Яценюк забрехався


Найгірші смартфони літа 2021 року по відгуками покупців – Смартфони | iTechua\nГоловна Смартфони Найгірші смартфони літа 2021 року по відгуками покупців\nВлітку 2021 року вийшло багато класних смартфонів, але були і ті моделі, які вийшли провальними. Будь то слабкий процесор, нікудишній дизайн, посередня камера або щось ще – витрачати гроші на настільки неякісну продукцію однозначно не можна. Щоб ви випадково не натрапили на такі моделі, ми зібрали їх в одному місці.\n№2 – Samsung Galaxy M32\nОстаннім часом корейці стабільно випускають класні телефони, але M32 – провальний пристрій. По факту це просто перейменований Galaxy A32, який коштує трохи дорожче, але пропонує точно такий же функціонал.\nСмартфон комплектується 6.4-дюймовим дисплеєм з частотою оновлення 90 Гц, процесором Helio G80, встановленим в копійчаному Redmi 9, а також квадрокамерою 64 + 8 + 2 + 2 МП. За автономність відповідає акумулятор ємністю 5000 мАг, якого вистачає на пару днів роботи без зарядки. Так, круто, але не настільки, щоб за апарат можна було майже 7 тисяч гривень.\n№1 – Nokia X20\nЦього літа популярний бренд представив модель X20. Правда, не зовсім зрозуміло, чим фіни думали. Гаджет ціною в більше ніж 10 тисяч гривень оснастили бюджетним процесором Snapdragon 480 5G і 6.67-дюймовим екраном. У останнього немає ні підвищеної частоти поновлення, ні підтримки HDR10 +, а виконаний він за технологією IPS.\nІнша ахіллесова п’ята девайса – акумулятор ємністю всього 4470 мАг. За сучасними мірками це дуже мало, особливо, якщо мати на увазі ціну гаджета. Багато виробників компенсують подібне швидкістю зарядки, але і тут у X20 просадка – всього 18 Вт. Останній момент – смартфон вийшов просто величезним 168.9 x 79.7 x 9.1 мм і важить аж 220 грамів.\nпопередня статтяМайбутні навушники Apple зможуть стежити за здоров’ям власника\nнаступна статтяWhatsApp дозволив шифрувати резервні копії повідомлень


1. Організація міжбанківських розрахунків.\n1. Виходячи з характеру платежів, які здійснює платіжна система, розрізняють:\n- системи споживчих платежів, тобто системи масових платежів на¬селення з використанням карток.\n2. Залежно від характеру стосунків між учасниками платіжного процесу розрізняють два основних методи здійснення розрахунків:\n3. За повнотою здійснення міжбанківських розрахунків розрізняють дві системи розрахунків: систему валових і систему клірингових розрахунків.\n4. Залежно від того, хто є власником системи міжбанківських розрахунків, діють дві системи:\n5. Залежно від режиму функціонування кореспондентського рахунку розрізняють дві системи міжбанківських розрахунків:\n- система розрахунків без надання банком, який веде кореспон¬дентський рахунок, кредиту-овердрафту, тобто платежі здійснюються у ме¬жах залишків коштів на кореспондентському рахунку.\n6. За операційними параметрами електронних систем міжбанківських розрахунків розрізняють дві системи розрахунків:\n- система реального часу, коли платежі зараховуються на кореспон¬дентські рахунки у міру їх надходження.\n- прямі кореспондентські відносини між банками (за наявності доз¬волу регіонального управління НБУ за місцем відкриття кореспондентсько¬го рахунку).\n— прискорення розрахунків між банками;\n- раціональне використання тимчасово вільних ресурсів банків то¬що.\n1. СЕП — централізована система міжбанківських розрахунків типу «брутто», що є власністю НБУ.\n2. СЕП працює без надання Національним банком кредиту овердрафту, тобто платежі здійснюються в межах залишків коштів на коррахунках ко¬мерційних банків.\n3. СЕП забезпечує розрахунки між банківськими установами в національній валюті України і в найбільш уживаних іноземних валютах.\n4. СЕП базується на повністю безпаперовій технології. Основним ре¬жимом роботи є обмін електронними платіжними документами та службо¬вими повідомленнями за допомогою засобів електронної пошти НБУ.\n- навантаження СЕП — 250 - 350 тисяч платіжних документів упро¬довж дня;\n- термін проходження платіжних документів від платника до одер¬жувача — від 10 хвилин до 2 годин; - суми платежів необмежені. Доларовий еквівалент суми платежів\n- концентрація грошових коштів на консолідованих коррахунках го¬ловних банків (юридичних осіб); - проведення більш жорсткої політики головного банку щодо своїх філій у сфері міжбанківських розрахунків;\n- централізація обробки платіжних документів у ЦРП НБУ та розрахункових центрах великих комерційних банків; - поступове збільшення кількості й обсягів платіжних трансакцій. У перспективі прогнозується впровадження системи термінових переказів крупними сумами в реальному часі (Кеаі Тіте Стояв 8ей1етепі), яка вже широко використовується в країнах з розвинутою ринковою економікою.\n2. Розвиток мережі (SWIFT II).\n4. Системний управляючий процесор виконує контрольні та управляючі функції для всієї системи й мережі. Комплектується обладнанням фірми Unisys, яке розташоване в двох системних і контрольних центрах — у США і Нідерландах. Отже, на противагу попередній системі повідомлення в мережі SWIFT II не проходять через верхній рівень системи, системний контрольний процесор лише контролює маршрутизацію повідомлень і відстежує роботу мережі. Перехід до SWIFT ІІ здійснюється поступово починаючи з грудня 1989 р. Додаткова система обладнання «Gateway» транслює форматовані повідолення SWIFT I у SWIFT II і назад, дозволяючи користувачам обмінюватися повідомленнями незалежно від того, до якої системи вони підключені. Окрім управління передачею повідомлень (FIN), SWIFT пропонує засіб для обміну даними IFT. IFT — це комплексне рішення для широкого діапазону обмінів форматною та вільною інформацією між фінансовими інститутами. Обсяг інформації, що передається, обмежено2 Мб. Фірмою STS розроблено спеціальний пакет, який забезпечує підготовку, передачу та прийом повідомлень і наступний розподіл файлів. IFT використовує Pift — протокол, визначений SWIFT і запропонований як міжнародний стандарт. Цей протокол спрощує передачу файлів і всієї спорідненої інформації і підтримує розсилку повідомлень кільком адресатам і авторизацію повідомлень. Простий інтерфейс користувача дає змогу швидко готувати повідомлення, об’єднуючи кілька файлів. Змістом файлів можуть бути тексти, підготовлені текстовими редакторами, документи, зображення, електронні таблиці та інші форми електронної інформації.\n3. Навчання банківського персоналу по міжнародних розрахунках.\nНавчання банківського персоналу по міжнародних розрахунках має забезпечувати поглиблення фахових знань та навиків за спеціальністю, формувати у персоналу банку та його філій високий професіоналізм, корпоративну культуру, систему цінностей сучасного банку, готовність до оволодіння інноваційними банківськими технологіями в системі міжнародних розрахунків.\nНапрями навчання банківського персоналу в міжнародних розрахунках:\n– створення модульної структури підвищення кваліфікації, підготовка інфраструктури і матеріально-технічної бази для проведення навчання.\n– визначення змісту основних видів підвищення кваліфікації, підготування навчально-методичних матеріалів і тестів.\n– кадрове забезпечення — добір викладачів (із числа провідних спеціалістів банку, професорсько-викладацького складу економічних вузів, НБУ та інших банків) для проведення тематичних семінарів у головній конторі банку.\n– встановлення контактів і співробітництво з провідними вітчизняними та зарубіжними центрами підвищення кваліфікації банківських працівників для підвищення кваліфікації персоналу банку і його філій.\nСтруктура навчання банківського персоналу в міжнародних розрахунках:\nЛекційне заняття 21 |


Єврокомісія оштрафувала Google на рекордну суму - oстанні новини світу Depo.ua\nЄвропейська комісія оштрафувала американську корпорацію Google на 4,3 млрд євро за порушення антимонопольного законодавства у справі, пов'язаній з операційною системою Android\n18 липня 2018 15:09\nРішення офіційно оголосять сьогодні, повідомляє Depo.ua з посиланням на Politico та AFP.\nЦе найбільший антимонопольний штраф, який коли-небудь стягували європейські органи з питань конкуренції з однієї компанії.\nЄврокомісія вважає, що Google використовував Android, який є безкоштовною операційною системою та встановлений на три чверті європейських смартфонів, щоб несправедливо посилити своє панування у онлайн-пошуку серед конкурентів.\nВ Єврокомісії також вказали, що зв'язки компанії з деякими найбільшими в світі виробниками телефонів, включаючи контракти, які вимагали від них попереднього встановлення пошуковика і веб-браузера Google, також перешкоджали вибору споживача та підривали конкуренцію.\nGoogle неодноразово заперечував, що Android порушує законодавство про конкуренцію, кажучи, що будь-яка компанія може використовувати програмне забезпечення з відкритим кодом, але компанії самі роблять вибір.\nРішення щодо Android є найважливішим з тріо антимонопольних справ проти Google. В Єврокомісії також вважають несправедливим, що компанія може рекламувати свої оголошення в нових програмах для смартфонів більше, ніж будь-який інший конкурент.\nШтраф для Google відбувається в умовах торгового конфлікту між Сполученими Штатами та ЄС і перед візитом президента Єврокомісії Жан-Клода Юнкера до Вашингтона на наступному тижні.\nНагадаємо, у 2017 році Єврокомісія оштрафувала Google на 2,4 мільярда євро за те, що компанія надавала найкращі умови на платформі для своїх товарів у порівнянні з конкурентами.


Число 13 значення в житті людини: ангельська нумерологія – пристрасть і любов | Корисні поради\nЧисло 13 значення в житті людини: ангельська нумерологія – пристрасть і любов\nЩо означає 13 в роботі і творчості\nЩо означає 13 у фінансах і бізнесі\n13 у вчинках і характері\nЧисло 13 – значення в житті людини історично пов'язано з неприємностями, страшними подіями, містичними подіями. Його ігнорують, уникають, ще більше огортаючи і без того непривабливу цифру мороком.\nЧисло 13 в нумерології значення, яке не просто здивує, а приємно порадує всіх, хто так його боїться.\nСтрашне число 13 розглядається в нумерології як 1-3-4. Одиниця, яка несе лідерство, авторитет, енергетичний потенціал і повну самостійність.\nТрійка надає оптимізму, підтримує у важкій ситуації, просвітлює. Сума двох чисел дає четвірку, яка нагороджує умиротворенням і спокоєм.\nУ відносинах 13 притягує пристрасть і любов. Незважаючи на постійні сумніви в партнері, підозри в зрадах, комбінація зміцнює відносини.\nУ шлюбі гарантує рівні відносини і партнерство. Парам, яким протегує посил, характерні спільна діяльність і спільні інтереси.\nАнгельська нумерологія з числом 13 передає розвиток. На службі чекають контрастні і несподівані події. Виконання цікавої роботи з подальшим преміюванням, переміщення на іншу, більш вигідну, посаду принесуть радість і задоволення від плодів праці.\nСпонтанні вигадки і неймовірний політ фантазії наздоженуть тих, хто вдосконалює духовний світ, вносить в нього красу і гармонію.\nНумерологія попереджає, що в сфері бізнесу і фінансів ми самі офарблюємо «дюжину» 13 в похмурі або райдужні тони. Поборіть необґрунтований страх перед 13 числом місяця, на яке призначена операція. Навіть якщо зустріч відбудеться в п'ятницю.\nПозитивний настрій і віра в щасливе значення числа принесуть безперечний успіх і прибуток.\nКомбінація сприятливо впливає на результат будь-яких фінансових операцій.\nЧисло для людей-носіїв означає дисциплінованість і пунктуальність. Вони відрізняються прагненням до внутрішнього розвитку. Їх працьовитість і наполегливість винагороджуються по заслугах.\nСкладнощі і перешкоди можуть зустрічатися на їх шляху частіше, ніж у інших, але вони ніби знають про них заздалегідь і долають з гідністю.\nУ новорічному дитячому фільмі діти бродили в зачарованому лісі, і вийшли до будинку «Тупик нечистої сили», 13. затьмарене версія числа в силу багатовікових легенд має повне право на існування. Проте швидше за відноситься до забобонам.\nВелика частина людства вважає його щасливим знаком, що приносить успіх і удачу.\nНімецького композитора Ріхарда Вагнера число переслідувало від самого народження до самої смерті. І приносило йому в рівній мірі, як неприємності, так і небувалий успіх.


Завдяки зверненню Всеукраїнської громадської організації «Україна без сиріт» в церквах Вінниччини, Хмельниччини, Полтавщини та Житомирського обласного управління Союзу вільних церков християн євангельської віри України (канцелярія останнього розташована в м. Бердичів) в неділю відбулися особливі богослужіння на яких було приділено увагу сиротам, та звершено заступницьку молитву. У цей день Церкви по всій Україні приділяли особливу увагу дітям, які залишилися без піклування батьків. Метою Дня молитви є нагадати людям про Боже ставлення до таких дітей і допомогти побачити шляхи, як їм допомогти. Адже лише активною дією ми зможемо виконати Боже повеління «зглянутися над сиротами» (Якова 1:27). День молитви проводився у другу неділю листопада, а саме 13.11.2016 року; основні заходи відбувалися під час недільної служби. Наші церкви по особливому віднеслися до даного служіння. Кожна помісна Церква самостійно вирішувала, які заходи провести на День молитви. Це могло включати загальну заступницьку молитву за дітей-сиріт, свідоцтва, проповіді, уроки недільної школи на дану тематику, презентації програм служіння дітям та багато іншого. Крім недільного служіння, Церкви проводили різноманітні заходи напередодні чи після самого Дня молитви, у тому числі концерти, зустрічі домашніх груп та груп за інтересами, молитовні служіння, відвідування дитячих будинків тощо. Спільна молитва віруючих та їхні практичні справи у служінні дітям-сиротам є головною передумовою того, що Україна стане країною без сиріт. День молитви за сиріт, без перебільшення, повинен стати визначним днем у втіленні цієї благородної справи. Наслідком цієї події повинні стати суттєві зміни в житті тисяч обездолених дітей, а християни матимуть ще одну можливість на власному досвіді відчути дію слів Ісуса Христа: «Хто приймає таку дитину в Моє Ім'я, той приймає Мене» (Мт. 18:5). Тож нехай допоможе всім нам Господь постійно пам'ятати та нести в молитві тих хто має в тому потребу.\nЯк вже увійшло в традицію, прекрасної осінньої пори, коли ми готуємося до холодів, бачимо опавше листя, жовту траву, похмуре небо, а теплі і сонячні дні, у нас залишаються лише у пам'яті, проходить щорічний міжнародний «Новомедіа форум». І ми все продовжуємо робити свою справу, адже як каже Святе Писання «Ви світло для світу...» Матвія 5:14\n4 - 5 листопада 2016 року в м. Києві , в готелі «Турист», що на лівому березі, відбувся міжнародний форум «Новомедіа». На ньому зібрались люди які виконують свою місію в цьому світі, це були представники, які працюють на інформаційних полях. Метою форуму було висвітлення «вічних цінностей» в засобах масової інформації. Від нашого братства на форумі були представники газети «Євангельська нива» на чолі з головним редактором Петром Залізним та командою журналістів в складі Василя Поліщука, Валерія Влачиги та Олександра Залізного. Газету "Кіфа" церкви «Християнин» м. Кам'янець Подільський представляв її головний редактор Олександр Вершигора.\nРозпочинав форум вступним словом президент асоціації «Новомедіа» - Руслан Кухарчук, після вступу, прочитавши рядки зі Слова Божого та звершив молитву, пастор Ірпінської Біблійної Церкви, Микола Романюк. На цій зустрічі розглядались питання персоналізації, розвинення каналів в інтернет мережі, телебачення. Наша команда мала нагоду поспілкуватися з представниками ведучих Українських ЗМІ. Було зазначено, що найбільше досягнення останніх років - це інтернет, який тепер буквально можна носити в кишені. Фахівці з питань соціальних мереж, розповідали про майбутнє інтернет-провайдерів, про пошук і розвинення індивідуального контенту.\nНа форум були запрошенні відомі представники світських та релігійних ЗМІ, які давали свої поради та рекомендації в різних медіа-сферах. Також приємно вразили на форумі та підняло «бойовий дух» і те що діти - підлітки також долучаються до праці висвітлення вічних цінностей, і кращі роботи були нагородженні цінними подарунками. Перлиною міжнародного форуму, стало, вручення нагороди «Novomedia Awards» за висвітлення тем віри, релігійного життя, християнських моральних та сімейних цінностей в світських ЗМІ. Нехай кожен із нас замислиться, яке послання ми несемо у світ?\n«Єднайтеся люди в добрі, милосерді, душею покращимо наше життя. В труді та любові розквітни країно, ми - всесвіту частка, єдина сім ‘я».\nЄпископи відвідали вдову пастора\nДуже цікавою та незвичною була поїздка служителів до Коростишівського району що на Житомирщині. Регіональний єпископ Петро Миколайович Залізний з єпископом по Житомирщині Олексієм Володимировичем Забєліним в супроводі пасторів: церква «Філадельфія» м. Бердичів Валерій Юрійович Влачига та церкви «Хліб живий» м. Коростишів Василя Михайловича Демець, відвідали вдову пастора помісної церкви «Нове життя» с. Рудня Коростишівського району Броніславу Адамівну Чудовську, якій виповнилося 88 років, та сестру цієї помісної церкви Войналович Ганну Михайлівну якій виповнилося 90 років. Приймав гостей нинішній пастор помісної церкви Грибівський Віктор Йосипович. Візит був невипадковий, а запланований, щоб привітати сестер в Господі та разом скласти подяку Господу. Тож гості разом з присутніми ділилися спогадами і молилися та дякували Всемогутнього Бога за Його милість та милосердя які Господь проявляв та й досі проявляє. Незвичним та цікавим і приємним було те, що дев'яностолітні сестри не плакалися, а ділилися свідченнями та запитували чи правильно вони розповідають людям про Христа та великі Божі справи. Хороший приклад для наслідування нам молодшому поколінню. На завершення зустрічі служителі благословили іменинників. Ну і зрозуміло що сільські люди дуже щедрі та гостинні і тому, з любов'ю були щедро накриті столи та продовжилося спілкування.\nПоказано 103 - 105 з 459 новин


Що означає для України та США розслідування проти Манафорта - Політика - TCH.ua\nЩо означає для України та США розслідування проти Манафорта\nОбвинувачення Манафорта - це велика перемога верховенство права в Сполучених Штатах, яку варто святкувати і в Україні.\nНайбільш неочікуваним з приводу обвинувального акту щодо керівника виборчого штабу президента США Дональда Трампа Пола Манафорта і його бізнес-партнера Ріка Гейтса є те, що в ньому навряд чи міститься хоча б щось, що не було відомо людям, які спостерігали за Україною. Манафорт був головним політичним радником екс-президента України Віктора Януковича від весни 2005 року до його втечі з країни в лютому 2014 року. Пізніше Манафорт продовжив працювати на "Опозиційний блок", до якого увійшло багато колишніх членів Партії регіонів.\nПоки Манафорт працював в Україні, було багато чуток, що він заробляв 9 мільйонів доларів на рік. Однак, зараз обвинувальному акті йдеться про понад 75 мільйонів доларів, які пройшли через офшорні рахунки Манафорта і Гейтса. Раніше депутат Сергій Лещенко відкрив незначну частину цих платежів із "чорної бухгалтерії" ПР (Партії регіонів — Ред.). Манафорт, звісно, цю інформацію заперечив. Оскільки ці гроші походять з незаконних коштів іноземної політичної партії, "Закон США про корупційні діяння закордоном", природно, стосується Манафорта та його однодумців.\nОскільки ці гроші були нечесно зароблені, будь-яка сума, що надійшла до США, вважається відмиванням коштів. Так, обвинувальному акті стверджується, що Манафорт "відмив понад 18 мільйонів доларів".\nЛобіювання інтересів Януковича та співпраця з магнатом РФ на користь Путіну. Скандали Манафорта\nСвоєю чергою, є гроші, які Манафорт не привіз до Сполучених Штатів, але він не повідомив про них Службу внутрішніх доходів. Це свідчить про третій злочин - ухилення від сплати податків на суму 57 мільйонів доларів. Четвертий ймовірний злочин Манафорта полягає у тому, що він та його колега Гейтс лобіювали інтереси тодішнього президента України перед урядовими установами США без реєстрації як іноземних агентів.\nВ обвинувальному акті міститься 12 пунктів. Перший — "Змова проти Сполучених Штатів". Обидва підозрювані звинувачуються у тому, що вони "спільно з іншими", свідомо змовилися з метою обдурити Сполучені Штати, запобігаючи та перешкоджаючи законним функціям урядового відомства, а саме Департаменту юстиції та Департаменту казначейства, і вчинити правопорушення проти США". Другий пункт - це їхня змова для відмивання грошей.\nЦі ймовірні злочини були добре відомі. Однак новизна обвинувального висновку полягає у двох моментах. По-перше, це формальне кримінальне переслідування уряду США. По-друге, ретельно підготовлений документ пропонує безліч невідомих раніше документів щодо всіх компаній Манафорта, включаючи дванадцять на Кіпрі та дві на Гренадінах. Обвинувальний акт закінчується вимогою конфіскувати чотири об'єкти нерухомості Манафорта в Нью-Йорку та Арлінгтоні, штат Вірджинія.\nЦікаві питання, які ще треба вивчити, полягають у тому, як Манафорт контролював поширення російського телебачення в Україні на користь Януковича і чи він тісно співпрацював з російською розвідкою.\nТе, що Янукович був провідним антиамериканським та антидемократичним політиком в Україні, не є частиною обвинувального висновку. Також не згадується ні передвиборна кампанія Трампа, ні Росія. Цікаві питання, які ще треба вивчити, полягають у тому, як Манафорт контролював поширення російського телебачення в Україні на користь Януковича і чи він тісно співпрацював з російською розвідкою.\nМанафорт не діяв окремо. Його група в Україні складалася з близько восьми людей, які також несуть відповідальність за цими звинуваченнями, але вони заробляли набагато менше. Як передає The New York Times, "широко поширена думка, що пан Мюллер (Спецпрокурор США у справі щодо втручання РФ в американські вибори — Ред.) сподівається натиснути на Манафорта, щоб той надав інформацію про центрального суб’єкта його розслідування". Тому цей обвинувальний висновок виступає лише як смачний аперитив. Головну страву подадуть згодом.\nОбвинувальний акт Мюллера полягає у тому, що він вважає Манафорта злочинцем щонайменше від 2006 року, за десять років до того, як він почав працювати з Трампом. Дивно, що ФБР не знайшло підстав для розслідування цього кримінального злочину раніше.\nХоча перший обвинувальний акт не торкнувся Трампа, його кампанії чи Росії, він дає можливість дізнатися, скільки злочинів було вчинено в оточенні Трампа. Обвинувальний акт "Манафорта" - це велика перемога для верховенства права в Сполучених Штатах, і її святкують в Україні.\nПолітика 01.11.2017 17:19


#обвалився житловий будинок\nНа вулиці Ніжинській, 16 стався обвал триповерхового житлового будинку. В результаті надзвичайної події ніхто не постраждав, оскільки будівля почала руйнуватися ще два дні тому - на зовнішній стіні з'явилися широкі тріщини і 16 мешканців відселили заздалегідь.\nУламки каменів засипали тротуар, який перекрили для пішоходів. Однак рух по вулиці не зупинено. На місці чергують рятувальники і муніципальна охорона.\nЗазначимо, будинок є пам'яткою архітектури, охоронний номер 505-ОД. Відомий як прибутковий будинок Стрітенської церкви, а також будинок, в якому в 1909-1924 роках жив відомий російський письменник і журналіст Лев Славін.\nВід уламків постраждав сусідній одноповерховий будинок - у нього зруйновано дах і прилеглі приміщення.


В Заболотті мало не згорів двоповерховий житловий будинок – Володимирецька РДА\nЧервень 12, 2017 До коментарів Написав Тестувальник\n09 червня о 14:52 до Служби порятунку за номером «101» надійшло повідомлення про пожежу, що виникла в с.Заболоття, Володимирецького району. За вказаною адресою було негайно направлено черговий караул 5-го державного пожежно-рятувального поста з смт.Рафалівка.\nПо прибуттю вже через десять хвилин на місце пожежі, рятувальники з’ясували, що пожежа виникла в цегляному двохповерховому житловому будинку розмірами 9х11м., критому шифером. На щастя її вчасно було виявлено і вогонь на той час лише починав набирати сили. Рятувальниками, з метою безпеки, через чергового Володимирецького РЕМ було відключено населений пункт від електропостачання. Не гаючи ні секунди вогнеборці провели оперативне розгортання та подали на гасіння водяний ствол. Слід зазначити, що до прибуття рятувальників місцеві жителі з допомогою підручних засобів стримували поширення пожежі по горючим конструкціям покриття. Зокрема працівники СТО, яке було поблизу, почувши про біду відразу вхопили вогнегасники, які в них були, та побігли на допомогу. Тож завдяки небайдужості сторонніх людей та вміння користуватися первинними засобами пожежогасіння, а саме вогнегасниками, їм вдалося запобігти розповсюдженню вогню на більшу площу. Відтак пожежа була швидко локалізована. Вогню не дали перекинутися на житлові приміщення та на всю покрівлю. З метою виявлення тліючих осередків вогнеборці ретельно оглянули горище, а також конструкції перекриття та покрівлі. Завдяки оперативним та тактично правильним діям рятувальників та працівників місцевого СТО о 15:50 пожежа була ліквідована, а житловий двохповерховий будинок повністю врятований. У результаті пожежі вогонь пошкодив лише дах на площі орієнтовно 14 м.кв.\nСлід зазначити, що в більшості випадків пожежу можна ліквідувати з допомогою первинних засобів пожежогасіння, зокрема і вогнегасником, який доречі повинен бути на кожному об’єкті. В такому разі сума збитків буде мінімальна, хіба що додатково доведеться потратитися на перезарядку вогнегасників. На щастя у вищезазначеному випадку на СТО власник потурбувався про безпеку і забезпечив приміщення справними вогнегасниками, та навчив персонал правильно ними користуватися, що для погорільців стало вирішальним і збитків вони зазнали незначних.


Правильне харчування, меню на кожен день для зниження ваги | Organic Food\nПравильне харчування, меню на кожен день для зниження ваги, з чого почати?\n«Правильне харчування, меню на кожен день для зниження ваги», відразу ж з’являються сотні думок в голові, наприклад: як воно має виглядати? З чого складається? Підійде мені? А головне, з чого ж краще почати?\nПочати варто з правильного! Меню правильного харчування на кожен день, знижує вагу, має складатися з правильного набору продуктів і максимального відмови від шкідливих. Звичайно, не варто відразу ж переходити на зовсім сувору і незвичну систему харчування для Вашого організму, в усьому хороша поступовість, інакше це може привести до зворотного ефекту. В першу чергу, рекомендуємо виключити з Вашого раціону харчування фастфуд, борошняні вироби і жирну смажену їжу, якщо вони в ньому присутні. Через кілька днів після зміни звичного для Вас системи харчування в сторону правильного харчування та щоденного меню для зниження ваги, Ви вже зможете відчути легкість і помітити позитивну динаміку.\nПравильне харчування, меню на кожен день для зниження ваги, з чого має складатися?\nПісля того, як ви викреслити зі свого життя всі шкідливі продукти, необхідно буде замінити їх корисними, радимо додати у Ваше меню якомога більше свіжих овочів, замінити жирне м’ясо на більш дієтичне, наприклад, м’ясо птахів (курячу грудку, індичку), кількість прийомів їжі збільшити до 5-7 день, а обсяг порції скоротити до 200-250гр, не варто так само забувати пити воду, яка робить позитивний вплив на обмін речовин і організм.\nНеобхідно навчитися підрахунку КБЖВ — добової норми калорій, білків, жирів і вуглеводів, підходящою для того щоб знизити вагу, при Вашому ритмі життя. Робиться це не так просто, але немає нічого неможливого! Вам знадобляться компактні продовольчі ваги, для зважування кожного з інгредієнтів Вашого страви, а також мобільний додаток, в якому Ви знайдете інформацію про кількість нутрієнтів в кожному виді продуктів.\nПравильне харчування, меню на кожен день для зниження ваги, що ж найскладніше?\nРозробивши для себе оптимальну систему харчування, щоденне меню, розрахувавши добову норму КБЖВ і дотримуючись раціону, найбільшою проблемою може стати відсутність різноманітності, яке здатне призвести до зривів.\nВраховуючи сучасний ритм життя, безліч справ, напружений графік роботи і час, який хочеться присвятити собі, практично нереально приготувати 35 різних, не повторюють один одного страв, харчуючись 5 разів на день. Споживаючи щодня однакову їжу, неможливо уникнути її докучання. Вихід є! Довірте своє харчування професіоналам. Grow Food розробив лінійку харчування, спрямовану на зниження ваги, розраховану за КБЖВ і складається з 35 різних блюд в тиждень. Вас чекає навіть правильний фастфуд, який точно допоможе уникнути зривів і 20 годин в тиждень, Ви зможете присвятити виконанню своїх мрій.


Чи законне відеоспостереження в офісах?\nГоловна > #Соціалка > Чи законне відеоспостереження в офісах?\n#Соціалка 16.08.2016 10:04\nНікого вже не дивує і не лякає велика кількість камер відеоспостереження в громадських місцях. Але камери на робочому місці викликають у більшості «білих комірців» почуття дискомфорту і пригніченості, а також відчуття, що їм не довіряють і тому стежать за кожним кроком. Чи законне відеоспостереження в офісах України, з'ясовували експерти Міжнародного кадрового порталу hh.ua.\nНайпоширенішими на сьогоднішній день способами стеження за співробітниками є відеоспостереження, перегляд електронної пошти, відстеження відвідуваних сторінок в інтернеті, фіксація часу перебування на роботі, прослуховування телефонних розмов, а також розмов в приміщеннях офісу.\nДеякі способи не викликають додаткових запитань адже вже стали звичними і само собою зрозумілими. Наприклад, фіксація часу. Сьогодні електронними перепустками, які фіксують час перебування співробітників на робочому місці, обладнані більшість сучасних офісів.\nРоботодавець також може переглядати файли, з якими ви працюєте, читати вашу переписку в ICQ і фіксувати взагалі все, що відбувається на моніторі співробітника. Такі дії більшість роботодавців виправдовують тим, що все це робиться з метою запобігання «зливу» або витоку інформації. Але де гарантія, що роботодавець таким чином не відслідковує тих співробітників, які шукають нову роботу? Або стежить, щоб співробітники не байдикували, не сиділи на розважальних сайтах, в онлайн магазинах або в соц. мережах?\nВідеокамери найчастіше встановлюються в приймальних і вестибюлях - місцях, де найчастіше бувають люди ззовні. Робиться це для того, щоб запобігти хуліганству і крадіжкам. Однак, якщо керівництво компанії хоче простежити, чим займаються його кадри в робочий час, камери спостереження можуть бути встановлені в кабінетах, коридорах або на кухні офісу, де так часто співробітники діляться враженнями, обговорюють роботу і пліткують.\nЗвичайно ж, роботодавець має право вимагати від співробітників виконання ними посадових обов'язків, дбайливого ставлення до майна підприємства, дотримання трудової дисципліни і правил внутрішнього розпорядку. Однак чи всі методи контролю хороші і законні? І чи можна притягти до відповідальності роботодавця, який таємно стежить за співробітниками в робочий час ми запитали у експерта?\nКерівник юридичного департаменту Міжнародного кадрового порталу HeadHunter Україна Анна Воєводіна\n«Стаття 307 Цивільного кодексу гарантує захист інтересів фізичної особи при проведенні фото-, кіно-, теле- та відеозйомки. Фізична особа може бути знята на фото, кіно-, теле- відеоплівку лише за її згоди. Відповідно, зйомку можна здійснювати, якщо така згода отримана шляхом підписання угоди і після ознайомлення з наказом роботодавця. Також необхідно, щоб в приміщенні, де здійснюється така зйомка, було встановлено попередження про це - текстове або графічне. Це також повинно бути прописано і в наказі роботодавця.\nВ ієрархії нормативно-правових актів на останньому місці знаходяться локальні акти компаній. Вони є джерелами права, проте повинні враховувати вимоги Цивільного кодексу України і КЗпП.\nКЗпП вимагає дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку і використання ресурсів роботодавця в робочих цілях. Роботодавець має право здійснювати контроль за використанням таких ресурсів. Відповідно – встановлювати контроль над усім, що ви робите з використанням інтернету, комп'ютера, телефону та іншого, наданого за рахунок компанії. Однак здійснювати контроль необхідно в рамках письмової домовленості між роботодавцем і працівником.\nЦивільний кодекс гарантує наступне:\nст. 301 - право на особисте життя;\nст. 303 - право на особисті документи;\nст. 306 - право на таємницю кореспонденції.\nНіхто не має права втручатися в особисте життя. Ніхто в нього і не буде втручатися, якщо не використовувати ресурси компанії в робочий час в особистих інтересах. Більшість західних компаній спочатку беруть письмову згоду співробітників на моніторинг і контроль використання ними всіх ресурсів компанії, включаючи право знімати інформацію з каналів зв'язку (пошта, скайп, і т.д.) з метою контролю використання робочого часу. Весь час, витрачений на рішення не робочих питань в робочий час, просто не оплачується.\nТаким чином, відеозйомка та моніторинг листування і запис розмов законні, якщо між роботодавцем і працівником це питання погоджено. Без згоди працівника - це незаконно».\nЕксперти рекомендують уважно читати всі документи, які підписуєте під час працевлаштування. Якщо ви підпишете згоду про спостереження або відповідний пункт буде у вашому трудовому договорі, після - обурюватися буде безпідставно. Адже якщо підписали - значить знали, на що йшли.


«Гроза козаків», — ВКурсе.ua новини України\nНовини / Аналітика / «Гроза козаків»\n6 березня 2009, 08:10\nЯрема Вишневецький — герой чи антигерой?\nПевно, в історії Польщі, як і в історії України, немає настільки парадоксальної фігури, як фігура князя Яреми Вишневецького. Був він нащадком козацького ватажка Дмитра Байди-Вишневецького, засновника Запорозької Січі. Незадовго перед повстанням Богдана Хмельницького в самого Яреми склалися, судячи з усього, добрі стосунки з українськими козаками. Принаймні, вони разом ходили походами на татар у 40-х рр. ХVІІ ст. І водночас це — «гроза козаків». Так написав на надмогильній плиті Яреми його син, польський король Михайло Корибут-Вишневецький. Саме таким, в більшості випадків, й постає образ цього історичного діяча.\nЯрема походив із родини, де були сильні православні традиції. Його мати, Раїна Могилянка, виступала фундатором православних святинь, жертвувала кошти на видання релігійної літератури. А її брат, Петро Могила, став видатним церковним діячем, архімандритом Києво-Печерської лаври, а потім митрополитом Київським. Сам же Ярема опікувався православними монастирями й церквами. Навіть сьогодні в найбільшій православній святині Полтавщини, Мгарському монастирі, який належить Московському патріархату, позитивно згадують про Ярему Вишневецького як про одного з головних благодійників цієї обителі. І в той же час він постає як відступник від православ’я, ревнитель католицької віри, людина, що цілеспрямовано насаджувала католицизм на українських землях.\nВишневецький надзвичайно багато зробив для Речі Посполитої. Його можна вважати рятівником цієї держави під час козацького повстання в 1648—1651 рр. Він користувався великою популярністю серед шляхти. Заслуги Яреми дали можливість його синові Михайлу, загалом особі пересічній, стати королем Речі Посполитої. Проте Ярема не мав належного визнання з боку правлячої еліти держави, якій служив. Зазнавав образ із боку найвищих достойників, зокрема, канцлера Єжи Оссолінського.\nОбраз Яреми асоціюється з людиною дуже багатою. Дійсно, він належав до одного з найбільших магнатів Речі Посполитої. З іншого боку, в кінці свого життя — це злидар. Навіть не знайшлося належних коштів достойно поховати його. Тіло Вишневецького, яке, згідно з заповітом князя, мало би бути поховане у Вишнівці, довго «подорожувало» й не було віддано землі. Це надає образу Яреми якоїсь зловісної містичності. Вона ще більше посилюється, коли пригадати, що в бенедиктинському монастирі Святого Хреста на Лисій Горі, де, як вважається, знайшло останній притулок тіло князя, деякий час в ув’язненні перебував Степан Бандера — найвизначніший лідер українського націоналістичного руху в ХХ ст. Отже, «ворог українського народу» (а саме так трактують Ярему в Україні) майже через триста років «зустрівся» з людиною, котру зараз багато українців розглядає як символ українського визвольного руху.\nВарто мати на увазі й те, що, попри вивчення діяльності князя різними істориками (як польськими, так і українськими), деякі моменти його біографії залишаються нез’ясованими. Ми погано знаємо про його господарську діяльність. Не знаємо (чи не хочемо знати) про підтримку ним православної церкви, звертаючи переважно увагу на відступництво Яреми від православ’я й перехід у католицтво. Маловідомими залишаються для нас стосунки Яреми та короля Владислава в 1646—1648 рр., зокрема, «дивний» похід князя на землі Кримського ханства в 1647 р. Не знаємо й про особисті стосунки Яреми та Богдана Хмельницького. А те, що ці діячі української історії знали один одного, особливих сумнівів не викликає. І не виключено, що деякий час, а саме в 1648 р., вели між собою «дивну гру». Зрештою, дивною видається і смерть Яреми. Він не скаржився на здоров’я, та й було йому не так багато — 39 років. Існує версія, що він був отруєний, хоча довести це неможливо.\nМоменти парадоксальності в діяльності Яреми Вишневецького, «білі плями» його біографії робили й роблять цю фігуру неоднозначною в оцінці істориків та громадськості. Для поляків (хоча й тут не все так просто та однозначно) Вишневецький виступає як національний герой. Для українців, навпаки, це — антигерой, «ворог українського народу».\nОб’єктивній оцінці Вишневецького зараз, на нашу думку, заважає кілька моментів. По-перше, свідоме чи несвідоме трактування подій середини ХVІІ ст. через призму уявлень сучасності. Воно змушує дивитися на ті події з позицій націоналізму, трактувати тих чи інших історичних осіб як національних героїв чи антигероїв. По-друге, при оцінці Яреми Вишневецького переважно звертається увага на два моменти в його біографії — перехід із православ’я в католицтво і боротьба з козаками та Хмельницьким. Відповідно, українці ці факти оцінюють зі знаком мінус, поляки ж зі знаком плюс. Інші ж достатньо важливі моменти біографії князя здебільшого ігноруються. І, по-третє, окремі сфери діяльності Яреми погано вивчені. Ми, наприклад, погано знаємо його політичну діяльність, коли він виступав як своєрідний лідер регіоналізму, очоливши партію «княжат старожитніх». До речі, ця діяльність йому дорого коштувала. Тривалий час польська політична еліта в особі коронного канцлера Єжи Оссолінського, королів Владислава та Яна Казиміра свідомо ігнорувала Вишневецького, прагнула не допускати його до великої політики. Не вивчена релігійна політика князя: його іноді зображують як ревного католика, хоча, насправді, він виявляв достатній прагматизм, протегуючи як католикам, так і православним. Навіть був готовий іти на співпрацю з протестантами. Не вивченою залишається господарська й адміністративна діяльність Вишневецького. А саме тут князь, якщо виходити з деяких свідчень, досягнув чи не найбільших успіхів. Зрештою, ми мало знаємо про його взаємини з козаками до 1648 року.\nОтже спробуємо, звернувшись як до відомих, так і маловідомих фактів біографії князя, дати всебічну оцінку його діяльності.\nЗвісно, специфіка вчинків тієї чи іншої особи значною мірою визначається тим, як вона себе ідентифікує. Власне, самоі- дентифікація творить парадигму поведінки. Ким же себе вважав Ярема Вишневецький? На першому місці в його самоусвідомленні стояла приналежність до князівського роду. Вона в очах тогочасної спільноти розглядалася як щось сакральне, дане Богом. Князівський титул урівнював його носіїв із шляхтичами лише формально, насправді він давав реальні переваги при отриманні державних посад, відкривав можливості для участі в політичному житті Речі Посполитої. Зрештою, приналежність до князівського роду давала право на отримання королівської корони. До речі, князі Вишневецькі мали родинні зв’язки як з польськими королями й литовськими князями, так і з московськими царями.\nПро те, наскільки Ярема Вишневецький високо цінував свою князівську приналежність, свідчить хоча б його активна участь в обороні прав руських князів у 1638 році. В 26 років він стає лідером партії «княжат старожитніх», до якої входило чимало поважних і старших за віком українських аристократів. Йшлося про те, щоб зберегти за цими князями титули, які вони отримали ще до Люблінської унії. У цих змаганнях, очолюваних князем, можна вбачати своєрідний прояв руського регіоналізму, який, проте, не виходив за легальні межі. Загалом Ярема належав до легістів — людей, що високо ставили закон. Не треба забувати, що він певний час жив і навчався у Західній Європі, де повага до закону була відносно високою.\nТут переходимо до другого моменту в його самоідентифікації. Ярема виступав як законослухняний підданий своєї держави — Речі Посполитої. Князь належав до людей, включених у її систему влади, і, схоже, не мислив себе поза нею. Навіть коли зазнавав образ із боку найвищих державних достойників, князь не вдавався до бунту й протизаконних дій.\nВажливим моментом у самоусвідомленні людей була релігійна приналежність. Ярема належав до родини, де були сильні православні традиції. І його батько Михайло, й мати Раїна були ревнителями православ’я, всіляко протегували православній церкві. Він був хрещений як православний і таким залишався до 20-ти років. У 1632 р., повернувшись із Західної Європи, Ярема прийняв католицтво. Попри поширену думку, що в той час українські православні шляхтичі масово покатоличувалися, насправді подібні конфесійні переходи не були поширеним явищем. Тому перехід Яреми викликав значний резонанс. До цього звернувся з осудливим листом відомий український церковний діяч Ісая Косинський.\nЧому Ярема зважився на такий крок? Адже знав, що багато людей із його оточення сприймуть це негативно. Чимало дослідників пояснюють такий вчинок тим, що князь навчався у львівських єзуїтів, а також студіював у італійських університетах. Познайомившись із західноєвропейською католицькою культурою, став її симпатиком. Очевидно, такі ідейні мотиви дійсно були. Однак не варто вважати, що лише вони визначили конфесійний перехід князя.\nЯрема не міг не розуміти, що приналежність до католицтво відкриває набагато кращі можливості для його політичної кар’єри, а також для входження в середовище державної еліти. Саме цей прагматичний мотив, на нашу думку, виявився вирішальним.\nЗвісно, зміна конфесії, за великим рахунком, не робила честі Вишневецькому. В умовах тогочасного різкого конфесійного протистояння в Україні такий крок сприймався як віровідступництво, зрада батьківських традицій. (Традиція в тогочасному суспільстві цінувалася дуже високо!) Не виключено, що молодий і амбітний Ярема, який нещодавно повернувся з-за кордону й прагнув робити політичну кар’єру, неадекватно оцінив свій крок. Зрештою, перехід у католицтво для Яреми мало що дав у плані політичної кар’єри. Проте без цього переходу він би не користувався такою популярністю серед католицької шляхти, а його син не отримав би королівську корону. У цьому, в принципі, можна побачити «далекоглядність» князя.\nОднак не варто закидати Яремі релігійну нетерпимість, яка часто притаманна неофітам. Так, він фундував католицькі костели на українських землях, проте розмови про насадження ним католицизму помітно перебільшені. Водночас князь допомагав православним святиням: є навіть свідчення, що під час війни під проводом Хмельницького козаки розграбували деякі православні монастирі, а Ярема виступив на захист цих обителей. Чи не парадокс — ревнитель католицизму захищає православних ченців від козаків, які вважали себе оборонцями православ’я. Показово також, що, коли в 1648 р. тривало безкоролів’я, Вишневецький підтримав кандидатуру на трон Юрія І Ракоці, який був протестантом. Тобто для князя приналежність до католицької церкви важила небагато, коли заходила мова про речі суспільно важливі. В принципі, такий «конфесійний прагматизм» був поширеним явищем у середовищі тодішніх магнатів Речі Посполитої.\nСаме прагматизм, тверезий розрахунок допоміг Яремі освоїти землі Задніпров’я й стати надзвичайно багатою людиною. Його успіхи в цьому плані видаються просто фантастичними. До речі, варто відзначити, що Вишневецькі не належали до багатих землевласників. Тому деякі представники цієї династії шукали для себе «рицарського хліба», як це робив Дмитро Байда-Вишневецький, прадід Яреми.\nЯк це не видається парадоксальним, але своєю адміністративно-господарською діяльністю князь створив базу для формування новочасної української нації. Саме залюднена, освоєна Вишневецьким територія стала тією землею, де почалося культурне становлення української нації, а т.з. полтавсько-київський діалект ліг в основу української літературної мови. Саме із Задніпрянської Вишнівеччини та прилеглих до неї територій походили Григорій Сковорода, Іван Котляревський, Григорій Квітка-Основ’яненко, Євген Гребінка, зрештою, Тарас Шевченко та багато інших діячів української культури. Можливо, це прозвучить занадто сміливо, але без «ворога українського народу» Яреми Вишневецького ми б не мали української нації в її нинішній культурній конфігурації.\nОсвоєння Задніпров’я було неможливим без боротьби з татарами, які постійно грабували українські землі й забирали людей у полон. Задніпров’я було добре захищене Вишневецьким. Так, у 40-х рр. ХVІІ ст. Ярема здійснював чимало походів проти татар. Саме захищеність території, надання прибулому населенню пільг стали важливими чинниками, які сприяли інтенсивному освоєнню цієї землі.\nЗвинувачення Яреми в «антиукраїнськості» будуються переважно на тому, що він виступив проти дій Хмельницького, який зумів підняти на повстання запорозьких козаків. Зараз Хмельницький однозначно трактується як український національний герой, символ українства. Хоча в українському фольклорі ця постать інтерпретується досить стримано, а деякі діячі українського національного відродження (наприклад, Шевченко) ставилися до Хмельницького дуже критично. Зараз не будемо вести мову, яким чином сформувався міф про Хмельницького. Зазначимо, що він з’явився відносно пізно, в ХІХ ст. А будь-який міф не завжди відповідає історичним реаліям, часто видає бажане за дійсне. Принаймні, суб’єктивно Хмельницький не був (та й в тогочасних умовах не міг бути) «національним вождем». У своїх діях керувався особистими інтересами, часом амбіціями. Водночас став знаряддям жорстокої геополітичної гри, яку вели на теренах Східної Європи імперські держави — Річ Посполита, Туреччина, Московія та навіть Швеція.\nТому немає сенсу осмислювати боротьбу Вишневецького й Хмельницького через призму національного бачення. Ярема як законослухняний громадянин Речі Посполитої бачив у особі Хмельницького та повсталих козаках заколотників, порушників закону. Більш того, державних зрадників. Адже Хмельницький привів із собою татарських ординців (це, здебільшого, не дозволяли собі робити інші козацькі вожді). Ярема, як і Хмельницький, знали, що король Владислав, починаючи з 1646 р., виношував план ліквідації Кримського ханства. І один, і другий залучалися до реалізації цього плану. Тепер же за допомоги Хмельницького ханство нанесло удар Речі Посполитій. Як до таких дій міг поставитися Ярема? Тим більше, що повстання Хмельницького сіяло анархію, дезорганізовувало суспільне життя й безпосередньо загрожувало задніпрянським володінням князя. Місто Лубни, своєрідна столиця Вишнівеччини, було вщент зруйноване. Це саме стосувалося й інших процвітаючих ремісничих і торгових осередків краю. Це повстання привело на українські землі татарські орди, які безжально грабували місцеве населення. Власне, значну частину козацького війська становили татари, без яких козаки не могли б досягти успіхів у боротьбі з владою Речі Посполитої. Тут варто нагадати, що князі Вишневецькі прославилися як борці з татарськими наїзниками. У цьому контексті цілком закономірною видається боротьба Яреми з Хмельницьким.\nНе будемо аналізувати перипетії цієї боротьби, яка є добре відомою і описаною. Зазначимо, що в ній Ярема був далеко не бездоганний, нерідко вдавався до жорстокого терору. І, відповідно, заслужив славу «грози козаків». Схоже, в цій боротьбі його часто зраджував притаманний йому прагматизм, і князь керувався емоціями.\nНа нашу думку, час відмовитися від оцінки Яреми як героя чи антигероя, відійти від вузько національного бачення минулого. Вишневецький належить до нечисленних особистостей, які зуміли вплинути на перебіг історичних подій. Без нього історія і України, й Польщі була б іншою. Тому діяльність цієї особистості (зі всіма її плюсами й мінусами) заслуговує на серйозне вивчення, а не на поверхові оцінки.\nПетро Кралюк, професор\nАнонімно 10 лютого 2017, 02:03 ссылка\nмихаил (анонімно) 13 березня, 20:14 ссылка\nBitcoin і інші кріптовалюти незаконні в Україні – голова ради НБУ\n25 березня 2017, 15:50


Інструкція по самостійній заміні склопакета\nЯкщо у вікні використовується звичайне, а не куленепробивне скло, то практично завжди є ризик його пошкодження. При появі тріщин не залишається нічого іншого, як замінити склопакет цілком. Одне скло в цій герметичній конструкції змінювати недоцільно: процедура відновлення буде коштувати дорожче.\nІноді заміна потрібна і не через ушкоджень. Так, через слабку звуко- або теплоізоляції багато хто замислюється, як замінити однокамерний склопакет на двокамерний. Останній гарантовано підвищить температуру в кімнаті і зможе краще захистити від шуму.\nЩоб міняти склопакет, потрібно вже мати йому заміну. А для цього точно не обійтися без допомоги віконних компаній, які і здійснять виготовлення. Додатково може знадобитися завмер наявного склопакета. Ця процедура не буде потрібно, якщо збереглася документація за раніше встановленим вікна. Власне віконні компанії дозволяють і не думати про те, як поміняти склопакет. Вони самі готові все зробити максимально швидко і якісно. Але замовник має право відмовитися від професійного монтажу та виконати роботу самостійно.\nЩоб вийняти пошкодженого або старого склопакета включає такі етапи:\nвитяг штапиків. Для їх піддягання використовується жорсткий шпатель, шевський або будь-який інший гострий ніж. Потрібно вставити інструмент в зазор з рамою посередині штапика і виконати поворот проти годинникової стрілки. Послідовність також має значення. Спочатку демонтуються довгі (бічні) штапики, потім - нижній, а в кінці процедури - верхній;\nвитяг самого склопакета. Попередньо потрібно надіти рукавиці, щоб не пошкодити руки. Якщо стулка більша, можливо, без допомоги напарника вам не обійтися. Після вилучення потрібно акуратно поставити склопакет на рівну поверхню, притуливши його до стіни.\nКілька спростити процедури демонтажу здатна спеціальна присоска. В цьому випадку переміщати виріб буде простіше, а ризик пошкодження рук практично нівелюється.\nШтапики розміщуються в зворотній послідовності: спочатку маленькі (верхній і нижній), а потім - довгі (лівий і правий). Спочатку встановлюються хвости в штапікового канавку, а потім за допомогою гумового молотка штапик фіксується у відповідних пазах по всьому периметру. Звичайні молотки з твердими наконечниками (метал) використовувати не варто, щоб не пошкодити скла.


Піт артилериста рятує кров солдата - Місто\nПіт артилериста рятує кров солдата\nЗ війни ніхто ніколи цілковито не вертається, частина душі лишається там назавжди – переконаний івано-франківський артилерист Сергій Мисько. Зараз бійцю...\n9 Травня 2020 Ступ'як Женя\nЗ війни ніхто ніколи цілковито не вертається, частина душі лишається там назавжди – переконаний івано-франківський артилерист Сергій Мисько. Зараз бійцю лише 30 років, а він уже був командиром на фронті. Хлопці самі його вибрали. За час своєї війни Сергій втратив сім’ю, але знайшов справжнє кохання. Коли нарешті вернувся додому, люди часто казали, що його очі стали якимись холодними, що в тих очах більше не видно життя.\n«Давайте повістку – і я поїхав»\nКоли Сергій прийшов до військового комісара, той запитав: «Ти взагалі розумієш, куди їдеш? Там війна. Можна більше не вернутися». – «Я все розумію. Давайте повістку – і я поїхав».\nЙого призвали у серпні 2014-го під час третьої хвилі мобілізації. Хоча хлопець просився ще з лютого. «Яка була моя справжня мотивація?.. – замислено каже він. – Напевно, хай як би банально це звучало, я просто не міг лишатися осторонь. Та й я все-таки офіцер запасу, свого часу давав присягу. І взагалі я – чоловік, а отже, захищати землю – мій обов’язок. Не піти на війну – це якось геть не по-чоловічому. Все просто».\nСергій каже, що бійці третьої хвилі чітко усвідомлювали, куди йдуть і що там коїться. Бо, приміром, перші добровольці ще не знали, що там будуть «гради», стрілянина, авіація…\nСправжня війна виявилася інакшою, ніж розповідали в інституті. Довелося вчитися наново, хоча й не було на чому\nФранківець з усмішкою згадує своє навчання на військовій кафедрі в інституті: «Не повірите, але там нам розказували, що головний ворог – це Америка. І це було ще якихось років 10 тому. Відставні офіцери втовкмачували, мовляв, хоч у США є супутники, а в Росії і Україні й досі все роблять олівцем на папері, однак, незважаючи на це, ми в будь-якому разі кращі. Ось такі нісенітниці студенти мусили слухати і тихенько сміялися в кулачок».\nСправжня війна виявилася інакшою, ніж розповідали в інституті. Довелося вчитися наново, хоча й не було на чому вчитися. «Кути розраховували вручну олівцем – жах», – сміється Сергій.\nСпершу хлопця скерували в тил, два тижні пробув на рівненському полігоні і взагалі не зрозумів, що він там робить. Сергій рвався туди, де гаряче. Зрештою боєць таки став частиною 4-го батальйону 24-ї окремої механізованої бригади. «Четвертий батальйон був унікальний тим, що в 2014-му році це була спроба наших військ створити батальйони з артилерією, – пояснює вояка. – А я дуже хотів бути артилеристом, бо й знання декотрі мав ще з кафедри. Принаймні мав уявлення, яке те все на вигляд і як стріляє».\n14 жовтня, якраз на Покрови, хлопці вперше увійшли в зону бойових дій – в село Кримське. Заходили вночі. 40 км на броньованих машинах. Сергій і досі пам’ятає кожну хвилину. «Спочатку ти навіть не розумієш, куди приїхав, – ділиться він. – Перша ротація… Ніч… Виходиш – романтика… Безкрає поле… Вдихаєш повітря на повні груди… І раптом гукають: «Ховайтеся! Хлопці, ви що, з глузду з’їхали? Тут повсюди снайпери. Не забувайте, куди прибули».\nСергія одразу призначили заступником командира. Він хоч і молодий, але ще на полігоні встиг заробити собі авторитет. «Ми з хлопцями все робили разом, – каже франківець. – Офіцери завжди були разом із солдатами на передовій. Жили в одній палатці. Якщо доводилося спати просто на землі, отже – всі на землі. На всі бойові виїзди – теж разом. Так і здобувають авторитет і повагу».\nНа початках хлопцям наказали жити на невеличкому півострівці біля Кримського, і стріляти теж мали звідти. Командир, якого побратими кликали Людина-Війна, глянув на карту, хитнув головою і відрубав: «Ні… Ми ж тут як на долоні. Ми з хлопцями тут не будемо дислокуватися. Самі собі знайдемо безпечне місце». «Потім навіть командир батальйону не знав, де ми живемо, – усміхається Сергій. – Зустрічалися на нейтральних територіях. Аби уникнути зливу інформації. Бо ж знаєте, як воно буває ненароком?..»\nА вони розмістилися в посадках і до середини листопада жили взагалі без бліндажів і палаток – часу не було, хлопці весь час воювали. Артилеристи спали не більш як дві години на добу. «Згодом стає важко думати, рахувати… – каже боєць. – Але потроху звикаєш. Навіть майже не хворієш. У стресовій ситуації організм адаптується і захищає себе. Лиш додому приїжджаєш – і все, одразу злягаєш з якоюсь болячкою».\nАби не замерзнути, на ніч розпалювали вогнище, яке з усіх боків закривали шматами, – щоб ворог не засік. Так багато спальників погоріло, бо під час сну мимоволі підсуваєшся до тепла. «У мене якось навіть форма на спині зайнялася, – сміється Сергій. – Якраз і проснувся від того. Добре, що це була форма від волонтерів – британська, вона не горить так сильно, лише тліє. Бо наша (та, що старого зразка) моментально спалахує».\n«Ворог боявся нас»\nПерший бій стався одразу на наступний день після входу в зону бойових дій. Тоді якраз брали в оточення 32-й блокпост. Артилеристи мали відкрити вогонь, аби хлопців там не зачепили. «І тоді теорія починає вилазити в практику, – сміється боєць. – У кожного щось не вдається… Спішиш… Промахуєшся… Вираховуєш дуже швидко, але тебе все одно підганяють… Крики, нерви… Командир на тебе кричить, аби ти швидше рахував, а ти – на підлеглих… Словом, бойова ситуація. І так потроху починали втягуватися».\nУ Кримському артилеристи дуже гарно спрацювали – лише за два місяці випустили 13 000 снарядів. Коли під час ротації вони віддали свої самохідні установки, хлопцям сказали, що це справжня дивина, що вони взагалі ще їздять. За всіма нормами і показниками ті установки вже давно були металобрухтом.\n«Ворог боявся нас, – знову всміхається Сергій. – Ми привчили його боятися нас. Не шкодували для них снарядів. Стріляли по всьому, що рухалося. Коли ми виїжджали на позицію, то терористи одразу зникали, вони розуміли – краще не рипатися, бо добряче отримають на горіхи. Піт артилериста рятує кров солдата».\nБувало таке, що хлопці щойно відпрацювали, заходили в бліндаж – і знову по рації викликають: «Виїжджайте назад!» Вдягнулися, поїхали. «Стільки супів так було розлито, – сміється Сергій. – Лиш починаєш їсти, і вже команда працювати.\nУ 2015-му році часто приходили воювати хлопці, котрі, як потім з’ясовувалося, насправді не хотіли там бути. Вони всього боялися. Найменший постріл – і вже просилися додому. «Такий вояка просто не є бойовою одиницею і тому не може брати участі у веденні війни разом з іншими бійцями, – каже Сергій. – Але тут немає нічого ганебного. Такі хлопці можуть принести користь у тилу, наприклад, сидіти з паперами чи їсти готувати».\nУ 2015-му році часто приходили воювати хлопці, котрі, як потім з’ясовувалося, насправді не хотіли там бути. Вони всього боялися. Найменший постріл – і вже просилися додому\nНайважче вояку згадувати перші повідомлення про «двохсотих». Тоді до кінця усвідомлюєш, що відбувається навколо. Романтика війни враз тане. «Коли тільки заїжджаєш і починаєш стріляти, то ніби все гаразд, – розповідає хлопець. – З ворожого боку немає відповіді. Ти думаєш: «А чого ж це розказували, ніби тут так страшно?» Попрацювали, відпочили, кави попили… А далі звістки про перших загиблих, по тобі луплять перші «гради» – тікаєш, ледь укриваєшся. Тоді нарешті відчуваєш справжній смак війни. Приходить розуміння цінності життя, точніше – його переоцінки. І ти вже знаєш, що є головним, – сім’я і близькі люди».\nСергій згадує, як у серпні 2015-го були під Авдіївкою. Тоді російські війська накрили «градами» всі поля. 15-тонну металеву машину повністю розірвало на шматки, які рознесло аж на кілометр. Пряме попадання. «І ось тоді, коли ти лежиш під «градами», – каже боєць, – думаєш тільки про найближчих: «А як же дружина? Дитина? Сім’я? А якщо більше не побачу їх?»\nСолдатам не можна вірити?\nЧасто війна стає нещадним фільтром для сімейних стосунків. І Сергій це дуже добре затямив. Поки він був на фронті, дружина вирішила розлучитися. Звістка застала бійця на фронті. Було дуже важко на душі, але страшні бої не давали потонути в депресії.\nОднак уже незабаром життя Сергія круто змінилося, під час служби в Лисичанську він зустрів свою кохану Анастасію, яка згодом стала дружиною і переїхала до Франківська.\nВони познайомилися під час другої ротації бійця. Коли вперше побачили одне одного, дівчина подумала, чого це він такий зарозумілий, замкнутий, ні з ким не хоче говорити. А коли дізналася, що цей молодий хлопець ще й командир, то взагалі розсміялася – нізащо не хотіла вірити. А ось Сергій закохався з першого погляду – одразу знав, що Анастасія стане його дружиною, казав, що забере з собою. Дівчина не вірила, говорила, що солдатам не можна вірити. А дарма.\n«Настя і її сім’я з самого початку війни були проукраїнські, – розповідає Сергій. – А взагалі в Лисичанську місцевим людям не раз доводилося пояснювати, чому ми з хлопцями тут. Вони твердо вірили, що ми прийшли не захищати Україну, а лише заради Порошенка. Я казав: «Уявіть – до вас додому вдеруться чужинці, відберуть кімнату… Ви що робитимете? Захищатимете свою власність?» дуже натерпілися від сепаратистів. Стільки розбоїв було. Загарбники ходили з автоматами по квартирах і вимагали дати все, що їм забаглося, – так би мовити, на потреби ДНР/ЛНР».\nАнастасія відверто боялася їхати на Прикарпаття – наслухалася байок про бандерівців. Думала, що тут мало не вбивають за російську мову. Вже після першого дня в Франківську дівчина була шокована. «Тут зовсім інше життя, – казала вона. – Інші люди, більш доброзичливі, такі сучасні і хазяйновиті… У Лисичанську стоятиме супутникова тарілка на будиночку, який вже майже розвалюється, зате можна дивитися російське телебачення. А на Франківщині все навпаки – спершу охайне подвір’я і хатина, а потім усе решта». Нині Анастасія розмовляє лише українською, це її принципова позиція.\nКожен рятується, як може\nКоли Сергій вернувся з війни, спершу навіть писати було важко – відучився. Пішов працювати на свою колишню роботу в Центрі надання адміністративних послуг, по-новому вивчав що й до чого, бо геть усе забув. Тепер Сергій вже на посаді заступника керівника. «З військовим досвідом легше керувати, – усміхається боєць. – Відчуваєш, коли треба повестися різкіше чи суворіше. Та й з клієнтами спілкуватися стало простіше, особливо легко мені даються розмови з військовими. Тим паче, коли їм у чомусь відмовляють, буває, зразу починаються крики, сварки, мовляв, я ж учасник бойових дій, а ти хто такий?.. Коли до таких розумників підходжу я і розповідаю, де був більше року, їхня інтонація моментально міняється: «Вибач, друже…»\nУ Лисичанську стоятиме супутникова тарілка на будиночку, який майже розвалюється, зате можна дивитися російське телебачення. А на Франківщині – спершу охайне подвір’я і хатина, а потім усе решта\nКоли Сергій тільки вернувся додому, знайомі часто казали, що його очі стали якимись холодними, що в тих очах життя не видно взагалі. «Всі вояки проходять важкий період адаптації до цивілки, – говорить боєць. – Кожен рятується, як може. Мене витягнула сім’я. Настя не пхалася мені в душу, але завжди була готова вислухати».\nСергій впевнений, що з війни ніхто ніколи цілковито не вертається. Частина душі лишається там назавжди.


Машинка для стрижки Gemei GM-592: продаж, ціна у Харкові. Тримери і машинки для стрижки волосся від "Интернет-магазин "Kolenkin"" - 1261964853\nМашинки для стрижки волосся набувають все більшу популярність. При цьому машинки для стрижки користуються попитом не тільки у професійних перукарів, але і у широкого кола споживачів. Для кого-то купівля машинки для стрижки – можливість придбати нову спеціальність. Хто хоче заощадити гроші. А у когось немає часу для відвідування перукарні. У будь-якому випадку машинка для стрижки волосся, ціна на яку цілком прийнятна.\nGEMEI GM-592 10 в 1 відмінний подарунок для сучасного чоловіка, який стежить за своєю зовнішністю і любить у всьому акуратність і організованість. На цілісної підставці грамотно розташована сама машинка GEMEI GM-592 і супутні їй аксесуари. Кожна з наявних з десяти насадок в наборі має своє чітке призначення, завдяки цьому комплекту чоловік може підтримувати в ідеальному стані свої вуса й бороду, регулювати довжину состригаемых волосся, а також делікатно позбавлятися від зайвого волосся в носі і вухах.\nНапруга 100-240 В, 50/60 Гц, 3 Вт\nГребінь: 3/6/9/12 мм\nРегулювання довжини: 1 мм/2 мм/3 мм\nПідходить для бороди, обличчя, волосся, носа, вух, тіла, рук, ніг, пахв, чутливих зон\nПідтримка USB зарядка\nЧас до повного заряду батареї 8-10 годин\nЧас роботи 55-60 хвилин\nРозміри (з упаковкою): 17,8 х 22,5 х 7,2 см\nЦіна: 453,90 грн.


У Лук'янівському СІЗО бунтували "торнадівці". | Збруч\nУ Лук'янівському СІЗО бунтували "торнадівці".\nПоліція Києва підтвердила інформацію про те, що в середу ввечері у Лук'янівському СІЗО відбувся інцидент за участю арештантів, унаслідок котрого до ізолятора довелося стягнути посилені загони поліціянтів.\n"По прибуттю з'ясувалося, що один із ув'язнених отримав тілесні ушкодження. У результаті його під конвоєм доставили в лікарню, а після надання медичної допомоги – у слідчий ізолятор. При цьому частина ув'язнених відмовилася підійматися у камери", – ідеться у повідомленні столичної поліції.\nУправління зазначає, що правоохоронці оточували будівлю СІЗО "для попередження будь-яких провокацій або конфліктів".\nЗа фактом події відкрито кримінальне провадження – стаття про опір працівникові правоохоронного органу.\nНапередодні ввечері поширювалася інформація про те, що в Лук'янівському СІЗО спалахнув бунт арештантів. Звістки були суперечливими: одні джерела говорили про бійку з представниками адміністрації, інші – про сутички між в'язнями. Учасниками конфлікту називали бійців скандального батальйону "Торнадо", звинувачених у низці важких злочинів, скоєних під час антитерористичної операції.\nУ четвер заступник міністра юстиції України Денис Чернишов повідомив: неправомірних дій з боку підслідних бійців "Торнадо" щодо співробітників Лук'янівського СІЗО в Києві не було, а в "торнадівців" також немає.\n"До СІЗО вчора доправили підслідних, які проходять у справі "Торнадо", колишні бійці батальйону "Торнадо". Один з підслідних, який був не згоден з перебігом слідства і перебігом судових засідань, почав висловлювати своє незадоволення, що їхньої позиції не чують і не сприймають, після цього відрізав собі частину вуха", – розповів Чернишов у коментарі аґенції "Інтерфакс-Україна".\nЗаступник міністра розповів, що після інциденту "торнадівця" доправили до лікарні й пришили йому вухо – нині арештант знову перебуває у СІЗО.\nПрокуратура зупинила роботу ізолятора тимчасового тримання.\nПриміщення не відповідало жодним вимогам – тут не було медізолятора, кімнати для побачень та душу для всіх.\nПорошенко підтримав скасування вироку прикордонникові, засудженому за вбивство.\n"Добре, що [Вищий] суд ухвалив рішення про перегляд його справи з урахуванням всіх її складних обставин", – прокоментував Верховний головнокомандувач. Сергій Колмогоров у судах нижчих інстанцій отримав 13 років ув'язнення за летальний постріл у бік машини у вересні 2014 року.\nВищий суд звільнив прикордонника, засудженого за вбивство на посту.\nВищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (ВССУ) ухвалив рішення відправити справу засудженого до 13 років прикордонника Сергія Колмогорова для повторного розгляду.\nМіністерство юстиції отримало проект будівництва львівського СІЗО.\nЗараз його перевіряють спеціальна комісія і Мінфін з Мінекономрозвитку.\nБійці батальйону "ОУН" забарикадувалися у Святошинському суді.\nНаціоналісти не дозволяють вивезти із зали суду лідера батальйону Миколу Коханівського, запідозреного в хуліганстві із застосуванням травматичної зброї.\nУ Мін’юсті заявили про інвестора для львівського СІЗО.\nПроте всі деталі наразі приховують, окрім того, що жодних документів ще не подано, лише одна компанія готує проект, який може запропонувати до розгляду.\nСтепан Полторак висловився проти людей зі зброєю поза армією.\n«Люди, в яких є зброя, мають належати до військових чи правоохоронних структур», – заявив міністр оборони.\nПобиття в'язнів у СІЗО: Мін'юст пообіцяв не займатися порукою.\nЧиновники шоковані відеозаписом побиття у стінах ізолятора, котре оприлюднила прокуратура. Раніше Мін'юст спростовував інформацію про розправу, яку вчинили бійці спецпідрозділу, – тепер виправдовується, що не мав достатньо інформації.\nІталійський суд допитав бійця Нацгвардії, підозрюваного у загибелі журналістів.\nДопит Віталія Марківа тривав шість годин. Адвокати доводили, що Марків перебував на значній відстані від журналістів Андреа Рокеллі та його напарника Андрія Миронова, а відтак не міг ані розрізнити їхній професійний статус, ані вести прицільний вогонь.


У Смілі поліцейські затримали двох грабіжників | «Медіа-центр»: телестудія «Тясмин», радіо FM «Тясмин»\nУ Смілі поліцейські затримали двох грабіжників\n17 Червня 2016, 11:31 Сміла\nЗловмисники пограбували місцевого жителя, заволодівши його велосипедом. Як з’ясувалося, таким чином нападники вирішили заробити гроші собі на випивку. За вчинене їм загрожує до шести років позбавлення волі. Про це повідомляє СК ГУНП в Черкаській області.\nДо Смілянського відділу поліції із заявою про грабіж звернувся 52-річнийсмілянин. Чоловік розповів, що до нього на вулиці підійшли двоє невідомих та зчинили з ним сварку. Під час конфлікту один із зловмисників схопив потерпілого, а його спільник тим часом викрав велосипед заявника та зник у невідомому напрямку.\nПрацівники поліції отримали опис нападників та взялись за їх пошуки. В ході проведення оперативно-розшукових заходів, правоохоронці відшукали та затримали зловмисників. Ними виявилися раніше судимі жителі Сміли. Як з’ясувалося, грабіжники вже встигли продати двоколісний, адже їм необхідні були гроші на випивку. Тож відразу знайшли покупця та продали транспортний засіб за символічну суму. Працівники поліції вилучили крадене майно та повернули його господареві.\nЗа даним фактом Смілянським відділом поліції відкрито кримінальне провадження за частиною 2 статті 186 (Грабіж) Кримінального кодексу України. Санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.


На Ужгородщині затримали чотирьох нелегальних мігрантів - Про Захід\naccess_time15.05.2019 10:19chat_bubble_outlineЗалишити коментар\nІнформація про рух невідомих азійської зовнішності поблизу населеного пункту Оноківці Ужгородського району надійшла прикордонникам від Національної поліції Закарпатської області у рамках цільових профілактичних заходів “Мігрант”. З метою перевірки інформації та проведення пошукових заходів, у вказаний район вислали групу реагування\nвід відділу “Ужгород”. Іноземців виявили на північній околиці села Оноківці.\nЧетверо затриманих, що перебували у прикордонні без документів, назвалися громадянами Афганістану. Під час проведення перевірочних заходів іноземці визнали, що мали намір незаконно перетнути кордон зі Словаччиною у пошуках кращих умов життя.\nНаразі правопорушників затримано в адміністративному порядку та доставлено у спецприміщення “Оноківці”. Після встановлення особи та обставин правопорушення іноземців притягнуть до відповідальності за спробу незаконного перетинання державного кордону України.\nПопередня Новина Попередня Новина Заява ОДА з приводу затримання на хабарі начальника управління департаменту соцзахисту\nНаступна Новина Наступна Новина Виконком затвердив програму “Розвиток паліативної та хоспісної допомоги у м.Ужгород на 2019-2023 роки”


Безшумний сенсорний прохідний вимикач Livolo на 2 канали, колір білий, скло (VL-C702SQ-11)\nВ наявностіКод: VL-C702SQ-11\nБезшумний сенсорний настінний прохідний вимикач для двох джерел світла\nВимикач Livolo VL-C702Q-11 відрізняється від аналогів унікальною запатентованою конструкцією сенсора. Він стане хорошим рішенням для дитячих, спалень, кімнат старших родичів, коридорів, кухонь тощо Світло вмикається і вимикається тихо і делікатно, зберігаючи атмосферу тиші й умиротворення. Рівень шуму 0 dB.\nДвухсенсорный безшумний, прохідний вимикач (перемикач) Livolo розрахований на управління двома зонами освітлення. Прохідний вимикач дає можливість управляти двома зонами освітлення з двох або трьох різних місць. Включивши світло на одному перемикачі, ви можете змінити його на будь-якому іншому пов'язаному перемикачі.\nПринцип роботи аналогічний роботі сенсорних екрану мобільний телефонів: одним легким дотиком ви включаєте/вимикає освітлення з двох і більше місць.\nДля зручності виявлення вимикачів в повній темряві передбачена неяскрава підсвічування. А габаритні розміри дозволяють встановити прохідний вимикач в круглі монтажні коробки прийнятих стандартів в нашій країні. Все це значно полегшує самостійний монтаж маршового вимикача — без свердління та інших морочливих операцій.\nДвох канальний прохідний вимикач дозволяє керувати освітленням з декількох місць\n- Сенсорний прохідний вимикач Livolo VL-C702SQ-11