Волинському посадовцю за розтрату дали «умовно» | Волинське Агентство Розслідувань\nГоловна / Новини / Волинському посадовцю за розтрату дали «умовно»\nВолинському посадовцю за розтрату дали «умовно»\n6 липня, 2015, 16:45•Новини•Коментарі (0)\nІваничівський районний суд Волинської області виніс вирок колишньому директору ДП «Волиньвугілля» Анатолію Заболотному.\nОбвинувачений з 12 квітня по 31 травня 2012 року, згідно з наказом Міністерства вугільної промисловості, виконував обов’язки генерального директора ДП «Волиньвугілля», а з 1 червня 2012 року по 31 березня 2013 року був генеральним директором підприємства, ‒ пише ВолиньPost.\nЗаболотному інкримінують, що під час перебування на посаді, він порушив частину 5 статті 191 Кримінального кодексу України (Привласнення, розтрата або заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем).\nПід час судового засідання стало відомо, що екс-директор неодноразово незаконно підписував накази про нарахування премій собі та іншим працівникам. Загалом, Заболотний підписав більше двадцяти таких наказів.\nЗа період виконання своїх обов’язків він привласнив та розтратив 691 тисячу гривень.\nДопитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав частково. Він пояснив, що на момент видачі зазначених наказів він вважав, що діє правомірно в межах своїх посадових обов’язків та у відповідності із дозволами Міністерства вугільної промисловості.\nПроведення ревізії на підприємстві показало, що Заболотній підписував накази про премії без визначення покриття цих премій. Таким чином порушено галузеву угоду, оскільки було перевищено скорегований фонд оплати праці.\nФеміда визнала Анатолія Заболотного винним у кримінальних правопорушеннях і присудила йому три роки іспитового терміну. Окрім цього, з обвинуваченого стягнули 691 тисячу гривень на користь ДП «Волиньвугілля».


У Херсонськiй областi затримано нардепа i 65 вiдеокамер - 2004-10-25\nжовтень 25, 2004\nХерсон – 24 жовтня. Минулих вихiдних протягом кiлькох годин у райвідділі міліції Комсомольського району у Херсоні залишався заблокованим народний депутат України Вячеслав Кириленко. У нього конфiсковано 65 відеокамер, які планується використовувати 31 жовтня на виборчих дільницях для спостереження, однак згодом їх вiддано.\nКонфісковані відеокамери є власністю народного депутата України Кириленка За словами помічника народного депутата України Вячеслава Кириленка Володимира Шкуріна, «жодних пояснень, які б виправдовували дії правоохоронців не були наведені. Після того як пан Кириленко, потрапивши до кімнати, де знаходилися камери, спробував їх забрати – райвідділ міліції був заблокований спецпідрозділом міліції - Беркут та ОМОН. Народного депутата України заблокували на першому поверсі, а його помічника – окремо, на третьому». До райвідділу міліції Комсомольського району у Херсоні прибула група депутатів міської Ради з фракції «Наша Україна» та народні депутати України Юрій Ширко і Сергій Олексіюк. Тривали переговори з представниками Служби безпеки України та інших силових структур області щодо подальшої долі відеокамер.\nНародний депутат України, член Комітету законодавчого забезпечення Сергій Олексіюк дав оцінку діям працівників правоохоронних органів у Херсоні:\n«Дії правоохоронних органів можна розцінювати як втручання у проведення виборчих перегонів, як втручання і тиск на кандидата в Президенти Ющенка і його команду».\nПроблему частково вдалося розв`язати лише близько п`ятої години вечора 24 жовтня. Розповідає народний депутат України Юрій Ширко:\n«Ми приїхали у Херсон на прохання про допомогу від нашого колеги Вячеслава Кириленка, який був заблокований тут у райвідділі. На жаль, в Україні справи розходяться з ділом. Я вчора чув вислови Президента, який сказав, що міліція не буде втручатися у виборчий процес. Але, на жаль, такі втручання відбуваються. І це є й моя оцінка, що міліція не стоїть осторонь виборів і втручається у виборчий процес на боці лише одного кандидата. Думаю, що завдяки нашому втручанню та помічників багатьох народних депутатів – піднялася громадськість, яка стала під стінами райвідділу. Це стало поштовхом, щоби сюди приїхали прокурор міста та інші високопосадовці з СБУ, МВС. Справа була вирішена. Майно народного депутата України Кириленка, відеокамери, були віддані. Його було відпущено. І ось ми вже вийшли на вулицю і від`їзжаємо від райвідділу міліції».\nБіля приміщення райвідділу міліції Комсомольського району у Херсоні протягом цілого дня тривав мітинг прихильників Віктора Ющенка. Були встановлені намети. Учасники акції протесту тримали гасла «Ющенко - наш Президент» та прапори блоку «Наша Україна».


Гонусь до тебе,Україно!: концертний тур - | Афіша - Афіша в Броварах - 4594.com.ua\nГонусь до тебе,Україно!\n«Горнусь до тебе, Україно!» — таку назву має концертний тур народного артиста України Павла Дворського, з яким він завітає до Броварів 21 грудня 2016 року о 19.00. Подія відбудеться на головній сцені міста в МКЦ «Прометей».\nВартість квитків від 50 до 100 гривень, придбати їх можна в МКЦ «Прометей» (тел. 4-60-89) та в торговельному центрі «Варус» на 2-му поверсі.


Мін’юст готує законопроект, який посилить кримінальну відповідальність за рейдерство\nНаразі Міністерство юстиції України працює над законопроектом, яким планують звузити принцип екстериторіальності та посилити кримінальну відповідальність за рейдерство. Про це зазначив заступник Міністра юстиції Павло Мороз, повідомляє прес-служба відомства.\nЗа словами Мороза, рейдер – це злочинець, що повинен відбувати реальне покарання. Відповідати мають усі: заявник, особа, яка подає неправдиві документи реєстратору та державний реєстратор. Це буде ефективна превентивна норма.\n"Як тільки декілька реєстраторів-рейдерів почнуть відбувати покарання у місцях позбавлення волі, кількість бажаючих вступати у змову зі злочинцями різко зменшиться", - резюмував Павло Мороз.\nКрім того, у Мін'юсті про успішність роботи Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації.\nЗокрема, як зазначив заступник Міністра, статистично кількість захоплень не зросла, а навпаки зменшилася. У 2015 році – 90% рейдерських захоплень завершувалося успіхом. На сьогодні комісія, яка функціонує з початку 2016 року, по суті розглянула майже 250 скарг, задовольнила близько 150. Тобто повернуло майно законним власникам у 150 випадках. За неофіційними даними, за 2015 рік відбулося 3000 рейдерських захоплень, 2700 з яких закінчилися успіхом.\nОднак для повного подолання проблеми Міністерство юстиції, окрім вищезазначеного законопроекту, ініціює комплексний підхід до вирішення питання. Зокрема, створюється робоча група, до якої залучать Національну поліцію, НАБУ та Міністерство внутрішніх справ.


Волинська обласна прокуратура затвердила й скерувала до суду обвинувальний акт у розслідуваному слідчим управлінням ГУ НП в області кримінальному проваджені про вчинення керівником державного підприємства «Волинський військовий лісгосп» та засновником і директором одного з волинських господарських товариств службового підроблення та заволодіння шляхом зловживання службовим становищем грошовими коштами державного підприємства в особливо великих розмірах (ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України).\nСправа на $250 млн: СБУ заблокувала фінансову піраміду із 600 тисячами вкладників 27 Серпня 2020 17:33\nЗаарештували майно нігерійського «посла божого» Аделаджи 16 Червня 2010 10:28\nСуд не відпустив Гурича на підписку. Фото 25 Червня 2010 16:33\nПастору Аделаджі загрожує 12 років тюрми. ФОТО 4 Серпня 2010 12:00\nАнонім Показати IP 26 Лютого 2021 13:43\nЗдали директора свої колеги. Забув директор табличку ділення. А прокурорські на нуль вміють множити - без штанів залишать.


БУДОВА КЛІТИНИ - КЛІТИНА - Біологія 6 клас - Костіков І.Ю. - Освiта - 2014\nУсі живі організми складаються з клітин. Клітини інколи називають «фабриками життя». Фабрика виробляє певну продукцію. Текстильна фабрика — тканини, меблева — меблі, кондитерська — цукерки. А що виробляє клітина? Клітина виробляє складні речовини, з яких будуються нові клітини» Давайте порівняємо клітину з фабрикою (мал. 8).\nТаким чином, клітинна мембрана — це стіна з воротами, на яких діє суворий контроль та пропускний режим.\nПодібно до того, як фабрика має свій внутрішній простір, клітина маеє цитоплазму. Але основа цитоплазми — це не повітря, а в'язка рідина, що за хімічним складом подібна до морської води. Рідина цитоплазми містить до 90 % води, у якій розчинені солі (неорганічні речовини) та прості органічні речовини.\nНа фабриці є чимало різних приміщень та виробничих ділянок: цехи, склади, транспортні мережі. Цитоплазма також поділена на різні частини — органели.\nОрганели — постійні структури цитоплазми, які виконують певну важливу для клітини функцію.\nОсновні речовини, з яких клітина себе будує, — це білки, жири та вуглеводи. Спочатку всі ці хімічні сполуки клітина споживає сама — вона включав їх у своє тіло і тому росте. Врешті-решт вона виростає і збільшуватися вже не може. Тоді вона ділиться — із однієї клітини утворюються дві.\n«Виробничий процес» у клітині — це велика кількість певних хімічних реакцій. При одних реакціях з простих речовин обираються» складні, при інших — складні сполуки розкладаються на прості або перетворюються в інші складні речовини. В рівних цехах фабрики відбуваються окремі виробничі процеси, а в рівних частинах клітини — певні хімічні реакції. За здійснення кожної реакції відповідають спеціальні білки. Якщо клітина — це фабрика життя, то білки — її робітники. Майже кожна хімічна реакція у клітині здійснюється за допомогою певного білка.\nГоловні складні органічні речовини, які виробляє клітина — це білки, жири, вуглеводи, а також ДНК та деякі інші молекули. З них будується тіло клітини.\nКлітини будують складні органічні речовини з простих органічних речовин (мал. 9). Наприклад, молекули простого вуглеводу — глюкози — з'єднуються в довгі ланцюжки — складні вуглеводи. Молекули простих органічних речовин — амінокислот — на рибосомах з'єднуються в довгі ланцюжки й утворюють білки.\nВ інших органах клітини з простіших органічних речовин збираються складні органічні сполуки — жири. Ланцюжок із простих органічних речовин — нуклеотидів — утворює складну органічну молекулу — ДНК, яка є носієм спадкової інформації.\n2. Основні складові клітини — це структури та органели, які взаємодіють між собою у процесі життєдіяльності клітини.


Ще один варіант розташування трубопроводу в санвузлі. Десята частина.. Ідеї ремонту\nДоброго дня дорогі читачі. Сьогодні невеликий огляд опалювальної системи в квартирі. Об'єкт вільного планування. Розводка здана компанією забудовником видаляється і монтується вже трубопроводом Рехау.\nМаленьке але. Не приписуйте цей безлад, який побачите,до моїх подвигів. У мене вимогу перед монтажем-чистий об'єкт. Але перед моїм приходом дехто по хамськи надійшов. Ці дехто, як живуть, так і працюють. Я думаю ви здогадалися, про кого я.\nЗначить в першу чергу виставляються радіатори по лазеру,все в одну струнку.\nІ далі прокладаю трубопровід, від колектора до радіаторів.\nІ зверніть увагу, як повинні проходити траси. Після фото я поясню.\nТепер невеликі пояснення. Зверніть увагу на геометрію проходу. Вона як би рівна, не виляє. Весь трубопровід я так само уклав з лазерною указкою. Перша ваша думка напевно-з естетичних міркувань. Ні, це друга причина. Перша-мені потрібен найкоротший шлях від колектора до радіатора. Лазер його показує відразу,мені гадати не доводиться(трохи лівіше, трохи правіше). Так я отримую ККД 100 відсотків. І нарешті колекторний вузол. Придивіться уважніше. Він змонтований з датчиком обліку тепла. Якщо платити за даним лічильником,економія на 50 відсотків, у Москві, принаймні.\nЯкщо зараз у когось питання-чому під ящиком мокро? У мене відповідь-стравлював повітря з системи.\nЩе пару фото, як додаток до перерахованого вище.\nІ по традиції розповідь. У мене є одне відео на Ютубі, де я розповідаю про інструмент, з яким я працюю. Це дорогий, промислового класу інструмент. Весь час читаю відгуки в свою адресу. Вони приблизно такого розкладу:\nЦей інструмент дуже дорогий, невиправдані витрати, можна працювати і більш дешевим.\nЧому у вас такі пещені руки, вони не схожі на руки робочої людини.\nЧому він у вас такий чистий, щось не схоже, що ви працюєте, у нас уже через тиждень інструмент мав убитий вигляд. Рекламщик скоріше всього.\nНу, і так далі і тому подібне. А тепер я розповім, як справжні професіонали ставляться до своєї роботи.\nПо-перше, у профі є пунктик інструменту. Він ніколи не буде працювати тим, що є під руками. Справжній професіонал завжди прагне до кращого. Це приносить і задоволення теж,після найголовніших переваг. Професійний інструмент - це все-таки професійний інструмент.\nПо-друге,чистота інструменту багато говорить про самого майстра. А тепер подумайте,якщо працівник так відноситься до інструменту своєї роботи, він так само належить до самої роботи, тобто до роботи яку він буде виконувати у вас.\nНехай це можна назвати чистоплюйно ,педантично і як там ще.\nАбо якщо до вас приходить майстер, дістає убитий китайський металобрухт, з якого починає сипатися пригорщами будівельна пил з минулого об'єкта. У нього таке ставлення до себе, до свого майна(яке повинно приносити йому дохід). І так само він підійде і до вашої проблеми. Якщо він вважає, що робити у вас ремонт хорошим професійним інструментом - це невиправдані витрати, значить, і дуже якісно зробити у вас роботу - це зайві невиправдані руху. Ви все одно багато речей не помітите і не зрозумієте. І щоб він не говорив, як би не заговорював зуби, буде так, як я описав. Той хто зараз прочитав дану статтю і зробив відповідні висновки,думаю вже по іншому поставиться до вибору виконавців. На сьогодні все.\nХотів додати не в тему. Шановні майбутні замовники. Я вдень телефон не беру. Дуже багато дзвінків. Краще спочатку напишіть на пошту, я у вільний час розгляну кожен лист.\nЩе один варіант розташування трубопроводу в санвузлі. Частина шістнадцята.. ...\nСантехніка, Розводка трубопроводу в санвузлі, монтаж колекторного вузла, ін ...\nЩе один варіант розташування трубопроводу в санвузлі, монтаж інсталяції, ко ...


Вибори в період пандемії COVID-19 не тільки несуть загрозу громадянам, а й порушують їх конституційні права, - Олександра Клімова - Новости Днепра\nГлавная — Общество — 13 октября 2020, 14:00\nЛідерка політичної партії «Команда Дніпра» Олександра Клімова повідомила, що місцеві вибори в період пандемії не тільки несуть загрозу для здоров'я громадян, а й порушують їх конституційні права: люди, що хворіють на коронавірус і знаходяться на самоізоляції, не зможуть прийти на виборчу дільницю і проголосувати.\n«Масові свята і скупчення людей, які ми спостерігали в Дніпрі у вересні, безпосередньо призвели до тяжких наслідків. І це лише початок. Наше завдання - подбати про посилення протиепідемічних заходів і про перенесення виборів, які будуть прямим джерелом зараження більшої частини населення. Ми не повинні допустити піку захворюваності, щоб в наших лікарнях не було нестачі персоналу, медикаментів і обладнання.\nМісцеві вибори зараз, мало того, що сприяють епідемії, вони порушують конституційні права громадян. Якщо людина знаходиться на самоізоляції чи хворіє, вона не піде на вибори сама і не дасть можливості проголосувати рідним. До того ж, більшість розсудливих людей не пустять літніх батьків на вибори, знаючи, що це може нести відверту небезпеку. Тому, Верховна Рада України повинна або розробити план перенесення виборів, або створити безпрецедентні заходи для безпеки громадян», - сказала Олександра Клімова.\nВона також зазначила, що ситуація з коронавірусом може вплинути на явку виборців, що зробить її низькою і поставить під сумніви ефективність проведення місцевих виборів.


Бойлер електричний Drazice OKCEV 200 - від Warm Tap з доставкою по україні Україні - Warm Tap\nВодонагрівач ELDOM EUREKA 200\n13496,40 грн. 414 €\n12840 грн. 11149,20 грн. 342 €\n13350 грн. 11573 грн. ( 355 € )\nЕлектричний накопичувальний водонагрівач з горизонтальною робочою позицією призначений для приміщень з недостатнім просторем з обсягом 100-200 літрів. Водонагрівач може бути змонтований на стіни , кріпиться в горизонтальному положенні до будь-якої відповідної конструкції. Завжди необхідно розраховувати з певним простором вище і нижче нагрівача для монтажу підвідного трубопроводу.\nОпалення забезпечується керамічним нагрівальним елементом, керованим операційним термостатом і охороняється запобіжним термостатом (термозапобіжник). Діапазон температури 5-74 °С. з'єднання напруга 1-PE-N/AC 230 В/50 Гц. ІС 44 електричне екранування дає можливість встановлення обігрівачів вище ванни. Запобіжний клапан входить в комплект поставки.\nЕлектричний накопичувальний водонагрівач з горизонтальною робочою позицією, призначений для приміщень з недостатнім просторем з обсягом 100-200 літрів. Водонагрівач може бути змонтований на стіни, кріпиться в горизонтальному положенні до будь-якої відповідної конструкції. Завжди необхідно розраховувати з певним простором вище і нижче нагрівача для монтажу підвідного трубопроводу.\nОпалення забезпечується керамічним нагрівальним елементом, керованим операційним термостатом і охороняються запобіжним термостатом (термозапобіжник). Діапазон температури 5-74 °С. з'єднання напруга 1-PE-N/AC 230 В/50 Гц. ІС 44 електричне екранування дає можливість встановлення обігрівачів вище ванни. Запобіжний клапан входить в комплект поставки.


Конкурс скульптур «Натхненні Пінзелем» - Lwowski Narodowy Akademicki Teatr Opery i Baletu\nКонкурс скульптур «Натхненні Пінзелем»\n4 червня о 20:00, у фойє Львівської Національної Опери Презентація Конкурсу скульптур «Натхненні Пінзелем». У ньому беруть участь Іван Самотос, Петро Старух, Віктор Проданчук, Володимир Цісарик, Павло Бондар, Ярослав Костко, Володимир Семків, Тарас Данилюк, Василь Бабій.\nКонкурс триватиме декілька місяців і буде обговорюватися в соціальних мережах. Скульптуру-переможця планують виготувати в повний зріст і подарувати місту.\nІніціатор і організатор проекту «Під Зорею Пінзеля» та Конкурсу скульптур – Арт-студія Івони Лобан.\nУ цей же вечір у дзеркальній залі театру – унікальний балет «ЛЮДИНА, або МІСТЕРІЯ МАЙСТРА ПІНЗЕЛЯ», який об‘єднує живу пластику балету і пластику скульптур. Балет створений як візії про видатного Майстра, що певний час жив і творив у Львові.\nДо уваги представників мас-медіа : о 19-ій годині відбудеться прес-конференція.\nКВИТКИ можна придбати у касі театру та на сайті театру за посиланням:https://bit.ly/3162lhv\nDom/Aktualności/Aktualności/Конкурс скульптур «Натхненні Пінзелем»


Як змінилася суспільна думка про військових та чи потрібна нам строкова служба та паради - Lviv.Media\nЯк змінилася суспільна думка про військових та чи потрібна нам строкова служба та паради\nДумка військового на строкову службу та проведення парадів\nІван Тимочко – голова Ради резервістів Сухопутних військ ЗСУ та учасник російсько-української війни. Він поділився з Lviv.Media, чи потрібні Україні військові паради та як змінилося ставлення суспільства до військових за час війни.\nІван Тимочко вважає, що військові паради в Україні проводити треба.\n“Я розумію, що це серйозні кошти. Але де ще ми зберемо водночас 5 тисяч людей не у бойовій обстановці та дамо їм можливість обмінятися досвідом та показати свою міць?”, — пояснює учасник російсько-української війни.\nВійськові, його словами, це зріст суспільства.\n“Нас зараз сприймають як воїнів та професіоналів. Мені подобається, що відпадає сентиментальна сторона по типу того, що хлопці страждають. Ми працюємо, ворог нас боїться, ми не страждаємо”, –говорить військовий.\nЧи потрібен призов на строкову службу\nНа думку Івана Тимочка, допоки системи територіальної оборони та резерву не запрацює якісно, Україні потрібна строкова служба. Вона не потрібна буде тоді, коли набуде чинності закон про територіальну оборону.\nЦей закон передбачає декілька складових: військову та цивільну. Коли вони працюватимуть разом, коли будуть бригади територіальної оброни, рух опору та громадські організації, які у будь-який час зможуть стати на захист об’єктів, тоді потреба у строковій службі відпаде.\nПовне інтерв’ю з Іваном Тимочком дивіться на YouTube каналі Lviv.Media\nТеги: відеовійськовийвоїни АТО\nЯким міфам про ВІЛ/СНІД не варто вірити та чому


"Напій поза часом": у Запорізькому обласному краєзнавчому музеї відкрилася пивна виставка - ПивО. Технологии и Инновации\n"Напій поза часом": у Запорізькому обласному краєзнавчому музеї відкрилася пивна виставка\n01.04.2021 Захарчук Марина Новини\nВиставка розповідає про історію пивоваріння на території Запорізької області і півдні України. Серед експонатів – унікальні пивні пляшки, келихи, етикетки, портрети власників броварень, плакати і фотографії.\nЗа словами колекціонера пивної атрибутики Дмитра Назаренка, ще 12 років тому виникла ідея створити музей пива.\n– Ми вирішили зробити експозицію й розповісти про наше запорізьке пиво. Історія регіонального пивоваріння бере початок у 1832 році. До Революції у Запорізькій області було 28 заводів, відомими стали лише 5, а про решту ніхто окрім колекціонерів не знає, – ділиться колекціонер пивної атрибутки Дмитро Назаренко. – У Львові є власний музей історії пива, у Полтаві є музей пива та самогону, в Умані також планують відкрити свій, ми ж вирішили зробити акцент на пивоварінні Запорізької області.\n← Як крафтовики використовують краудфандинг?\nAB InBev Efes Україна презентувала свій кейс по В2В-платформі «ВиBEERрай» на FMCG конференції →\n30.09.2020 Захарчук Марина Коментарі Вимкнено до Що спільного між пивом і ведмедями? Благодійний проєкт української пивоварні\n27.01.2022 Захарчук Марина Коментарі Вимкнено до Джеймс Уотт подасть на BBC до суду за наклеп\nВ Україні "підскочать" акцизні ставки на алкоголь і запрацює пивне нововведення - коли чекати\n11.01.2022 Захарчук Марина Коментарі Вимкнено до В Україні "підскочать" акцизні ставки на алкоголь і запрацює пивне нововведення - коли чекати


Угорщина, ПАРЄ. 2018 буде роком складних баталій для України - блог - останні новини світ - Угорщина | Обозреватель\n25 січня 2018, 07:15 5.5т\nПАРЄ прийняла резолюцію про забезпечення розвитку мов меншин, виключивши з неї питання українського закону про освіту.\nХоча Україна не прозвучала в резолюції ПАРЄ, а була згадана у пояснювальній записці до неї, українська делегація не голосувала за проект даної резолюції. І це зрозуміло, хоча головним аргументом було не те, що до України можуть висуватись якісь претензії щодо українського мовного закону, а те, що в ній не згадувалось порушення міжнародних норм щодо мов Російською Федерацією, зокрема на окупованих територіях Криму і на Донбасі.\nВ цілому ця резолюція не є критичною для України з точки зору того, що не висуває до нашої держави якихось конкретних вимог. Втім резолюція підкреслює необхідність виконання Україною рішень Венеціанської комісії, а також інших міжнародних документів, що стосуються мов, зокрема мов національних меншин.\nУгорська сторона, очевидно, залишилась м’яко кажучи не зовсім задоволеною цією резолюцією, хоча проголосувала за її підтримку. І оскільки вона заявила про те, що буде продовжувати вести досить агресивну політику щодо мовного закону України, вдаючись до різного роду блокувань, це показує, що Угорщина все-таки намагається розіграти цю мовну карту у відносинах з Україною.\nУгорські парламентарі, які активно стимулювали цю резолюцію і хотіли навіть більш жорстких формулювань, намагаються досягнути своїх власних політичних цілей щодо збереження і розширення електорату в своїй країні. І це є небезпечним для нашої держави, тому що у цьому випадку заради отримання електоральної підтримки політичні сили з Угорщини часто йдуть на погіршення міждержавних відносин.\nВ принципі, керівництво України заявило про відкритість щодо консультації з мовних питань з усіма сусідніми країнами, в першу чергу з Польщею, Угорщиною і Румунією, щоб якомога більше задовольнити потреби національних меншин, їх інтереси в імплементації мовного закону. Також Міністерство освіти України заявило, що воно готове виконати і врахувати висновки Венеціанської комісії, які були оприлюднені в грудні 2017 року.\nОчевидно, що тут ніяких підстав для подальшого загострення відносин на основі мовного закону немає, тому що Україна і демонструє, і йде на діалог та співпрацю з тим, щоб захистити мовні права національних меншин. Тому все очевиднішими стають реальні цілі окремих політичних сил в Угорщині, власне і керівництва країни, яке представляє ці політичні сили.\nМинулого року Угорщина вже вдавалася до таких кроків, як блокування засідання на рівні міністрів країн НАТО і України, і вона може продовжити цю тенденцію цього року. Небезпечною може стати активність з блокування участі України в різного роду засіданнях в Європейському Союзі чи в НАТО, про що керівництво Угорщини вже заявляло. Також варто очікувати більш активну діяльність угорських парламентарів в Парламентській Асамблеї Ради Європи. І їхня позиція та готовність до таких рішучих акцій є тривожною для України, оскільки 2018 рік в ПАРЄ буде досить складним. Генеральний секретар Ради Європи заявив, що російську делегацію потрібно повернути в ПАРЄ, про це ж саме говорив новообраний президент ПАРЄ.\nЗ урахуванням жорсткої позиції України і нашої делегації в Асамблеї стосовно того, що російська делегація не може бути повернута поки частина території України залишається окупованою, поки Росія порушує права людини на цих окупованих територіях, то 2018 рік буде роком складних баталій щодо відстоювання інтересів нашої держави. І тут є загроза, що угорська делегація може підіграти російській стороні.


« Плоды реформы в здравоохранении\n«Единством и любовью спасемся» »\nХворі ноги ледве несли жінку до того страшного місця. Вона задихалася. Прибігла, побачила те, що кілька хвилин тому назад було її щасливим, люблячим сином. Впала на коліна, обняла, притисла до грудей понівечене, холодіюче тіло дитини, закричала: «Синочку, не йди! Не залишай мене, сироту безталанну! Не йди!!! Не йди, сонечко моє!!!»\nОпустивши його на землю, здійняла руки до неба, звертаючись до Бога: «Господи! за що ти так скривдив мене?! За що наказав, відібравши мою радість, мою надію, моє ясне сонечко! За що, Господи?» Вона проклинала тих, хто придумав війни, хто створив зброю, щоб убивати людей. Її руки, одяг, обличчя були в крові. Волосся вибилося зпід білої хустини. Страшна і прекрасна була вона в своїй безутішній скорботі...\nВерхом, на коні прискакав голова колгоспу. Самого відчайдушного хлопчика посадив на коня, сказав: «Кулею лети в Різуненково. Скажи Фросі, щоб негайно була тут. Скажи, що хлопчик помер, а його вагітну маму треба рятувати».\nКолгосп взяв на себе турботи про похорон Володі. В прощальному слові голова колгоспу подякував майже непритомній Ганні за хорошого сина, розумного, трудолюбивого, здібного. Виразив співчуття, сказав: «Спрацювала міна, яка кілька років пролежала в землі. Володя врятував життя жінкам, які наступного дня мали працювати на тій ділянці, де сталося лихо».\nПісля похорону сина Ганну відвезли до районного пологового будинку. Робили все, щоб врятувати дитину, яку вона носила.\nГолод відступав. Життя налагоджувалось. Прийшов час, і Ганна благополучно народила хлопчика. Всі з полегшенням зітхнули, коли стало відомо, що хлопчик здоровий, гарненький, має нормальну вагу, ріст. Ганна назвала його Петром. Він був немов син колгоспу. Всі, хто чим міг, допомагали Ганні. Особливу турботу проявляли хрещені батьки. Петра хрестили в церкві (у той час це засуджувалось атеїстами, але Ганна наполягла на своєму). Хрещеною матір’ю стала подруга Федори Катерина. Чоловіки їх теж були друзями. Всі погодилися, що так буде добре. Голова колгоспу дав вказівку забезпечити сім’ю дровами. На колгоспній фермі Ганна отримувала молоко.\nДо моєї мами несли все, з чого можна було пошити немовляті пелюшку, сорочечку, повзунки, одіяльце.\nВсе було добре. Здавалося, щастя, нарешті, прийшло до Ганни. Новонароджене дитя стало її надією, втіхою, хоч і не могло замінити Володю. Його друзі приходили до Ганни, щоб принести води (колодязь був далеченько), занести, а якщо потрібно, нарубати дров. Та над усе були раді, коли Ганна дозволяла їм потримати немовля хоч однудві хвилинки.\nТа недовгою була світла смуга в її житті... Не проживши року, хлопчик помер від запалення легенів. Трапилося те, чого жінка так боялася: попереду одинока старість...\nЇї хвилясте темнокаштанове волосся в одну ніч стало білимбілим. Погасли променисті сірі очі: не було для кого світитися. Змарніла. Відразу постаріла. Ніщо не приносило їй радості. У вільний від роботи час ішла вона на кладовище, де покоїлися її діти, її радість і надія на зігріту їх любов’ю старість. Виплакавшись, наговорившись з синами, поверталася в опустілу кімнату.\nНевдовзі після цих сумних подій наша сім’я переїхала на Полтавщину. Я працювала, навчалася у вечірній школі, бо через хворобу закінчила зі своїми ровесниками лише п’ять класів. Одна з усіх, з ким навчалася до п’ятого класу, закінчила інститут.\nМинуло тринадцять років. Я приїхала туди, де пройшло моє дитинство. Пам’ятаю, одна з сусідок, розглядаючи мене, гладила від плеча по руці і розчулено говорила: «Надю, чи це справді ти, чи мені сниться?»\nХутора вже не було. Мої улюблені липи сумно виглядали із зарослів бузку та акації. Всі сім’ї поступово переїхали в село з хутора: одні побудували собі будиночки, інші купили\nРодичі, до яких я приїхала, розповідали мені новини, які зібралися за тринадцять років. Я запитала про Ганну. Такої сумної відповіді я не чекала...\nЗа рішенням правління Ганну поселили у вільний будиночок, що належав колгоспу. Він стояв крайнім на вулиці недалеко від дороги, що вела до станції Коломак. У Ганни боліли руки, ноги, боліла душа — і це було найважче. Кіт Васька, собака Барбос, десять курочок і один півень мешкали з Ганною в її скромній оселі. На вікнах цвіли її улюблені калачики: білі, рожеві, червоні. З живністю і квітами вона розмовляла про все, що її хвилювало. Напевно, так рятувалася від самотності і журби. Між двома вікнами у рамочці під склом висіла Похвальна грамота і табель успішності, вручені Володі в останній день його короткого життя. В пам’яті збереглися останні слова щасливого хлопчика: «Ти найкраща матуся у світі. Я дужедуже тебе люблю…» Ганна сильно шкодувала, що не мала жодної світлини з дітей. І її світлини не було. А після смерті синів вона і не бажала її мати: хто буде на неї дивитися…\nОдного дня, коли Ганна і сусідка сиділи на лавочці за двором, до них підійшло четверо молодих людей, які вийшли з лісосмуги, що тягнулася вздовж дороги. Привітавшись, попросили води напитися. Ганна запропонувала: «А може квасом вас почастувати?» Молоді люди відповіли: «Будемо дуже вдячні». Сусідка думала, що Ганна винесе квас на вулицю і пригостить юнаків. А вона запросила їх до хати. Вони, озирнувшись навкруги, попрямували за господаркою до хати, а сусідка пішла додому і зайнялася домашніми справами. Та чомусь неспокійно було в неї на душі. Молоді люди здалися їй підозрілими: вони неспокійно озиралися навкруги. Сусідка погодувала курей, качок, дала їсти собаці. Думки про гостей, які пішли до Ганни, то з’являлися, то зникали. Її тривожило, що вони довго не виходять з хати. Нарешті, вони вийшли. Злодійкувато озирнулися на всі боки і попрямували по дорозі до станції. «Чому Ганна не вийшла? Вона завжди проводжає гостей за двір і довго дивиться їм услід. Чому не виходить годувати курей, собаку?» — роздумувала жінка. Вирішила зайти до Ганни в хату. В кухні, глянувши на стіл, зрозуміла, що Ганна пригощала гостей холодним борщем, картоплею, квасом. Заглянувши в другу кімнату, жінка мало не зомліла від побаченого...\nОкровавлена Ганна лежала в ліжку без ознак життя. Перелякана сусідка ледве вийшла з хати: ноги зробилися немов, з вати і погано слухалися її. На відчайдушний крик збіглися сусіди, викликали «швидку допомогу і міліцію. З’ясувалося, що «гостями» Ганни були малолітні злочинці, які втекли з колонії суворого утримування. Вони наїлися, напилися у довірливої, доброзичливої жінки, потім зґвалтували її, нанесли багато ножових поранень, а на станції «розслабилися» за гроші, які знайшли і забрали у Ганни.\nРайонні працівники міліції, одягнені у цивільне, легко знайшли і впізнали злочинців, завдяки пильності сусідки: вона докладно описала їх одяг і зовнішність.\nНепритомну Ганну повезли до лікарні, але по дорозі до райцентру вона померла.\nГанна давно приготувала для себе все необхідне на випадок смерті, склала в чисту наволочку і показала сусідці.\nПопрощатися з покійною прийшли всі односельчани і дуже багато людей із сусідніх сіл.\nНа сільському кладовищі всім відомі три могили з однаковими хрестами, пофарбованими в блакитний колір. Багаторічні квіти безтурботно дивляться на всіх, хто приходить до могил вирвати бур’ян, покласти квіти, поклонитися тим, хто покоїться в них. Нічого не написано на хрестах, але всі знають: там поховані Ганна і її бажані, любимі сини Володимир і Петро.\nХрещені, які дуже хотіли піклуватися про дітей, допомагати Ганні, доглядали за могилами, поки були живі…\nУ частині другій (НД від 13.03) треба читати: «Мені і сестрі наша мама суворо наказала, щоб не підтримували тих, хто кривдить Володю і його маму, щоб зупиняли «суддів».\nБабушкина помощница Остров поэзии и любви Единственная в Украине библиотека им. В.Нестайко ПОЖЕЛАНИЕ\nМатериал размещен на сайте 25 марта, 2013, в рубрике Литература. Опубликован в газете"№12 20 марта 2013г"


У ПІДЛІСНОМУ ЗБИРАЛАСЯ РАЗОМ ДРУЖНА ЛІСОВА РОДИНА…\nНа сайті 52 гостей та немає учасників\nУрочистості з нагоди Дня працівника лісу, який відзначатиметься у неділю, пройшли у понеділок у Червоно-Нерубаївському лісництві ДП «Олександрівський лісгосп».\nНа святкування на великій галявині під крислатим дубом зібралися представники всіх чотирьох лісництв – Червоно-Нерубаївського, Олександрівського, Бірківського та Новомиргородського, учні шкільних лісництв з Підлісного, Старої Осоти та Бірок, вихованці КЗ «Староосотський обласний дитячий протитуберкульозний санаторій, аматори сцени з Підлісного та Олександрівки. На жаль, всі, хто там був присутній, не вмістилися на загальне фото. Та це дрібниці, головне, що об’єднує і лісівників, і школярів, і артистів – любов і повага до лісу. Це вони й підтверджували.\nЗ професійним святом їх привітали директор ДП «Олександрівський лісгосп» Іван Гапич, керівники району Ольга Борота та Григорій Гончаренко, Підлісненський сільський голова Сергій Кармазенко. Вони вручили грамоти та подяки кращим працівникам підприємства. Крім щирих привітань та побажань звучали пісні, вірші та гумор.\nДля учнів лісівники організували виставки власних робіт (вишивки та бісероплетіння) та фотографій із життя лісгоспу, екскурсію на нових плантаціях, майстер-клас з виготовлення годівниць, конкурс «Вгадай дерево», вікторину «Ліс – легені природи». А за перемогу у конкурсі та вікторині учні одержували солодкі подарунки.\nІ зрозуміло було, що зібралися тут однодумці, для яких лісові простори не просто трудові будні, а все життя, для декого ж – майбутня професія.


ОСНОВИ ПСИХОЛОГІЧНОЇ ДІЯЛЬНОСТІ\nГоловна Реферати українською Психологія ОСНОВИ ПСИХОЛОГІЧНОЇ ДІЯЛЬНОСТІ\n1. Поняття діяльності\n2. Психологічна структура діяльності\n3. Рухи і дії\n4. Знання, навички і вміння\nЛюдська діяльність має соціальний характер. Вона не лише забезпечує пристосування людини до умов життя, а й активізує її відповідно до своїх потреб, що виникли й розвинулися історично. Діяльність людини відбувається свідомо й цілеспрямовано. Особистість як суб'єкт діяльності взаємодіє зі середовищем, ставить перед собою певну мету, мотивує її, добирає засоби для її здійснення тощо. У процесі діяльності особистість виявляє фізичну й розумову активність, планує й реалізує свої задуми, досягаючи поставленої мети.\nДіяльність породила людину, виокремивши її з природного середовища. Людська психіка, її свідомий рівень розвивається й виявляється в діяльності. Через діяльність людина є частиною історично сформованої культури, цивілізаційного процесу. Соціальне середовище, його потреби, інтереси в ньому обумовлюють соціальну спрямованість діяльності.\nДіяльність людини - це свідома активність, яка виявляється в системі доцільних дій, спрямованих на досягнення поставленої мети. Власне свідомий характер людської діяльності виявляється в її плануванні, передбаченні результатів, регуляції дій, прагненні до її вдосконалення, доборі найкращих та найефективніших засобів, використання досягнень науки тощо.\nДІЯЛЬНІСТЬ - це внутрішня і зовнішня активність людини, яка спрямована на особистісні зміни, трансформація предметів та явищ залежно від потреб людини, а також створення нових.\nДіяльність є цілеспрямованим процесом взаємодії людини з навколишнім світом. У ній людина реалізує своє ставлення до світу, людей, предметів, явищ і до самої себе. У діяльності ніби "зливається" людська індивідуальність, її сутність і об'єктивний світ. Дієвість механізму такої взаємодії розкривається у виявленні функціонального^призначення кожного структурного елемента діяльності, що у своїй сукупності характеризують діяльність як систему.\nТрадиційно виокремлюють два рівні психологічної структури діяльності: мікроструктуру (рис.171) й макроструктуру. Мікроструктура діяльності: мотив - ціль - спосіб, засіб - результат. "Навіщо робити?", "чому робити?", "чим і як робити?", "що вдалося зробити?" - от психологічна мікроструктура діяльності.\nУ МАКРОСТРУКТУРІ ДІЯЛЬНОСТІ можна виокремити 4 основні блоки:*\nспонукально-ціннісний (мотиви, цілі);*\nпрогностично-проективний (прогнозування, вибір, плану-вання);*\nвиконавчо-реалізуючий (способи, засоби, результат);*\nоцінно-порівняльний (аналіз, виявлення неузгодженості в результатах і процесі їхнього досягнення).\nСистемоутворювальним чинником діяльності є мотив. При цьому, як правило, діяльність полімотивована, тобто її спонукає багато мотивів, їхня ієрархія. Провідні мотиви здебільшого визначають спрямованість діяльності. Однак у певних ситуаціях на неї можуть впливати мотиви, які не мали спочатку спонукальної сили.\nДіяльність є сукупністю дій, кожна з який має свою мету. Отже, мета є системоутворювальним чинником дії.\nДія є одиницею аналізу діяльності, тому що містить усі її ознаки, а отже, містить акт свідомості - постановку та утримання мети, спрямованість поведінки.\nДіяльність є системною якістю сукупності дій. Аналіз діяльності відбувається через аналіз її дій.\nДіючи, людина відчуває зворотний вплив з боку предмета діяльності, ситуації, здобутих результатів. Вони мають формуючий характер, розвиваючи саму особистість.\nЕфективне використання сучасних складних знарядь праці вимагає оволодіння добрими знаннями, навичками та уміннями, погодження своїх дій з діями інших людей, підпорядкування загальному ладу, переборювання значного емоційного напруження, зокрема й негативних емоцій. Усі ці властивості розвиваються в процесі діяльності. А водночас формуються такі складні, соціально значущі властивості, як працьовитість, дисциплінованість, відповідальність, розуміння суспільних потреб та інтересів.\nМета - це те, чого прагне досягнути людина, задля чого вона працює, долаючи труднощі й перешкоди, чого хоче досягти у своїй діяльності.\nРеферат на тему: ОСНОВИ ПСИХОЛОГІЧНОЇ ДІЯЛЬНОСТІ


Як передає Укрінформ, про це у Фейсбуці повідомляє департамент охорони здоров’я Житомирської ОДА.\n«На днях у Бердичівському обласному госпіталі ветеранів війни проведено першу унікальну операцію – лапароскопічне видалення кісти нирки 46-літньому пацієнту, учаснику АТО», - йдеться у повідомленні.\nЧитайте також: Уперше операцію на відкритому серці провели на Полтавщині\nБезкоштовну операцію провели Руслану Решетнюку, в якого ІІІ група інвалідності. Пацієнту пропонували оперативне втручання в обласній клінічній лікарні ім. О. Ф. Гербачевського, де лікарі бралися зробити це відкритим способом із великим розрізом.\nНатомість у госпіталі операція пройшла без розрізу черевної порожнини і в пацієнта майже не залишиться шрамів. Її провів лікар-уролог обласного онкодиспансеру Павло Блищик, якому асистували заступник головного лікаря з медчастини госпіталю Олександр Стоцький та лікар-уролог Вадим Сидорчук.\nЗазначається, що лапароскопічні операції у госпіталі проводять уже рік.\nАТО Операція Бердичів Лікарі


Климентьєв день-2018, 8 грудня: яке сьогодні свято, традиції, прикмети, що можна робити | Обозреватель 8 грудня\nКлиментьєв день-2018: прикмети і традиції\n8 грудня 2018 року церква вшановує пам'ять священномученика Климента, Папи Римського і учня апостола Петра. У народі цей день отримав назву "Клим Холодний" або "Клим-морозник".\nКлимент походив із знатної римської сім'ї. У дитинстві він був розлучений з рідними—після корабельної аварії батьки святого і троє його братів вижили, але втратили один одного. Клемент багато подорожував по світу і в Іудеї познайомився з апостолом Петром, став його учнем і прийняв таїнство хрещення.\nНабуття віри повернуло йому давно втрачену сім'ю. Під час подорожей і проповідей він зустрів своїх рідних, які також потім прийняли християнство.\nПеред смертю учитель священномученика, апостол Петро, зробив його єпископом Риму — так він став Папою Климентом I. Маючи силу переконання і твердість віри, він наставляв на шлях християнства язичників, через що потрапив в немилість до імператора Траяна. Його відправили у вигнання на каторжні роботи, а потім стратили — кинули в море з якорем на шиї.\nПримітно, що частина мощей святого Климента перебувала в мармуровій гробниці в Херсонесі — місці його страти. Після захоплення міста князем Володимиром Великим, за його наказом останки були перевезені до Києва, де покоїлися у Десятинній церкві.\nНа Клима Холодного було прийнято починати будь-яку справу натщесерце. Жінки займалися рукоділлям, адже до цього часу земля була вкрита снігом, через що біля вікна ставало особливо ясно.\nУ цей день спостерігали за погодою. Якщо йшов сніг, то літо обіцяло бути дощовим. Коли вода на річці піднімалася вище, ніж лід, то варто було чекати потепління і дощів. Величезні снігові горби, вкриті інеєм, обіцяли хороший урожай наступного року. Ті, хто курив люльку, спостерігали за напрямком диму. Якщо він йшов вгору — чекай снігу.\nУ Климентьєв день матері молилися за здоров'я і безпеку дітей. Увечері родина збиралася за столом, гостей не було прийнято запрошувати, зате віталося тепле спілкування в колі рідних.\nЯк повідомляв раніше OBOZREVATEL, стало відомо, скільки українці будуть відпочивати на новорічні свята і які дні стали офіційними вихідними.


Головна Реферати українською Геологія Історія освоєння Бориславського нафтового родовища та екологічні наслідки його експлуатації\nІсторія освоєння Бориславського нафтового родовища.\nВ історії розвитку нафтової і газової промисловості України особливе значення належить Карпатському регіону, що включає три райони: Бориславський, Надвірнянський та Долинський.\nБориславський нафтопромисловий район – один з найстаріших у Європі. За півторастолітню історію розробки тут видобуто 40 млн. тонн нафти і 15 млрд. метрів куб. газу. В період з 1874 по 1924 рік сумарний видобуток нафти становив близько 85% усієї продукції, видобутої з нафтових родовищ Гали-чини.\nБориславське нафтове родовище розташоване на території Львівської області в межах м. Борислав та його околиць. З другої половини дев’ятнадцятого століття і до 1945 року родовище розроблялося приватними фірмами, а з 1945 року – підприємством „Бориславнафтогаз”.\nПромислово нафтоносними є крейдові, а також палеогенові і неогенові відклади кайнозою. Глибини залягання покладів нафти коливаються в широких межах – від кількох десятків метрів до 2850 метрів. Основний нафтоносний горизонт – Бориславський піщаник Бориславської глибинної складки .\nЗгідно літературних джерел, нафта в Галичині була відома ще у тринадцятому столітті. А в наступні століття зафіксовано чимало документальних згадок про те, що її застосовували при лікуванні різних хвороб і як мастило для возів .\nЦілком ймовірно, що й на території м. Борислав нафта (місцева назва - „кип'ячка”) була відома ще в давнину. Але справжнім, хоча примітивним, видобутком нафти підприємливі люди почали займатися на кількагектарному громадському пасовиську, в самому центрі міста, де у середині дев’ятнадцятого століття прокопали і спорудили кілька тисяч копанок. На нижче поданій фотографії зображено фрагмент панорами центральної частини м. Борислав в кінці дев'ятнадцятого століття (світлина 1).\nПожвавлення видобутку нафти помітне після будівництва у м. Дрогобич першої нафтоперегонної установки. Її продукцію стала застосовувати північна залізниця в Австрії для освітлення поїздів. У 1870 році, неподалік річки Тисмениці, діяло уже понад 100 свердловин. Саме тоді виявлено джерело цілющої „Нафтусі”. На копальнях працювало близько 5 тисяч мешканців навколишніх сіл.\nУся нафтова промисловість Бориславського нафтопромислового району контролювалась та очолювалась, в основному, іноземними фірмами. Так, у 1926 році іноземні підприємці видобували 88,5 % нафти. Частка французького бізнесу становила 50,3 %, австрійського – 7,2 %, американського – 4,8 %, інших – 26,2 %. У тому ж році в м. Борислав було понад 100 фірм, 10 з яких мали по декілька десятків свердловин: „Сільва Пляна” – 51, „Прем’єр” – 44, „Нафта” – 34, „Галіція” – 29.\nВирішальним в історії промислового освоєння Бориславського нафтового родовища став 1872 рік. Цього дня введено в експлуатацію залізничну колію, що з’єднала Борислав не лише з Дрогобичем, а й зі столицею монархії – Віднем (перед цим нафту возили возами з ємністю 15 віденських центнерів (840 кг) до Дрогобича і Перемишля). Це дало поштовх до нового нафтового „буму”. І вже у 1875 році в місті діяло 75 великих і 175 малих підприємств, які головним чином видобували нафту.\nДо початку 90-х років дев'ятнадцятого століття свердловини в м. Борислав бурили ударним ручним способом. Найглибша свердловина сягала 208 метрів. У 1883 році в місто прибув канадський підприємець Мак Гардвей, який купив у місцевого власника право на пошуки нафти і зайнявся бурінням трьох свердловин. На них він запровадив новий спосіб механічного ударного буріння, який назвали „канадійкою”. Досить швидко (1884 рік) було пробурено свердловину „Карпатський Раточин-1”, що з глибини 700 метрів дала фонтан нафти. Тоді й розпочався період експлуатації так званого глибокого буріння в м. Борислав.\nПік Бориславського нафтовидобутку припадає на 1909 рік. Тоді було видобуто 1965 тис.тонн нафти. Ручний спосіб видобутку змінився механізованим – за допомогою поршнювання.\nРеферат на тему: Історія освоєння Бориславського нафтового родовища та екологічні наслідки його експлуатації


Національний інтереси. Геополітичні аспекти національної безпеки — Студопедія\nНаціональний інтереси. Геополітичні аспекти національної безпеки\nЩо ж таке національний інтерес? Які його сутність і системоутворюючі параметри? Як він співвідноситься з поняттям «державний інтерес»? Яка взаємозв'язок національного інтересу з національною безпекою? З цих та деяких пов'язаних з ними інших питань в останні роки розгорнулися досить жваві дискусії.\nВ умовах глобалізації політики виникає безліч питань. Що відбувається з національним інтересом в контексті висунення на передній план регіональних і колективних інтересів? Які перспективи національного інтересу при наявності тенденції до розмивання національно-державного суверенітету?\nПриродньо, національні інтереси розрізняються за своєю значимістю і впливу на міжнародній арені. За цією ознакою вони поділяються на життєво важливі, чи головні, і другорядні, постійні та змінні, довгострокові і короткострокові чи середні. (стратегічні)???\nУспіх зовнішньої політики держави залежить як від того, наскільки чітко сформульовані національні інтереси, так і від розуміння шляхів і засобів реалізації цих інтересів. Серед пріоритетних цілей держави на міжнародній арені, як уже зазначалося, на першому місці стоїть забезпечення безпеки країни або національної безпеки в усіх її формах і проявах.\nПроблема національної безпеки в міжнародно-політичній літературі викликає не менше суперечок і дискусій, ніж питання, пов'язані з національним інтересом. В нашій літературі, особливо публіцистичної, розрізняють безпеку особистості, громадську і державну.В цих рамках розрізняють також безпеку економічну, соціальну, політичну, екологічну, військову і т.д.\nУ широкому сенсі безпека - це забезпечення всім громадянам держави нормальних умов для самореалізації, захист їх життя, свободи і власності від посягань з боку окремої людини, організації або самої держави.\nВідходячи від всіх інших аспектів безпеки зупинимось на її геополітичному вимірі, де під безпекою розуміється насамперед фізичне виживання даної держави, захист і збереження її суверенітету і територіальної цілісності, здатність адекватно реагувати на будь-які реальні і потенційні зовнішні загрози.\nПершим, хто більш-менш чітко сформулював концепцію національної безпеки, був У.Ліппман. «Нація, - писав він, - знаходиться в стані безпеки, коли їй не доводиться приносити в жертву свої законні інтереси з метою уникнути війни і коли вона в змозі захистити при необхідності ці інтереси шляхом війни».\nКонцепція національної безпеки, так само як зовнішньополітичні та геополітичні концепції, являє собою похідну від концепції національних інтересів, а в більш широкому сенсі від загального бачення громадян тієї чи іншої держави його місця і ролі в світовій спільноті. Концепція національної безпеки будується з урахуванням як зовнішніх загроз, що виходять ззовні і пов'язаних зі спробами поневолити або підпорядкувати держави.\nРозрізняють загрози реальні та потенційні; глобальні, регіональні та локальні. Поняття безпеки включає наступні аспекти: здатність забезпечення фізичного існування, територіальної недоторканності і цілісності держави від зовнішніх і внутрішніх загроз; гарантії від зовнішнього втручання у внутрішні справи; запобігання потенційних і непередбачених загроз.\nНаціональна безпека тісно пов'язана з безпекою самої суспільно-політичної системи даної країни. У процесі реалізації державою власних цілей вона має справу з іншими державами, які можуть або сприяти, або перешкоджати їх досягненню. Тому природньо, що концепція національної безпеки будується з урахуванням всіх геополітичних чинників, що впливають на шляхи, форми та засоби реалізації національних цілей.\nПершорядне завдання концепції національної безпеки - це визначення та розробка пріоритетних напрямів, комплексу заходів і засобів запобігання насамперед крайніх форм зовнішньої і внутрішньої загроз - війни з іншими державами і громадянської війни.\nДержава має в своєму розпорядженні різними засобами і шляхами реалізації цієї мети. Один з найочевидніших з них - застосування або загроза застосування насильства. Задовго до того, як Клаузевіц сформулював свій знаменитий афоризм, державні діячі діяли в дусі цього афоризму, вважаючи що війна є продовження політики іншими засобами. В основі міжнародної політики лежать конфлікти між народами і країнами. Відповідальність за реалізацію цих цілей покладалася головним чином на збройні сили. Концепція національної безпеки мала насамперед зовнішню спрямованість, і в цьому контексті головними її інструментами були зовнішньополітична стратегія, дипломатична практика, військово-політична платформа і її військово-силове забезпечення. Що стосується її внутрішньополітичної стратегії - боротьба з підривними елементами, розвідка.\nУ сучасних умовах одна з головних цілей світової спільноти - забезпечення і збереження міжнародної безпеки, створення умов, що виключають порушення загального миру або виникнення загрози безпеки народів в якій би то не було формі. У багатьох відносинах національна безпека стала похідною від міжнародної безпеки, безпеки усього світового співтовариства.\nВражаючі досягнення науково-технічної революції, особливо створення та розповсюдження ракетно-ядерної зброї масового знищення, змусили по-новому дивитися на корінні проблеми війни і миру, безпеки і міжнародного співробітництва.\nУ період біполярного світопорядку безпеку ототожнювали з балансом сил між двома протиборчими блоками. Головна мета контролю над озброєннями головним чином здійснювалось шляхом переговорів і створення атмосфери взаємної довіри і передбачуваності. Такий підхід лежав в основі досягнутих між двома наддержавами угод з припинення гонки озброєнь, а також здійснення та врегулювання інших локальних конфліктів.\nВ умовах, коли національні інтереси формулювалися виходячи з імперативів захисту державної території, населення і природних ресурсів, військова сила виступала в якості найважливішого атрибуту влади і могутності держави. У сучасних умовах національна безпека залежить не тільки від потужності і боєздатності збройних сил, але й від цілого ряду інших факторів - економічної могутності, конкурентоспроможної промисловості, якості системи освіти, добробуту громадян та ін..\nСеред джерел реальної загрози для безпеки більшості: тероризм, розповсюдження зброї масового знищення, міжетнічні та міжконфесійні конфлікти, деградацію навколишнього середовища, уповільнення або зупинка економічного зростання контрабанда, незаконна міграція, забруднення навколишнього середовища, дефіцит продовольства, чисельність населення, енергоресурси володіючи енергоресурсама держава може впливати на політичний процес окремих країн та регіонів.\nВажливою складовою частиною національно-державної безпеки є економічна безпека. Від неї залежать дотримання і реалізація внутрішніх та зовнішніх державних інтересів, життєздатність і ефективність внутрішньо-і зовнішньополітичної стратегії. Тому не випадково, що в багатьох країнах в компетенцію органів, що займаються проблемами державної безпеки, наприклад Ради національної безпеки США та Ради безпеки Російської Федерації, віднесені не тільки питання суто військової політики, розвідки і т.д. але і питання, що стосуються економіки, екології, технології, охорони здоров'я, освіти та ін.\nЗагрози стали носити глобальний характер. Захист кордонів більше не є виключно справою військових. Найчастіше діяльність окремих країн, корпорацій або навіть окремо взятої людини може мати наслідки всепланетарного масштабу. Наприклад, знищення тропічних лісів, впровадження комп'ютерного вірусу, який здатний порушити функціонування усієї світової комп'ютерної мережі незважаючи на національні кордони.\nУ світлі цих обставин все більше значення отримує стратегія колективної безпеки. Ця стратегія передбачає створення системи, в якій кажна держава згодна з тим, що його безпека є справою всіх, і приєднується\nдо колективних дій з ліквідування агресії.\n3)Геополітичні кодекси (коди) у зовнішній політиці держави\nГеополітичні дії держави на міжнародній арені, розробка перспективних напрямів її геостратегії мають спиратися на відповідний геополітичний кодекс (або код). Американський вчений Дж. Геддіс під геополітичними кодами (кодексами) розуміє оперативні зведення «законів», які складаються з низки політико-географічних припущень і є підставами для зовнішньої політики держави. За визначенням британського вченого П. Тейлора, геополітичні коди (кодекси) є стійкими, такими, що зберігаються протягом тривалого часу (за умов існування певного світового геополітичного порядку), і незалежними від політичної кон'юнктури особливостями відносин між кожною парою держав, що і зумовлює вибір «природних» супротивників і союзників. Ми дотримуємося і такої думки, що геополітичнии кодекс (код) — це сукупність обґрунтованих стратегічних гіпотез, які держава формулює щодо інших держав при формуванні своєї зовнішньої політики.\nВіддаємо перевагу терміну «кодекс». За одним з визначень, під кодексом розуміють сукупність норм, принципів і правил у певній сфері. У жодної держави геополітичний кодекс не має форми офіційно ухваленого систематизованого зведення розділів зі статтями та пунктами. Проте реальна геополітика кожної держави здійснюється на основі певних усталених поглядів на її зовнішню політику, можливість застосування тих чи інших засобів, уявлень про інші держави та про свої інтереси у взаємовідносинах з ними тощо, тобто, по суті, спираючись на певний геополітичний кодекс.\nВзагалі геополітичний кодекс має містити: визначення державних геополітичних інтересів; геополітичну оцінку певного кола держав (залежно від рівня кодексу); визначення геополітичних союзників і супротивників (конкурентів); ідентифікацію зовнішніх загроз національним інтересам з боку певних держав чи їх угруповань; заплановане реагування на зовнішні загрози (з його обґрунтуванням); основні стратегічні напрями геополітики держави на міжнародній арені.\nДля кожної держави притаманний свій унікальний геополітичний кодекс. При цьому вироблені різними державами геополітичні кодекси взаємозалежні. Геополітичні коди можуть бути різнорівневими. Виділяють три основні рівні: локальний (місцевий), регіональний та світовий.\nКодекс локального (місцевого) рівня має містити насамперед геополітичні оцінки сусідніх держав і головні принципи та напрями зовнішньої політики щодо них. Уряди всіх (навіть малих) держав повинні мати такі кодекси.\nКодекси регіонального рівня потрібні державам, котрі прагнуть поширити свій вплив далі своїх сусідів першого порядку і повинні містити геополітичні оцінки держав регіону (іноді, навіть„ окремих держав сусідніх регіонів) та головні напрями стратегії і тактики зовнішньої політики держави щодо них. У таких держав геополітичний кодекс має взаємопов'язані два рівні — локальний і регіональний. Іноді окремі положення регіонального кодексу можуть суперечити положенням локального. Наприклад, Туреччина і Греція як країни-члени НАТО мають у своїх регіональних кодексах спільні положення, що випливають з їх участі в Євроатлантичному Альянсі. Проте на локальному рівні вони виступають як геополітичні суперники: зокрема, геополітика Греції спрямована проти посилення турецького впливу на Кіпрі, на підтримку Республіки Кіпр, а геополітика Туреччини — на послаблення грецького впливу і підтримку однією нею визнаної країни — Турецької Республіки Північного Кіпру.\nЛише декілька держав світу мають достатній потенціал і політичну волю проводити свою геополітику на світовому рівні, і їх геополітичні кодекси світового рівня містять геополітичні оцінки великої кількості держав з різних регіонів світу, стратегію взаємодії з головними полюсами могутності, засоби захисту геополітичних інтересів у різних районах земної кулі тощо. До таких держав слід віднести насамперед США, а також Китай, Росію, Велику Британію, Францію. Таким чином, геополітичні кодекси провідних держав світу мають усі три рівні.\nЩе раз підкреслимо, що геополітичний кодекс має бути основою для розробки стратегії зовнішньої політики держави. Протягом історичного розвитку змінюється геополітичне положення держави, її зовнішня політика і, відповідно, має зазнавати змін геополітичний кодекс.\nГеополітичні коди США\nНе буде перебільшенням стверджувати, що головний зміст кодів цього рівня визначається наявністю ядерної зброї, особливо з «ери балістичних ракет», що почалася в 1960-і роки, дуже велика точність попадання в обрані цілі, а також мобільність розміщення (шахти, підводні човни, бомбардувальники) - всі ці характеристики зробили переворот в ієрархії стратегічних сил.\nБагато впливаю географічні чинники (острівне положення, геоморфологічні особливості, метеорологічні умови тощо) втратили для світової геостратегії свій початковий сенс. Епоха «великих батальйонів» як основних елементів традиційних стратегій з появою «атома» і балістичних ракет повністю завершилася. У зв'язку з такими радикальними змінами світові держави переглянули свої геополітичні коди і доктрини, засновані на них.\nРозглянемо, як формувалися глобальні геополітичні коди в ряді ключових для світової геополітики країн після Другої світової війни.\nГеополітичні коди США. Зовнішня політика США після Другої світової війни визначається поняттям «стримування», мається на увазі оборонну позицію проти супротивника - СРСР. При переході від «стримування» як загального терміну на рівень оперативних кодексів виявляється, що в різний час зміст поняття досить істотно змінювалося. Утворилася ціла «сім'я» кодексів, для яких застосовувався загальний термін «стримування».\nОдним з найвідоміших в літературі був кодекс відомого американського дипломата Дж. Кеннана. Американський дослідник Геддіс відзначає, що в 1945 р. США дотримувалися політики «єдиного світу», намагаючись залучити СРСР у новий світовий порядок. Це «стримування шляхом інтеграції» зазнало невдачі. СРСР переслідував інші цілі, і універсалістські ідеї були марні. Тоді в 1947 р. у відносинах з СРСР була взята більш тверда лінія - так звана позиція «терпіння і твердості», кульмінацією якої стала доктрина американського президента Трумена, схвалення Конгресом США майбутнього введення британських військ в Грецію і Туреччину. Трумен проголосив обіцянку щодо підтримки «вільних народів» всюди. Між 1945 і 1947 рр.. збройні сили США були скорочені з 12 млн до 1,5 млн, що супроводжувалося еквівалентним скороченням оборонного бюджету.\nУ 1947 р. держсекретар США Дж. Маршалл призначив Кеннана, областю дослідження якого був СРСР, директором планування політики Держдепартаменту. Як нам вже відомо, саме в цей час в журналі «Форін Аффеарс» з'явилася його стаття, аналізувала радянську зовнішню політику та її наслідки для США.\nКодекс стримування Кеннана включав в себе геополітичні важливі позиції. Не всі райони світу в рівній мірі важливі з точки зору безпеки США. Він виділив чотири життєво важливих центри влади, що мають промисловий потенціал, здатний витримати сучасну війну проти США: Великобританія, Німеччина, Японія і СРСР, які разом з США становили, за Кеннаном, п'ять центрів влади. У 1947 р. тільки один з цих центрів влади, СРСР, був ворожий США. Проблема, за ідеями Кеннана, полягала в запобіганні повторення ситуації під час Другої світової війни, коли два з цих силових центрів, Німеччина і Японія, разом загрожували безпеці США. Засобом досягнення цієї мети була традиційна стратегія рівноваги сил. Це означало, що не можна було допустити вакууму влади в Німеччині і Японії. Їх необхідно було перетворити на дружні держави, аналогічні Великобританії.\nКодекс Кеннана не передбачав подальшого втручання у внутрішні справи цих або будь-яких інших держав. Це повинно було стати класичною гегемоніальною політикою балансу сил, при якій США, перебуваючи в стороні, використовують дипломатичні та інші засоби для запобігання ворожої їм коаліції: «Слід зазначити, що виділені Кеннаном території не входили в американську сферу впливу в Європі чи Азії, а лише фіксувалися як фактичні центри влади в регіонах, незалежних як від СРСР, так і від контролю США ».\nОтже, політика США полягала в економічній, а не військовій підтримці дружніх держав. Кеннан був твердим прихильником плану Маршалла для Західної Європи і наполягав на тому, щоб економічна допомога розподілялася самими європейцями, а не американцями. У його геополітичному коді радянська загроза розглядалася скоріше як політична, ніж військова. План Маршалла був направлений на запобігання економічного краху Європи, від якого отримав би політичні вигоди тільки СРСР.\nГеддіс виділяє чотири різних глобальних геополітичних кодекси між 1949 і 1979рр. Всі чотири кодекси грунтувалися на положенні про суперництво між США і СРСР, проте вони мали різні тлумачення природи цього конфлікту і, отже, пропонували різні політичні рішення. Всі ці кодекси принципово відрізнялися від кодексу Кеннана тим, що пропонували замість ізолювання ворога або його оточення, переслідування.\n• Після 1949 р. центр світової політики змістився в Азію. Кодекс Кеннана не витримав союзницьких відносин соціалістичного Китаю з СРСР та початку Корейської війни. Ці події неминуче привели до переосмислення геополітичної концепції, що породило відомий документ «Доктрина Ради Національної Безпеки США - 68». Теоретично концепція розмаїття світу Кеннана змінилася концепцією однаковості. «Поразка США в будь-якому місці є поразкою скрізь» Ядерного зброя стала основним засобом запобігання комуністичної загрози. Ключовим стало розширення таємної діяльності ЦРУ, що включало пряме втручання у внутрішні справи інших держав.\n• З обранням у 1960 р. президентом США Джона Кеннеді з'явилися перші ознаки повернення до понять балансу сил і різноманітності. Це виразилося у відомій доктрині «гнучкого реагування». Однак в силу ряду причин, зокрема події на Кубі, змагання між комунізмом і капіталізмом вийшло знову вперед. В'єтнам став символом опору США проти комунізму.\n• Після поразки США у В'єтнамі головним стратегом в адміністрації президента Річарда Ніксона, який остаточно вивів війська США з В'єтнаму, став Генрі Кіссінджер - історик, що спеціалізувався на політиці європейських держав XIX століття. Моральний хрестовий похід проти комунізму був замінений прагматичною практикою силової політики. Виходячи з такого підходу, конкретне завдання полягало як роздробити комуністичний блок. Дійсно, комуністичний моноліт став дробитися з розколу між Тітовською Югославією і СРСР в 1948 р., Китаєм і СРСР, з початком критики культу особи Сталіна в СРСР.\n• В кінці 1970-х - початку 1980-х років майже повторилися результати «політики стримування». Ідеологічне трактування відроджується знову, але вже представляє СРСР у вигляді «імперії зла», так що «політика відкинення» повернулася. Доктрина 40-го президента Рональда Рейгана передбачала підтримку повстанських груп, які воюють з комуністичними режимами на трьох континентах, особливо в таких країнах, як Ангола, Афганістан, та державах Центральної Америки. Останній регіон займав в американській політиці найбільш важливе місце.\n• У сталінський період, незважаючи на величезні людські і матеріальні жертви, понесені в період Другої світової війни, СРСР, направивши переважну частину ресурсів у військовий комплекс, зберіг статус наддержави. Зачатками геополітичного кодексу з'являються після випробування в 1949 р. атомної бомби і в 1953 р. водневої бомби. До початку 1960-х років СРСР можна розцінювати як державу регіонального рівня. З 1960-х років починається нова епоха. СРСР вперше після Другої світової війни з'являється на світовій арені. Він розширює зв'язки з Африкою, зокрема з Єгиптом, ідеологічно впроваджується в Гвінею, Малі, підтримує режим Сукарно в Індонезії, бере участь у політичній кризі в Конго і підтримує Фіделя Кастро на Кубі. У березні I960 р. створюються війська стратегічного призначення. Доктрина Соколовського, враховує першорядне значення ядерної сили у військових конфліктах між СРСР і США, залишається основою радянської стратегії фактично до початку 1980-х років. Ні в'єтнамський криза, ні американська поразку в ньому, ні «детант» не змінили геополітичний кодекс Соколовського.\n• Тільки в кінці 1960-х років в СРСР відбувається перегляд геополітичного коду. У доктрині Брежнєва мова йде не тільки про оборону СРСР, але і захист усіх соціалістичних країн. Доктрина Брежнєва фактично була проголошена після вторгнення в Чехословаччину в серпні 1968 р. По суті в цій доктрині йдеться про обмеження суверенітету європейських соціалістичних країн.\nСтратегія і військова доктрина підпорядковувалися політичному курсу Комуністичної партії Радянського Союзу. Ймовірність ядерної війни жодним чином не виключала можливість звичайної війни. Констатувалося, що ядерна війна може початися класичним чином, тобто з використання неядерних видів озброєнь. У доктрині Брежнєва театром військових дій не оборонної, а наступальної стратегії оголошувалися цілі континенти і навіть планета в цілому.\n• У жовтні 1989 р. перший президент СССРМ. С. Горбачов беззастережно відкинув доктрину Брежнєва. У 1991 р. Організація Варшавського Договору, створена як військова коаліція в 1955 р., була ліквідована, в цьому ж році відбулося об'єднання Німеччини, виведення радянських військ з Афганістану, повернення до СРСР понад 600 тис. військовослужбовців з колишніх соціалістичних країн, був оголошений принцип одностороннього знищення танків та ракет.\nДоктрина Горбачова припускала перехід від біполярного світу до «безполюсного», в якому жодна з держав не прагне до світового панування. Ключовими термінами, навколо яких будувалася політика, стали, наприклад, такі: «всеосяжна система міжнародної безпеки», «загальноєвропейський будинок», «де-ідеологізація міжнародних відносин», «право на власний шлях розвитку».\nРозглянемо французький геополітичний коди у відповідні періоди, щоб можна було порівняти їх з кодами наддержав.\nГоллістський геополітичний кодекс Франції (Шарль де Голль був президентом Франції з 1958 по 1969 р.) виходив з традиційних геополітичних кодексів Франції, сфокусованих на німецькій загрозі на Рейні на місцевому рівні, а також на маневруванні проти Росії на регіональному (європейському) рівні і суперництві з Великобританією на глобальному рівні. У поглядах де Голля на світ США зайняли місце Великобританії на глобальному рівні.\nУніверсальною загрозою Франції в XX в. була загроза з боку Німеччини, але до 1960-х рр.., з успіхами розвитку Європейського Співтовариства, з підписанням у 1963 р. договору про дружбу між Францією і Німеччиною, проблема безпеки була вирішена остаточно. Це надало де Голлю можливість сконцентрувати зусилля на вирішенні проблем безпеки на регіональному і глобальному рівнях, тобто на відносинах з США та СРСР.\nУ 1960р. Франція створила свою атомну бомбу, підтвердивши тим самим статус світової держави, приєднавшись до США, СРСР і Великобританії як ядерних держав. Тим не менше вперше в історії сучасного світу основні центри світової влади перебували за межами Західної Європи. Вибір НАТО, яка пов'язувала країни Західної Європи з однією з наддержав, був неприйнятний для позицій де Голля.\nДе Голль вважав, що Франція повинна очолити блок західноєвропейських держав на противагу США. Отже, членство в НАТО було несумісне з цією позицією де Голля. У 1966 р. Франція вийшла з інтегрованої військової структури НАТО. Однак геополітичний кодекс де Голля не отримав подальшого розвитку після його президентства в 1960р не менш зберігається ідея голлістського підходу до незалежного від США європейського розвитку.\nЛекція - Геополітика держави на міжнародній арені | Предмет і роль ринку фінансових послуг в економіці країни


Друковані видання житимуть іще 30–40 років, — британський медіаексперт Джордж Брок - Медіаграмотність\nДжордж Брок, Автор фото - Ірина Середа\n31 травня 2017 Роксолана Мудрак 2\tверсія для друку\n«Тепер є штучний інтелект, віртуальні дані, різні інформаційні мережі, й усе це необхідно використовувати. Але тим часом старомодна журналістика повертається — слова знов стають найважливішими», — вважає викладач Лондонського університету.\nВикладач журналістики у CityUniversityLondon, що свого часу працював у TheObserver та TheTimes, а нині консультує медіаорганізації щодо стратегій розвитку, стверджує: немає причин хвилюватися про нестабільний період у світовій журналістиці. На V Львівському медіафорумі він дав поради, як засобам масової інформації вижити в часи стрімкого технологічного прогресу.\nУ фахових колах багато говорять про сумне майбутнє журналістики. Адже ми спостерігаємо вимирання друкованих видань, цікаві стартапи не мають коштів на прожиття й розвиток, а онлайн-видання не навчилися заробляти. Великі соціальні платформи, як-от Facebook, поглинають частину виручки від реклами. Проте песимісти ігнорують історію, плутають інституції й ідеї, а також не розуміють, що інновації вимагають експериментів — почасти невдалих також.\nУ XX столітті друковані медіа, телебачення та радіо мали стабільні джерела доходу. Найплідніший період в історії британської журналістики — 50-ті роки, за півстоліття до того, як інтернет почав серйозно конкурувати з пресою. Водночас раніше важко було забезпечити незалежність видання — принаймні, від держави. Значна частина історії ЗМІ, окрім порівняно нетривалого періоду стабільності XX століття, була мінливою, імпровізованою та заснованою на експериментах. Ми тепер фактично повернулися до звичного стану журналістики.\nЧарльз Діккенс, окрім того, що писав книжки, був видавцем і редактором-невдахою. Проте його невдачами ніхто не переймався: якщо щось не вдавалося, люди просто пробували створювати щось інше.\nТепер власні онлайн-стартапи запускають The Atlantic (US), Financial Times в Британії, 140 journos (Turkey), Rappler (Philippines), Le Monde (France), OCCRP (Bosnia), Jota (Brasil) та інші. Цього тижня агенція Reuters запустила новий архів і базу користувачів. Іще кілька років тому жанр журналістського розслідування був мертвим, а тепер ми бачимо його відродження — зокрема, на прикладі Reuters. Тиск нових ринкових реалій повертає людей до першочергових цінностей і принципів професії, і якісні медіа отримують новий шанс витіснити низькоякісні продукти. Дуже важливо вчитися на невдачах та швидко реагувати на нові умови.\nДеякі редакції вважали, що принесені новими технологіями зміни є тимчасовими. Проте ці зміни трансформували способи та джерела пошуку інформації та знань, а величезний обсяг інформації, доступний в інтернеті, спричинив зниження цін на контент. Технології змінюють те, як ми сприймаємо інформацію, витісняють певні функції, типові для редакції в минулому: контроль над поширенням новин, наприклад. Натомість важливішою стає перевірка інформації на точність і достовірність.\nПеревагою журналістів у цих нових умовах є:\nвміння перевіряти інформацію,\nспроможність бути свідками головних подій,\nпроводити журналістські розслідування, отримуючи інформацію з джерел, не доступних загалу.\nМи маємо використовувати все найкраще з теперішнього й минулого, щоби виконувати ці чотири завдання. Тепер є штучний інтелект, віртуальні дані, різні інформаційні мережі, й усе це необхідно використовувати. Але тим часом старомодна журналістика повертається — слова знов стають найважливішими. Ми бачимо це на прикладі caption video (відеороликів із титрами, які можна дивитися без звуку).\nФейкові новини — це теж добре: вони нагадують нам про справжні цінності журналістики і змушують ретельніше перевіряти факти.\nЯ не думаю, що основні завдання журналістики змінилися. Можливо, характер і специфіка роботи в редакції — так, але не головні завдання. Співвідношення традиційних і нових типів роботи журналістів у редакції залежатиме від потреб аудиторії.\nСоціальні мережі мають величезне значення як канал поширення інформації, а отже — й величезний вплив на аудиторію. Можливо, Facebook зміниться, коли його керівництво усвідомить свою відповідальність перед суспільством. І, можливо, стане квазімедійною організацією, а не вдаватиме, що є всього лише ІТ-компанією, що адмініструє платформу. Вчора у стрічці новин Facebook з'явилася можливість фільтрувати окремі теми, в яких ви зацікавлені, — а це вже цілком журналістська функція.\nЩо ж до друкованих ЗМІ, то поки що вони житимуть — і газети, й журнали, й книжки. Можливо, газети виходитимуть рідше: раз або двічі на тиждень замість шести-семи разів. Я бачу, що дохід від реклами зменшується, натомість краще працює модель передплати. Звісно, все на цьому ринку буде змінюватись, але ще тридцять — сорок років друкована преса житиме.\nАвтор фото - Ірина Середа\nДжордж Брок, Львівський медіафорум, британські ЗМІ, друковані ЗМІ


Хто хазяйнує на Бородянщині: клан Єрків та нардеп-“регіонал” • SkeletInfo\nХто хазяйнує на Бородянщині: клан Єрків та нардеп-“регіонал”\nІнформаційний портал «Моя Київщина» розпочинає цикл матеріалів про те, кому насправді належать райони Київської області.\nПарад відкриває Бородянський район, де владу утримує єдиний політичний клан.\nБородянський район – класичний приклад регіону з клановим управлінням, де вибудувана міцна і діюча вертикаль влади. Її представники сидять у Верховні Раді України, Київській облраді та мають більшість у райраді.\nЦя група місцевих політиків методично взяла під свій контроль усі сфери життєдіяльності району та має основні важелі впливу на Бородянщину. На чолі клану стоїть родина голови Бородянської райради, екс-«регіонала» Георгія Єрка, який має могутнього покровителя – нардепа та очільника депутатської групи «Воля народу» в парламенті Ярослава Москаленка. Він, між іншим, двічі перемагав на мажоритарному окрузі №96, до складу якого входить Бородянський район.\nГеоргій і Галина Єрки з Ярославом Москаленком\nПід час місцевих виборів 2015 року Єрко очолював районний осередок партії «Наш Край». До того він займав посаду голови Бородянської РДА, будучи паралельно депутатом Київської облради від «Партії регіонів».\nЦікавий факт – практично всі члени родини Єрків тим чи іншим чином пов’язані з політикою. Син Роман є депутатом Бородянської райради, а донька Галина – депутат Київської обласної ради від Блоку Петра Порошенка «Солідарність». Також на громадських засадах вона є помічником-консультантом вищезгаданого нардепа Москаленка, була його довіреною особою на виборах 2012 року.\nТаким чином, вплив Ярослава Москаленка на родину Єрків важко переоцінити. Заручившись тісною дружбою з ними, можна провадити вигідну політику в регіоні.\nТакож Георгій Єрко є колишнім власником ТОВ «Агрошляхбудсервіс», але повний контроль за даним підприємством зберігає й досі, оскільки його дружина Надія зараз формально є директором даної фірми. Лише за 2016 рік через цю компанію пройшло 14 млн грн, що виділялися на ремонт доріг в кількох районах області.\nЦікаво, що протягом майже десяти років ця компанія вигравала мільйонні тендери на ремонт бучанських доріг. Історія стосунків Георгія Єрка та мера Бучі Анатолія Федорука тягнеться ще з 2008 року, і, подейкують, що останнім часом Анатолій Петрович регулярно відвідує Бородянку.\nАнатолій Федорук та Олександр Янковий\nПоряд з Єрками постійно фігурують імена ще декількох персон, які мають з ними родинні та ділові зв’язки, що позитивно відбиваються на веденні їхнього бізнесу.\nОднією з таких персон є Алла Дрєпіна – кума Георгія Єрка, яка числиться керівником КП «Об’єднання шкільного харчування». З назви стає зрозуміло, що основною діяльністю комунального підприємства є постачання харчів для навчальних закладів. Із цим об’єднанням пов’язана цікава історія, що відбулася у Бородянському районі минулої осені.\nЯк відомо, харчування дітей початкових класів фінансується з місцевих бюджетів та є виключно безкоштовним. Ходили чутки, що районна влада Бородянщини, включаючи голову РДА Олександра Янкового, вимагала від селищних та сільських голів виділити кошти з місцевих бюджетів на дитяче харчування. Здається, що для Бородянського КП «Об’єднання шкільного харчування» закони не писані. А тим головам, які відмовлялися це зробити, погрожували відмовою прийняти Генеральні плани, тим самим, обмеживши можливість населених пунктів для розширення.\nДо того ж, вищезгадане комунальне підприємство виграло тендер на харчування дітей Бородянського району на суму майже вісім мільйонів гривень. Окрім того, існують здогадки, що КП «Об’єднання шкільного харчування» свідомо завищувало ціни на продукти. Таку підозру в одній з офіційних заяв висловив навіть голова Бородянської РДА Олександр Янковий. Проте, дивлячись на родинні зв’язки Єрка і Дрєпіної, стає зрозуміло, що цю схему для збагачення ніхто закривати не збирається.\nЩо ж стосується Олександра Янкового, то його стосунки з Георгієм Єрком можна назвати дуже тісними. Янковий відрізняється своєю лояльністю до усіх політичних гравців Бородянського району. В минулому – директор «Пісківського заводу скловиробів».\nГеоргій Єрко та Олександр Янковий\nУтім, незважаючи на його хороші стосунки з основними фігурами району, голова РДА виявився дуже жорстким у питанні створення об’єднаних територіальних громад (ОТГ) у регіоні. Так, коли стало відомо про готовність створення Пісківської громади, Янковий робив усе можливе, аби цього не допустити. І причини таких намагань можна зрозуміти: на території Пісківської ОТГ розташований «Пісківський завод скловиробів», є величезні лісові масиви, правильне використання яких може дати значні надходження до місцевого бюджету.\nНаразі на території Бородянщини про свою готовність до об’єднання заявляють жителі Немішаєво, Клавдієво-Тарасового, Микуличів та Бабинців з центром у селі Микуличі. Якщо об’єднання відбудеться, то це буде найбільша громада в Україні, яка створиться на базі села.\nПроте не все так просто. Ці населені пункти знаходяться на потужному транспортному вузлі: через територію імовірної ОТГ пролягає міжнародна траса Київ-Варшава та залізничні шляхи. Знову ж таки, місцевість багата на лісові ресурси.\nМиритися з таким устроєм ні Єрко, ні Янковий не збираються. Але без згоди чотирьох сільських рад об’єднання громади не відбудеться. Хоча рішення місцевих органів влади про добровільне об’єднання ще не прийняте, але таку готовність висловили Немішаєво, Бабинці і Микуличі. А от у випадку із Клавдієво-Тарасово, то тут ситуація складніша. На сільського голову Михайла Скибу тиснуть Янковий і Єрко для гальмування процесу об’єднання. Ходять чутки, що Скиба отримав від керівників району вказівку заблокувати даний процес. Сам голова села, схоже, також зацікавлений у збереженні існуючого порядку.\nОкрім вищезгаданих населених пунктів, є ще два села Бородянського району, Діброва та Козинці, котрі висловили свою готовність відійти до Ірпінської ОТГ.\nЯк би там не було, але фактично зараз вертикаль влади у Бородянському районі стоїть на трьох китах: народному депутатові Ярославу Москаленку, його помічниці, депутату Київської облради Галині Єрко та голові Бородянської райради Георгію Єрку. «Німим» свідком, а можливо й спільником, їхніх дій є Олександр Янковий, який відіграє далеко не останню роль у керівництві району.\nTags: Бородянский район Георгий Ерко коррпуция Ярослав Москаленко\n← Тигипко продолжает скупать лизинговые компании\nСудья Пустовит наживался на продаже жилья, из которого выселял хозяев →


Робота презентує тему і хід уроку " Види діяльності". Людська діяльність різноманітна і багатогранна. Залежно від мети, змісту та форм розрізняють певні види діяльності:Саме такий зміст слайдів презентації.\nУкраїнознавство 5 клас Урок №4. Види діяльності\nДіяльність — це всі форми людської активності, які відрізняють людей від тварин і є способом їх існування. В діяльності відбувається формування і розвиток людини.\nОсновні види діяльності: Гра — це діяльність в умовних ситуаціях. Які знаєте ігри ?\nНавчання— обумовлений вид діяльності, який задовольняє потреби суспільства в освічених людях\nПраця — діяльність людини з метою задоволення потреб, у результаті якої створюються матеріальні й духовні цінності, формується сама людина.\nЛюдина – природа (П)-предметом праці є живі організми, рослинний і тваринний світ, біологічні процеси, земля, вода: біолог, ветеринар, зоотехнік, тваринник, агроном, овочівник, садівник, лісник, геолог, океанолог тощо. Людина – техніка (Т) – предметом праці є машини, апарати й установки, технічні системи, матеріали й енергія: інженер, машиніст, шофер, кранівник, слюсар, радіомеханік, токар, сталевар тощо. Людина – людина (Л) – предметом праці є самі люди, групи людей чи колективи: офіціант, продавець, лікар, вчитель, вихователь, юрист, екскурсовод тощо. Людина – знакова система (З) – предметом праці є схеми, цифри, умовні знаки, формули, слова, шифри, коди, таблиці: програміст, статист, економіст, коректор, друкарка, комірник, обліковець, кресляр, топограф. Людина – художній образ (Х) – предметом праці є художні образи, їх роль, елементи та особливості, засоби їх побудови: ювелір, фотограф, актор, письменник, музикант, художник.\n↓Завантажити документ Отримати свідоцтво DI650289


США ввели нові пекельні санкції проти Кремля: акції "Роснефти" істотно впали - Новости Запорожья\nСША ввели нові пекельні санкції проти Кремля: акції «Роснефти» істотно впали\nСША ввели санкції проти однієї з дочірніх компаній «Роснефти», після чого її акції суттєво знизилися в ціні.\nСполучені Штати Америки поповнили санкційні списки швейцарською компанією Rosneft Trading SA, яка є дочірньою компанією російської корпорації «Роснефть». Про це повідомили в американському Міністерстві фінансів.\nПричиною цьому послужило співробітництво «дочки» «Роснефти» з венесуельської державної нафтової компанією PDVSA. Під удар потрапив голова ради директорів Rosneft Trading SA Дідьє Касимиро.\nЗгідно з рішенням, прийнятим американським Мінфіном, всі активи цієї компанії, які знаходяться в юрисдикції Вашингтона, повинні бути заблоковані. При цьому всім американським громадянам забороняється вести будь-який бізнес з цією компанією.\nВарто зазначити, що, крім посади голови ради директорів Rosneft Trading SA, Дідьє Касимиро ще і є віце-президентом «Роснефти» з переробки, нафтохімії, комерції та логістики, а також є членом правління.\nПісля того, як інформація про нові санкції стала відома громадськості, акції «Роснефти» впали більше ніж на 5%.\nНагадаємо, що останнім часом аналітики прораховують, який понесе збиток РФ з-за Венесуели. Як виявилося, з-за однієї тільки «Роснефти» РФ може втратити мінімум 153 мільйони доларів. Однак ця цифра може істотно зрости, якщо спливає додаткова документація.


Металеві конструкції | Библиотека технической литературы - Part 2\nПеренапруження анкерних болтів бази колони ліквідується шляхом встановлення додаткових анкерних болтів, закріплених у додатковому на — бетонуванні існуючого фундаменту.. ОСНОВИ ЕКОНОМІКИ МЕТАЛЕВИХ КОНСТРУКЦІЙ\nВартість металевих конструкцій складається з таких частин: вартість проектування (2…3 %), вартість металу й інших матеріалів — електроди, захисні матеріали, фарби тощо (40…60 %), витрати виробництва, які залежать від механозабезпече- ності заводу (20…25 %), транспортні витрати на перевезення конструкцій до місця будівництва (5…7 %), витрати на монтаж конструкцій (15…25 %). Сталеві конструкції виготовляються на спеціалізованих\nВибір перерізу починають з вибору найбільш небезпечної комбінації Мх, N у таблиці розрахункових зусиль статичного розрахунку рами. N (6.65) Де фе — коефіцієнт зниження розрахункового опору при позацентровому стиску: визначається залежно від умовної гнучкості А, еІ = ?,х • VR,/E та приведеного ексцентриситету те[ = Г) — тх. Тут Г) — коефіцієнт впливу форми перерізу,\nОсновним матеріалом сталебетонних конструкцій є бетон, стержнева, листова та профільована сталь. Сталебетонні конструкції стають більш економічними завдяки застосуванню високоміцних бетонів, сталей та підвищенню коефіцієнта армування. Стержнева арматура застосовується в сталебетонних балках і плитах у вигляді вертикальних поперечних стержнів, монтажної та поздовжньої робочої арматури каркасів і сіток. Стрічкову листову сталь вуглецеву звичайної якості та низьколеговану з\nПокрівлі виробничих будівель складаються з ого — роджувальних конструкцій та несучих елементів — прогонів, ферм, ліхтарів, на які опираються покрівельні елементи. Розрізняють два типи покрівель — прогінні і безпрогінні. У першому випадку між кроквяними фермами через 1,5…3 м розміщують прогони, на які вкладають малорозмірні покрівельні плити, листи, настили. У другому випадку на кроквяні ферми вкладають\nРОЗРАХУНОК СХІДЧАСТОЇ ПОЗАЦЕНТРОВО-СТИСНЕНОЇ КОЛОНИ\nВихідні дані. Розрахункові комбінації навантаження для верхньої симетричної частини вибираємо з табл. 6.12. Для несиметричного перерізу нижньої частини колони потрібні дві розрахункові комбінації (для нижньої вітки колони). Для цього складають допоміжну табл. 6.14, в якій наводять розрахункові зусилля у вітках колони і розтягу — вальні зусилля в анкерних болтах. З табл. 6.13 і 6.14 визначаємо\nПІДБІР ОПТИМАЛЬНИХ ПЕРЕРІЗІВ ТРУБОБЕТОННИХ ЕЛЕМЕНТІВ\nДля трубобетону важливими є умови оптимального проектування. Основними параметрами, що визначають оптимально запроектовану конструкцію, є діаметр бетонного ядра, коефіцієнт армування ррЬ, клас бетону за міцністю, марка сталі. Розв’язання оптимізаційних задач зі застосуванням таких показників, як собівартість, коефіцієнт ефективності трубобетону, витрати сталі, дають змогу отримати оптимальні співвідношення між основними параметрами трубобетонних елементів. У результаті досліджень визначено,\nМаса конструкцій покриття. Розрахункове навантаження від маси конструкцій покриття в кН на 1 м горизонтальної проекції покрівлі становить 9а = = 0і + (У 2 + 9з + 9Ї) У/, (6.15) де уj — розрахункове навантаження від покрівлі включно з прогонами (панелями) (див. табл. 6.2, 6.5); с/Г,’ = 0,15…0,20 кН/м — маса ліхтаря з бортовими\nРезервуари встановлюють на водонапірних баштах, вони складаються з циліндричної частини, днища та покрівлі. Днища резервуара залежно від обсягу бувають різної форми (рис. 9.1). Плоскі днища найбільш прості для виготовлення, працюють на згин при опиранні на балки і тому мають товщину листів більшу, ніж днища іншої форми. Плоскі днища складні в експлуатації, тому що огляд їх\nТрудомісткість виготовлення сталевих конструкцій складається з трудомісткості виконання робіт в основних виробничих цехах та трудомісткості допоміжних і неосновних виробництв. Перелічимо трудомісткість процесів в основних виробничих цехах: У підготовчих цехах — виконання правки металу; У цехах обробки — розмічування, різання механічне і кисневе, виконання отворів, стругання, фрезування деталей, вальцювання, правка і гнуття: У складально-зварювальному цеху —\nНижню (підкранову) ділянку східчастої колони при ширині понад 1,0 м роблять наскрізною, і складається вона із двох віток, з’єднаних решіткою. Найбільш поширені перерізи наскрізних колон зображені на рис. 6.31. Розрахунок наскрізних колон виконують, припускаючи, що колона працює як ферма з паралельними поясами і під дією Мх та N в її вітках виникають тільки осьові поздовжні


МОЗ визначилося з датою конкурсу на посаду ректора медуніверситету Богомольця - новини здоров'я | УНІАН\n15 травня Київський апеляційний суд задовольнив скаргу МОЗ, дозволивши міністерству провести конкурс.\nМОЗ обере ректора медуніверситету Богомольця \_ Фото УНІАН\nМіністерство охорони здоров’я визначилося з датою конкурсу на посаду ректора Національного медичного університету імені О.О. Богомольця.\nЧитайте такожАпеляційний суд дозволив провести конкурс на посаду ректора медуніверситету Богомольця\nЯк повідомили у прес-службі МОЗ, відповідний конкурс міністерство оголосило у зв’язку з набранням постановою Київського апеляційного суду від 15 травня законної сили.\nЗазначається, що вибори ректора відбудуться 30 травня.\nДо конкурсу допущені три кандидати, які відповідають вимогам ст. 42 закону "Про вищу освіту" та умовам конкурсу - це Олександр Канюра, Олександр Науменко та Юрій Кучин.\nЯк повідомляв УНІАН, 20 лютого 2018 року МОЗ відсторонило від посади ректора НМУ Катерину Амосову у зв’язку з тим, що вона не змогла забезпечити складення іспиту "Крок" студентами, які навчаються на стоматологів.\n15 травня Київський апеляційний суд задовольнив скаргу МОЗ, дозволивши міністерству провести конкурс на посаду ректора НМУ ім.Богомольця.\nТеги: #ректор#НМУ ім. Богомольця