Робертіно Лоретті: «Навіть коли мені буде 90, для публіки залишатимуся Робертіно» - Gazeta Ukrainska\nРобертіно Лоретті: «Навіть коли мені буде 90, для публіки залишатимуся Робертіно»\nPrevious Article ''Рух 5 зірок'' та ''Ліга'' нарешті узгодили програму уряду і визначаються з прем'єром\nNext Article Найкращі пляжі Італії. Опубліковано список "Блакитних прапорів"\nЕксклюзивне інтерв’ю кореспондента «ВЗ» з легендарним співаком, який уже давно став синьйором Роберто\nВін – найзнаменитіша дитина ХХ століття. Зараз йому - уже 62 роки. І він досі співає. Уже, правда, давно не дитячим тембром - дискантом, а тенором і подекуди баритоном. Про свій голос, слава про який у 1960-ті облетіла увесь світ, італійський співак-легенда Робертіно Лоретті каже: «Я, як червоне вино, з роками стаю лише кращим». Коли й тепер його називають Робертіно, цей серйозний чоловік жартома обурюється: «Який же я Робертіно? Робертіно я був у дитинстві. Тепер я – великий Роберто». Та для людей він назавжди залишиться Робертіно Лоретті – хлопчиком-підлітком, італійська пісенна класика у виконанні якого зайняла окрему нішу в історії світової музики: Jamaica, O Sole mio, Torna a Surriento...\nНещодавно Роберто Лоретті побував в Україні – був членом журі Міжнародного конкурсу виконавців «Пісні моря», який відбувся у Криму, неподалік Севастополя. На півострів знаменитий співак завітав на запрошення свого давнього українського друга – акордеоніста-нардепа Яна Табачника.\n- Об’їздив практично увесь Радянський Союз, але в Україні бував лише у Криму та Одесі, - розповідав Роберто Лоретті кореспонденту «ВЗ». – Ваш півострів – як наша Сицилія...\n- ...Ви мали нагоду спілкуватися тут з українською мафією?\n- Ні-ні, я не про мафію (Сміється. – Г. Г.). Просто у Криму так само спекотно, як на Сицилії. Завдяки такій температурі повітря почуваюся тут як удома. І взагалі Крим своєю природою схожий на Італію. Хтозна, може, наступного року спланую собі відпочинок на Кримському півострові.\n- З якими думками їхали до України? Побачили якісь зміни?\n- О так, від часу мого останнього перебування в Україні, саме у Криму, а це було років сім-вісім тому, у вашій країні багато що змінилося. І ці зміни, як на мене, лише на краще. Мені цікаво було їхати до України. Мені подобаються ваша країна і українці. Україна – прекрасна, а українці – чудові сильні люди.\n- Почули й побачили на «Піснях моря» молодих виконавців. Що порадили б їм на шляху до популярності?\n- Найперше – якнайкраще показати свій талант. А наступний крок – знайти продюсера. Не завадить у нашій справі, звісно, й дещиця удачі. Україна – багата на талановитих людей. Сучасних ваших зірок, зізнаюся, не знаю. Не стежу за шоу-бізнесовими процесами. Узагалі більше люблю класику, особливо зараз, коли таке засилля поп-музики. Та свого часу був особисто знайомий з великим українським талантом – Анатолієм Солов’яненком. Впевнений, найближчим часом світ почує ще не про одного талановитого українця.\n- Як ви познайомилися із Солов’яненком?\n- Наш уряд орендував для нього студію в Мілані. Анатолій Солов’яненко приїхав тоді до Італії разом з іншим відомим оперним співаком – болгарином Борисом Христовим. Ми неодноразово зустрічалися в Римі, сиділи у ресторанах. Разом виступали. Анатолій був на відкритті мого ресторану, після чого я запросив його до себе в гості. Ми чудово провели час у мене вдома. Я б навіть сказав, ми стали справжніми друзями. Тому, коли дізнався про те, що Солов’яненка не стало, це потрясло мене. На його похоронах я виконав «Аве Марія»...\n- Зараз в Італії багато українських заробітчан. Чи доводилося вам спілкуватися із ними?\n- Так, знаю, що українців у нас – дуже-дуже багато. Особистих контактів з ними не мав. Але бував на подіях, на яких збиралася маса українців, росіян, білорусів... Річ у тім, що один мій знайомий італійський депутат, опікуючись вихідцями з України, Росії та інших пострадянських країн, час від часу організовує для них в Італії різноманітні свята.\n- Ви вже, мабуть, звикли до того, що публіка досі називає вас лагідним дитячим іменем Робертіно...\n- Навіть коли мені буде 80 чи 90, для публіки залишатимуся Робертіно. Хоча я і озирнутися не встиг, як став синьйором Роберто...\n- У радянські часи вашу «Джамайку» використали як саундтрек до фільму «Москва сльозам не вірить». У 1990-х ця ж пісня зазвучала у російських стрічках «Маленький гігант великого сексу» та «Брат». Чи відстежуєте використання пісень у вашому виконанні? Чи завжди отримуєте відрахування?\n- Як виконавець постійно отримую відрахування. Потрошки. І не тільки за «Джамайку», а й за «Аве Марія» та інші пісні. Уже кілька років мені надходять гроші із Росії. Щодо України, то тут ця справа поки що не налагоджена. Хоча перші ластівки уже були.\n- Син Лоренцо пішов вашими слідами?\n- Ні, співати він не хоче. Каже, що в нашій сім’ї достатньо й одного співака (Сміється. – Г. Г.). Хоча у нього – прекрасний голос. У дитинстві Лоренцо часто співав. Зовні він – красивий, схожий на мене у молодості. Правда, трохи вищий за мене. Лоренцо цікавиться комп’ютерами, різноманітною електронікою, промоцією... Володіє кількома іноземними мовами, любить подорожувати.\n- Займаєтеся різними видами бізнесу – ресторанним, кінним... Маєте власні магазини, торгуєте кавою, мінеральними водами... Яка справа для вас є наймилішою і найприбутковішою?\n- У першу чергу я – співак. Живу піснями, концертами, гастролями. На цьому й заробляю. А всі види бізнесу для мене – хобі, якому присвячую лише вільні хвилини і заробітки від якого для мене не надто важливі. Так буде доти, доки відчуватиму у собі сили виходити на сцену і робити найулюбленішу справу свого життя – співати.\n- Чим полюбляєте побалувати себе?\n- Люблю викурити сигару, поринувши в задуму. Люблю добре попоїсти...\nРоберто Лоретті народився 22 жовтня 1947 р. в Римі у незаможній сім’ї, в якій росло восьмеро дітей. У ранньому дитинстві почав зніматися в епізодичних ролях у кіно. У 6 років став солістом церковного хору, а у 8 – почав співати у хорі Римського оперного театру. На одному з концертів у Ватикані Папа Римський Іоанн XXIII був настільки розчулений виступом хлопчика, що забажав зустрітися із ним. У 10 років у зв’язку з хворобою батька Робертіно був змушений шукати роботу – влаштувався помічником булочника. Та співів не полишав. У 1960 р. під час XVII Літніх олімпійських ігор в Римі O Sole mio у виконанні Лоретті почув датський телепродюсер Сайр Вольмер-Сьоренсен - й почав допомагати юному даруванню. Датським лейбл Triola Records підписав з Лоретті контракт. Сингл O Sole mio (1961 р.) став золотим. І пішло-поїхало... У 1964 р. співак став фіналістом знаменитого фестивалю у Сан-Ремо. Успішно гастролював країнами Європи та у США. Французька преса «охрестила» хлопця «новим Карузо». Називали його і «голосом Всесвіту». Він щодня отримував мішки листів з усього світу. Популярність Лоретті дійшла і до країн тодішнього Радянського Союзу, хоча на ці терени він уперше завітав лише в 1989 р. Коли Робертіно почав дорослішати, його голос мутував з дитячого дисканта - до тенора і баритона. У пісенній кар’єрі співака відбулася тривала пауза. Лоретті подався у бізнес. Та у 1982-му вирішив повернутися до гастрольної діяльності.


Вівторок шостого тижня Великого посту. Повернення Якова (Бут 31:3-16) – Жити Словом\n«Тоді Господь сказав до Якова: “Повертайсь на твою батьківщину, до твого роду, а Я буду з тобою”. 4. Отож Яків послав покликати Лію й Рахиль на поле, де були його отари, 5. і каже до них: “Бачу я з обличчя вашого батька, що він не такий до мене, як раніше, але Бог мого батька був зо мною. 6. Ви ж самі знаєте, що я всіма своїми силами працював для вашого батька. 7. А ваш батько ошукав мене й міняв десять раз мені платню, тож Бог не дав йому скривдити мене. 8. Як скаже було так: Клапчасті будуть твоя платня, то всі вівці котилися клапчастими. А як скаже: Строкаті будуть твоя платня, то всі вівці котилися строкатими. 9. І так забрав Бог скотину від вашого батька й дав мені. 10. Раз якось, коли парувалися, підвів я свої очі й уві сні бачу: аж ось козли, які спинались на самиць, були смугнасті, клапчасті і красі. 11. І каже до мене в сні ангел Божий: Якове! А я озвавсь: Я тут! 12. Тоді Він каже: Підведи свої очі й глянь: усі козли, що спинаються на самиць, смугнасті, клапчасті й красі, бо Я бачив усе, що Лаван чинить тобі. 13. Я – Бог Бетела, де ти помазав стовпа, де ти Мені пообіцявся. Тепер же встань, вийди з цього краю й повертайся в рідну землю”. 14. Тоді Рахиль і Лія відповіли йому, кажучи: “Хіба для нас є ще якась частина в домі нашого батька? 15. Хіба не за чужих він нас уважає? Він же продав нас і зажер нашу ціну. 16. Все багатство, що його Бог забрав від нашого батька, воно наше й наших дітей. Тож роби тепер усе, що Бог тобі каже”».\nУ вигнанні Яків поступово став достатньо багатим, що викликало заздрість у його тестя Лавана та його роду. Таким дивним способом збувалося благословення, отримане від Ісаака (Бут 28:1-5). Читаючи уважно історію Якова, бачимо, що це Бог дарує йому всі статки і продовжує діяти в його житті. Навіть коли Лаван позбавляє своїх дочок засобів, які їм належать по праву, бо приховує викуп за наречених для себе (ціною були роки праці Якова) замість дати як ендавмент для них та їхніх дітей, Бог помагає Якову вийти із цих складних обставин. Отже, у сьогоднішньому уривку читаємо про приготування Якова до повернення в рідні сторони (Бут 31:1-16), далі піде оповідь про його втечу (Бут 31:17-21), переслідування Лавана та примирення з ним (Бут 31:22-32:3). Перед утечею Яків пояснює своїм дружинам, що Бог об’явився йому і дав зрозуміти, що Він на його боці. Це забезпечило Якову підтримку з їхнього боку.\nЦей уривок містить ще один дуже важливий акцент. Бог об’являється Якову так само, як колись явився Авраамові. Він каже: «Вийди з цього краю й повертайся в рідну землю» – знову те саме «вийди», але уже в землю, яку Господь заповідав Авраамові – Обіцяну Землю. І це вже наступний етап реалізації Божих задумів, бо якщо Авраам є реципієнтом обітниць і отримує землю як безцінний дар, то Яків, сини якого стануть родоначальниками племен Ізраїлю, повинен повернутися в землю, яка належить йому через походження від Авраама.\n«Я – Бог Бетела, де ти помазав стовпа, де ти Мені пообіцявся. Тепер же встань, вийди з цього краю й повертайся в рідну землю». Утікши зі свого дому до Месопотамії, Яків вів звичайне життя, важко працюючи, близько 20-ти років. Останній раз Бог з’явився йому уві сні, коли він щойно залишив батьківський дім і був у дорозі до Харану – там він отримав підтвердження обітниць, які Бог дав його предкам. Зважаючи на непевність ситуації та прагнучи себе убезпечити, «Яків пообіцявся, кажучи: “Як Господь буде зо мною і збереже мене в цій дорозі, що її верстаю, і як дасть мені хліба їсти та й одежі одягтися, 21. так що вернусь я живим-здоровим у господу мого батька, то Господь буде мені Богом, 22. а камінь цей, що його я поставив як стовпа, буде дім Божий, і з усього, що даси мені, напевно дам Тобі десятину”» (Бут 28:10-22).\nТепер по багатьох роках Бог знову об’явився Якову. Ми не знаємо, наскільки глибоко Яків переживав попередній досвід Бога і наскільки ця пам’ять і цей досвід скеровували його життя, але Бог зі Свого боку пам’ятав усе і продовжував діяти навіть тоді, коли він, напевно, навіть цього не усвідомлював. Яків провів два десятки років не в медитаційних вправах або філософських чи богословських дебатах, та це зовсім не означає, що він не роздумував над своїми життєвими ситуаціями взагалі – стародавні люди думали не менше, а то й більше ніж сьогодні. Важливим є інший факт – Бог цього разу, як і попереднього, об’являється Якову серед рутини щоденного ритму життя, серед його родинних клопотів, викликів і перипетій.\nБог, який відкриває Себе у Святому Писанні, не є Богом еліти, виняткових особистостей чи якихось нереальних, штучно створених життєвих обставин. Він раптово входить у життя старого Авраама і молодого Якова посеред їх буденних життєвих ситуацій та звичних до банальності обставин, подібних до твоїх і моїх. І тоді Господь запрошує до «виходу», до спільної мандрівки, щоб зреалізувати Його задуми щодо цілого світу. Бог відкриває Якову Свої плани через об’явлення, а нам сьогодні − через Писання, і запрошує до участі у сповненні Його обітниць, які залишаються незмінними, бо ж ідеться про добро і щастя для всіх людей. І найважливіше те, що заклопотаний, виснажений і, напевно, знервований усіма подіями у домі свого тестя Яків підкоряється Божому Слову. І тоді його щоденний ритм життя наповнюється змістом, Присутністю, яка скеровує, провадить і благословляє…\n«Господь – мій пастир: Нічого мені не бракуватиме. 2. На буйних пасовиськах Він дає мені лежати; веде мене на тихі води. 3. Він відживляє мою душу, веде мене по стежках правих імени ради Свого» (Пс 23:1-3).\n«Яків, якого Бог кличе повернутися в рідну країну, може символізувати поставу християнина, покликаного до навернення, − повернення до того дару, який він колись отримав (дар благодаті), повернення до дому Отця. “Людське життя певним чином є постійним поверненням до дому нашого Отця. Ми повертаємося через щире каяття, через навернення серця, що означає бажання змін через тверде рішення покращити наше життя, і це виражається в жертовності та самовіддачі” (Св. Хосе Ескріва)».\n J. Gavigan, B. McCarthy, T. McGovern (Eds.). The Pentateuch. Dublin; New York: Four Courts Press; Scepter Publishers 1999. Р. 156-159.\n Там само – P. 158.\n2 коментарі до “Вівторок шостого тижня Великого посту. Повернення Якова (Бут 31:3-16)”\nПавло 20.04.2021 о 06:43\nГалина 20.04.2021 о 07:57


На Тернопільщині пояснили чому більшість медиків захворіли на коронавірус\nУ Тернопільській області збільшилася кількість хворих на нову коронавірусну інфекцію: 35 інфікованих, з яких 18 - це медичні працівники. Про це в ефірі ТСН розповів голова Монастирської районної ради Володимир Данилюк.\nУ нас в районі є два вогнища. Відслідковуємо всі контакти, - каже керівник РДА. У районі перевіряють медиків, які могли контактувати з хворими. За словами чиновника, із 176 перевірених - 153 медики.\nБув введений неправильний алгоритм на початку. Якщо є грип групи А чи Б (у пацієнтів із симптомами - Ред.), ми виключали наявність коронавірус. Так сталося, що у працівника нашої лікарні був грип групи А і коронавірус. Ми ніби виключили коронавірус, то її всі відвідували. Тому така сумна картина, - каже Володимир Данилюк.\n3124 За добу на Хмельниччині 6 нових випадків COVID-19. Одужали десятки людей\n2261 На Хмельниччині вночі у лісі заблукала 12-річна дівчинка\n2121 За добу на Хмельниччині 1 новий випадок COVID-19. Двоє людей одужало


1. Співвідношення суми запланованого позичалъпиком платежу та ціни покупки заставного майна. Чим вище вщношення суми кредиту до ціни покупки, тим менше позичальник зацікав-лений у дотриманні всіх умов договору, оскільки мае менше майна у власності Якщо застава до і більше відсотків від ціни покупки, то особливого значения набуває страхування застави. Тоді кредитор повинен особливо приділяти увагу оцінці характеру та відповідальності позичальника.\nд) динамика відсоткових ставок у випадку, якщо кредит під заставу нерухомості виданий на основі плаваючої ставки.\nвартість основного зобов"язання та порядок його амортизації, строки та розміри платежів з урахуванням інфляції;\nправо кредитодавця відчуджувати основне зобов"язання або право отримання платежів за договором;\n3 цієї точки зору часовий проміжок, в якому використовуеться кредит, можна розбити на 3 інтервали: будівництво за проектом; освоення потужностей та погашення кредиту.\nОсновою функціонування іпотечного ринку є система організованих на певних принципах та правових нормах економічних відносин, які виникають у процесі купівлі та продажу фінансових зобов'язань, забезпечених нерухомістю\nУчасниками системи іпотечного кредитування є заставодавець (іпотекодавець), заставодержатель(іпотекодержатель), продавець житла, державні органи, страхові компанії, оцінювачі та поручителі. ( детальніше у темі "Суб'єкти").


ДТП на Прикарпатті збили двох пішоходів\nДТП на Прикарпатті: збили двох пішоходів\nсубота, 13 січня, 2018 08:54\nАварії сталися учора ввечері.\nО 19.34 у селищі Делятин водій на авто "Сіат Толедо" допустила наїзд на пішохода, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми та забійної рани голови. Пішохода госпіталізували у Надвірнянську ЦРЛ.\nПоліція встановила, що водій була неуважна на кермом, повідомляє управління з питань цивільного захисту ОДА.\nТакож учора о 21.57 годині сталася ДТП у Калуші. Водій, керуючи автомобілем "Фіат Скудо", на головній вулиці допустив наїзд на пішохода. Той раптово вибіг на дорогу. Потерпілого із травмою голови доставили у Калуську ЦРЛ. Лікарі встановили, що він був нетверезий.\nНа Прикарпатті "Сітроен" на підйомі через ожеледицю відкинуло в мікроавтобус. ВІДЕО\nНа Косівщині з лісовоза на дорогу посипалися дерев'яні колоди. ФОТО\nУ Франківську автомобіль збив жінку та втік з місця ДТП\nУ Франківську на залізничному мості автомобіль збив велосипедиста – ровер відкинуло на дах будинку. ФОТО


Чоловік викрав 9-річну дівчинку серед білого дня в Росії (відео)\nВикрадення дівчинки ґвалтівником потрапило на відео: чекав біля гаражів, кадри жаху\nЧоловік вирішив поглумитися над 9-річною дівчинкою\n26 листопада, 12:09\nВ Іркутську, Росія, чоловік намагався викрасти дитину. 23 листопада злочинець побачив школяряку, поки сидів у своїй Тойоті біля складів. Вийшовши з салону, він заштовхав дівчину в салон і намагався втекти, щоб зґвалтувати школярку. Про це пише Politeka з посиланням на російські ЗМІ.\nКрики дівчинки почув проходить 16-річний хлопець. Він відразу побіг за допомогою і разом з випадковими перехожими заблокував машину. Дитину вдалося врятувати, а викрадач втік. Але його через кілька годин відшукали місцеві силовики. Тепер на чоловіка чекає суд. До цього його вже притягали за сексуальне насильство. Він вийшов на свободу в 2017 році.\nДитини у жінки, яка страждає алкоголізмом, вилучили працівники соцслужб і відправили в лікарню. Мати продавала доньку педофілам і ховала від оточуючих. Вдома дівчинка була в клітці, а якщо треба було кудись піти, жінка «пакувала» дочка в авоську на колесах і таким чином возила з собою.\nПовідомлялося, що в Росії задумалися про хімічну кастрацію педофілів після розправи з дев'ятирічної Лізою Кисельової.\nПро це заявив депутат Державної думи Віталій Мілонов, передають російські ЗМІ.\n«Хімічну кастрацію ми давно обговорюємо, і як варіант для тих, хто був викритий у насильстві над неповнолітніми, звичайно, цей захід можна застосовувати. Тут саме головне не дати зараз емоціям узяти верх і вимагати вішати когось, брати великий іржавий ніж і у когось щось відрізати — це неправильно, але я вважаю, що ті, хто скоїв насильство над дітьми — ці люди можуть піддаватися хімічній кастрації і, можливо, спеціальним після звільнення контролю», — зазначив він.\nНагадаємо, в історії з 12-річною породіллею з Рівного сумний поворот


Article Requirements / Требования к оформлению статьи – Social Communications: Theory and Practice\nЗвертаємо Вашу увагу, що в журнал приймаються для розгляду й подальшого double-blind (подвійного «сліпого» (анонімного) рецензування) тільки ті статті, які відповідають проблематиці журналу.\nЗа умовами редакційної політики журналу автор / співавтори можуть опублікувати лише одну статтю в поточному випуску.\nУмови подання та опублікування рукописів.\nСтатті приймаються, якщо написані однією з таких мов (українська, російська, білоруська, англійська, польською, сербською, чеська, французька, німецька, китайська) в онлайн-поданні на електронну адресу – akholod@ukr.net\nРукописи проходять двостороннє «сліпе» рецензування.\nРазом зі статтею подається окремим файлом підписана автором форма про ознайомлення з Положенням про конфлікт інтересів ttps://comteka.com.ua//положення-про-конфлікт-інтересів/.\nПравила оформлення рукописів статей\nСтаття обов’язково повинна містити такі компоненти:\nВступ (розкривається актуальність дослідження, здійснюється постановка проблеми та аналіз попередніх досліджень і публікацій; формулюється мета, об’єкт і предмет дослідження).\nМетоди й методики дослідження (висвітлюється процедура теоретико-методологічного і / або експериментального дослідження).\nРезультати та дискусії (викладається основний матеріал так, щоб була зрозуміла суть теоретичного і / або емпіричного дослідження; дискусії про висвітлювану проблематику).\nОбсяг статті може становити від 3500 слів\n(12 сторінок) до 6000 слів (24 сторінки), за умови, що на одній сторінці міститься 250 слів-300 слів.\nЗагальний обсяг статті не повинен перевищувати 24-25 сторінок.\nУ випадку перебільшення встановленої межі (більше ніж 25 сторінок) умови оплати обговорюються окремо.\nГарнітура: Times New Roman, кегль (розмір) 14, інтервал – 1,5.\nТекст набирається без переносів.\nПо центру (англійською мовою):\nІм’я та прізвище автора (-ів);\nВчене звання, вчений ступінь, посада, E-mail, ORCID (Researcher ID, Scopus ID – якщо автор такий має)\nВирівнювання по ширині з абзацу:\nАнотація англійською мовою – 1800 знаків із пробілами (230-250 слів);\nКлючові слова англійською мовою (5-8 слів).\nПо центру (мовою статті):\nЛітература (вирівнювання по центру).\nReferences (вирівнювання по центру).\nІм’я та прізвище автора (-ів).\nВчене звання, вчений ступінь, посада.\nМісце роботи, поштова адреса закладу.\nВирівнювання по ширині абзацу:\nАнотація мовою статті – 1800 знаків із пробілами (230-250 слів);\nКлючові слова мовою статті.\nАнотація має бути структурованою й містити такі компоненти:\nМетодики дослідження (або Процедура дослідження).\nЦитування та внутрітекстових посилання на літературні джерела здійснюються за стилем АРА, наприклад (Іванов, 2008; Шульженко & Дерев’янко, 2000; Dejk, Pristly & Leod, 2018). Якщо відзначається сторінка джерела, то вона подається через двокрапку, наприклад (Вірченко 2010: 55) .\nУ змісті статті при перерахуванні прізвищ вчених необхідно обов’язково вказувати рік праці (праць), які аналізує автор статті, і “виносити” відповідні джерела в список літератури.\n“Розуміння кореляції показників соціальної активності реципієнтів і показників їхнього ставлення до публікацій у газеті “Народ” є предметом соціальнокомунікаційного дослідження вітчизняних і зарубіжних вчених (Бушев 2017; Вартанов 2009, 2019; Різун, 2015; Партико, 1996; Холод, 1999, 2019; Зражевская, 2005; Бойко, 1991, 2010; Wertyl & Polansky, 2019; Lashke, Rizun & Kholod 2013; Betsy, Koff, Meiri-Leib, Joils & Mountain 2013; Costle & Wasserman, 2018; Mook, Falconi & Tolff 2017 та ін.)”.\nОформлення використаних джерел.\nЛітература й References оформляються за стилем АРА.\nФайли зі статтею, заявкою та заповненою формою про конфлікт інтересів повинні бути прикріплені в онлайн-поданні на електронну адресу та названі прізвища автора (див. приклад далі):\nБартошек_форма про конфлікт інтересів.\nПересилання авторського примірника журналу здійснюється “Новою поштою” за рахунок автора.\nВартість публікації вказана в закладці «Оплата за публікацію»https://comteka.com.ua/оплата-за-публікацію/.\nДоктори наук не оплачують свою публікацію, якщо виступають одноосібним автором. У випадку, коли доктор наук виступає в співавторстві, публікація статті підлягає оплаті (див.\nзакладку «Оплата за публікацію» –\nhttps://comteka.com.ua/оплата-за-публікацію/ ) .\nРедакція зв’яжеться з авторами, щоб підтвердити інформацію про затвердження статті до друку та її оплату.\nІмена та електронні адреси, вказані користувачами сайту цього журналу, будуть використовуватися виключно для виконання внутрішніх технічних завдань цього журналу; вони не будуть поширюватися й передаватися третім особам.\nЯкщо оформлення статті не відповідає зазначеним вимогам, редакція повертає статтю автору на доопрацювання.


Відновлюємо сили та життєвий тонус\nВчора ми почали вчитися оцінювати власний стан – його фізичну, емоційну, енергетичну та духовну грані. Дехто навіть не обмежився поставленим мною завданням, а спробував продіагностувати стан небайдужих йому людей. Дякую за пророблену вами роботу та листи, які ви мені надіслали! Як і раніше – жоден лист не залишився без відповіді.\nБільшість із вас із прикрістю відзначили, що балансують між 4 та 7 ступенями (Хронічною втомою та Зацікавленістю) – тобто віднайшли у собі стан енергетичного виснаження і потребу вчитися “підзаряджати свої батарейки”, щоб знову ставати здатними відчувати радість від спілкування, діяльності та відпочинку.\nОтже, ми з вами маємо поступово розібратися, що впливає на наш стан, та опанувати ефективні та дієві методи саморегуляції, які дозволятимуть нам жити більш повним життям. З кількома з них ми вже знайомі – пам’ятаєте практики, які ми з вами робили? Стрибочки, Крочки тощо.\nСьогодні познайомимося із серією з 4-х практик. Яка допомагатиме нам швидко відновлювати сили та життєвий тонус, позбавлятися від незначних недугів, досягати стану умиротворення та глибокої релаксації. Дивіться фото, детальний опис теж додаю (під кожним фото).\nНехай весь світ зачекає на ті кілька хвилин, які ми витратимо на ці чудотворні практики… І ми повернемося у нього оновленими, більш люблячими та терпимими… Більш життєрадісними та енергійними… Ці декілька хвилин дозволяють нам підзарядити свої батарейки і стати здатними знову любити цей світ.\nНа цій люблячій ноті завершую пост. Відчуйте кожною клітинкою позитивні зміни у власному самопочутті\nP.S. Ваша активність справді приємно вражає. Тому відповідаю вам взаємністю і не шкодую часу для тих, хто шукає і працює над собою. То ж можете не сумніватися – жоден ваш лист не залишиться без відповіді\nПрактика 1. Вправа виконується стоячи. Ноги на ширині плечей, руки зігнуті в ліктях, лікті розведені в сторони. Пальці зігнуті, притиснуті подушечками до долонь. Легко доторкаються тільки подушечки великих пальців обох рук. Очі закриті. Увага зосереджена на подушечках великих пальців. Після з’єднання подушечок великих пальців починається спонтанне розгойдування тіла вперед – назад зразок маятника. Вас перестають турбувати зовнішні подразники, Ви відчуваєте тепло. Спочатку воно відчувається в точці з’єднання великих пальців, а потім поширюється по руках до плечей, а слідом у тілі з’являється приємне, розслаблююче тепло, в ступнях ніг – жар. Коли жар в ступнях стане сильним, виконання вправи завершено.\nПрактика 2. Початкове положення те ж, що і для першого жесту. Долоня правої руки накриває зверху стиснуті в кулак пальці лівої руки. Лікті розведені в сторони, очі закриті, подушечки великих пальців з’єднані, і обидва пальця спрямовані на грудину. Увага зосереджена на відчуттях лівої сторони тіла. Під час виконання цього жесту сили з’являється відчуття, що в лівій стороні тіла відкриваються енергетичні канали, м’яке живильне тепло хвилею тече по лівому боці і руці, наповнює ліву сторону шиї і ліву половину голови. Коли тепло заповнить ліву половину голови, ви відчуєте: ліва половина тіла наповнена пульсуючим струменем енергії, що вільно тече по енергетичних магістралях. Ліва половина тіла зігріта рухом енергії, а права залишається звичайною. Виникає відчуття вільного руху енергії в лівій половині тіла. Серце працює легко, ритмічно.\nПрактика 3. Він є повторенням другої практики, з тією різницею, що долонею лівої руки ви накриваєте стиснену в кулак праву. Хвиля відчуттів правої сторони повторює ті, що ви відчували в лівій половині тіла. Тепер обидві половини тіла – права і ліва – наповнені рухом і теплом. Але між ними є бар’єр. Ніби тонка прозора площина розділила тіло надвоє.\nПрактика 4. Руки зігнуті в ліктях, долоні щільно притиснуті одна до іншої. Кінчики пальців дивляться вгору. Очі закриті, увага зосереджена на відчуттях серединної лінії тіла. Тіло знову трохи розгойдується, і всередині настає спокій. У грудях з’являється тепло. Воно тонкою цівкою тече вгору і вниз по серединній лінії тіла. Внизу тепло досягає лобка, йде в глиб тіла, наповнює промежину і піднімається по хребту. Коли енергетичні струмочки зверху і знизу з’єднаються на хребті, відчуття перепони, що розділяє тіло на дві половинки, зникає. Залишається загальний ритм пульсації енергії, що струмує по каналах і меридіанах.\n« Оцінюємо власний стан\nКонтакт з Душею »


Кам’янець-Подільський: одне з 7 чудес України | md-ukraine\nКам’янець-Подільський - твердиня над Смотричем\nГолос старого міста\nСкелі, що ховаються у шумовинні зелених кущів, і небо. Сліпуче-сліпуче, високе і водночас, здається, варто піднятись хоч на невеликий пагорб, і хмари з нього можна буде знімати просто руками так, як пізнього літа дітвора зриває з дерев стиглі та соковиті яблука. Повітря чисте і прозоре. Десь далеко внизу шумить річка Смотрич. Це – древній Кам’янець.\nЯкщо місто може мати голос, то голос Кам’янця – дзвінкий, як спів тисяч дзвіночків. Тут добре чути стукіт підборів по бруківці, спів вуличного музиканта і навіть гавкіт собаки, чия будка ховається у затінку будинка із товстими ледь не фортечними стінами зі скромною табличкою «Пам’ятка архітектури».\nКостел з… мінаретом\nСпека. Бруківка розігрілась так, що стояти на ній босоніж, здається, буде нестерпно. Треба шукати затінок. Кілька десятків метрів петляємо мальовничими вузенькими вуличками, де, здається, ще вчора вирувало цехове життя братчиків-гребенярів, шевців, мулярів, і опиняємось у затінку великого костелу Петра і Павла. Біля нього – величезний мінарет. З’явився він тут у сімнадцятому столітті, коли Кам’янець разом із частиною подільських земель потрапив під владу турків. Пізніше, коли змінились часи та влада, мінарет не стали зносити, а просто увінчали його статуєю Діви Марії. Кажуть, коли стоячи біля нього, загадати бажання, воно неодмінно збудеться.\nДалі – скрип здоровезних дерев’яних дверей і огортає тиша, прохолода і спокій. Стіни храму оздоблені не традиційними для християн розписами, а східними арабесками – тонкими хитросплетіннями орнаментів, що мимоволі нагадують улюблену дитячу іграшку – калейдоскоп.\nВідомий серед гостей цей костел також прегарним надгробком юної Лаури Пшездецької роботи російського скульптора 19 століття Віктора Бродзького. Не знаю, чи є красивіша мармурова скульптура за цю. Тонко прокреслені риси обличчя юної діви, складки одягу, через які прозирають точені ніжки, вишукані доглянуті дівочі ручки з тонкими зап’ястями і груди, у яких застиг напіввидих. Задивившись, застигаєш і собі тут, забувши про час. Так, людське тіло тлінне, але геній творчості – безсмертний…\nЗнову виходиш на подвір’я і потрапляєш до розарію, серед якого свічками стримлять кипариси. Направо від входу знову застигаєш, мимоволі хрестишся і чомусь на очі набігають сльози. Читаєш українською, польською та англійською : «Тут було закатовано…», «замордовано…», «страчено…» - СССР. Клятий режим комуністів тримався на крові і сльозах мільйонів. І обіцяєш сам собі так, ніби від того щось залежить, що «ніколи більше».\nПростуєш через старе місто до невеликого містка і до фортеці. Мабуть ті, хто будував фортецю у далеких 11-12 століттях були не лише добрими інженерами, бо ж використали природні фортифікаційні утворення – петлю на Смотричі та скелю. Це лише посилило обороноздатність замку. Довгий час вважалось, що замок був збудований у 14 столітті, але археологічні розкопки довели, що він, принаймні, на 200-300 років старіший, та як би там не було, є точна інформація про те, що у 1374 році Юрій Коріятович надав Кам’янцю Магдебурзьке право.\nСам замок складається із двох частин – старого з баштами і мурами та нового із ровами та валами. У самому замку налічують 12 башт, кожна із яких має свою назву та виконувала певне призначення. Так, наприклад, у Водяній вежі знаходився механізм, що забезпечував водопостачання мешканцям замку. Колись давно до замку вели дві брами – Скальна (її ще називали Польною) та Міська.\nСам Кам’янець у давні часи теж являв собою оборонне укріплення. Традиційно, оборонці міста також об’єднувались за цеховим принципом, тож і башти, за оборону яких вони відповідали, так і називались – Кравецька, Гончарська, Різницька.\nТепер тут уже не почуєш голосів старих ремісників та свисту стріл, не побачиш міцних хлопців, ладних однією рукою рубати здоровенним дворучним мечем і їхати верхи доти, доки не стомиться кінь. Часи змінились. Тепер тут рясно від туристів, місцеві молодята вважають своїм золотим обов’язком провести тут фотосесію.\nУ відреставрованих приміщеннях замку розміщуються музейні експозиції, з яких особливо тепло згадується багата колекція подільської низинки. Свого часу тут у замку утримували також Устима Кармелюка, тож туристи можуть побачити відтворення цієї сцени.\nУ Кам'янець-Подільський треба їхати обов’язково. Не конче чекати нагоди чи хорошої погоди. Замок прегарний і у літню спеку, і в осінню мряку.\nТут по-іншому дихається, бачиться, відчувається. Це не просто місто – це якийсь надприродній телепорт у минуле.


Конференція IDEC: кілька принципів демократичної освіти, які спростять життя дітям, батькам і вчителям | Нова українська школа\nКонференція Демократичної Освіти відгриміла в Україні в серпні. Учасники вже ввібрали отриману інформацію і емоції, організатори видихнули і відіспатися. Час підбити підсумки.\nЄ відчуття, що ця подія не минула безслідно. Нехай на малий градус, але незворотно змінився ландшафт нашої освітньої спільноти.\nМи часто недооцінюємо подібні події, вважаючи, що слабка вимірюваність результатів не дає нам права говорити про них. Зібралися, обмінялися досвідом та думками, надихнулися, розбіглися – нічого не змінилося. Але чи справедливо це?\nЛюди кажуть про різні підходи до освіти, збираючись разом, пишуть статті, перекладають дослідження і книги. Це утворює інформаційне поле, в якому дитина, батько й мати, сім’я, учитель спершу усвідомлюють можливість вибору. Повірте, це не так мало, переважній більшості учасників освітнього процесу не очевидно, що шляхи навчання різноманітні.\nІ найважливіше: подібні заходи з часом роблять радикальне новаторство варіантом норми. Елементи колись найбільш нечуваних течій з’являються в нових законах і навчальних програмах. Чи могли з’явитися в концепції НУШ інтегровані курси, ранкові зустрічі і вечірні рефлексії, фінансова грамотність, підприємництво та екологічна безпека, якби не ось ці поступові зміни, що перевели ці цілком природні речі з формату “дикості” і маргінальної крайності у формат очевидної необхідності?\nФото з Facebook-сторінки конференції\nТак чому ж багато хто з нас вважають, що IDEC, Освітній Експеримент, EdCamp – суто розвага безпосередньо для учасників і все? Хіба не з такого типу складових формуються великі позитивні зміни? Чи не цими зусиллями ореться поле змін у свідомості, викорчовуються пострадянські стереотипи і вирощується аудиторія, готова прийняти актуальні течії?\nКоли вчителі, які практикують НУШ, оголошують батькам, що в перші два роки їхнім дітям не будуть ставити оцінки і проводити контрольні, вони стикаються з обуренням і навіть агресією. Але вже є ряд батьків, які вітають подібні зміни і бачать багато сенсу у відсутності зайвого стресу.\nОсь так потроху змінюється світ – не одним махом, а крок за кроком, конференція за конференцією, кемп за кемпом усе більше батьків переходять з клану “прихильників твердої руки” в парадигму свободи і справжньої поваги до дитини – повноцінної особистості з власними бажаннями і думками. Ми вдячні всім, хто привносить в Україну подібні ініціативи, адже велика частина з них рухається на енергії і часі волонтерів.\nПідсумки подібних подій поширюються пишним сарафаном, тому що таким щастям хочеться ділитися, стільки важливого і цінного неможливо тримати в собі. Зверніть увагу на кількість і щирість публікацій та відгуків учасників. Хіба це не результат?!\nУ разі міжнародної конференції IDEC публікації, теле- і радіоефіри, пост-релізи торкнулися десятків тисяч людей, яким саме словосполучення “демократична освіта” було не знайоме. Велика частина учасників отримали безцінні контакти, і вже верстається канва майбутніх спільних проектів. Течуть по різних каналах зв’язку потоки взаємодопомоги, інформаційного обміну та просто взаємного захоплення, що підтверджує немарність зусиль.\nІ однаково ми занудствуємо: будь-які зміни нам завжди хочеться вимірювати кількісно. Пізніше буде більш точна статистика, але вже знаємо, що близько 1000 учасників відвідали одну або обидві частини конференції.\nПредставники 24-х країн привезли на цю подію свій досвід. Близько 350 лекцій, майстер-класів, дискусій і слотів було організовано, як у заздалегідь анонсованій програмі, так і в режимі Open Space. Більше 50 статей опубліковано в друкованих та інтернет-ЗМІ, не кажучи вже про власні ресурси конференції та особисті сторінки організаторів. Більше 120 вчителів, завдяки зусиллям організаторів і щедрості спонсорів та меценатів, отримали можливість стати учасниками і долучитися до світового досвіду демократичної освіти.\nЗасновники, хранителі традицій мандрівної конференції IDEC відгукуються про захід в Україні як про одну з найкращих конференцій за всі 27 років.\nМи можемо пишатися нашою країною і командою волонтерів з Києва та Вінниці, яка змогла забезпечити гідний рівень організації і проведення події міжнародного масштабу.\nАле одне з головних досягнень конференції IDEC у тому, що багато учасників і просто свідків цієї події серйозно прислухаються до свого “хочу”. Напрацюванням відповіді на питання “чого ж я хочу?” і займається демократична освіта. Змінюючи життя дітей і дорослих.\nОписати в одній статті всі півторагодинні сесії конференції неможливо, але кілька яскравих моментів, можливо, надихнуть тих, хто не потрапив на подію, заглибитися в тему.\nПринципи демократичної освіти прості:\n1. Дозвольте людині рухатися на паливі внутрішньої мотивації, відмовившись від зовнішніх батога (примусового відвідування занять, оцінок, нотацій) і пряника (оцінок, тільки вже позитивних, заохочення і зусиль, щоб дитину зацікавити і залучити).\nРано чи пізно кожен з нас опиняється в ситуації відсутності зовнішнього двигуна, і багато хто стикається з величезними проблемами, тому що внутрішню мотивацію давно перестали слухати. Отримувати мотивацію ззовні так само просто, як їсти швидкі вуглеводи, а прислухатися до своєї – так само необхідно, як приділяти собі час і готувати здорову їжу.\n2. Цінуйте думку і голос дитини нарівні з дорослим учасником спільноти. Право ініціювати обговорення будь-якого питання, висловити свою думку і проголосувати є в кожного. Ви будете вражені, дивлячись, як вільне співтовариство справляється з будь-якими складними ситуаціями. Вирішуйте обговорювати все і виявите, що діти здатні сприйняти і осмислити найскладніші питання і часом їх варіанти рішень лежать за межами наших звичних “коробкових методів”.\n3. Не оцінюйте захоплення іншої людини під кутом своїх цінностей і розуміння корисності. Примірявши цю ситуацію на себе, ви зрозумієте, що для кожного з нас може з легкістю знайтися сторонній спостерігач, який, ґрунтуючись на своєму досвіді, скаже, що те, чим ми займаємося і що робимо з усією пристрастю, – усього лише дитячі іграшки, а не серйозна справа.\n4. Дозвольте дитині стикатися з реальними наслідками своїх дій. Не теоретизуючи, просто не втручайтеся. Зустрівшись з негативною реакцією у відповідь на свою грубість чи підлість, дитина зрозуміє, що їй загрожує самотність. Сто раз почувши від дорослого нотацію, до чого призведе грубість, вона ще сто раз спробує перевірити це твердження. Діти – експериментатори. Якщо експеримент не призводить до очевидного ризику для життя і здоров’я – дозвольте йому відбутися.\n5. Перестаньте ділити людей на дорослих і дітей, наполягати на своїй перевазі. Наш дорослий досвід – це одночасно наші сила і слабкість. Він набутий зовсім в інших умовах, ми несемо на собі вантаж стереотипів не тільки свого життєвого шляху (далеко не ідеального і вже явно не актуального), але й досвіду наших батьків. На підставі своїх помилок і успіхів ми вважаємо, що можемо вберегти дитину від нього. Але правда в тому, що людина однаково припускається своїх помилок, і в цьому рівнянні стільки невідомих, що підстелити соломку через нотації і знецінення не вийде.\nЄ багато страхів і контраргументів, приводів для дискусій і побоювань. Але, з іншого боку, вже є майже столітній досвід людей по всьому світу, які дозволили відбутися чуду вільної освіти. Як у будь-якого іншого шляху, є і позитивний і негативний досвід, є різні кейси і методи подолання труднощів.\nШлях демократичної освіти щільно встелено батьківськими страхами. Але батьки бояться завжди. Питання тільки в тому, що ви боїтеся втратити, а що прагнете зберегти.\nПрихильники демократичної освіти хочуть зберегти природне прагнення до пізнання світу і пристрасть захопленої діяльності, віру в свої сили і можливість впливати на ситуацію, високий рівень незалежності від чужої думки.\nСім’ї, які практикують навчання свободою, свідомо відмовляються від спокусливої, і для багатьох єдино правильної, ідеї виростити “універсального солдата”. Солдата, який знає і вміє все, до чого є можливість дотягнутися і на максимально високому рівні, людини високоефективної, яка не втрачає ані хвилини і потенційно дуже успішна.\nУзагальнюючи, можна сказати, що “демократи” не ставлять на кін теперішнє в надії виграти щасливе майбутнє. Навпаки, вони намагаються максимально ощасливити сьогодення, давши можливість людині бути здоровою, щасливою і продуктивною в її особистому розумінні цього слова. Діти в демократичних школах не готуються до життя, вони вже живуть.\nТут зазвичай у тих, кому відгукнулася ідея, закономірно виникає питання – “як?”. Як підступитися до непростої задачі довіри до себе й інших? Як адаптувати досвід демократичної освіти до реалій нашої країни, наших багаторічних звичок і системи освіти?\nНайпростіше, з чого можуть почати і сім’я і школа, – вирощувати взаємну довіру невеликими кроками. Спробуйте кожне питання, щодо якого дорослі звично вирішують “зверху”, пропустити через призму “що насправді станеться страшного, якщо це буде зроблено не так, як ми хочемо?”. І ви зрозумієте, що жодної реальної небезпеки за цим нема крім того, що це незвично.\nДайте дітям можливість вирішувати. Для початку – розпоряджатися своїм простором, а потім і часом. Спробуйте відпустити те, що зможете відпустити безболісно. Насправді не так уже й важливо, як буде оформлена кімната або клас; як будуть одягнені учні у школі; чи будуть вони на уроці сидіти за партами або на підвіконнях, у колі. Навіть лежати на підлозі – не злочин, якщо це нікому не заважає. Проте це допомагає дітям відчувати себе людьми, а не гвинтиками в системі.\nОкресліть чесно, чого ви боїтеся, даючи дітям свободу. Осуду інших, провокаційних і неповажних дій з їхнього боку тощо. Дайте дітям зрозуміти, що ви їм довіряєте – і це ризики для вас.\nПодібних знахідок, дуже простих і дієвих, напрацьовано безліч. І конференції – один з дуже простих способів отримати концентровану і емоційно забарвлену інформацію про демократію, соціократію, аджайл і багато інших методів взаємно шанобливого підходу до навчання, які також практикуються в школах.


5 бюджетних країн Європи, куди варто полетіти з дітьми на вихідні | Місця | OBOZREVATEL\nЗима – не час відмовляти собі у відпочинку, і мова не лише про теплі країни. У цю пору можна чудово провести час і в Європі, обравши напрямок на свій смак і відповідно до своїх вподобань.\nOBOZREVATEL дібрав кілька варіантів, які підійдуть для відпочинку з дітьми. Розповідаємо, як зекономити на подорожі.\nСлід звернути увагу на те, що більшість країн посилює обмеження через поширення небезпечного штаму коронавірусу – Омікрон. Зазвичай для перетину кордону необхідно мати при собі зелений COVID-сертифікат, результат ПЛР-тесту та міжнародний страховий поліс. Але в кожній державі є свої особливості, тож краще перевіряйте їх за допомогою інтерактивної карти Консульської служби України.\nЗнайти цікаві місця для відпочинку з дітьми в Литві – абсолютно не проблема. Головне знати, що шукати. Будь-кому, незалежно від віку, сподобається Вільнюс. Це старовинне місто зі своїми загадками та історіями.\nСпершу слід пройтися старою частиною столиці. Вона практично не змінилася з часів середньовіччя, тож тут панує особлива атмосфера. Слід зазначити, що саме в цій локації знаходяться різні інтерактивні музеї, які використовують в експозиціях новітні технології.\nНе менш захопливо буде прогулятися коридорами давнього Тракайського замку. Фортеця розташована на острові та оточена з усіх сторін озерами Гельвій і Лука. Тут проводять екскурсії різними мовами, тож є з чого обрати. Та головне, що тут зберігаються справжні обладунки середньовічних лицарів.\nАле найцікавіше – це селище гномів. Воно розташоване неподалік Кретинги в маєтку Вієнкієміс. Тут можна разом із маленькими жителями долучитися до щоденних справ та спробувати різні домашні консервації.\nБюджет 2-денної поїздки на трьох:\nпереліт – від $54;\nмісцевий трансфер – від $6,9;\nніч у готелі – від $11;\nхарчування – від $177;\nусього – від $249\nЦя країна неначе створена для сімейного відпочинку. Лише уявіть, тут можна пройти обряд посвяти в пірати. І це ще не все – церемонія відбувається на справжнісінькому кораблі "Веселий Роджер". Вирушає судно з міста Несебр і 2 години кружляє відкритими водами. Увесь цей час на борту проходять різні ігри, квести та інші веселощі.\nУ тому ж місті розташований один із найбільших аквапарків країни. Він стилістично нагадує середньовічний замок, з веж якого спускаються гірки різної висоти. Також тут є басейни, джакузі, кафе та зони для відпочинку. Для малечі облаштовані спеціальні ігрові майданчики.\nІ на останок можна прогулятися давніми містами країни. Найцікавіші з них – Софія та Несебр. Це справжні музеї просто неба, на вулицях яких зберігаються сліди різних епох. Тут можна замовити екскурсії на різні теми і трохи відпочити від галасливих мегаполісів.\nпереліт – від $132;\nмісцевий трансфер – від $4,5;\nніч у готелі – від $13;\nхарчування – від $162;\nусього – від $311\nЯкщо ваша дитина у захваті від фільмів та книжок про лицарів, то Румунія ідеально підходить вашій сім'ї. Тут розташована величезна кількість замків та фортець, деякі з яких стоять поміж високих гір. Здається, що час тут зупинився на багато століть.\nОкрім цього, саме ця країна вважається батьківщиною найвідомішого вампіра у світі, якщо не рахувати Едварда, – графа Дракули. Його будинок можна відвідати і зараз. Тут облаштували тематичний музей з таємничими кімнатами та підземними лабіринтами. Здається, що тільки вчора цими коридорами блукав жорстокий кровопивця.\nАле не думайте, що окрім екскурсій у Румунії і зайнятися нічим. У містечку Ришнов розташувався неймовірний Парк Динозаврів. Це одночасно і цікава експозиція, і велика кількість розваг, і постійні шоу-програми. Тож весело тут буде всій родині.\nпереліт – від $156;\nмісцевий трансфер – від $3,3;\nніч у готелі – від $9;\nхарчування – від $207;\nусього – від $375\nХоч столиця Албанії – Тирана – дуже спокійне місто, тут є де весело провести час із дітьми. Почніть свою подорож із розважального центру "Qendra Argetuese Blur". Він розрахований на гостей будь-якого віку, тож тут є величезний вибір різноманітних тематичних зон. Для малят підійдуть атракціони та дитячі кімнати. Підліткам буде цікаво в зоні ігрових автоматів, а для дорослих тут працює боулінг.\nЛюбителям активного відпочинку слід зайти в скеледром "Rock Tirana Climbing Gym", де є стінки як для дітей, так і для дорослих. Не хвилюйтеся, якщо ви ніколи раніше не були в таких центрах. Тут постійно працюють інструктори, котрі пояснять вам, як і що робити.\nНе забудьте і про саме місто. Прогулянка столицею – це чудова ідея для вечірнього відпочинку. Тиха Тирана сподобається кожному, хто хоч раз пройдеться її вуличками.\nпереліт – від $285;\nмісцевий трансфер – від $2,1;\nніч у готелі – від $12;\nхарчування – від $84;\nусього – від $383\nЗнайомство з країною краще розпочати з Лісабону. Саме тут розташувався найвідоміший у країні зоопарк, де живуть амурські та білий тигри. До речі, тут ще можна покататися на фунікулері, погодувати пташок та відвідати дитячу ферму. Зайшовши сюди зранку, ви точно будете гуляти територією до самісінької ночі. А якщо зголоднієте, то зможете перекусити в одному з місцевих кафе.\nАле найцікавіша можливість у столиці – це ночівля поруч із білими акулами. У місцевому океанаріумі є така цікава послуга. Вдень ви можете гуляти і дивитися на сотні видів морських жителів, а вночі – спати біля велетенського акваріуму з хижими рибами. Цей досвід ви не забудете ніколи.\nпереліт – від $193,5;\nмісцевий трансфер – від $3,5;\nніч у готелі – від $18;\nхарчування – від $216;\nусього – від $431\nРаніше OBOZREVATEL писав, де взимку відпочити в Європі.\nсімейний туризмБлог Подорожіціни на відпочиноквідпусткатуризмподорожіПодорожі Європою


Казино Аврора, Дніпро | GameMaster\n>Казино Аврора, Дніпро\nКазино Аврора — одне з найпопулярніших місць у Дніпропетровську. Тут панує атмосфера азарту та справжньої гри. Під час облаштування казино Аврора, компанія GameMaster стала постачальником обладнання. Під час звернення до нас, керівництво компанії не просто хотіло придбати товари преміум сигменту, а й отримати дизайнерське оформлення всіх видів карткових столів, столів для американської рулетки та іншого обладнання. Нашою метою було створення атмосфери престижного закладу, але при цьому кожен елемент меблів мав бути ненав'язливим, приємним та зручним для гравців.\nСпеціально для Аврора були підібрані столи, стільці та інші аксесуари, які допомогли створити атмосферу ВІП закладу. Деякі столи для гри в покер та стільці були виготовлені на замовлення з певних матеріалів і в спеціальних кольорах.\nІгрове обладнання було розроблено з урахуванням дизайну приміщення. Воно має свій стиль та гармонійно поєднується з іншими елементами декору. Наявність власного виробництва дає нам можливість експериментувати з зовнішнім виглядом столів та гарантувати їх відмінну якість. На меблях та аксесуарах виконано брендування, яке надає казино статус ЛЮКС закладу.\nЗ обладнанням GameMaster, казино Аврора отримало все необхідне для комфорту відвідувачів закладу. Гравці відчувають тут себе максимально комфортно і можуть насолодитися грою в одному з 4 просторих залів. Ми пишаємося тісною співпрацею, бажаємо успішної та довгої роботи.


Штурм резиденції екс-президента Киргизстану: 36 постраждалих, 1 загиблий - Світ - dt.ua\n8 серпня, 01:39 Роздрукувати\nВід п'яти до 15 співробітників спецназу ДКНБ Киргизстану потрапили в полон до прихильників Атамбаєва © Соцмережі\nУ Киргизстані з'явилися перші жертви операції із захоплення екс-президента країни Алмазбека Атамбаєва – помер спецназівець, який брав участь у штурмі резиденції. Спецназівець отримав смертельне поранення під час штурму – бойова куля пробила бронежилет та пройшла через серце і легені, повідомляє "Радіо Азаттик" із посиланням на Міністерство охорони здоров'я Киргизстану.\nЗагибель свого співробітника підтвердив Державний комітет національної безпеки (ДКНБ) Киргизії. Усього на даний момент до лікарні доправлено 36 постраждалих, 15 з яких – співробітники силових структур.\nЯк повідомляє ряд інших ЗМІ, інформація про захоплення спецназом екс-президента Атамбаєва виявилася недостовірною – штурм в селі Кой-Таш не вдався, спецназ був оточений прихильниками Атамбаєва, та частково здався, частково відступив з села. Ситуація в Кой-Таш залишається напруженою, село оточене силами міліції, туди перекидаються додаткові підрозділи ДКНБ, ряд каналів у Telegram повідомляє про прибуття до Кой-Таш важкої техніки – РСЗВ БМ-21 "Град" у супроводі БТР.\nТим часом колишній керівник апарату екс-президента Атамбаєва Фарід Ніязов підтвердив, що Атамбаєва ніхто не захоплював і він знаходиться у будівлі.\nНа місці подій перебуває заступник міністра внутрішніх справ Киргизстану Курсан Асанов. Президент Киргизстану Сооронбай Жеенбеков через ці події перервав свою відпустку та повернувся до Бішкеку. Вранці 8 серпня має відбутися екстрене засідання Ради безпеки Киргизстану.\nЧитайте також: Затримання експрезидента Киргизстану: біля резиденції чути вибух і стрілянину


Гевін Дж. Грант - Біографія, фото, новини, інформація, вік | Письменники\nГевін Дж. Грант\nМісце народження: Ервін, Великобританія\nГевін Дж. Грант (Gavin J. Grant) — американський письменник, поет, редактор і упорядник антологій.\nНародився в місті Ервін (Північний Ейршир, Шотландія), в 1991 році після закінчення університету переїхав до Сполучених Штатів Америки. Зараз зі своєю дружиною, письменницею Келлі Лінк, живе і працює в Northampton, штат Массачусетс. Подружжя організували невелике видавництво «Small Beer Press», яке публікує 8-10 фантастичних книг на рік, а з 1996 року двічі на рік випускає полупрофессионал\nфутбольний журнал (Semiprozine) «Lady churchill’s Rosebud Wristlet» (з 1996 року), в якому Грант є головним редактором. Незважаючи на невеликий тираж, журнал здобув повагу в фэндоме і в 2007 році потрапив у шорт-лист премії «Хьюго». На його сторінках друкувалися твори таких відомих авторів, як Подат Хопкинсон, Келлі Лінк, Карен Джой Фаулер, Джеффрі Форд, Керол Эмшвиллер, Тед Чан, Оуен Кінг і\nТакож Грант пише прозу, поезію і публікує їх переважно в періодичних виданнях. Його оповідання і вірші включалися в різноманітні профільні антології від таких маститих укладачів, як Еллен Датлоу, Террі Виндлинг, Уоллес Шон, Джей Лейк, Девід Хартвелл, Кетрін Крамер, Річ Хортон та ін.\nНайбільшу популярність отримав Грант як упорядник антологій, які були удостоєні премій «Локус», Брема Стокера і «Всесвітньої премії фентезі». З 2004 по 2008 рік він разом з Еллен Датлоу і Келлі Лінк склав п’ять щорічних томів зі знаменитої серії «Кращий фентезі і хоррор за рік».\nВ даний час Гевін Дж. Грант разом з Келлі Лінк продовжує випускати успішні антології, одна з яких, «Стімпанк», в кінці 2015 року була переведена на російську мову і випущена видавництвом «АСТ».


Як отримати другу вищу освіту заочно? Скільки років навчатися на заочному відділенні для отримання другої вищої освіти?\nІноді після отримання першої вищої освіти, випускники замислюються про другому. Ми вирішили дізнатися, як довго навчатися для здобуття другої освіти.\nНа сьогоднішній день стає все менше спеціальностей, які дозволяють навчатися на заочній формі. Міністерство освіти хоче зовсім відмовитися від такої форми навчання для складних спеціальностей, де потрібна постійна практика. А краще було залишити її виключно для підвищення кваліфікації.\nНезважаючи на все, заочна форма навчання все одно не втрачає актуальності і часто її вибирають для отримання другої вищої освіти. І найчастіше у майбутніх студентів виникає питання — як довго доведеться вчитися?\nСкільки вчитися на другу вищу заочно?\nОтже, в Росії на сьогоднішній день діє кілька рівнів освіти — це бакалаврат, магістратура і спеціалітет. Кожна з програм навчання має свої терміни.\nВідповідно після проходження того чи іншого етапу, ви отримуєте диплом з відповідною кваліфікацією.\nОтже, бакалавром вважається людина, що отримав вищу освіту. Навчання становить 4 роки і в результаті були здані всі іспити. При бажанні можна відправитися вчитися далі й стати магістром.\nМагістр навчається додатково ще 2 роки. Після цього вже стане доступна аспірантура.\nСпеціалістом вважається людина, який навчався в інституті більше 5 років, здав всі іспити і дипломну роботу. Далі він можна вступити до магістратури або аспірантури.\nБакалаврат — це спільна підготовка і з таким дипломом беруть на роботу без проблем. Магістрів і фахівців цінують більше, але перші вважаються вже зовсім професіоналами, а фахівці трохи не дотягують до них.\nТак, якщо ви закінчили бакалаврат та збираєтеся в магістратуру, то термін навчання складає 2 роки, але це за умови, що ви пішли далі по своїй професії. В іншому випадку доведеться вчитися як і всім, з самого початку — 4 роки, щоб стати бакалавром.\nВідео: Друга вища освіта. Варто отримувати?\nБакалаврату і спеціалітет: в чому різниця?\nВ даній темі ми розглянемо головні відмінності між спеціалітетом і бакалаврату. Зміст Бакалаврату і


Гіпертонічний криз: профілактика, симптоми і перша допомога LiveLife.kiev.ua - ЗОЖ\nГіпертонічний криз: профілактика, симптоми і перша допомога\nЯк правило, гіпертонічні кризи бувають у людей, які страждають на гіпертонічну хворобу, тобто у тих, у кого часто підвищується артеріальний тиск. Спровокувати гіпертонічний криз можуть стресові стани, фізичне навантаження, а також припинення прийому гіпотензивних ліків.\nПід час гіпертонічного кризу можуть спостерігатися:\nпорушення зору (аж до часткового випадання полів зору);\nпочервоніння шкірних покривів і слизових оболонок обличчя;\nіноді стискають болі за грудиною;\nЯкщо ви опинилися поруч з людиною, у якої в наявності ознаки гіпертонічного кризу, негайно викликайте "швидку допомогу". До приїзду лікарів хворий повинен прийняти положення напівсидячи - розташуйте його в ліжку, спорудивши з подушок опору для спини.\nНа ікри ніг і шию можна поставити гірчичники або зробити теплу ножну або ручну ванну (температура води - 30-40 ° С).\nВажливо постаратися заспокоїти хворого і відновити його дихання. Попросіть його зробити глибокий вдих, затримати його, а потім повільно видихнути. Таку "вправу" потрібно повторити кілька разів, після чого постаратися максимально розслабитися, уникати активних рухів, дихати неглибоко.\nДо приїзду лікаря також слід прийняти гіпотензивний препарат. Але ні в якому разі не в підвищеній дозі. При гіпертонічному кризі не можна знижувати тиск різко - це може бути небезпечно для життя!\nЩе однією кардіологічною недугою, яка часто зустрічається є стенокардія. Це захворювання, що виявляється характерними нападами болів, що виникають при фізичних або психоемоційних навантаженнях у відповідь на підвищення потреби серцевого м'яза в кисні.\nБагато хто вважає, що при стенокардії виникає гострий біль у серці. Насправді це буває вкрай рідко. Набагато частіше відчувається печіння, дискомфорт, здавлення (недарма в давнину російські лікарі називали її "грудної жабою") в центрі грудної клітки, за грудиною.\nБувають і атипові випадки, коли стенокардія проявляється болем в лівій половині живота, спині, руці. Іноді серцевий біль приймають за печію і намагаються "загасити" її прийомом соди або антацидних засобів (це, зрозуміло, не приносить полегшення).\nПри появі ознак стенокардії необхідно відразу сісти або прилягти.\nЯкщо біль після цього зберігається, покласти під язик таблетку нітрогліцерину і почекати, поки вона розсмокчеться, або її розжувати. Можна використовувати краплі, аерозолі з нітратами.\nЯкщо через 5 хвилин біль не проходить, треба прийняти ще одну-три таблетки (кількість залежить від конкретного препарату).\nЯкщо і тоді біль зберігається, терміново викликайте "швидку".\n"Валідол", "Корвалол", "Валокордин" не знімають напад стенокардії, а просто заспокоюють людину. Іноді цього буває достатньо для зменшення неприємних відчуттів, зрідження пульсу. Але при істинній стенокардії в переважній більшості випадків ці препарати виявляються марними. Приймаючи їх, ви тільки даремно витратите час.\nВажливо своєчасно відрізнити напад стенокардії від інфаркту. Для нього теж характерна біль за грудиною, але на відміну від стенокардії вона дуже сильна.\nПри цьому біль триває довше, ніж типовий приступ стенокардії, - від 15 хвилин і більше. Розвиток інфаркту часто провокується фізичним навантаженням або стресом, але може виникати в спокої, без видимих причин. Інші насторожуючі симптоми - холодний піт, раптово виникає задишка, відчуття страху за життя.\nВ цьому випадку потрібно негайно викликати "швидку допомогу", а до її приїзду з 15 хвилинним інтервалом прийняти таблетку нітрогліцерину або зробити інгаляції нітроспреєм, але не більше трьох разів, щоб уникнути різкого падіння тиску.\nЗастосування нітропрепаратів - своєрідний тест. Якщо вони не знімають біль, це може свідчити, що ви вже на півдорозі до інфаркту.\nЯкщо у вас хоча б раз був приступ стенокардії, обов'язково зверніться до кардіолога. Важливо виявити причину болю в серці, знизити вплив факторів, які її провокують. Можливо, буде потрібно постійна терапія.\nВ неї крім іншого можуть входити препарати, що покращують функції серцевого м'яза і її постачання киснем.\nПечія: причини, симптоми і перша допомога Не переведено / Медицина и болезни /\nМайте на увазі Печія виникає при закиданні, або рефлюксі, вмісту шлунку в стравохід. Агресивний шлунковий сік дратує стінки стравоходу, ...\nХрускіт в суглобах: чи є привід для занепокоєння / Медицина и болезни /\nМедики продовжують сперечатися, чи є цей специфічний звук ознакою серйозних захворювань чи ні Хрускіт в суглобах для багатьох людей, а в першу ...\n«Солодка недуга». Які органи атакує діабет / Медицина и болезни /\nСлово - нашому постійному експерту, завідувачу відділенням програмного навчання та лікування Інституту діабету ФГБУ "Ендокринологічний науковий центр" ...\nЗахист для очей. Як знизити ризик вікової втрати зору / Медицина и болезни /\nЗоровий обман Макула, або "жовта пляма", - це центральна ділянка сітківки ока діаметром всього 5 міліметрів. Саме від нього ...\nЯк лікують серце? Експерт про види діагностики та операціях на судинах / Медицина и болезни /\nНаш експерт - Віктор Дьомін, д. м. н., Заслужений лікар РФ, завідувач відділенням Рентгенохірургічне діагностики та лікування Оренбурзької обласної клінічної ...


ГО «Розвиток Громади» розпочала співпрацю з «надзвичайниками» | Громадська Організація — Розвиток Громади\nГромадська організація підписала договір співпраці з Державною службою України з надзвичайних ситуацій у Львівській області.\nАктивісти зустрілися з представниками державної служби, обговорили подальшу співпрацю та підписали порядок взаємодії. Надзвичайники з «Розвитком Громади» домовилися про обмін інформацією, стосовно загрози або виникнення надзвичайних ситуацій, проведення спільних заходів із роз'яснення населенню правил поведінки у разі виникнення ситуацій підвищеної небезпеки.\nДоговір співпраці передбачає здійснення інших заходів, проведення яких необхідне для якісного виконання завдань, щодо реагування на надзвичайні ситуації на їх ліквідацію.\nНещодавно працівники ГУ ДСНС України в Львівській області провели ознайомчі заняття учасникам громадської організації, на яких активісти дізналися як ефективно діяти у надзвичайних ситуаціях.\n«У цей неспокійний для країни час, ми, як ніколи, повинні бути готовими швидко та ефективно діяти у надзвичайних ситуаціях. У планах низка заходів для інформування населення, зокрема разом з рятувальниками розробляємо спільну програму для навчання школярів», - поділився учасник ГО «Розвиток Громади» Роман Дуда.\nВарто зазначити, що договір між ГО «Розвиток Громади» та Головним управлінням служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області розроблений з метою взаємодії у разі виникнення ситуацій підвищеної небезпеки.


Помер співзасновник компанії Adobe й творець PDF Чарльз Ґешке\n16 квітня в Лос-Альтрос (штат Каліфорнія) на 81 році життя помер після тривалої хвороби співзасновник компанії Adobe Systems й один з творців формату файлів Portable Document Format (PDF) Чарльз «Чак» Ґешке.\n«Ми із глибоким сумом повідомляємо про те, що наш улюблений співзасновник, доктор Чак Ґешке пішов. Чак був героєм і провідним світлом для багатьох з нас у технологічній індустрії. Він залишає незгладимий слід у нашій компанії та у світі», – зазначили у Твітері компанії Adobe.\n«Він був відомим бізнесменом, засновником великої компанії в США і світі, та, звичайно, він дуже-дуже пишався цим, це було його величезним досягненням, при цьому основну увагу він приділяв сім’ї. Він завжди називав себе найщасливішою людиною на світі», – розповіла виданню The Mercury News вдова бізнесмена, 78-річна Ненсі Ґешке.\nЧарльз Ґешке мав докторський ступінь, який отримав в Університеті Карнегі-Меллона, працював у Дослідницькому центрі Xerox PARC, де познайомився з майбутнім бізнес-партнером Джоном Варнока.\nФото: Carnegie Mellon University / flickr\nРазом у маленькому гаражі вони заснували компанію Adobe Systems у 1982 році, яка згодом стала однією з найбільших у Кремнієвій долині.\nПершим продуктом компанії стала нова технологія друку тексту і зображень Adobe PostScript. Пізніше вони створили новий формат 2D-документів – PDF.\nСьогодні продукцією компанії – Adobe Acrobat, InDesign, Photoshop, тощо – користуються по всьому світу.\nУ 2009 році Adobe згадали у рейтингу Forbes 400 Best Big Companies, а у 2010 року вона посіла 1069-те місце в списку Forbes Global 2000.\nТакож у 2009 році президент США Барак Обама нагородив Ґешке і Ворнока національною медаллю США в галузі технології та інновацій.\nВручення національної медалі США в галузі технології та інновацій. Чарльз Ґешке, Джон Уорнок і Барак Обама. Фото: Сіньхуа / Легіон Медіа\nДо 2017 року Ґешке був співголовою ради директорів Adobe.\nСтудія Махно перетворює свої проєкти у криптоарт\nУкраїнці потрапили до короткого списку номінантів фестивалю екологічного плаката «4-й Блок»\nЗ’явилися нові фотографії Марсу з камери HIRISE\nПроєкт Guess Line Architects переміг на міжнародному конкурсі eVolo Skyscraper Competition\nClubhouse з’явився на Android\nIST Publishing видало книгу «KYIV by Sergiy Maidukov»\nУ NASA змоделювали падіння астероїдів на Землю. Візуалізація\nMicrosoft замінить старі іконки з часів Windows 95\nУкраїнський Forbes оголосив список найбагатших українців. Серед них – засновники Grammarly, Ajax й SoftServe


Нарди своїми руками: матеріали, процес виготовлення\nНарди є давньосхідною грою. Місце їх виникнення точно невідоме, але їм вже близько 5000 років, що підтверджують історичні рукописи. Найдавніша дошка для гри була виявлена в Малій Азії, в містечку Шахрі-Сухте. Вчені встановили, що річ була створена приблизно 3000 років до н. е. Така ж дошка була знайдена і в гробниці Тутанхамона.\nОдна з легенд говорить, що одного разу жителі Індії вирішили випробувати винахідливість персів і піднесли їм шахи. Вони вважали, що вони не зрозуміють правил цієї незвичайної гри. Однак мудрець з Персії зміг розкрити таємницю і у відповідь відіслав їм свою гру, яку індуси не могли розгадати протягом 12 років. Бозоргмерх послав їм не що інше, як гру нарди (в перекладі з перської "нард тахті" означає "бій на дошці з дерева").\nУ Західній Європі гра поширилася завдяки хрестоносцям у XII столітті. Вона набула популярності в Середні століття в європейських країнах, де отримала свою назву - трик-трак. Воно імітує удар кісток. Назва "" нарди "" використовувалася серед царів і знаті.\nЧималу популярність гра здобула і в наш час. Багато умільців не перестають дивувати своїм новим оригінальним виконанням інкрустації. У цій статті буде описано, як зробити нарди своїми руками.\nТак само як і шахи, нарди покликані тренувати мислення. Тільки в першому випадку розвивається логічне мислення, а в другому - кмітливість і кмітливість. Вчені стверджують, що після щоденних ігор у нарди рівень інтелекту підвищується на 10%. Такого висновку дійшли дослідники у Великобританії.\nЯк виглядає дошка?\nДошка має прямокутну форму. На неї нанесено 24 пункти (по 12 з кожного боку). Дошка складається з двох сторін. Кожен пункт, як правило, представляє вузький витягнутий трикутник, основа якого розташована по краю, а висота досягає половини дошки. Шість пунктів на одному боці називають будинок гравця. Його розташування залежить від правил гри. Дошка розділена посередині вертикальною смугою, яка називається "бар". Зазвичай туди виставляються збиті шашки. У кожного гравця їх по 15 штук. Хід визначає пара гральних кісток - зар. Буває і дві пари для кожного гравця, а також стаканчики для перемішування кісток.\nСтолярна робота при виконанні дошки\nБагато хто цікавиться, як зробити нарди своїми руками. Такий процес під силу навіть новачкові в різьбі по дереву. Насамперед складається докладний креслення. Нарди в цьому випадку виходять без помилок у розмірах.\nЯкою повинна бути фанера? Шліфована ретельно, вона не має шорсткостей і заусенців, що дуже важливо для процесу виготовлення.\nПеред тим як змайструвати нарди, визначіться, якого розміру дошку ви хочете отримати. Вони бувають різними:\nмалі нарди (розміри - 40х20х3,5 см);\nсередні нарди (50х25х3,5 см);\nвеликі нарди (60х30х3,5 см).\nЩо є головним при виконанні різьблення на дошці нард?\nУ більшості випадків різкі нарди, розміри яких вказані вище, виконані в класичному стилі з властивими йому плоскими рельєфами. Така робота буде під силу навіть новачкам. Половина успіху полягає в правильно обраному малюнку. Широке поширення набули орнаменти з рослинами або арабески.\nНаприклад, розгляньмо філенки, виконані з вільхи. З одного боку вони піддані шпонуванню ясенем. Якщо ви хочете зробити цю частину роботи своїми силами, то слід зазначити, що наноситься шпон тільки з одного боку. Після висихання филенка прогнеться в бік шпону. Щоб не отримати подібний результат, з протилежного боку слід проклеїти простий папір, можна навіть газету. При висиханні клею деформації в цьому випадку не буде. При роботі з філенками радиться класти їх на поліетилен від упаковки з м 'якими надувними пупиришками. Це вбереже деталі від пошкоджень під час роботи.\nПлівку кладуть гладкою стороною до заготівлі, інакше під час роботи стружки будуть забиватися в пупиришках і можуть пошкодити поверхню. При нанесенні тону на матеріал ви можете отримати небажаний ефект.\nЯк перенести малюнок?\nНа заготівлю малюнок переноситься за допомогою копірки. Запасіться готовим зображенням, масштаб якого розрахований на нанесення по всій площині. Це допоможе уникнути порушення симетрії, що при виготовленні дошки є важливим моментом. Після перенесення малюнка за допомогою копірки його слід підправити від руки.\nВибірка тла під різьбу\nПри такому етапі, як вибірка фону під різьбу, існує два методи:\nКласичний спосіб передбачає прорізання за допомогою ножа по контуру малюнка з подальшою вибіркою фону за допомогою плоских стамісок. Слід зазначити, що ніж при роботі повинен входити в деревину під кутом в 90 градусів. Якщо ви не можете дотримуватися перпендикулярності ножа до матеріалу, що заготовляється, то допустимо трохи завалити його під довільним кутом убік від листків орнаменту. Далі при опрацюванні різьблення можна підправити спотворений з цієї причини малюнок.\nДругий спосіб полягає у виборі фону за допомогою ручного фрезера і пальчикової фрези. Безсумнівним плюсом цього методу є швидкість виконання і точність дотримання необхідного прямого кута по краю орнаменту. Вибірка тла навколо всіх елементів проходить чітко і при дотриманні рівня. Руки при такому трудомісткому процесі не напружуються. До мінусів можна віднести необхідність використання фрезера. Робота з ним можлива тільки в умовах столярної майстерні, так як він шумить і створює зайвий пил. Глибина фонового малюнка становить приблизно 5 мм. Ті місця, куди фреза потрапити не змогла, слід підрівняти ножем або плоскими стамесками. Тут дотримуються правил, наведених у першому способі. Робота руками вам ще знадобиться.\nІнструменти для різьблення\nЩоб зробити нарди своїми руками, вам знадобляться такі інструменти:\nНіж-косяк з гострим кутом до вістря.\nПлоска форма стамесок розміром 1, 2, 3, 5, 10 мм.\nСтамески з півкруглою формою розміром 6, 9 мм.\nПісля вибірки фону у всіх важкодоступних місцях слід приступити до опрацювання орнаменту. Починають з нижнього і верхнього краю філенки. Місця перетинів деталей прорізаються ножем. Береться глибина в 2 мм. Шляхом підрізання пласкою стамескою виявляються нижні та верхні точки малюнка. Таким чином, орнамент буде переплітатися.\nПотім малюються майбутні профілі малюнка. За допомогою ножа або пласкої стамески формується випукла частина профілю. Потім за допомогою напівкруглих стамісок обробляються увігнуті частини профілів. Операцію слід повторити з центральною частиною орнаменту. Малюнок необхідно опрацювати вторинно, підправляючи всі недоліки.\nМатування фону передбачає його проколювання навколо всіх різних елементів. Цим можна досягти графічності арабесок. З цією метою можна застосувати простий заточений шуруп. Також використовуються різні пуансони. Потім триває наколка всіх частин, що залишилися. Процес різьблення на даному етапі закінчується, можна приступати до оздоблювальної частини.\nНарди своїми руками припускають виконання тонування. Для цього процесу можна використовувати морилки на воді. Зазвичай вживається один колір, який розбавляється до трьох відтінків: світлого, середнього і темного. У цьому випадку застосовано дві породи деревини: ясен і вільха. Для підкреслення краси кожної з них застосовувалися два кольори морилки: темний 1916 і тік. Тік застосовний для ясеня, а темний 1916 підходить для вільхи.\nВ першу чергу тонуванню підлягає різна філенка. Найсвітлішою фарбою покривається вся різьблення. Потім, не даючи морилці підсохнути, на фрезовані грані філенки наносять середній відтінок.\nНаступний етап передбачає забарвлення фону. Його покривають найтемнішим тоном. Роблять це з обережністю. Фарба наноситься з граничною акуратністю, щоб не потрапила на світлу частину. Фарбування слід починати від центру вибраної фонової ділянки, переходячи на різні частини, що височіють. При цьому пензлем береться мінімальна кількість барвника.\nДерев 'яній поверхні слід дати підсохнути, а потім з іншого боку покрити шпон ясена морилкою тік. Цим же тоном покриваються столярні складові дошки.\nПісля того як морилка висохне, ворса, що піднялася, прибирається за допомогою шкурки. Головне - не завдати пошкоджень фарбі на гострих гранях, які залишилися на різьбленні після роботи стамесками.\nВся дошка покривається безбарвним лаком. З цією метою застосовується двокомпонентний матовий лак.\nДругий варіант виготовлення нард\nВище було описано виготовлення такого виробу, як різкі нарди. Інший метод передбачає випалювання візерунків.\nЩоб виготовити нарди своїми руками другим способом, вам знадобляться:\nфанера шліфована (два листи світлого дерева з показником товщини 4-8 мм, розміром 480х240 мм);\nдві рейки з дерева розміром 30х10 мм, довжиною по 220 мм для лунок;\nапарат для випалювання.\nПроцес виготовлення дошки нард у цьому випадку передбачає такі етапи:\nРобота починається з оформлення зовнішньої і внутрішньої сторони. Підготовлений малюнок випалюється з обох сторін по обраному кліше.\nДерев 'яні рейки склеюються в шип і приклеюються по периметру дошки.\nУ широких рейках випилюються лунки для фішок і також приклеюються.\nДалі встановлюються петлі і замочок.\nНа завершення дошка покривається безбарвним лаком у три шари.\nЯкі фішки використовуються?\nФішки виточуються з твердих порід дерев. Можна використовувати готові пластмасові для гри в шашки.\nНайкрасивіші дошки для гри в нарди не схожі на шахові. Їхня зворотна сторона завжди прикрашена чудовими візерунками або ж малюнком. Нарди, виконані вручну, виглядають ефектно. Ціна на такий виріб досить висока.\nЯк швидше вилікувати герпес на губах аптечними препаратами і народними засобами?\nСонник - дощ і тлумачення сновидінь про дощ


Щоб забезпечити безперешкодний проїзд громадському транспорту «зеленбудівці» провели обрізку гілок понад 400 деревам\nЩоб забезпечити безперешкодний проїзд...\nУ Вінниці триває часткова санітарна обрізка дерев вздовж магістральних вулиць міста. Працівники МКП «Вінницязеленбуд» обрізають гілля, яке заважає проїзду великогабаритному транспорту та спецмашинам.\nДля того, щоб у дерев формувалася правильна крона, «зеленбудівці» ранньою весною проводять обрізку гілок. Але протягом року робиться також обрізка поодинокого гілля, яке заважає руху транспорту та лініям електромереж.\n«Цієї зими ми вже провели часткову санітарну обрізку гілок понад чотирьохсот дерев на магістральних вулицях міста. Роботи проводилися для того, щоб гілки не заважали руху міського транспорту, а також – снігоочисної техніки. Зараз дерева знаходяться в стані «глибокого спокою», тому обрізка рослинам не зашкодить», – розповідає заступник директора МКП «Вінницязеленбуд» Микола Залєцький.\nВін додає, що з весни по вулиці Соборній працівники зеленого господарства планують продовжити висаджувати липи. Нагадаємо, що минулого року на головній вулиці міста з’явилося 39 молодих дерев. А у цьому році працівники «Вінницязеленбуду» планують посадити ще 40 саджанців лип. З’являться цієї весни липи й по Хмельницькому шосе, орієнтовно їх буде 80. А по вулиці Стахурського планується висадка молодих каштанів, їх посадять близько чотирьох десятків.\n11 лютого 2015 - 19:27


« Previous 1 … 4222 4223 4224 4225 4226 … 17740 Next »\nУ процесі зйомок самого фільму також «насаджував» деякі свої ідеї. Мало того, сидиш і хвилюєшся за долі екранних персонажів, немов за реальних людей! Але згодом і тут відбуваються деякі події, та три вояки з позивними Професор, Літо і Грін стають особистими ворогами проросійських терористів. Бо держава на таке буцімто грошей не дасть. Якою дорогою, на вашу думку, має йти український кінематограф, щоб наше ветеранське кіно було не тільки героїчним, а й дотепним? Чого бракує державі, щоб фінансувати створення таких стрічок? Провели нейротестування глядачів.\nАле стандарти Олю підвели. Про нього сперечатимуться. Спочатку автори мали бажання зняти повноцінний серіал на основі цих короткометражок, але не знайшли фінансування та порозуміння з українськими телеканалами. Йдіть! Тому що ідея — грандіозна. А досвід використали для побудови власної краудсорсинг-платформи під назвою «Вулик». Актори: Дмитро Тубoльцев, Дмитро Хом'як, Ярослав Федорчук\nРадіо Свобода поспілкувалось з виконавцем головної ролі у фільмі та учасником бойових дій на Донбасі Дмитром Тубольцевим. – Ясно, що ні- чого не ясно. Перевтіленню лицедіїв у своїх персонажів вигукую: «Браво!». Головними героями є інженер, актор, футбольний тренер і продавець квітів, які йдуть добровольцями на війну. Початок, безумовно, сподобається всім. А насправді стрічка не справджує очікування, дарує цілісну історію зі зворушливими моментами та комічними ситуаціями, хоч і не без «стьобу» та численних гіпербол. БУКНеполіткоректна патріотична комедія Наші Котики виходить у прокат 30 січня і йтиме у кіно до 12 лютого. Сюжет: Осінь 2014 року, перший рік бойових дій на Донбасі. Це перше наше неполіткоректне кіно. Несподіваним довгожителем кіноекранів є дитячу казку «Пекельна хоругва, або Різдво козацьке» Михайла Кострова.\nСхожі ключі: Нашi котики дивитися онлайн hd Нашi котики онлайн фiльм Нашi котики 2020 дивитися онлайн в хорошій якості Нашi котики фiльм 2020 дивитися онлайн повністю Нашi котики 2020 дивитися онлайн кіно Нашi котики фiльм трейлер Нашi котики онлайн Нашi котики фiльм дивитися гугл Нашi котики Нашi котики трейлер фiльм Нашi котики 2020 дивитися онлайн hd Нашi котики фiльм 2020 онлайн\nХіти: @jwxqdpu675 #yztprrfn 6889 T7GSDKGR @albcpva490 #toumrujg 8914 VEA8W2Q2AL95 @fjkeykhu646 #apjtjtty 157 AO327NXYDXE @fdukfofo800 #nxgmm 3738 IG4MVVYB @pkkpkmo287 #wjlinow 3453 M3HEVMAOUV @prqrubik990 #ylyrb 5607 DVU984E09E @fjpkjxat650 #jledqlk 782 2EI8NVFCXW }


На Львівщині незаконно друкують бюлетені на довибори – Щур - Варіанти\nНа Львівщині незаконно друкують бюлетені на довибори – Щур\nПонеділок, 21 січня 2013, 14:55\nУ Львові та кількох районах області виборчі комісії надрукували бюлетені для проміжних виборів до Львівської облради, порушивши таким чином законодавство.\nПро це сьогодні, 21 січня, журналістам повідомив голова Львівської обласної територіальної виборчої комісії Микола Щур.\n"Львівська міська виборча комісія надрукувала бюлетені для цих виборів. За моєю інформацією, ці бюлетені зараз мають підвезти з Києва. За різними чутками, так зробили Кам’янко-Бузька і Бродівська виборчі комісії", – сказав Щур.\nВін наголосив, що такі діє є прямим порушенням закону, оскільки, згідно з ним, бюлетені має друкувати ТВК.\nЗа словами Щура, інформація про надруковані бюлетені залишається на рівні розмов, з жодним документом він, як голова Львівської обласної ТВК, ще не ознайомився.\n"Треба подивитись, чи дійсно бюлетені надруковані і довезені, хто їх друкував, на підставі чого і тому подібне", – зазначив Щур.\nВін додав, що досі не затверджений повний кошторис проміжних виборів до облради, через що ТВК не зможе вчасно зробити всі дії, пов’язані з ними, зокрема, друк бюлетенів та доставку їх до виборчих дільниць.\n"Правильніше було б провести повторні проміжні вибори пізніше, аби дотриматись усіх норм чинного законодавства", – резюмував Щур.\nНагадаємо, раніше заявляв, що проміжні вибори до Львівської обласної ради вже можна вважати зірваними через відсутність фінансування, з цього приводу ТВК подаватиме в суд на ОДА.\nМітки: довибори, друк бюлетенів, російське консульство


Контроль T, rH та CO, EC вентилятор\nКонтроль вентиляції за параметрами. Інтелектуальний датчик контролює швидкість обертання ЕС вентилятора і підтримує температуру, відносну вологість та рівень окису вуглецю (СО) в обраних діапазонах. Діапазони можна регулювати за допомогою Modbus RTU. Звужуючи діапазон одного з параметрів, цей параметр стає пріоритетним для контролю роботи вентилятора. Інтелектуальний датчик має сучасний дизайн та підходить для вбудованого монтажу. Пристрій можна підключити безпосередньо до електромережі (85-264 VAC).\nКод рішення FC3------001\nСклад 4 Од. вим


На Україну насувається похолодання - Рідна країна\nНа наступному тижні середня нічна температура в Україні становитиме 1 – 6 градусів тепла. Про це на брифінгу повідомив начальник Укргідрометцентру Микола Кульбіда, передає кореспондент УНН.\n«У період з 7 по 12 травня в Україні утримається літній характер погоди. Нічні показники становитимуть 13-18 градусів, денні – 22-27. У Південних, Східних та Центральних областях позначки термометра можуть сягати 30 градусів. З 13 по 15 травня очікується зниження температури, спочатку на Заході, а потім на всій території України. Нічна температура становитиме 1-6 тепла, денна – 10-15. Існує ймовірність виникнення заморозків, особливо у Західних та Північних областях», — сказав М.Кульбіда.