II. Система функцій менеджменту. - реферати та учбові матеріали на um.co.ua\n2.1. Природа і склад функцій менеджменту.\nФункції менеджменту визначають стійкий склад специфічних видів управленче-ської діяльності, що характеризуються однорідністю цілей, дій чи об'єктів їх застосування. Вони характеризують спільні завдання та напрями управлінських робіт, склад і зміст яких в найменшій мірі залежить від специфіки конкретної організації (її галузевої приналежності, розміру, організаційно-правової форми та т. П.).\nМожна виділити три групи функцій менеджменту, найбільш загальні для всіх видів організацій та будь-яких умов функціонування:\n- Загальні функції менеджменту:\n- Соціально-психологічні функції;\n- Технологічні функції менеджменту.\nЗагальні функції менеджменту відображають зміст основних стадій процесу управлін-ської діяльністю організації на всіх ієрархічних рівнях. Успішний менеджмент в будь-якій організації має передбачати здійснення наступних загальних функцій:\nСоціально-психологічні функції менеджменту пов'язані в основному з характером вироб-вальних відносин в колективі. Вони містять два різновиди функцій: делегування і мотивацію. Технологічні функції менеджменту виділяють два основних види діяль-ності, що становлять зміст технології праці менеджера будь-якого рівня ієрархії: рішення і комунікації.\nЗагальні, соціально-психологічні та технологічні функції, взаємно доповнюють один одного, створюють цілісну систему менеджменту, що дозволяє диференціювати методи і прийоми управлінського впливу на діяльність організації, спланувати органи управління і праця окремих менеджерів.\nЗагальні функції відображають загальний порядок управління діяльністю організації. Вони однаковою мірою необхідні як в рамках стратегічного, так і в рамках оперативного менеджменту. Взаємозв'язок загальних функцій менеджменту представлена ??на рис.2.\nРис.2. Взаємозв'язок загальних функцій менеджменту.\nПроцес управління відповідно до принципової схемою загальних предметних функцій починається з формування системи цілей і завдань діяльності організації на певний період часу. Потім здійснюється планування заходів, спрямованих на досягнення встановлених цілей розвитку.\nРеалізація запланованих заходів вимагає створення певних організаційних них структур, залучення виконавців, координації їх роботи в часі і в просторі. Успішне виконання передбачених заходів в рамках прийнятих організаційних структур вимагає обліку, постійного контролю за ходом здійснюваних процесів і регулюються-вання діяльності організації. Кожна з пари взаємопов'язаних загальних функцій представ-ляет собою замкнутий контур управлінських рішень, що функціонують в циклі «мета - засіб» (1-й контур - «мета - планування»; 2-й контур - «планування - організація»; 3-й контур - «організація - контроль»).\nДля реалізації кожної із загальних функцій менеджменту в організації формуються визна-поділені комунікаційні зв'язки і готуються управлінські рішення. Вони є інструментальної (технологічної) базою загальних функцій менеджменту.\nПоведінкові аспекти реалізації загальних функцій менеджменту формують на підпри-ємстві його соціально-психологічні функції: делегування і мотивацію. Соціально-психоло-ня функції менеджменту забезпечують регулювання відносин між людьми, метушні-розкаювана в процесі функціонування організації. До соціально-психологічним функціям менеджменту відносяться делегування і мотивація. Обидві ці функції дозволяють визначити склад завдань і повноважень кожного з учасників здійснюваних процесів і сформувати найбільш сприятливі умови його діяльності, що стимулюють отримання високих результатів.\nДелегування як функція менеджменту означає процес передачі завдань і визначенні компетенцій особі або групі осіб, які беруть на себе відповідальність за їх здійснення.\nМотивація як функція менеджменту означає процес стимулювання всіх учасників діяльності організації, спрямований на досягнення встановлених цілей розвитку організації. Мотивація пов'язана з використанням низки специфічних понять і категорій, що відносяться як до окремої людини, так і колективу людей, тобто організації.\nПотреби - це основна категорія класичних концепцій мотивації, що означає усвідомлене відчуття нестачі чого-небудь або його відсутність.\nСпонукання в мотиваційному механізмі - це виявлену прагнення до задоволення усвідомлених потреб, тобто мотиви цілеспрямованої діяльності. Спонукання людини або колективу проявляються в мотиваційному поведінці, тобто поведінці, направленому на реалі-цію усвідомлених і прийнятих мотивів. Прагнення до досягнення мети стає стимулом всієї діяльності співробітника або колективу.\nСтимул в мотиваційному механізмі - це результат, до якого спрямовані спонукальні мотиви діяльності співробітника. Оцінка досягнення цього результату людиною відчувається через одержувана винагорода.\nВинагорода - це матеріальна або моральна (психологічна) оцінка результату задоволення потреби, тобто всього процесу мотивації. Винагорода, як оцінка, може носити зовнішній (з боку керівника організації) і внутрішній (як самооцінка задоволення від роботи) характер.\nТехнологічні функції менеджменту характеризують зміст процесів і методів управління. Вони містять два головні компоненти: комунікації та рішення.\nКомунікації в менеджменті - це обмін інформацією при підготовці та забезпеченні реалізації управлінських рішень. Комунікація, як функція менеджменту, займається раціональної організацією інформаційних потоків на підприємстві з метою ефективного управління інноваційними процесами.\nОсновні завдання комунікацій в менеджменті:\n- Визначення і планування потреби в інформації для кожної ланки управління на підприємстві;\n- Організація інформаційного забезпечення системи управління на підприємстві;\n- Формування регіональних способів і процедур підготовки та реалізації управлінських рішень;\n- Розробка і впровадження прогресивних інформаційних технологій в управлінні інноваціями на підприємстві;\n- Координація і контроль управлінських рішень, забезпечення виконавської дисципліни на підприємстві;\n- Розробка і реалізація єдиної технічної політики в галузі інформаційних технологій в управлінні на підприємстві.\nУправлінське рішення - один з основних інструментів вироблення і реалізації ефективної концепції менеджменту в організації.\nОсновні вимоги, що пред'являються до управлінських рішень:\n- Цільова спрямованість: рішення мають бути спрямовані на досягнення певних цілей розвитку;\n- Ієрархічна субординація: рішення менеджера мають відповідати делегованим йому повноваженням;\n- Обгрунтованість: рішення повинні мати об'єктивне обгрунтування раціональності;\n- Адресність: рішення повинні бути орієнтовані в просторі і в часі, тобто спрямовані на конкретного виконавця і обмежені в часі;\n- Забезпеченість: рішення повинні передбачати необхідні ресурси і встановлювати джерела їх отримання;\n- Директивність: рішення мають бути обов'язковими для виконання і носити характер.\n2.2. Планування як функція менеджменту.\nПланування - безперервний процес встановлення або уточнення і конкретизації цілей розвитку всієї організації та її структурних підрозділів, визначення засобів їх досягнення, термінів і послідовності реалізації, розподілу (виявлення) ресурсів.\n1. Забезпечення цілеспрямованого розвитку організації в цілому і всіх її структурних підрозділів.\n2. Перспективна орієнтація і раннє розпізнавання проблем розвитку. План намічає бажане в майбутньому стан об'єкта і передбачає конкретні заходи, спрямовані на підтримку сприятливих тенденцій чи стримування негативних.\n3. Координація діяльності структурних підрозділів та працівників організації.\n4. Створення об'єктивної бази для ефективного контролю. Наявність планів дозволяє проводити об'єктивну оцінку діяльності підприємства шляхом порівняння фактичних значень параметрів з планованими за принципом «факт-план».\n5. Стимул (мотивація) трудової активності працюючих.\n6. Інформаційне забезпечення працівників організації.\n- Єдність науково-технічних, соціальних і економічних завдань розвитку організації;\n- Наукова обгрунтованість і оптимальність рішень;\n- Домінування стратегічних об'єктів у плануванні;\n- Комплексність у плануванні;\n- Ресурсна збалансованість планів;\n- Гнучкість і еластичність планування;\n- Безперервність планування.\nРезультатом процесу планування в організації є система взаємопов'язаних планових документів-планів.\nПлан - основа діяльності організації будь-якої форми власності і розмірів; містить вказівки кому, яке завдання і в який час вирішувати, які ресурси потрібно виділити на рішення кожного завдання.\nПлани різняться за програмними цілями, предмету, рівню, змістом, періодами планування.\nЗа цілями - планування стратегічне і оперативне;\nПо предмету - НДДКР, виробництво, збут, постачання, персонал, фінанси;\nЗа рівнем - організація в цілому, підрозділ, проект, окремий виконавець;\nЗа змістом - продуктово-тематичне, ресурсне, об'ємно-календарне;\nПеріоди планування - довгострокове (понад п'ять років); середньострокове (від одного року до п'яти років); короткострокове (до одного року).\nСтратегічне планування полягає у визначенні місії (головної мети) органі-зації на кожній стадії її життєвого циклу, формування системи цілей діяльності і стратегій поведінки.\nОперативне планування полягає в пошуку та погодження найбільш ефективних шляхів і засобів реалізації прийнятої стратегії розвитку організації; має своїм завданням реалі-зацію потенціалу організації у формі досягнутої прибутку, доходів, обсягів реалізації та ін.\nПродуктово-тематичне планування полягає у формуванні плану розвитку орга-нізації (плану диверсифікації, плану НДДКР і т.д.), що визначає заходи щодо обновле-ням продукції, вдосконалення та організації виробництва в організації. На виробниц-жавної стадії цей вид планування передбачає розробку та оптимізацію виробництв-ських програм підприємств і цехів.\nРесурсне планування включає розрахунки матеріальних, трудових і фінансових ресурсів, необхідних для виконання номенклатурно-тематичних завдань, а також оцінку економі-чеських результатів і ефективності діяльності організації.\nОб'ємно-календарне планування полягає в плануванні обсягів робіт, завантаження підрозділів і виконавців, побудові календарних графіків проведення робіт по окремих-ним виконавцям, підрозділам, проектам і всієї сукупності планованих робіт; графіків завантаження устаткування і виконавців, розподілу робіт по окремих календарних періодів.\n- Розробка мети;\nЕтап постановки задачі планування включає формування мети і схему проблеми планування.\nЕтап розробки плану передбачає формування можливих варіантів вирішення про-блеми планування, прогнозування можливих наслідків їх реалізації для організації, оцінку варіантів і прийняття планового рішення.\nЕтап реалізації планового рішення полягає в доведенні планового рішення до виконавців у вигляді планових завдань, нормативів, показників, результатів функціонує-вання об'єкта управління з встановленими стандартами. На цьому етапі допускається інтервал допустимих відхилень від встановлених стандартів.\nНа третьому етапі аналізуються причини виникнення відхилень і вибирається один з трьох варіантів поведінки: щось робити; усунути відхилення, перш ніж вони переростуть у великі проблеми; переглянути стандарти.\n2.2.1. Особливості планування виробничо-комерційної фірми на мікроекономічному рівні.\n- Забезпечення узгоджених термінів поставок\n- Встановлення рівня цін з урахуванням умов конкуренції;\n- Підтримку репутації фірми у споживачів.\nЗавдання планування визначаються кожною фірмою самостійно в залежності від діяльності, якою вона займається. В цілому завдання планування будь-якої фірми зводяться до наступного:\nСтан конкуренції на ринку можна охарактеризувати п'ятьма конкурентними силами М. Портера:\n2. Конкуренція з боку товарів, що є замінниками і конкурентоспроможних з точки зору ціни.\n4. Економічні можливості та торгові здібності покупців.\nРушійні сили, здатні впливати на ринкові умови та інтенсивність дії сил конкуренції:\n- Швидкий або повільний ріст довгострокового попиту;\n- Зміни в складі покупців і способах використання продукту;\n- Маркетингові інновації;\n- Вхід або вихід великих фірм;\n- Розсіювання технічних і технологічних досягнень;\n- Зміни у витратах і ефективності;\n- Поява купівельної диференційованого вибору товарів замість товарів масового споживання (або набору);\n- Зміни в державній політиці і регулюванні;\n- Зменшення невизначеності і ризику;\nФактори, що впливають на силу конкурентної боротьби:\n3. Можливість фірм використовувати зниження цін або інші методи збільшення продажів.\n6. Догляд з бізнесу стає дорожче, ніж продовження конкуренції.\n7. Збільшення відмінностей між фірмами в сенсі їх стратегій, кадрового складу, ресурсів і так далі.\nУмовами, якими повинна мати у своєму розпорядженні фірма, щоб адекватно відповідати на виклик зовнішнього середовища, є:\n- Здатність до своєчасного виявлення актуальних потреб, потреб і запитів потенційних споживачів.\n- Здатність до аналізу економічної кон'юнктури ринків товарів і послуг, дозволяю щих ефективно, своєчасно і якісно задовольнити виявлені потреби, потреби і запити.\n- Здатність до аналізу економічної кон'юнктури ринку факторів виробництва.\n- Здатність до висування конкурентних ідей.\n- Здатність до забезпечення незалежності фірми від зміни кон'юнктури ринків, факторів виробництва за рахунок зовнішньої гнучкості продуктивних сил.\n- Здатність до забезпечення внутрішньої гнучкості за рахунок оснащення засобами технологічного оснащення та іншого обладнання.\n- Здатність до забезпечення за рахунок формування адекватного зміни цілей кадрового потенціалу.\n- Здатність здійснювати зміни архітектурно-планувальних рішень, адекватно змінам цілей продуктивних сил.\n- Здатність забезпечити рівень конкурентоспроможності товарів і послуг, необхідної для захоплення лідерства в обслуговуваних і перспективних сегментах ринку.\n- Здатність забезпечити випуск товарів і послуг в необхідних обсягах.\n- Здатність забезпечити ефективну розробку і реалізацію стратегічної програм-ми технологічного і соціального розвитку фірми.\n2. орієнтуватися в часі (довгострокові, середньострокові, короткострокові).\n4. взаімоподдержівающіх (повинні суперечити одна одній).\nТаким чином, основним завданням планування є отримання максимального прибутку як результату діяльності і здійснення його найважливіших функцій: планування маркетингу, продуктивності, інновацій та іншого.\nг) повинні бути чітко сформульовані та пов'язані з ресурсами;\n2. Специфічні цілі розробляються в рамках загальних цілей з основних видів діяльності в кожному виробничому підрозділі фірми і виражаються в кількісних і якісних показниках (рентабельність, норма прибутку).\n- По маркетингу (рівень продажів, диверсифікація, система розподілу, обсяг збуту);\n- Виробництво (витрати, якість, економія матеріальних ресурсів, нова і усовершенст-Вова продукція);\n- Фінанси (структура та джерела фінансування, методи розподілу прибутку, мінімі зация оподаткування).\nОпис або пояснення економічних явищ переставляє собою процес вирішення неточною задачі, що базується на суб'єктивних оцінках. І дійсно, якщо виробництв-венний процес можна у відомому наближенні описати за допомогою математичних формул, вносячи в них час від часу певні корективи, то, наприклад, при плануванні господарської діяльності підприємства математичні методи вже не дають необхідної точності. Наприклад, не можна (або принаймні дуже ризиковано) прорахувати збут продукції навіть на найближчий період, спираючись лише на математичний апарат. У цьому, а так само в багатьох інших випадках, немає об'єктивного критерію, що дозволяє зробити прогноз надійним. Ставитися до подібного роду обставинами слід філософськи, адже якщо було б можливо володіти всією опорної інформацією, економіці не потрібні були б менеджери в сучасному розумінні цього слова, та й фахівці безлічі інших професій. Так як, поряд з об'єктивними даними, доводиться використовувати суб'єктивну інформацію, то виникає потреба у відповідному методологічному забезпеченні обробки зібраних даних.\nТаким чином, потреба в менеджерах, їх знання, досвід та інтуїція потрібні саме в тих напрямках виробничої і комерційної діяльності, які найменше піддаються формалізації.\nДо числа цих процесів відносяться планування і прогнозування.\nМожливі різновиди планів і прогнозів можна представити у вигляді наступного ряду:\n1. Економічні прогнози - носять переважно загальний характер і служать для опису стану економіки в цілому по компанії або по конкретним виробам.\n2. Прогнози розвитку конкуренції - характеризують можливу стратегію і практику конкурен-тів, їх частку на ринку і так далі.\n3. Прогнози розвитку технології - орієнтують користувача щодо перспектив роз-ку технологій.\n5. Соціальне прогнозування - досліджує питання, пов'язані зі ставленням людей до тих чи інших суспільних явищ.\nМетоди планування і прогнозування.\nНаочна інформація - інформація, що отримується від засобів масової інформації (крім друкованих органів), а також суміжників, постачальників, конкурентів. Матеріальні витрати полу-чення такої інформації незначні, однак вимагають великої кількості часу.\nПисьмова інформація - інформація, що отримується з друкованих джерел періодичної преси. Як і наочна, письмова інформація не має глибокого характеру і швидко застаріває.\nЗастосування таких методів доцільно у випадках стійкої екстраполяціонной направ-лінощів досліджуваного явища. Інакше кажучи, лише тоді, коли можна припустити, що діяль-ність в минулому мала певну тенденцію, яку можна очікувати і в перспективі, наявної інформації достатньо для внесення можливих корективів і виявлення статистично достовірних залежностей.\nАктивізуючи діяльність підприємства, складаючи план його функціонування, аналітик не завжди має інформацію, достатню для кількісних методів планування, а інший раз вище керівництво фірми просто не розуміє складних методів кількісного прогнозування, що, в будь-якому випадку, вимагає застосування якісних методів. Якісні методи планування і прогнозування передбачають звернення до думки експертів - людей найбільш компетентних з досліджуваних питань.\nДо якісних методів можна віднести наступні:\n- Думка журі, як правило, зводиться до узагальнення думок експертів з подальшим їх усередненням;\n- Модель очікування потреб - метод, який є певною мірою зворотним методу сукупної думки; проводиться опитування клієнтів;\n- Метод експертних оцінок - відпрацьовані і користуються довірою експерти заповнюють опитувальний лист.\nЗ усієї сукупності можливих методів аналізу, ймовірно, одним з найбільш перспек-тивних є баловий метод. Його можна використовувати не тільки для прогнозування, але і для планування і для аналізу. Цей метод дозволяє об'єктивізувати сукупність суб'єктів-них думок. В даний час баловий метод широко використовується при вирішенні мно-дружність завдань планування в умовах обмеженості вихідних даних, наприклад, визначення можливих варіантів рішення управлінського завдання з кількісним обчисленням предпоч-тітельнимі кожного з варіантів, кількісної оцінки ступеня впливу на аналізований об'єкт різних факторів і багатьох інших .\nУ кожному конкретному випадку етапи і послідовність їх проведення мають свою специфіку, проте існує загальна методологія баловий методу, яку в формалізованому варіанті можна представити в такий спосіб:\n- Розробка анкети з формулюванням питань, що виключають з двояке трактування і орієнтованих на кількісну оцінку;\n- Проведення анкетування в другій, третій, четвертий раз, в залежності від складності дослідження і необхідної точності;\nВ основному виконання практично всіх етапів носить технічний характер. Отримані результати можуть бути використані для прийняття управлінських рішень. Слід ще раз відзначити, що метод експертних оцінок універсальний і придатний для вирішення різних проблем.\nВелику роль в плануванні в умовах невизначеності грають резерви:\n1. Страховка всередині фірми - наявність запасів сировини, вільних потужностей, грошових коштів, контактів і зв'язків. Основою такого підходу до резервів є фінанси.\n2. Доступ до кредитів - вироблення фінансової політики, управління пасивами та активами.\nУ поняття «планування» входить визначення цілей і шляхів їх досягнення. Планування діяльності підприємств здійснюється по таких важливих напрямках, як збут, фінанси, виробництво і закупівлі. При цьому, звичайно, усі приватні плани тісно взаємопов'язані між собою. Сам процес планування проходить в чотири етапи:\nСтруктурна схема планування на підприємстві представлена ??на рис. 2.\nНаведені в схемі на рис. 2 види планування дають найкращий ефект, якщо їх викорис-зова правильно. Будь-яка компанія повинна застосовувати як довгострокове, так і короткострокове планування. Наприклад, при плануванні виробництва продукту як одного з найважливіших елементів ринкової стратегії доцільно застосовувати довгострокове й оперативне планує-вання в сукупності, так як планування виробництва продукту має свої специфічні риси і визначається поставленою метою, термінами її досягнення, видом товару і так далі.\nДовгострокове планування, включаючи середньострокове і короткострокове планування, широко застосовується в світовій практиці.\nДовгостроковий план звичайно охоплює трирічний або п'ятирічний періоди. Він швидше за но-сит описовий характер і визначає загальну стратегію компанії, оскільки важко передбачається-гадати всі можливі розрахунки на такий тривалий термін. Довгостроковий план виробляється керівництвом компанії і містить головні стратегічні цілі підприємства на перспективу.\nРис.2. Структурна схема планування на підприємствах\nОсновні галузі планування:\n- капітальні вклади;\n- Потреби у фінансових коштах;\nВ цілому робота з об'єктами довгострокового планування здійснюється за наступною схемою (рис.3).\nМал. 3. Робота з об'єктами довгострокового планування\nДеякі з об'єктів довгострокового планування такі.\n· Організаційна структура підприємства.\n- Оптимальну рентабельність, тобто вона повинна бути по можливості простою, чіткою і легко доступній для огляду;\n- Охоплювати по можливості мінімальну кількість проміжних ланок. Командна та інформаційна система не повинна бути громіздкою;\n- Забезпечувати умова підготовки менеджера на перспективу.\nПроблема вибору організаційної структури управління займає особливе місце. Структура управління може значно відрізнятися в різних компаніях. Виділяються, головним чином, дві структурні системи управління: централізована і децентралізована. При централі-зовано системі управління всі керуючі по службах зведені разом і підпорядковані віце-президенту з управління. Подібна система являє повністю інтегровану і функціональну організацію. Децентралізована система управління являє керую-щим різних підрозділів здійснювати всі функції, пов'язані з їх діяльності. При цьому керуючий кожного підрозділу несе відповідальність за функціонування своєї ділянки перед віце-президентом в даній сфері.\nЗалежно від розмірів підприємства і його підрозділів ієрархічна ланцюжок управління може представляти:\nДвухзвенную систему: вища адміністрація - заводоуправління;\nТриланкову систему: вища адміністрація - адміністрація виробничих підрозділів - заводоуправління;\nЧотириланкова систему: вища адміністрація - адміністрація виробничих груп - адміністрація виробничих підрозділів - заводоуправління.\n· Виробничі потужності.\nДля забезпечення ефективного виробництва необхідно правильно спланувати вироб-вальних потужності. Сутність планування виробничих потужностей в довгостроковому періоді полягає у визначенні оптимальної кількості одиниць обладнання, необхідного для випуску запланованого обсягу продукції.\n· Капітальні вклади.\nВитрати грошових коштів, спрямовані зокрема на відтворення капіталу.\nДо капітальних вкладень зазвичай відносять:\n- Доповнення: нові основні засоби, які збільшують виробничі потужності без заміни існуючого обладнання;\n- Оновлення або заміна: обладнання, придбане для заміни аналогічних засобів, приблизно такої ж потужності;\n- Удосконалення або модернізація: капітальні витрати, що ведуть до фактичної заміни або зміни основних засобів.\nОднією з найважливіших частин фінансових ресурсів є касове планування, тобто процес оцінки всіх джерел надходження і витрат готівкових коштів протягом визна-ленного періоду часу. Саме погане управління готівкою є головною причиною фінансово - економічних труднощів: відсутність готівкових коштів швидше призводить до банк-ротству, ніж відсутність прибутку. Основне завдання тут - визначити мінімальний розмір оборотного капіталу, необхідного для перетворення готівки в товарні запаси, потім в де-дебіторської заборгованості і, нарешті, знову в готівку. Оборотним капіталом звичайно вважається перевищення мобільних засобів (поточних активів) над зобов'язаннями.\nВ якості стабілізуючого фактора повинні виступати спеціальні резерви і фонди, що фінансуються як з прибутку, так і з витрат. Досвід показує, що підприємства повинні обов'язково накопичувати гроші, щоб мати їх на майбутні потреби - сплату податків, погашення боргів, заміну обладнання, виплату пенсій та допомог.\n· Дослідження і розробки.\nТільки підприємства, що мають велику частку на ринку, можуть вкладати кошти в наукові дослідження і розробки, отримуючи вагому віддачу. Розрахунки показують, що якщо фір-ма витрачає на НДДКР більше 3% обороту, то вона працює з рівнем рентабельності близько 26%. Дослідження і розробки сильніше впливають на рентабельність, ніж збільшення частки на ринку. Малим підприємствам не рекомендується використовувати дорогі технології, так як це призведе до падіння прибутку.\nКороткострокове планування може бути розраховане на рік, півроку, місяць і так далі. Короткостроковий план на рік включає обсяг виробництва, планування прибутку і інше. Короткострокове планування тісно пов'язує плани різних партнерів і постачальників, і тому плани ці можуть або погоджуватися, або окремі моменти плану є загальними для компанії-виробника і її партнерів.\n- Доходи з обороту;\n- Поточні витрати (сировина, зарплата);\n- Виграш чи втрати від поточної діяльності.\n- Доходи (продаж старого обладнання);\n- Виграші або втрати від нейтральної діяльності.\n3. Кредитної плану.\n4. Плану капітальних вкладень.\n- Сума виграшів і втрат;\n- Наявні ліквідні кошти;\n- План капітальних вкладень та інші.\n- Аналіз ситуації і проблеми.\n- Прогнозування майбутніх умов діяльності.\n- Постановка задачі.\n- Вибір оптимального варіанту.\n- Коригування й ув'язування.\n- Конкретизація плану.\n- Аналіз і контроль.\n2.3. Предмет процесу планування персоналу.\nПланування персоналу (еквіваленти, що зустрічаються в літературі - кадрове планує-вання, планування робочого складу підприємства) визначається як процес забезпечення орга-нізації необхідною кількістю кваліфікованого персоналу, прийнятим на правильні посади в правильний час. За іншим визначенням, планування - це система підбору кваліфікованих кадрів, при використанні двох видів джерел - внутрішніх (наявні в організації службовці) і зовнішні (знайдені чи залучені з зовнішнього середовища), що має на меті забезпечити потреби організації в необхідній кількості фахівців у конкретні тимчасові рамки . Кадрове планування - це спрямована діяльність органі-зації з підготовки кадрів, забезпечення пропорційного і динамічного розвитку персона-ла, розрахунку його професійно-кваліфікаційної структури, визначенню загальної і додаткового-котельної потреби, контроль за його використанням.\nЯк видно, деякі підходи концентрують увагу головним чином на плануванні потреби організації в кадрах, тоді як інші приймають це лише як один з видів кадрового планування, виділяючи крім того ще ряд понять (планування викорис-тання персоналу, планування його навчання і так далі) .\nНайперша задача планування персоналу - це "перевести" наявні цілі і плани організації в конкретні потреби в кваліфікованих службовців, тобто вивести невідомий-ву величину необхідних працівників з наявного рівняння планів організації; і визначити час, в яке вони будуть затребувані. І як тільки ці невідомі величини будуть знайдені, в рамках кадрового планування необхідно вивести, тобто скласти плани досягнення виконання цих потреб.\nПо суті кожна організація використовує кадрове планування, явно чи неявно. Деякі організації проробляють в цьому плані серйозні дослідження, інші ограничи-ються поверхневим увагою щодо планування персоналу. Як би там не було, але довготривалий успіх будь-якої організації безсумнівно залежить від наявності необхідних службовців в необхідний час на правильно обраних посадах. Організаційні цілі та стратегії досягнення цих цілей мають значення лише тоді, коли люди, що володіють необхідними талантами і умінням, займаються досягненням цих цілей.\nНедобросовісно виконане, і тим більше - зовсім проігнороване, кадрове планує-вання здатне спровокувати серйозні проблеми вже в найкоротший час. Наприклад, ситуації з діяльності компаній:\n· Незважаючи на відчайдушні пошуки, середня ланка управління однієї компанії, що займається роз-робкою нових технологій в сфері комп'ютерного виробництва, не було заповнене протягом більш ніж шести місяців. Це відразу ж позначилося на продуктивності компанії.\n· В іншій компанії, службовці, найняті тільки дев'ять місяців тому, потрапили під непередбачене скорочення;\n· У третій компанії, завдяки ефективним зусиллям талановитого адміністратора з маркетингу, річні доходи піднялися удвічі. Однак цей менеджер був змушений подати у відставку, тому що він не був здатний ідентифікувати потенційні можливості своєї кар'єри в межах фірми.\n- Скільки працівників, рівень кваліфікації, коли і де будуть необхідні (планування потреби в персоналі)?\n- Яким чином можна залучити необхідний і скоротити зайвий персонал, враховуючи соціальні аспекти (планування залучення або скорочення штатів)?\n- Яким чином можна використовувати працівників відповідно до їх здібностей (планування використання кадрів)?\n- Яким чином можна цілеспрямовано сприяти підвищенню кваліфікації кадрів і пристосовувати їх знання до мінливих вимог (планування кадрового розвитку)?\n- Яких витрат зажадають плановані кадрові заходи (витрати на утримання персоналу)?\n- Розробка процедури кадрового планування, узгодженої з іншими його видами;\n- Ув'язка кадрового планування з плануванням організації в цілому;\n- Організація ефективної взаємодії між плановою групою кадрової служби і плановим відділом організації;\n- Проведення в життя рішень, що сприяють успішному здійсненню стратегії організації;\n- Сприяння організації у виявленні головних кадрових проблем і потреб при страті-гическом плануванні;\n- Поліпшення обміну інформацією з персоналу між усіма підрозділами організаціями.\nКадрове планування включає в себе:\n- Прогнозування перспективних потреб організації в персоналі (за окремими його категоріями);\n- Вивчення ринку праці (ринку кваліфікованої робочої сили) і програми меропри-ємств по його «освоєння»;\n- Аналіз системи робочих місць організації;\n- Розробка програм і заходів з розвитку персоналу.\nПри здійсненні кадрового планування організації переслідує такі цілі:\n- Отримати й утримати людей з високим рівнем знань і в необхідній кількості;\n- Бути здатною передбачати проблеми, що виникають через можливе надлишку або нестачі персоналу.\nКадрове планування включає застосування базисного процесу планування до вирішення потреб людського ресурсу в організації. Щоб бути ефективним, будь-який план людського ресурсу повинен бути заснований на довготривалих планах організації. По суті, успіх кадрового планування залежить в значній мірі від того, наскільки тісно відділ кадрів в стані інтегрувати ефективне планування персоналу з плановим процесом організації. На жаль, кадрове планування часто недостатньо адекватно пов'язано з повною загальною плануванням. Нижче проілюстровані результати опитування, що має відношення до цієї проблеми.\n- Визначення мети організації;\n- Визначення припущень, припущень;\n- План дії у світлі наявних ресурсів, включаючи навчений персонал.\nКадрове планування здатне надати значну підтримку процесу планування при забезпеченні засобами для досягнення бажаних результатів. Поширена помилка при кадровому плануванні - зосередитися на короткострокових потребах і не скоорді-лося їх з довгостроковими планами організації. Зосередженість на короткострокових по-потреб - природне слідство не інтегрування кадрового планування зі стратеги-ного плануванням. Цей підхід майже завжди веде до несподіванок, які змушують відділ кадрового планування сконцентруватися на короткострокових кризах (замкнене коло).\nХоча кадрове планування методично має багато спільного з іншими областями плани-вання, проте по ряду важливих аспектів воно від них відрізняється. Проблеми кадрового планування обумовлені:\n· Труднощами процесу планування кадрів, обумовленої складністю прогнозування трудового поведінки, можливістю виникнення конфліктів. Можливості використання кадрів в майбутньому і майбутнє ставлення їх до роботи прогнозується, якщо це взагалі можливо, з високим ступенем невизначеності. У зв'язку з цим в процесі планування вони являють собою ненадійні елементи. До того ж учасники організації чинять опір тому, щоб бути «об'єктами» планування, не погоджуються з результатами планування і реагують на це так, що не виключається можливість виникнення конфлікту;\n· Подвійністю системи економічних цілей у кадровій політиці. Якщо при планирова-ванні в області маркетингу та інвестицій цілі планування зачіпають економічні аспекти, то при плануванні кадрів сюди додаються компоненти соціальної ефективності. Якщо в інших областях можна оперувати кількісними величинами (суми грошей), то дані при кадровому плануванні мають переважно якісний характер (дані про здібності, оцінки виконаної роботи).\nОтже, повністю ефективним кадрове планування є лише в тому випадку, якщо воно інтегровано в загальний процес планування (рис.4). В якості складової частини планування кадрове планування має своїм завданням надання працюючим робочих місць в потрібний момент і в необхідній кількості відповідно до їх здібностей і схильностями.\nМал. 4. Планування персоналу як складова частина планування.\n2.3.1. Стадії процесу кадрового планування.\n2. Визначення майбутніх потреб (необхідних кваліфікацій майбутнього персоналу і загального числа службовців, які потрібні для досягнення даною організацією поставлених цілей).\nЯк вже було викладено, кадрове планування повинно базуватися на планах розвитку організації. Фактично це означає, що цілі кадрового планування повинні бути виробниц-ними від цілей організації. Іншими словами, специфічні вихідні вимоги у вигляді набору характеристик, якими повинні володіти службовці, повинні бути визначені виходячи з цілей організації в цілому.\nМета - певний мотив, який знаходить своє відображення в деяких бажаних характеристиках.\nПроцес установки цілей починається з твердження глобальної задачі, яка визначає майбутнє організації. Всі інші цілі сформульовані на її основі. Вона використовується, що-б встановити короткострокові (поточні) цілі. Короткострокові цілі в основному мають тимчасовий графік і можуть бути виражені в кількісних характеристиках.\nПри плануванні використовується каскадний підхід при якому в процес планування включаються всі рівні управління. Такий підхід веде до висхідного і низхідного потоків інформації протягом процесу планування. Це також гарантує, що цілі повідомляються і координуються через усі рівні організації. Каскадний підхід при правильному використан-ванні включає і менеджерів середньої ланки, і відділ кадрів в повний процес планування.\nНа ранніх стадіях відділ кадрів може впливати на установку мети в плані забезпечення інформацією щодо наявних людських ресурсів.\nВизначення майбутніх потреб.\nПісля того, як організаційні і відомчі цілі були встановлені, необхідно сформулювати власне постановку кадрової проблеми. Тут як би укладений питання: що необхідно виробництва з точки зору його кадрового забезпечення? Параметри заданої вироб-вальних програми і організаційна структура фірми визначають необхідну кількість робочої сили і її якість (рівень знань, досвіду, навичок).\nРозробляється як загальна потреба в робочій силі, так і потреби по окремих посадах і спеціальностям. Щоб не визначати потребу конкретно по кожній вузькій спеціальності, активно використовується угруповання по різних параметрах.\nТут головне - не розглядати кваліфікації і здатності представлених службовців, а визначати кваліфікації і здібності, які потрібні для досягнення поставленої мети. Припустимо, що мета промислового відділу - підвищення випуску продукції певного найменування на 8%. Коли ця мета встановлена, менеджер відділу повинен визначити як це перекладається в кадрові потреби. Хороша точка старту тут - це огляд поточного опису завдання. Якщо це буде зроблено, то менеджери будуть знаходитися в більш адекватному положенні, для того щоб визначати кваліфікацію і навички працівників, необхідні для досягнення мети. І тут менеджерам приходить на допомогу ряд сучасних підходів для аналізу утримуючи-ня роботи. Це і фотографія робочого місця, і проведення співбесіди з тими працівниками, які зараз виконують цю або подібну до цієї роботу. Зупинимося на цих методах трохи докладніше.\nВ ході використання першого з вищесказаних методів (фотографії робочого місця) визначаються і реєструються в часі задачі і дії, виконувані працівником. За результатами такого дослідження можуть бути досить точно визначені доцільності і ранг значимості окремих трудових дій.\nІнший метод передбачає збір необхідної інформації шляхом співбесіди з працівником або з їх безпосередніми керівниками. Можливо також використання анкетного опитування, коли заповнюють стандартний опитувальний лист або дають у вільній формі письмовий опис змісту виконуваної ними роботи.\nЦі методи являють реальну можливість врахувати думку безпосереднього вико-нітеля роботи, але з іншого боку на оцінку змісту роботи можуть вплинути суб'єктивне сприйняття реципієнта, стереотипність його уявлень про трудовому процесі.\nВизначення додаткової потреби в персоналі при обліку наявних кадрів організації.\nТут має бути дана відповідь на питання: що є і в чому невідповідність з тим, що необхід-мо? Тобто відбувається оцінка кадрових ресурсів фірми. Суть планування в тому, що оцінка приймає вид постійного відстеження, а не періодичних заходів. На цьому етапі робота повинна вестися в трьох напрямках:\n1. Оцінка, аналіз стану наявних ресурсів (їх кількість, плинність, результативність праці, заслуги, компетентність, оптимальність їхнього завантаження і так далі);\n2. Оцінка зовнішніх джерел. До них відносяться працівники інших підприємств, випускники навчальних закладів;\nВідповідно до еволюції кадрової політики (від функції постачання готовою робочою силою до функції всебічного розвитку і максимального використання вже зайнятих працівників) відбувається перехід від оцінки зовнішніх джерел до більш ретельного аналізу стану і потенціалу внутрішніх ресурсів. При цьому сама оцінка носить усе більш активний характер: від обліку кількісних і якісних параметрів до дослідження потенціалу.\nОсобливе значення ресурсний блок набуває в умовах інноваційного процесу, по-кільки кадри складають найважливіший елемент науково-технічного потенціалу фірми, причому працює в режимі активного зворотного зв'язку (генерування нововведень). В даному блоці виявляються ті, хто здатен розвиватися в невизначених умовах, оцінюється їх пригод-ність до творчої роботи. Часто змінюється і одиниця оцінки, нею стає група працівників.\nНаступний щабель - оцінка відповідності вимог і ресурсів (в даний час і в бу-дущем). Виявлення розриву остаточно коректує кількісну та якісну потреб-ність в кадрах. Дуже важливо встановити природу невідповідності необхідного і наявного, оскільки цим обумовлюється коло заходів щодо його ліквідації. Прогнозування потреб-ностей в персоналі організації може бути виконане при використанні ряду методів (окремо і в комплексі).\nМетоди для прогнозування потреб у персоналі можуть бути засновані або на суж-вах, або на використанні математики. Судження включають оцінки керуючих і метод Дельфі.\n1. При використанні методу оцінок керуючих менеджери представляють оцінки буду щих потреб укомплектування персоналом. Ці оцінки можуть бути зроблені як верх-ним управлінською ланкою і передаватися "вниз", або ж управлінцям нижчого рівня і передаватися "нагору" для подальшої зміни. Хоча найбільший успіх можливий при комбінації цих двох варіантів.\n2. При методі Дельфи кожний з експертів робить незалежну оцінку того, яким буде наступний запит, керуючись всіма основними допущеннями. Посередники представляють прогноз і припущення кожного експерта іншим, що дозволяє експертам переглядати їх позиції, якщо це треба. Цей процес триває до тих пір, поки не з'являється згоду.\nМетоди, засновані на використанні математики, включають різні статистичні методи і методи моделювання. Статистичні методи використовують історичні дані для проектування майбутнього стану. Одним з них можна вважати екстраполяцію - найбільш простий і часто вживається метод, який полягає в перенесенні сьогоднішньої ситуації (пропорцій) у майбутнє. Привабливість цього методу полягає в його доступності. Ограни-ченность полягає в неможливості врахувати зміни в розвитку організації і зовнішнього середовища. Тому цей метод підходить для короткострокового планування і для організацій зі стабільною структурою, що діють у відносно стабільних зовнішніх умовах.\nМетоди моделювання звичайно забезпечують спрощений перегляд кадрових потреб населен-тей в організації. При зміні вхідних даних кадрові розгалуження можуть перевірятися для різних сценаріїв потреб у персоналі.\nЯк правило, прогнози засновані на судженнях, використовувалися частіше ніж ті, які засновані на використанні математики. Методи експертних оцінок - простіші і зазвичай не вимагають складних досліджень. Однак зараз, враховуючи швидке збільшення числа компьюте-рів, можна припустити, що методи, засновані на математиці, будуть використовуватися частіше.\nОкремо виділяються методи визначення необхідної чисельності кадрів підприємства. При цьому слід розрізняти:\n- Загальну потребу в персоналі, що представляє собою всю чисельність персоналу, яка необхідна підприємству для виконання запланованого обсягу робіт (брутто - потреба в кадрах);\n- Додаткову потребу, кількість працівників, яка необхідна в планованому періоді додатково до наявної чисельності базового року, обумовлене поточними потребами підприємства (нетто - потреба в кадрах).\nЯкщо з кількісного значення брутто - величини відняти фактичний наявний склад персоналу і врахувати майбутні зміни в ньому (вихід на пенсію, переклади, звільнення), то отримаємо нетто - потреба в персоналі.\nЯкщо це величина позитивна, то виникають проблеми найму персоналу, якщо негативні-кові - його пристосування до потреб.\nЯк тільки вимоги до персоналу визначилися, повинні розроблятися плани дії для досягнення бажаних результатів. Якщо вимоги вказують потреба для додавань, плани повинні набирати, вибирати, орієнтувати і готувати певні кількості і типи необхідного персоналу. Якщо зменшення в трудовому складі необхідно, плани повинні складатися так, щоб реалізувати необхідні коректування. Якщо час не має значення, природне зношування може вико-тися, щоб зменшувати трудові витрати.\nЄ чотири базисних шляхи, як скоротити загальне число службовців:\n1. Скорочення виробництва.\n2. Закінчення строку роботи.\n3. Спонукання до раннього виходу у відставку.\nПідходи, що не приводять до відставки службовців включають:\n- Розподіл роботи.\nПерекласифікація включає або пониження в посаді службовця, зниження можли-ностей роботи, або комбінації цих двох. Зазвичай рекласифікація супроводжується уменьше-ням оплати. Пересилання включає переміщення службовця в іншу частину організації.\nРозподіл роботи - установка, щоб обмежити скорочення виробництва і завершиться-ня через пропорційне зменшення годин серед службовців.\nНа організаційні цілі впливає велика кількість історичних і відносяться до окру-ню факторів. Відносяться до оточення фактори будуть включати змінні типу економі-ки, конкуренції і технології. Коли організаційні цілі встановилися, вони трансформуються-ються в відомчі цілі.\nОкремі менеджери визначають людські ресурси, необхідні для досягнення цілей. Відділ кадрового планування з'єднує і визначає загальний попит у персоналі для даної організації. Подібно до цього, мережа кадрових вимог грунтується на інформації, представленої на розгляд різними відділами організації у світлі доступного персоналу й очікуваних змін. Якщо вимоги мережі позитивні, організаційні знаряддя - набір, вибір, навчання і розробка. Якщо вимога негативно, відповідні поправки повинні робитися через скорочення виробництва, витікання терміну, ранню відставку чи добровільний відхід.\n2.3.2. Основні види кадрового планування\nЗ виробничо-економічної точки зору кадрове планування являє собою оцінюється за допомогою чисто економічних і організаційних критеріїв відповідність між працівником і його робочим місцем на певній ділянці праці.\nРізноманітність завдань кадрового планування розглянутих раніше визначає той факт, що все кадрове планування можна розділити на наступні його види:\n- Залучення (набір) персоналу;\n- Використання та скорочення персоналу;\n- Збереження кадрового складу;\nБезсумнівно, що всі види кадрового планування тісно пов'язані один з одним, взаємно доповнюють і коректують заходи, передбачені в тому чи іншому плані.\nЗупинимося на деяких видах кадрового планування докладніше.\n- Оцінку наявного потенціалу трудових ресурсів;\n- Оцінку майбутніх потреб;\n- Розробку програм з розвитку персоналу.\nКонкретне визначення потреби в персоналі являє собою розрахунок необхідного числа працівників по їх кількості, кваліфікації, часу, зайнятості і розстановці в соответст вії з поточними і перспективними завданнями розвитку підприємства. Розрахунок проводиться на основі-ве порівняння розрахункової потреби в робочій силі і фактичного стану забезпеченості на певну дату і являє собою інформаційну основу для прийняття управлінських рішень в області залучення персоналу, його підготовки і перепідготовки.\nПланування використання (набору) персоналу.\nМета - по можливості економічне і справедливе по відношенню до людини розподілений-ня потенціалу робочої сили між вакантними робочими місцями. Реалізація планування використання кадрів повинна забезпечити оптимальну ступінь задоволеності работополу-чатель своїми робочими місцями в тому випадку, якщо були враховані їхні здібності, вміння, вимоги і мотивація. При визначенні місця роботи в процесі планування використання кадрів поряд з урахуванням кваліфікаційних ознак слід брати до уваги також психічні і фізичні навантаження на людину на тому чи іншому робочому місці, їх відповідність можливостям людини, прийнятого на роботу.\nЗа допомогою такої конкретизації планування використання робочої сили модно буде уникнути завищення і заниження вимог, професійних захворювань і ін ..\nОсобливі проблеми в плануванні використання кадрів виникають при забезпеченні заня-тости таких груп працюючих, як молодь, літні працівники і люди з обмеженими фізичними і психічними можливостями. Ці категорії працівників особливо важливо використовувати відповідно до їх кваліфікації і можливостями.\nПланування навчання персоналу.\nВоно покликане використовувати власні виробничі ресурси працюючих без пошуку нових висококваліфікованих кадрів на зовнішньому ринку праці. Крім того, таке планується-вання створює умови для мобільності і саморегуляції працівника, прискорює процес адаптації до постійно змінюваних умов виробництва.\nПланування навчання персоналу має враховувати:\n- Нові курси або витрати на існуючі.\nПланування росту кваліфікації кадрів має велике значення в процесі здійснюва-лення виробничих заходів, які стосуються персоналу. З одного боку, воно позво-ляет використовувати власні резерви робочої сили при одночасно більш високому ступені успіху, ніж це змогли б забезпечити пошуки нових кадрів; з іншого - дає окремому праців-ку оптимальний шанс для самореалізації.\nПланування скорочення чи вивільнення персоналу.\nВоно покликане показати:\n- Кого слід скоротити, де і коли;\n- Кроки, які необхідно зробити, щоб допомогти скороченим працівникам знайти нову роботу;\n- Політику оголошення про скорочення і виплати вихідної допомоги;\n- Програму консультування з профспілками або асоціаціями працівників.\nПричинами вивільнення кадрів можуть бути явища організаційного, економічного чи технологічного плану. Штати можуть скорочуватися, якщо працівників більше, ніж це необ-обхідно для нової ринкової ситуації. Причиною скорочення штатів можуть бути також несоот-ність працівників займаним посадам, технічний прогрес, що зменшує витрати праці.\nПланування вивільнення персоналу дозволяє уникнути передачі на зовнішній ринок праці кваліфікованих кадрів і створення для цього персоналу соціальних труднощів. Даний напрямок діяльності по управлінню персоналом до останнього часу не отримало розвитку у вітчизняних організаціях.\nПланування роботи з звільняються співробітниками базується на класифікації видів звільнень.\nКритерієм класифікації виступає ступінь добровільності виходу працівника з організації:\n- З ініціативи працівника, тобто за власним бажанням;\n- З ініціативи роботодавця або адміністрації;\n- В зв'язку з виходом на пенсію.\nРезультати досліджень показують, що вивільнення працівників тільки в тому випадку дозволяє вирішити виникаючі проблеми і дати очікуваний ефект, якщо на підприємствах зара-неї планували проведення цієї роботи і мінімізацію можливих негативних наслідків, пов'язаних з вивільненням персоналу.\nСвоєчасні переміщення, перенавчання, припинення прийому на роботу в умовах виходу людей на пенсію є засобами здійснення політики на внутрифирменном ринку праці в рамках планування скорочення персоналу. Ступінь соціальної напруженості при необхідності скорочення персоналу може бути значно зменшена за рахунок викорис-тання різноманітних альтернативних рішень. В якості альтернативи скороченню штатів прийнято розглядати скорочення робочого часу (неповний робочий день і т. Д.), Переклад на іншу роботу, стимулювання звільнення за власним бажанням.\nПом'якшити проблему скорочення штатів допомагає стратегічне планування штатів, тобто проведення відповідної політики залучення підготовки, ротації кваліфікується-ванних кадрів. Стратегічне планування в цьому випадку передбачає проведення компен-саціонних заходів відповідно до резерву часу, що дозволяє уникати більш жест-ких заходів по скороченню штатів.\nЗвільнення з організації внаслідок відходу на пенсію характеризується рядом відмінностей. Воно може бути заздалегідь сплановано з достатньою точністю за часом. Ця подія пов'язана з істотними змінами в особистому житті. Відносини організації до літніх людей є мірилом рівня культури управління і цивілізованості економічної системи.\n2.3.3. Тимчасові рамки кадрового планування.\nОскільки кадрове планування нерозривно пов'язане з іншими процесами планування, що протікають в організації, тимчасові рамки кадрового планування також повинні соотно-ситься з аналогічними характеристиками планування в організації.\nОрганізаційні плани часто класифікуються наступним чином:\n- Короткострокові (до двох років);\n- Середньострокові (від двох до п'яти років);\nВ ідеалі організація повинна складати плани на кожен з цих періодів. Таблиця 2 містить головні чинники, що впливають на кожен з періодів кадрового планування організації.\nУ табл.1 наводяться фактори, що впливають на конкретні тимчасові рамки кадрового планування.\nфактор прогнозу Короткострокове планування (до двох років) Середньострокове планування (від двох до п'яти років) Довгострокове планування (від п'яти років)\nпопит Виправдана зайнятість, включаючи зростання, зміни і оборот Потреби виводяться з ресурсів і планів У деяких організаціях аналогічно середньострокового, в інших - підвищення обізнаності в середовищі і технології - метод експертних оцінок\nПропозиція Перепис службовців без очікуваних втрат плюс можливі під-тримки залежних груп Вакансії персоналу сподівання-ються виходячи з конкретних даних про підвищення вироб-водительности, похідних з планів розвитку Керуючі очікування зміни характеристик службовців і майбутніх можливостей персоналу\nМенеджер-дипломат | Організація в системі менеджменту.\nВступ. | I. Методологічні основи менеджменту. | Менеджер-керуючий. | Многолинейная (функціональна) структура | Контроль і регулювання в системі менеджменту. | III. Технологія і методи менеджменту. | IV. Соціально-психологічний аспект менеджменту. | V. Розвиток неформальних організацій та їх характеристики. | Тлумачний словник. |


Сторінка: 4 / 65\nЗа статистикою, керівники зазвичай відкладають звільнення співробітника «на завтра».\nСоціологи пов’язують це з тим, що більшість із нас уникає ситуацій, у яких ми «ображаємо» інших людей. А звільнення – це майже завжди неприємна звістка. Також причиною прокрастинації є небажання визнавати свою «помилку» при прийомі на роботу, адаптації або контро...\nП’ять легких способів економити завдяки роботі\nВважаєте, що освоїти мистецтво економії вам не під силу і накопичити на що-небудь неможливо? Спробуйте 5 надійних і простих способів економити прямо на роботі.\nПостарайтеся знайти офіс у пішій доступності від вашого дому. Так, на значну економію це не тягне, однак крапля камінь точить. Якщо на роботу ви будете діставатися пішки, то щодня заощаджуватимете певну суму. Віддайте перевагу компаніям, які надають співробітникам обіди або знижки на х...\nРано чи пізно у працівників, які сумлінно трудяться та знають чого хочуть, настає момент, коли частину своїх обов’язків потрібно передати колегам, а самим поринути у нові проекти.\nВарто одразу зауважити, що делегувати – не означає дати завдання підлеглому та забути про нього, контролювати кожен крок, передати завдання, яке не сподобалося або у вас немає часу на його виконання. Делегування – це передача завдань та повноважень підлеглим для підвищення ефективності ...\nКерівна посада виглядає заманливо: нові зв’язки, хороша зарплата та інші переваги.\nВи розширите світогляд, отримаєте новий досвід. Але, разом з цим, доведеться прийняти і інші, не дуже приємні зміни. Тверезо оцініть свої можливості Щоб команда працювала ефективно, керівник повинен бути справжнім лідером і володіти організаторськими здібностями. Значить, без наступних рис характе...\nЗвичайно ж, кожний має право на роботу найбільш комфортну, гідно оплачувану, таку, що відповідає природним талантам та суто матеріально-практичним запитам.\nТож шукати роботу може кожен, і той факт, що зараз людина працевлаштована – не завада на шляху до місця ще кращого. Але спробуйте розповісти про свої плани керівнику. Він може все зрозуміти – як людина. А от як керівник… він одразу підрахує витрати, пов’язані з пошуком ново...\nВ Інтернеті ви, напевно, знайдете багато порад про те, як зробити своїх співробітників щасливими.\nА ось про те, як роботодавець може своїми ж руками геть вбити бажання, мотивацію і інтерес до роботи, пишуть мало. 1. «Ощасливлювати» тільки грошима Існує декілька рівнів корпоративного щастя: матеріальний: зарплати, бонуси, премії, абонементи в спортклуби, страховки, безкоштовні о...\nДля початку зрозумійте, ви інтроверт або просто сором’язливий? Тому що соромитися можуть і екстраверти.\nРізниця між цими поняттями в наступному: сором’язливість – це риса характеру, яка базується на відчутті страху бути засудженим суспільством. А інтроверт просто потребує часу на самоті, щоб відновити свій енергетичний ресурс. Якщо це про вас, скористайтеся такими порадами. Будьте чесними...\nЩе тридцять років тому люди вибирали професію один раз і на все життя.\nЗміна спеціалізації була рідкістю. Але часи змінюються, і ось уже «великі розуми сучасності» говорять нам про те, що одна професія на все життя – це пережиток минулого. І новим поколінням доведеться освоювати чи не по 15 професій протягом життя. Обов'язки Вибираючи професію, дізна...\nКоли жінки роблять паузу в роботі, щоб присвятити час вихованню малюка, – багато сподіваються, що повернуться до кар'єри, коли дитина підросте.\nЧи буде повернення легким? На жаль, не всі роботодавці раді в штаті дівчатам після декрету. Одна з причин – забобони про те, що за цей час можна розгубити всю компетентність. Як зберегти професійну форму у відпустці по догляду за дитиною? 1. Стежте за новинами Бізнес постійно розвивається. За...\nРозчарування, гнів та роздратування на робочому місці – неминучі супутники будь-якої кар’єри.\nЦе трапляється з усіма, проте аж ніяк не свідчить про ваш професійний рівень і не означає, що ви обрали не той напрямок. Однак, здатність продуктивно вирішувати конфлікти та розбіжності – ось що визначає вас як професіонала.Більшість працівників бояться починати складну розмову із керівником,...\nСвіт змінюється, а значить і змінюється світ роботи.\nНаплив інформації і швидкість, з якою нам потрібно її обробляти та приймати рішення, – вкрай висока. Раніше компанії з цим боролися за допомогою sabbatical – оплачуваної або неоплачуваної, в залежності від політики компанії, тривалої відпустки зі збереженням робочого місця. Наприклад, в...\nУсім потрібен релевантний досвід – досвід роботи на аналогічній посаді, готові навички та вміння, підкріплені реальними досягненнями в конкретній сфері.\nА що робити, якщо ви студент або випускник ВУЗу та ще ніколи не працювали? Що пред'явити потенційному роботодавцю як доказ того, що ви впораєтеся з поставленими завданнями? Вихід є! Ніхто не народився готовим менеджером зі збуту або фінансовим директором. Кожен з нас колись вперше шукав роботу. І т...\nЛітню пору року для більшості працівників можна поділити на три відрізки часу: час до відпустки, відпустка та час після відпустки.\nПрацювати не хочеться в жоден цей період, але особливо важко повертатись на роботу, коли ви подумки ще ніжитесь на пляжі та попиваєте прохолодний коктейль. Статистика свідчить, що 85% працівників звільняються після повернення з відпочинку. Для того, щоб відпустка не вилізла вам боком, до виходу на ...\nНа відпустку по догляду за дитиною має право бабуся.\nЗа яких обставин та з наданням яких документів вона може її оформити? Відповідно до ст. 18 Закону України «Про відпустки» після закінчення відпустки у зв’язку з вагітністю та пологами за бажанням жінки їй надається відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку....\nМозковий штурм – це нарада, в ході якої всі його учасники висловлюють спонтанні ідеї, які миттєво прийшли в голову з приводу вирішення тієї чи іншої проблеми.\nЦі ідеї обговорюються, оцінюються, аналізуються і в результаті вибирається остаточне рішення: воно і є найбільш ефективним. Актуальність брейнстормінгу не можна переоцінити. Навіть зараз, в епоху автоматизації і суперкомп'ютерів, людський мозок залишається універсальною «машиною» з неви...\nЯк розпізнати некомпетентного співробітника\nНа жаль, некомпетентні працівники є в кожної компанії, некомпетентність проявляється тоді, коли співробітник працює неякісно або неефективно.\nПричини цього можуть бути різні: погана освіта, відсутність структурованої інформації в компанії, незацікавленість людини в професії. Ситуацію іноді можна виправити, головне – вчасно помітити таких працівників і вжити заходів. Ознака 1. Прагнення перекласти відповідальність на іншого Зазвичай...\nУміння виступати публічно – цінна навичка сучасної ділової людини.\nВона потрібна представникам багатьох професій: топ-менеджеру потрібно мотивувати підлеглих, а торговому представнику переконувати клієнта купити товар саме його компанії. Без ораторських здібностей дуже складно домогтися позитивного для себе результату в роботі з іншими людьми. Почніть із правильно...\nЧи у всіх випадках необхідний супровідний лист? І що робити тим, хто невисокої думки про свої літературні здібності, щоб написати переконливий і об’ємний текст? Коли супровідний лист дуже бажаний Початок кар'єри.\nВас ще не знають як професіонала, і ви поки мало що можете запропонувати роботодавцю? У такій ситуації лист може підвищити шанси на працевлаштування. Нехай в резюме ще немає великих досягнень або назв відомих компаній, але в супровідному листі можна позначити інтерес до конкретної професійної сфери...\nСиндром емоційного вигорання (СЕВ), починаючись в професійній сфері, поширюється і на інші сфери життя людини.\nНайчастіше «вигорають» представники тих професій, які вимагають постійного контакту з іншими людьми: психологи, соцпрацівники, медичні працівники, тренери, вчителі, PR-менеджери тощо. Характеризується цей синдром підвищеною конфліктністю, апатією, небажанням спілкуватися і вникати в роб...\nВін може допомогти піднятися на будь-яку вершину, досягти заповітної мрії і домогтися дійсно найскладнішої мети. Але для цього потрібно розуміти принципи його роботи. 1. Для мозку реальність і фантазія – це одне і те ж саме Мозок реагує на кожну думку й не розуміє, де факт, а де фантазія. Сам...\nСереда, 3 Червня 02:00


Замок Інверарі | вКарпати\nЗамок Інверарі вважається одним з найромантичніших особняків в Шотландії. Ця дивовижна споруда виконана з сіро-блакитного місцевого каменю, в її зовнішньому вигляді особливо виділяються оздоблюють її чотири круглі башточки, увінчані загостреним шпилем. Найцікавіша деталь замку Інверарі – прибудований на самому даху верхній ярус з готичними вікнами і зубчастими вершинами. Він нагадує завершення типовою середньовічної фортеці.\nВарто зазначити, що замок Інверарі порівняно «молодий» – він був побудований в 1745 році на місці старовинного укріплення XV століття. А знамениті циліндричні башточки з’явилися ще пізніше – в 1877 році.\nЗамок Інверарі належить одному з найвпливовіших кланів північній Шотландії – Кемпбелл. Сім’я досі живе в одній з веж замку, де зовсім недавно було нарешті проведено сучасне опалення. Втім, основні кімнати цього особняка відкриті для відвідування. Зали розкішно обставлені меблями епохи класицизму кінця XVIII століття. Також тут можна побачити різноманітні предмети антикваріату, старовинний фарфор і навіть кілька обраних картин великого англійського художника Томаса Гейнсборо. Обов’язково варто відвідати збройовий зал – це найвища кімната в усій Шотландії – 21 метр у висоту. А ще тут представлено понад тисячу видів зброї – мушкети, мечі та багато іншого.\nЗамок Інверарі оточений величезним парком, де часто можна зустріти витончених оленів.\n← Замок Ейлен-Донан\nЗамок Сталкер →


НОВІ СТАТТІ ● СЕКРЕТИ ДОВГОЛІТТЯ ● СІМ ЧИННИКІВ ЗДОРОВ'Я: запам'ятайте і дотримуйтеся\nЧи існує універсальний рецепт здоров’я? Відповідь на це запитання, мабуть, хотіли б отримати і ті, хто стверджує: «я зараз у добрій формі», і ті, кому доводиться боротися із хворобами. Дехто шукає незвичайний хитромудрий спосіб, тому що вважає: що складніший шлях до здоров’я, то він ефективніший. Але насправді, як це нерідко трапляється, що простіше, то ліпше. Щоб почуватися життєрадісними та активними і вибратися з полону хвороб, потрібно запам’ятати сім головних правил здорового способу життя і дотримуватися їх. Які це правила? Чому вони важливі? Як налаштувати себе на хвилю здоров’я? Про це розповідає головний лікар Київського міського центру здоров’я, кандидат медичних наук Отто СТОЙКА.\nСІМ КРОКІВ ДО ДОВГОЛІТТЯ — Отто Олександровичу, поділіться, будь ласка, з читачами нашого видання досвідом, як берегти і примножувати своє здоров’я. — Світові фахівці зі здорового способу життя, спираючись на багатотисячні дослідження, визначили 7 головних правил нашого з вами внутрішнього і зовнішнього благополуччя. Ось вони:\n1. Регулярне триразове харчування.\n2. Щоденний сніданок.\n3. Регулярна рухова активність середньої інтенсивності.\n4. Повноцінний сон 7—8 годин.\n5. Відмова від тютюну.\n6. Підтримка оптимальної маси тіла.\n7. Невживання або обмежене вживання алкоголю. Окремо можна виділити ще три складові: додаткове вживання вітамінів А, С, Е та бета-каротину (провітаміну А); зменшення кількості стресів; залучення до громадської діяльності. Продемонструю важливість цих показників на прикладі. Якщо чоловік 45 років має три з перших семи звичок, у нього є шанс жити ще 22 роки, тобто до 67. Той, хто має всі 7 звичок, має шанс жити ще 33 роки, тобто до 78. Дослідження також виявили, що стан здоров’я людей, які мали всі перераховані звички, був такий самий, як у людей, які молодші за них на 30 років і не мали цих звичок зовсім. Хочете подовжити своє життя і зробити його якіснішим, зважте на це.\nПОЧНІТЬ ІЗ ТРИРАЗОВОГО ХАРЧУВАННЯ — Розгляньмо детальніше кожну складову. Триразове харчування стоїть на першому місці. Чому? — Їжа наповнює нас енергією, постачає потрібні речовини до всіх органів та систем організму, це запас міцності на кожен день. Здоровій людині достатньо триразового харчування, тому що в неї добре працює травний тракт, у нормі ферменти (речовини, які сприяють прискоренню хімічних процесів, що відбуваються в організмі) підшлункової залози, жовчні кислоти тощо. Коли така людина навіть багато з’їсть, усе розщепиться і перетравиться з користю для неї. Що слабший травний тракт (у людини може бути знижена кислотність, дискінезія жовчовивідних шляхів, жовчнокам’яна хвороба), тобто вже є проблеми з утворенням ферментів для оброблення їжі, то частіше й меншими порціями треба їсти. Таким хворим фахівці радять харчуватися 4—5 разів на день. Тим, у кого видалений жовчний міхур, — 7—8 разів на день. Це полегшує перетравлення та засвоєння їжі. Великі паузи у харчуванні зумовлюють застій жовчі і як наслідок — виникнення холециститу (запалення жовчного міхура) з утворенням каменів. Щоб їжа ліпше засвоювалася, її слід ретельно пережовувати. Відомий американський дієтолог, натуропат Флетчер радить робити 40—50 жувальних рухів, тоді їжа в ротовій порожнині добре подрібнюється і обробляється слиною, що дуже корисно, адже процес травлення починається вже тоді, щойно їжа потрапляє до рота. Якщо немає терпіння так довго жувати, то скоротіть цей процес удвічі чи ще більше, але в жодному разі не поспішайте, коли снідаєте, обідаєте чи вечеряєте.\nСНІДАНОК ПІДГОТУЄ ДО АКТИ ВНОЇ ДІЯЛЬНОСТІ — В окрему складову виділено сніданок. Деякі люди їдять зранку із задоволенням. Але є й такі, які категорично відмовляються снідати. — Останні ризикують просто переїсти пізніше, а також «обзавестися» хворобами. До першого приймання їжі (а воно може бути аж в обід) у них зазвичай з’являється вовчий апетит, вони багато їдять, цим перенавантажують травний тракт, печінку, що згодом дасться взнаки. Зранку в людини найнижчий рівень ферментів, мікроелементів, гормонів крові, найнижча фізична та нервова активність. Їжа нормалізує загальний стан, «включає» в роботу всі органи та системи й готує людину до активної діяльності. Виробляйте у себе звичку їсти зранку. Для цього намагайтеся вставати хоча б за 40—50 хвилин до сніданку, щоб був час зголодніти. Допоможіть організму прокинутися: випийте склянку води з ложечкою меду (це сприяє апетиту). Якщо вам подобається починати ранок із соків, зважте на те, що це концентрований напій, який досить активно діє на слизову оболонку травного тракту. Якщо ви маєте проблеми з цим органом, розводьте сік наполовину водою, а ще ліпше — порадьтеся з лікарем щодо цього. — Що Ви порадите з’їсти на сніданок? — Усе залежить від людини, від особливостей її травного тракту. Хтось віддасть перевагу м’ясним, рибним стравам, хтось молочним, овочевим. Універсальними вважають будь-які каші (вівсяна, рисова, гречана, пшенична та інші), адже містять багато потрібних людині мікроелементів та вітамінів. Крім того, кашу можна зробити дієтичною (якщо готувати на воді) або досить поживною (якщо добре змастити топленими вершками). Я пригадав цікавий рецепт приготування каші від козаків. Пшоняні крупи підсмажували на свинячому чи ведмежому смальці і складали в торбинку. Під час походу брали жменьку крупів і жували. Вона додавала сили й витривалості.\nХОДІТЬ ПІВТОРИ ГОДИНИ НА ДЕНЬ — Третя складова — регулярна рухова активність середньої інтенсивності. Що мається на увазі? — Років 10 тому мені ця порада здавалася дивною, але пізніше я зрозумів, що для мешканців великих міст вона є досить актуальною, оскільки вони здебільшого дуже мало рухаються (дома сидять перед телевізором, на роботу чи з роботи їдуть, в офісах знову доводиться сидіти за паперами чи комп’ютером). Фахівці виділили кілька рівнів рухової активності. Первинна активність: людина хоча б годину проводить на ногах, просто стоїть. Вторинна активність середньої інтенсивності: коли людина хоча б 3—4 рази на тиждень по півгодини має фізичне навантаження до поту (для когось це ходьба, для когось біг, різні вправи, залежно від здоров’я). І регулярна рухова активність середньої інтенсивності: коли людина щодня робить 10 000 кроків (тобто ходить приблизно півтори години на день або по 45 хвилин двічі на день). Замість півтори години ходьби можна півгодини побігати. Я раджу щоденно робити хоча б 7—10 тисяч кроків. — Що дає рухова активність організму? — Передусім тренуються серцево-судинна та дихальна системи. Це основні системи, які підтримують наше здоров’я, особливо в літньому віці. Більше половини людей у віці понад 65 років хворіє на гіпертонічну хворобу. Рухова активність гальмує процеси розвитку атеросклерозу в судинах, робить серце витривалішим, насичує тканини киснем, виводить токсини, поліпшує розумову діяльність, зміцнює опорно-руховий апарат, імунну, нервову системи. Це універсальний спосіб підтримання здоров’я організму.\nСОН — НАЙЛІПШИЙ АНТИДЕПРЕСАНТ — Про те, що потрібно спати 7—8 годин, знають, мабуть, усі. Але не завжди вдається дотримуватися цієї поради, комусь важко заснути, хтось неспокійно спить. Як гармонізувати свій сон? — Повноцінний сон дає змогу відпочити нервовій системі, він — найліпший антидепресант. Проблеми із засинанням, неспокійний сон, важке пробудження свідчать про те, що людина на межі стресу. Отже, їй негайно потрібно щось робити. Скористайтеся такими порадами: лягайте з 22 до 23 години (це найбільш фізіологічно нормальний період для засинання), перед сном обов’язково провітрюйте кімнату, хоча б півгодини проведіть на свіжому повітрі (кисень поліпшує сон), за годину до засинання з’їжте яблуко, випийте склянку кефіру (щоб не почуватися голодними і не перевантажити органи травлення). — Що саме Ви робите для того, щоб гарно відпочити? — Я люблю пити перед сном фіточай. Це суміш 4-х травичок (безсмертнику, ромашки, квіток бузини та полинцю). Готую так. Столову ложку суміші заливаю половиною літра окропу в термосі і даю настоятися 20—30 хвилин. П’ю протягом години потроху, за вечір можу випити 300—400 мл. Добре пити чай уприкуску з медом. Він заспокоює нервову систему і нормалізує роботу печінки, оскільки трави, що входять до його складу, мають гепатопротекторні властивості, тобто оздоровлюють печінку. Печінка — дуже важливий орган, біолабораторія, універсальний очисник, фільтр нашої крові. Тому не зайве попити для профілактики чаї, які її зміцнюють.\nКРАЩЕ НАВІТЬ НЕ ПОЧИНАТИ КУРИТИ — П’ята складова здорового способу життя: відмова від тютюну. — Цю складову вважають класичною. Тут не треба застосовувати особливих механізмів чи методик, слід просто зректися куріння, а ліпше — навіть не починати курити. Нікотин, що міститься в сигареті, — це психоактивна речовина, яка змінює роботу мозку, примушує людину вірити, що сигарета допомагає інтенсивніше працювати, концентрувати увагу. Якоюсь мірою нікотин активізує роботу мозку, але все це штучно, з часом людина стає просто залежною від куріння, не може нормально думати без сигарети. Тютюн містить смолу, яка в процесі згорання тютюну розкладається на 4000 речовин, які частково розчиняються в легенях, переходять у кров і розносяться по всьому організму, спричинюючи хвороби нирок, печінки, легень, провокуючи утворення ракових пухлин. Ці факти досить красномовні. СТЕЖТЕ\nЗА ОКРУЖНІСТЮ ТАЛІЇ — Підтримання оптимальної маси тіла допомагає нам залишатися стрункими? — І стрункими, й здоровими. Щоб дізнатися, чи в нормі ваша маса тіла, слід визначити індекс маси тіла. Він має дорівнювати 20—25 у здорової людини. Для цього масу тіла в кілограмах поділіть на зріст, помножений удвічі. У спортсменів критерії можуть бути іншими. Дотримуючись попередніх порад, ви підтримуватимете нормальну масу тіла, оскільки вона безпосередньо пов’язана з руховою активністю та харчуванням. Я, наприклад, намагаюся в робочі дні до метро йти пішки, це 20 хвилин, у вихідні — вийти на природу, походити парком чи лісом, іноді виїжджаю в село і працюю на городі. Ще один показник нормальної маси тіла — окружність талії. У чоловіків вона не має перевищувати 100 см, а у жінок — 85 см. Річ у тім, що саме на талії відкладається так званий абдомінальний жир, якщо його забагато, можна запідозрити атеросклероз судин, гіпертонічну хворобу, високий рівень холестерину, підвищення цукру у крові. Якщо окружність талії перевищує норму, це сигнал, що треба перевірити стан свого здоров’я і схуднути.\nНЕ БІЛЬШЕ 5 ДОЗ ЗА РАЗ — Чим небезпечне для людини вживання алкоголю? — Алкоголь гальмує нормальну роботу нервової системи, погіршує розумові здібності, зумовлює залежність, руйнує печінку, сприяє розвитку серцево-судинних захворювань, порушує обмін речовин, спричиняє ниркову недостатність, виразкову хворобу шлунка і не тільки. Щоб бути здоровими, краще взагалі не вживати алкоголю. Якщо говорити про обмежене вживання, то мається на увазі, що можна випити інколи, і за один раз чоловікам не слід випивати більше 5 доз (1 доза — 40 мілілітрів), а жінкам — не більше 3 доз.\nВІД ВІТАМІНІВ ДО ГРОМАДСЬКОЇ ДІЯЛЬНОСТІ — Три додаткові складові досить різні. Який їх внесок у здоров’я? — Вітаміни А, С, Е та бета-каротин нормалізують обмінні процеси, це вітаміни-антиоксиданти, що активно виводять вільні радикали, речовини, які ушкоджують наші клітини і підвищують ризик розвитку раку. Бета-каротин (його ще називають провітаміном А) міститься в жовтих овочах і фруктах (морква, гарбузи, обліпиха). Вітамін А є в печінці (яловичій, тріски), жовтках яєць, вершковому маслі. Вітамін Е — в нерафінованих оліях (кукурудзяній, соняшниковій, маслиновій, гарбузовій). Вітамін С — у більшості овочів та фруктів (солодкий перець, чорна смородина, зелень петрушки, кріп, суниці, апельсини, шпинат, капуста, лимони, шипшина). Уникати стресів потрібно кожному, адже внутрішній спокій і впевненість у завтрашньому дні — запорука здоров’я. Простий і дієвий спосіб зниження впливу стресів — не реагуйте на те, що не можете змінити. А ще — частіше звертайтеся за порадою до Бога, також шукайте людей, близьких вам по духу, за інтересами, тому що щире спілкування іноді буває ефективнішим за будь-які антидепресанти. Коли людина бере активну участь у житті суспільства (у громадській діяльності) і почувається потрібною іншим, гальмуються на емоційному та фізичному рівні процеси старіння. Прагніть робити над собою зусилля, дотримуйтеся здорового способу життя, адже людина прийшла у цей світ порівняно з вічністю на дуже короткий термін, отже скористайтеся цим часом, щоб згармонізувати себе і світ довкола.\nРозмову вела Людмила БЕЗВЕРХНЯ


Розсипчаста гречана каша – 6 смачних рецептів приготування\nРецепт розсипчастої гречаної каші можуть оцінити вегетаріанці й усі, хто пильно стежить за живленням. Можна приготувати кашу в мультиварці або просто залити окропом у термосі, додати туди гриби або м’ясо. Розповімо найвдаліші варіанти цього смачного, ситного страви.\nРозсипчаста гречана каша на гарнір\nБудь рагу з томатним соусом, будь воно яловиче, свиняче, куряче, ідеально поєднується з таким гарніром як гречана каша. Крупинки, просочені м’ясним соусом, чудові, ніжні, немов лопаються у роті. Особливо смачним страва виходить, якщо каша вдається господині розсипчастою і пишною: її можна їсти навіть самостійно, приправивши невеликим шматочком свіжого вершкового масла.\nДуже смачним виходить гарнір, якщо готову гречку змішати з зеленню, спеціями, пасерованими цибулею та морквою: блюдо претендує на право бути самостійним і дуже любимо адептами здорового харчування без м’яса.\nМаленька хитрість: сухий або свіжий кріп надає гречці характерний грибний присмак.\nДля приготування підготуємо (з розрахунку 5-6 порцій):\nГречану крупу промиваємо під проточною водою. Заливаємо двома склянками води, присаливаем. Даємо каші закипіти, після чого відразу зменшуємо до маленького вогню. Тушкуємо до готовності, приправивши рослинним маслом: так гарнір вийде пишним, а крупинки ніколи між собою не злипнуться. Готова каша повинна постояти і трохи потомитися: її краще укутати в ковдру і заховати в тепле місце. Подають гречку до будь-якої м’ясної страви – котлетам, тефтелі, отбивным і, обов’язково, гуляшу з томатним соусом.\nЯк зварити в мультиварці на воді?\nМультиварка славиться тим, що готує будь-які крупи просто ідеально. Ніяких особливих зусиль для приготування не потрібно: важливо витримати правильні пропорції і присмачити в міру сіллю, щоб гречка не вийшла прісної.\nКупувати краще гречку хорошого виробника: така крупа чиста і в ній не трапляються грудочки або камінчики, що залишилися після збору врожаю, переробки гречки.\nВ мультічашу додаємо промиту крупу, заливаємо водою, як сказано в інструкції до вашого особистого приладу і тушкуємо до сигналу про закінчення готування. Подаємо із зеленню, заправляємо олією, їмо як гарнір або як самостійне блюдо.\nСитне блюдо з м’ясом у горщиках\nЗварити гречану кашу на воді можна в горщиках, додавши туди будь-яке м’ясо для ситості. Каша з шматочками будь-якого м’яса, протомленная в керамічних горщиках – мрія будь-якого гурмана і цариця російської столу взимку, коли душа вимагає ситних, наваристих страв.\nНа дно наших горщиків викладаємо м’ясо, пересмажене з цибулею.\nЗасипаємо однією третиною склянки крупи.\nДодаємо води, так, щоб вона не доходила до кінця горщика кілька сантиметрів: так вона не википить.\nКладемо шматочок вершкового масла, спеції.\nЗакриваємо горщики кришечками.\nЗапікаємо в духовці на 220 градусів 30 хвилин.\nЗменшуємо вогонь до 150 і тушкуємо ще 30 хвилин.\nЗамість кришечок можна використовувати коржі з тіста, шапочки з фольги.\nПодаємо із зеленню, пампушками з часником, шматочками сала, маринованими овочами, словом будь-якими зимовими закусками. Влітку разом з м’ясом в горщики можна покласти будь-які овочі – від томатів до кабачків і баклажанів, але кількість крупи в даному випадку краще зменшити. Блюдо виходить ароматним, смачним, ситним, але разом з тим легким. Їдять його з великою кількістю зелені, заправивши чайною ложечкою нежирної сметани.\nГриби і гречка – королівське поєднання. Таку кашу в усі часи було не соромно подати для званих вечерь в царській Росії монарших осіб, а на столі селянства вона подавалася виключно по урочистих випадках. Звичайно, в Росії використовували шляхетні білі гриби: печериці та гливи тоді не вирощувалися в промислових масштабах. Але ви можете сміливо використовувати будь-які доступні гриби – від морожених знову до сухих білих або лисичок.\nНавіть мариновані гриби в цьому блюді доречні: вони надають страві особливий аромат і легку пікантність.\nРецепт розсипчастої гречаної каші нескладний. Головне – протомитися крупу до тієї міри, коли вона повітряний, що тане, і крупинки розсипаються. Коли-то такий консистенції дозволяла домогтися руська пічка, але зараз цілком можна добитися схожості, готуючи в мультиварці, духовці.\nОсь як виглядає рецепт по кроках:\nГречку промиваємо водою.\nГриби обсмажуємо з цибулею на сковорідці.\nЗмішуємо крупу з грибами, додаємо воду.\nТримаємо поки гречка не стане розсипчастим.\nДодаємо в кашу вершкове масло щедрий шматок.\nВ даному випадку приказка: «Кашу маслом не зіпсуєш» абсолютно вірна: смак у страви повинен бути насиченим вершковим. Подають кашу рясно посипавши петрушкою або кропом, а їдять, запиваючи квасом, сбітнем або будь-яким іншим напоєм в російському стилі.\nУ каші є і ще один варіант приготування: можна зварити окремо кашу, а на сковорідці приготувати густий грибний соус з вершками. Будемо поливати гречку вершками, їсти з великими шматочками грибів, насолоджуватися кожною ложкою цього багатого і казково смачного російського страви.\nРозсипчаста гречана каша на молоці\nКаша на молоці – найсмачніше спогад після кухні дитячого садочка. Чомусь саме там кухарі створювали томлене, в’язке приємне блюдо приємною м’якої консистенції, яку хотілося їсти з насолодою.\nПриготуємо такий варіант і ми:\nЗваримо кашу на воді до повної готовності.\nПоловину склянки готової каші заллємо півтора склянками молока.\nЧас варіння звичайно складаємо 15-20 хвилин, і весь цей час краще постійно помішувати гречку на молоці.\nПриправимо її маслом, за смаком цукром.\nСиру крупу відразу варити в молоці не бажано: вона вбирає багато рідини і проварюється довше. «Садиковский» варіант куди більш економічний і швидкий, так що підходить для приготування сніданку школяреві.\nУ гречки є якість, за яку її високо цінують дієтологи. Вона гарна навіть без сильної термічної обробки, зберігаючи масу цінних мікроелементів. Любителі гречаної дієти їдять протягом дня одну крупу, без масла, солі, запиваючи знежиреним кефіром або зеленим чаєм.\nСтакан гречки промиваємо водою.\nКладемо в термос з широким горлом (або просто каструльку з товстим дном).\nПрисаливаем чи ні.\nЗаливаємо двома склянками крутого окропу.\nЗалишаємо на ніч.\nЗ ранку розсипчаста смачна каша готова! Залишається їсти її з знежиреним сиром або використовувати в якості звичайного гарніру, якщо у вас немає бажання скинути вагу, але ви цінуєте здорову їжу.\nЗварити гречану кашу на воді легко завжди при нестачі часу. Це швидке блюдо паличка-виручалочка, до того ж дуже смачна. Подавати можна навіть до сосисок, але найкраще вона поєднується з яловичиною. Приємного вам апетиту!


Bybit: Як взяти участь у WSOT 2022 MC.today\nУ партнерському матеріалі з Bybit його команда розповідає, як проходитиме змагання цього року та які бонуси можна отримати.\nЯк пройде World Series of Trading\nWorld Series of Trading (WSOT) – змагання з торгівлі криптовалютою, яке Bybit проводить з 2021 року. Команда криптобіржі вважає його важливою подією у сфері криптотрейдингу.\nУчасники World Series of Trading змагатимуться за частку в призовому фонді до 8 млн USDT, а також за NFT рівня Mutant Apes Yacht Club колекція з 10 тис. NFT з мавпами, кожна з яких має унікальні характеристики та інші бонуси. Крім того, у межах цієї події Bybit виділить $400 тис. у біткоїнах ЮНІСЕФ, щоб підтримати освітні програми.\nЦього року учасники World Series of Trading зможуть кинути виклик чемпіонам кіберспорту. Наприклад, серед них хлопці із кіберспортивної команди NaVi.\nПід час змагання учасники будуть торгувати на біржі, брати участь у ланчпадах платформи, де нові криптопроєкти можуть залучати капітал для подальшої розробки та запуску тощо. У підсумку рахуватимуть сумарний оборот коштів на акаунті одного учасника та визначатимуть переможців. На WSOT оцінюють, хто з трейдерів досяг кращого співвідношення прибутку/збитків незалежно від суми інвестицій.\nБен Чжоу, співзасновник та CEO Bybit: «Цього року WSOT влаштовує перегони нового рівня. Ми запрошуємо геймерів, трейдерів і згуртовані команди приєднатися до змагань і випробувати долю в найбільшому турнірі з криптотрейдингу у світі».\nУ Bybit хочуть використати цю можливість, щоб підвищити фінансову грамотність трейдерів і дати їм джерело заробітку.\nЗареєструватися на World Series of Trading та претендувати на бонуси можна тут.\nЯк проходило змагання минулого року\nЗа останні два роки співтовариство трейдерів WSOT отримало призи на суму понад $5 млн.\nМинулого року WSOT 2021 зібрав 35 тис. учасників, які розділили призовий фонд у $4,09 млн та 1339 NFT.\nУчасники зі 136 регіонів сформували 196 команд, найкраща з яких за підсумками змагання досягла двадцятикратного прибутку. Близько 20 тис. трейдерів взяли участь в індивідуальному змаганні, переможець якого показав співвідношення прибутку та збитків 7265,94%.\nЩоб додати нагадування про змагання, пройдіть за посиланням.\nЯким буде змагання у 2022 році\nЦього року Bybit подвоїв призовий фонд WSOT 2022 до 8 млн USDT і організував три «гоночні треки» для змагань:\nІндивідуальне ралі, коли грають поодинці. Призовий фонд – 1 млн USDT.\nКомандне ралі із призовим фондом 6 млн USDT. При цьому 10 найкращих капітанів отримають 20% командного бонусного пулу, а учасники команди – частину призового фонду.\nФаст-лейн трофі, який проходить у форматі лотереї із призовим фондом 1 млн USDT. Тут учасник має 16 спроб виграти такі призи, як криптовалюти DOGE, SHIB, а також NFT рівня Mutant Apes Yacht Club, тощо.\nНаприклад, в персональних ралі 30 користувачів, які запросили найбільшу кількість друзів і ті зробили перший депозит і чиї друзі набрали найбільший сукупний торгівельний обсяг, отримають до 3 тис. USDT.\nБен Чжоу, співзасновник та CEO Bybit: «WSOT несе в собі основну ідею Bybit: надавати чесні, справедливі та рівні умови для талановитих трейдерів. Ми створили надшвидку платформу, якій довіряють і досвідчені трейдери, і новачки. І ми віримо, що у новому світі цифрової економіки у всіх мають бути рівні можливості заробітку за допомогою технологій».\nРеєстрацію на участь у WSOT 2022 відкриють 10 червня у всіх країнах, де Bybit надає послуги. Змагання трейдерів проходитиме з 27 червня до 17 липня. При цьому на учасників World Series of Trading чекають різні бонуси та винагороди за виконання завдань, знижки на комісії та розіграші протягом усього літа.\nБрати участь у WSOT можуть і новачки на Bybit, які також можуть претендувати на бонуси. Якщо вони реєструються на змагання до 10:00 7 липня, то зможуть виграти бонус $30 у BTC.\nЩоб стати капітаном однієї з команд у змаганнях, заходьте сюди.\nКриптовалютну біржу Bybit заснували у березні 2018 року. Місія компанії – надати трейдерам професійну платформу, яка швидко працює, гарне обслуговування та підтримувати трейдерів із різних країн.\nКомпанія пропонує приватним та інституційним інвесторам по всьому світу спотовий угоди, які не займають більше ніж три дні та деривативний трейдинг, продукти майнінгу та стейкінгу процес, коли монети зберігають на криптовалютному гаманці, за що виплачується винагорода, а також підтримку API.\nЗавдяки глибині ринку Bybit та оптимальній ліквідності учасники зможуть торгувати та заробляти на платформі максимальний прибуток. Багатомовна служба підтримки Bybit працює цілодобово та без вихідних, щоб учасники могли швидко отримати потрібну інформацію.\nДІЗНАТИСЯ БІЛЬШЕ ПРО WSOT 2022


У Кирилівці над головами відпочиваючих літають вертольоти - ЗНАЙ ЮА\nНа узбережжі Азовського моря вертольоти лякають польотами відпочиваючих\nНад пляжем в Кирилівці вертольоти ледь не зачіпають своїми конструкціями відпочиваючих. З бриючого польоту вони лякають багатьох.\nВертольоти літають уздовж берега чи не щодня. Що саме патрулюють на пляжі військові ніхто і не знає. Це, правда, ще можна "списати" на військову таємницю. Не зрозуміло чому вертольоти роблять обліт заданої території на такій низькій висоті.\nОсь тільки для людей на гумових човнах або матрацах такі купання під пролітаючим вертольотом можуть закінчитися вельми печально. Потоки повітря можуть просто перевернути або знести плавзасіб.\nНагадаємо, в Харківській області в Чугуєві десантники вистрибнули у воду біля пляжу в рамках тренувань.\nПілот вертольота кілька разів демонстративно пролетів над водою. Після повторного прольоту з військової вертушки вистрибнули четверо десантників.\nПід час першого прольоту вертоліт повільно пролетів біля води, утворивши сильні пориви, які здули відпочиваючих з човна у воду.Надувний човен із закріпленим веслом кілька разів перекинувся в повітрі, сильно вдаряючись об воду. На щастя, він не травмувала нікого з людей.\nНагадаємо, раніше Після протестів у Білорусі біля резиденції Лукашенка засікли вертоліт:" бацька " втік?\nЯк повідомляє портал «Знай.иа» Американці продовжують насміхатися над російськими окупантами в Криму, літаючи в небі над Чорним морем\nТакож «Знай.иа " писав, що Над елітними дачами Зеленського і слуг у Конча-Заспі покружляв вертоліт-окупант\nТеги: вертоліт военные Кирилівка


38 128.84 грн\nВрятуйте мою маму!\nПолтавська обл.. Стартував 14.2.2017\nАліна завжди була сильною та цілеспрямованою людиною, адже спортсмени ніколи не здаються. Навіть коли виникають труднощі! Аліна здобула дві вищих освіти, створила міцну родину, народила дочку Поліну. Здавалося, щастя ніколи не полишить цю молоду жінку, але частенько життя вносить свої корективи!\nЗібрали 47 123 грн\nПодаруйте Єві дитинство та радість руху! 2\nКиївська обл.. Стартував 3.4.2017\nУ Єви Троїцької рідкісне захворювання суглобів – серонегативний варіант ювенільного аутоімунного ревматоїдного поліартриту зі швидко прогресувальним перебігом. Простими словами – це захворювання, коли організм дитини виробляє білок, який вражає власні клітини організму. Він руйнує суглоби, вражає структуру ока, знижує апетит.\nЗібрали 16 420 грн