«Пишаємося, що ми з України!»: лідерки національних громад у проєкті «Жіноча єдність» - Українки\nУкраїнські гречанка, кримська татарка і полька про жіночу силу, міжнаціональну підтримку і діяльність своїх громад задля перемоги\nЗа 8 місяців до повномасштабної війни росії проти України ми розпочали й успішно втілювали разом з Всеукраїнською жіночою єврейською організацією Проект Кешер в Україні дуже миролюбний, об’єднавчий, життєствердний проєкт «Жіноча єдність» – про взаємодію мультикультурного українського жіноцтва. В циклі інтерв’ю ми розповідали про сучасних українок єврейського, вірменського, польського, кримськотатарського, німецького, ромського, грецького походження. Про їхні цінності, національні громади та самоідентифікацію, жіночі права і самореалізацію, а головне – про взаємну підтримку в кожному напрямку. Ми й подумати не могли, що з 24 лютого ця взаємна підтримка буде продиктована ще й воєнними діями, а героїні проєкту «Жіноча єдність» займатимуться волонтерством, евакуацією, гуманітарною допомогою і протидіятимуть рашистській пропаганді навіть в окупації.\nЯк гуртується жіноча єврейська громада під керівництвом дружини рабина Міхаль Стамової, як допомагає ромським жінкам очолюване Анжелікою Бєловою об’єднання ромських жінок «Голос ромні» та як українська вірменка, співачка, учасниця Leopolis Jazz Fest Лаура Марті збирає кошти для армії своїми концертами, ми розповідали тут. А зараз ще один приклад жіночого єднання, стійкості, людяності – від лідерки приазовських греків України Афіни Хаджинової, заступниці голови Спілки поляків України Лесі Єрмак та лідерки кримськотатарської громади Мєр’єм Джелілової.\nголова кримськотатарської громади Одеси, начальниця Головного Управління МВС України з деокупації та реінтеграції Криму та інших окупованих територій\nУ ніч на 24 лютого я була в Одесі: там планувалися заходи до Дня спротиву Криму російській агресії, яка розпочалася ще у 2014 році. Я готувалася до заходів і до останнього не вірила, що дійсно почнеться повномасштабна війна. Того ранку я, як усі українці, прокинулася від вибухів. Тут же сіла в автівку і поїхала до Києва, до своєї родини.\nУ Києві у перший день війни всі були розгублені, налякані. Однак я все одно відмовлялася вірити, що в XXI сторіччі сусідня країна може поводитися так неадекватно й напасти на незалежну державу. Вдома я намагалася навіть заспокоїти всіх: мовляв, це провокація росії, все закінчиться от-от, війни не буде. Ми залишилися в Києві і були тут аж доки окупанти не пішли на Київщину танками і не почали бойові обстріли. Лише тоді з родиною вирішили вивезти дітей до Львова.\nЯ залишаюся в Україні й усі дні війни курсую між трьома містами – Львів, Київ, Одеса. Я почала розбиратися у зброї, в бронежилетах, у військовому одязі, в евакуаційних маршрутах тощо – другий місяць займаюся всім, що може допомогти нашій армії захищати Україну, а українцям переїхати або перебувати у безпечних місцях.\nМи одразу почали гуртуватися, діяти, допомагати. Не лише кримськотатарською громадою, а всією українською спільнотою: організовували евакуацію, гуманітарну допомогу, збір коштів – усе, чим могли допомогти. Моя безпосередня робота стала ширшою. Я відчуваю відповідальність за кожне людське життя, яке ми можемо врятувати, вивозячи із зони бойових дій чи надаючи необхідне. Скажімо, коли телефонують і просять вивезти людей із селища, яке обстрілюють, в мене нема страху – лише план дій. Я шукала машини, водіїв, маршрути. Ми й самі їхали й забирали людей, просили ЗСУ, тероборону дістатися туди, куди ми вже не в змозі. До війни, напевно, й не усвідомлювала повністю, наскільки ми сильні і важливі одне для одного.\nЦя згуртованість – вона зараз усюди, в усьому. Сьогодні той час, коли кожен розуміє цінність миті життя, тепла, родини…\nНайстрашніше для мене у війні – це сприйняття дітей. Важко було уявити в найстрашнішому сні, що наші діти побачать, відчують, що таке сирени, обстріли. Вони не забудуть цього. Вони розповідатимуть своїм дітям, як ми ховали їх у бомбосховищах, як вивозили з домівок… Часом ставлю собі питання, для чого нам, нашим дітям цей іспит. Мабуть, нам випав цей жорсткий урок, щоб попри все залишатися людьми – людяними, добрими, з серцем. Не звірами, як наш ворог.\nМені досі не дає спокою одна річ… Те, що світ, Європа так довго не хотіли розуміти, що з нами, українцями, хоче зробити росія. Світова спільнота почала прокидатися аж на третій-четвертий день війни, заходилися приймати санкції, висловлювати обурення. Це вже тоді, коли Україна, мирні жителі, наші міста потерпали від російського вторгнення, бомбардувань. Я не можу позбутися думки, що якби світ відреагував одразу, ми б не мали Бучі, Гостомеля, Бородянки, Маріуполя, Харкова. Стільки жертв, стільки втрат, руйнувань… Якби світова спільнота не закрила очі на те, що в Україні з 2014 року йде війна на Донбасі, що Крим забрали під дулами автоматів “зелені чоловічки”, які отримали потім державні нагороди від президента росії, якби весь світ 24 лютого прокинувся від страшного сну, як ми від вибухів, таких масштабів горя, можливо, вдалося б уникнути…\nЦя війна показала цілісність України, як єдиної країни, єдиної нації, і не важливо, якого ти походження: єврейського, румунського, кримськотатарського, грецького, ромського. Всі мої російськомовні друзі стали щирими українцями. Нацисти не ми, а росія, яка прийшла нас знищувати. Причому знищує міста України, які завжди були російськомовними, і це ж в голові не вкладається! Не вкладається і те, як можна бути такими жорстокими. Припустімо, солдати виконують наказ: військові воюють проти військових. Але вбивати, катувати мирне населення, літніх людей, дітей, жінок – це не виконання наказів, це звіряча сутність росіян, яка завжди була, просто зараз вилізла назовні. Вони – зло, і воно буде покаране.\nУкраїнці стануть сильнішими. Ми покажемо всьому світу, що ми – нація незламних. Я вірю в нашу перемогу, в наш народ, в нашу армію. Впевнена, ми пройдемо це випробування гідно і з піднятою головою. Я не знаю, коли ми зможемо посміхатися після всіх пережитих страхіть, після Маріуполя, Харкова, Чернігова, Бучі, усіх звірств та братських могил… Однак ми маємо обов’язково жити далі, любити одне одного, турбуватися, допомагати, робити все, щоб очі наших дітей світилися від щастя, щоб загоїти їхні рани, щоб зняти їхній стрес і страх. Ми переможемо орків. На відміну від них, українці щирі, відкриті, ми неймовірно життєлюбна нація. Обов’язково все буде Україна!\nлідерка приазовських греків України, керівниця проєктів та викладачка грецької мови\n24 лютого я не сприймала як перший день війни, бо війна у нас розпочалася у 2014 році. Але відтоді особисто для мене все, що було до цього дня – це був терор, а 24 лютого почалася війна. Я не вірила, що у XXI столітті у центрі Європи може таке відбуватися… Попри те, що довкола все вказувало на близький наступ росії, жителі Маріуполя і наша сім’я зокрема зберігали спокій. Мирно гуляли з дітьми, з собачками, ходили на закупи, будували плани на завтра.\nУ ті дні я опинилася у рідному Маріуполі по роботі, а за два місяці до цього переїхала до своєї нової квартири у Гостомелі. Працювала фіксером та перекладачем для журналіста одного грецького телеканалу. 24 лютого ми запланували зйомки дітей, які вивчають у школі новогрецьку мову, зйомки ветерана полку «Азов», брифінг мера міста та прямі ефіри. Але ранок мені приніс звістку про російське вторгнення в Україну, і в це важко було повірити. Чи, швидше, не хотілося… Я розбудила маму: «Почалася війна!» Досі ці слова мені здаються якимись нереальними, цього не мало статися в моєму світі… Я міцно обійняла і поцілувала маму, і ми попрощалися. Ми не знали, чи побачимося ще живими. І так ми обіймалися і подумки прощалися щоранку і щовечора ще 20 днів, до самої евакуації з Маріуполя 15 березня.\nЯ продовжувала працювати ще три дні, поки можна було більш-менш безпечно пересуватися містом. На третій день я поверталася додому, лежачи на задньому сидінні таксі. Навколо чулися вибухи, вулиці раптово спорожніли, дуже хотілося жити і знову побачити маму.\nРешту днів аж до відключення мобільного зв’язку та інтернету 2 березня я давала коментарі та розповідала про ситуацію в Маріуполі практично всім грецьким та кіпрським телеканалам та деяким радіостанціям. Для мене було важливо, щоб у грекомовних країнах люди дізнавалися про війну в Україні з перших вуст, а не через призму журналістського погляду. Тому що майже одночасно, у перші дні вторгнення, більшість грецьких селищ Приазов’я виявилися окупованими росіянами або нещадно обстрілювалися ними. Селище Сартана, моє рідне, в перші три дні пережило чотири обстріли!\nПам’ятаю, що 2 березня ситуація в Маріуполі була настільки напруженою, що я у відчаї писала всім грецьким журналістам повідомлення «Зупиніть війну, будь ласка!»\nЯ з мамою евакуювалася з Маріуполя 15 березня – напередодні мого дня народження, який я планувала провести у Будапешті… Зрештою, в цей день – 16 березня я опинилася в Запоріжжі, у моєї подруги Інни Пенчук. Ми були спустошені, фізично і психологічно виснажені, немиті і пропахлі димом багаття, з чорними від кіптяви нігтями. І раптом опинилися в затишному мирному будинку, де на нас чекала ванна з гарячою водою і пухнастими рушниками, смачна їжа і пляшка шампанського на знак мого дня народження. На ранок ми вирушили евакуаційним потягом до Польщі. За два дні шляху я встигла дати три великі інтерв’ю різним ЗМІ, щоб увесь світ дізнався, яку трагедію переживає Маріуполь, і як росіяни вбивають мирних людей і руйнують наші будинки та наші життя.\nЗараз я перебуваю на Кіпрі. Тут живе мій брат, який прихистив нас з мамою і піклується про нас. Я намагаюся брати активну участь у всіх українських акціях та заходах на підтримку України. Зустріла чудових людей, які опинилися на острові з різних причин. Ксенія Мухортова з Миколаєва живе та працює тут уже 8 років. Вона організатор та душа багатьох проукраїнських акцій у Лімасолі та Нікосії. Льоля Філімонова з Києва приїхала на Кіпр у відпустку, а коли почалася війна, стала душею патріотичного та волонтерського руху на острові. Лолі та Михайло Зарицькі теж приїхали на Кіпр у відпустку і застрягли тут. Тепер вони проводять заняття з йоги для українців у Лімасолі. Частину донатів перераховують на допомогу волонтерам в Україні. Мені дуже допомагають ці заняття відновитися, бо біль від втрати будинку, міста та розставання з рідними та друзями не минає.\nМене дуже порадував Лімасол зараз. Якщо раніше тут було безліч російських триколорів, то тепер вони практично зникли з усіх будівель. Натомість часто бачу на балконах будинків та на автомобілях українські прапори, багато українців використовують національну символіку у повсякденному житті на Кіпрі. І я пишаюся нашою Україною, яка сьогодні диктує всьому світу порядок денний. Із суб’єкта ми перетворилися на об’єкт, хоч і такою дорогою ціною…\nЯкби я мала можливість, я б сказала росіянам, що націоналізм – це захищати і популяризувати свою ідентичність, як це роблять українці, а не нав’язувати, як це роблять росіяни. Ну а щодо нацизму – я б порекомендувала росії подивитися на себе в дзеркало, там вона побачить справжнє обличчя нацизму.\nзаступниця голови Спілки поляків України, директорка польської суботньої школи у Києві, викладачка польської мови, керівниця польського ансамблю пісні й танцю «Поляни з-над Дніпра»\nПочаток війни я відчувала, але не вірила… Планували, мріяли, завантажували себе роботою, відганяли погані думки. Та 24 лютого я прокинулась від крику одинадцятирічної доньки: «Прокидайтеся! Почалась війна! Київ бомблять!» Усе відбувалося наче уві сні та не зі мною… Мозок відмовлявся приймати реальність: чоловік зібрався і поїхав на роботу, я з донькою залишилися вдома стежити за ситуацією та готуватися до запланованого на цей день тренування колективу.\nСитуація протягом дня змінювалась динамічно, телефонні дзвінки друзів трохи повертали мене до реальності. Хоча на телефонні дзвінки з-за кордону не могла адекватно реагувати: переконувала всіх, що це не надовго, і ми у безпеці. Майже всі друзі вмовляли виїжджати з України, пропонували свою допомогу. Але мені не вірилось, що це насправді війна. При цьому почала обдзвонювати учасників колективу, членів спільноти поляків у різних містах України, щоб розуміти ситуацію та скоординовано планувати подальші дії.\nНайдивніше, що мені запам’яталося з того дня, – питання учасниці колективу, чи буде сьогодні тренування. І один з учасників відповів: «Звичайно буде, нам відео для фестивалю знімати!» Ніхто не вірив, не хотів вірити. До початку війни мій колектив готувався до участі в Міжнародному фестивалі польської культури у польському місті Жешув у липні. Згідно з вимогами фестивалю, ми мали танцювати один танець народів світу і обрали та готували незвичну для себе іспанську хореографію – фламенко. А зараз про цей варіант навіть не згадую, тому що розумію: учасники фестивалю, а це поляки з усіх куточків світу, мають знати, що «ми – з України!» та разом з нами співати «Ой, у лузі червона калина».\nПісля перших п’яти днів війни майже без сну із телефоном у руках, намагаючись тримати під контролем ситуацію, хто де перебуває, я почала діяти. В колективі багато маленьких дітей, і я розуміла, що їхні батьки самі не поїдуть до Польщі і залишаться переховуватись у підвалах. Потрібно було вивозити всіх великою групою, а виїхати з Києва вже було неможливо. Своїми роздумами ділилася з дружиною Посла Польщі в Україні пані Монікою Капа-Чіхоцькою, яка підтримувала мене з перших днів. І ось на сьомий день війни вона зателефонувала мені і сказала: «Сьогодні відправиться евакуаційний потяг до Польщі. Через 2 години ви маєте бути на вокзалі. Сьогодні всіх не вивеземо, але будемо діяти». Ці слова змінили все – ми зможемо врятувати дітей! На жаль, не всі змогли виїхати з групою того дня, але багато родин долучилися до нас протягом місяця.\nДосі продовжую координувати та вмовляю евакуюватися. Для повного комфорту, якщо можна так сказати, мені не вистачає ще 10 родин, які залишилися в Україні\nНаші мужні «Поляни» – танцюристи, чоловіки-батьки – з перших днів війни у теробороні, волонтерять, допомагають людям, захищають нашу Батьківщину\nДо Польщі ми евакуювалися під обстрілами, 8 годин їхали з Києва до Вінниці. Навіть не оговтавшись, одразу після прибуття до Польщі разом зі старшою донькою Кароліною та польським радіо WNET координували допомогу членам польських товариств України, етнічних громад: транспорт з кордону, медична допомога, розміщення, перевезення тварин тощо. Допомагали не тільки знайомим, а й зовсім незнайомим людям, які від когось отримали мій номер телефону. Розуміла, допомогти треба всім, хто потребує. Це були найважчі три тижні мого життя, час, коли люди масово евакуювались до Польщі. Люди телефонували в різному емоційному стані, зранку, вночі, хтось боявся їхати, хтось ставив сотні питань організаційного характеру і не завжди дякували за те, що ти їм просто допомагаєш. В осередку, де я перебуваю разом зі своїм колективом, 170 українців. З них 80 – польського походження.\nТут, у Польщі, ми беремо участь у всіх благодійних акціях на підтримку України: робили вареники, великодні «пальми», танцювали у благодійних концертах. Зібрані кошти передавали на цільову допомогу організаціям в Україні. Організували заняття з польської мови для дітей та дорослих. Продовжуємо заняття з танців для місцевих школярів.\nНе забуваємо про родини, які залишились в Україні: батькам, чоловікам нашої громади передали гуманітарну допомогу. Шукаємо потрібні речі для наших військових: наприклад, до тероборони Ірпеня відправили берці 48 розміру, які вдалося знайти у Німеччині. Намагаємось зібрати потрібну допомогу для військової лікарні, маємо ще багато планів. Але передусім мріємо повернутися додому, продовжувати популяризувати польську культуру в Україні в рідному мультикультурному Києві. Кожен українець, а мабуть, і кожен житель нашої планети зрозумів, що життя – це найцінніше, і треба цінувати та радіти кожній митті нашого життя.\nКоли відчуваєш єдність всього світу, розумієш, що жодна війна не зломить Україну з її традиціями і культурою. Віра і дотримання традицій попри знищення – те, що допомагало вистояти полякам, які 123 роки виборювали право на свою незалежність. З вірою робимо все для перемоги нашої України. Кожен день доводимо світові, що ми незламні. Зараз українці єдині в ненависті «до руського світу» та своєму жаданні перемоги. Такого єднання ще не бачив світ. Кожен, хто б де не був, робить що може для нашої країни. Європа, увесь світ рівняються на нас, усі захоплюються нашими чоловіками й жінками! Ми – українці, ми – непереможні! Пишаймося, що ми з України!\nЛеся Єрмак: як це – бути українською полькоюУкраїнська гречанка\nАфіна Хаджинова: грецька душа МаріуполяУкраїнська німкеня\nСвітлана Цех: Küche-Kinder-Kirche – давно вже не про німецьку жінку


Комунальне підприємство обмануло тернополян | Новини\nКомунальне підприємство обмануло тернополян\n08:30, 25 листопада 2014 р.\nОбман. Саме так виглядають дії комунального підприємства міськради щодо тернополян. Аби отримати змогу розвалити помешкання міщан та збудувати там новий об'єкт, КП пообіцяло вигідну компенсацію. Та коли дійшло до розрахунку відали не все\nДілянку на п'ять соток на вул. Шептицького з двоповерховим будинком на декілька сімей та господарськими будівлями міські депутати віддали під забудову КП "Тернопільбудінвестзамовник" ще у 2008 році. Залишати "без бою" свої домівки люди відмовились. Тож комунальникам довелось торгуватися. З усіма домовились. Однак тепер, коли завершили усі будівельні роботи, віддавати те, що пообіцяли, не поспішають.\n- Почалось усе з того, що в 2008-2009 роках прийшли представники "Тернопільбудінвестзамовника" і сказали, що будинок та господарські будівлі знесуть, а ділянку забудують, - пригадує тернополянин Володимир Содомора. - Будинок мав два поверхи, ми володіли однією четвертою. Почали з'ясовувати, що відбувається. Дізнались, що міськрада дала під забудову велику ділянку, до якої долучили і землю, де стояв будинок, і сам будинок, і господарські будівлі, і людей у ньому. Ділянка дійсно не була приватизована, але ж нею, як і законно збудованим будинком, півстоліття користувались.\nЛюди відмовились звільняти будинок і землю, тому комунальники з усіма домовлялись. Аби все не було на словах, підписали угоду. Потім закріпили мирову ухвалою суду. Родині Содомор за їхню частку будівлі "Тернопільбудінвестзамовник", згідно з угодою, зобов'язався передати у новобудові квартиру, підвал, гараж і торгове приміщення площею 76 кв. м. Зійшлись на тому, що старий будинок родина залишить лише після будівництва нової багатоповерхівки. Отож житловий будинок звели, родина переселилась у нову квартиру, отримала підвал та гараж. Будівельники знесли їхній дім і звели там торгові приміщення, які приєднали до багатоповерхівки. Невиконаним залишився один пункт угоди - торгова площа.\n- Приміщення вже давно мали передати, але цього не роблять, - каже син пана Володимира Ігор Содомора. - Натомість забудовник його переполовинив і, здається, віддав в оренду. А може, і продав. Нові власники там уже ремонти роблять. Ми ходили до керівника "Тернопільбудінвестзамовника", аби спитати, що відбувається. Він на нас почав кричати, нецензурно висловлювався. Сказав, що нам і того, що дали, забагато, і більше нічого ми не отримаємо. Ми написали у міськраду, чекаємо відповіді. Зверталися у прокуратру, там порадили йти в суд, бо це цивільно-правові відносини. Днями ми занесли позовну заяву. Сподіваємось, що суд допоможе вирішити питанння, хоча все і так чітко прописано в угоді.\n"Умови угоди треба виконувати"\nЧому не виконують умов договору, яку позицію займуть у суді, кореспонденти 20хвилин хотіли поцікавитись у керівника комунального підприємства "Тернопільбудінвестзамовник" Романа Кришталовського. На робочому місці чоловіка застати не змогли, слухавку мобільного він не брав. Звернулися до головного інженера, але він пояснив, що такі питання може прокоментувати лише директор.\nУсі крапки над "і" в цій справі поставить суд, переконаний адвокат Василь Когут.\n- Якщо суд затвердив мирову угоду, то вона не суперечила чинному законодавству, а сторони погодилися з її умовами, - каже юрист. - Угоду укладали між людьми та юридичною особою. Те, що змінився керівник і йому щось не подобається, – не аргумент. Є угода, і її потрібно виконувати. Також не має значення, що приміщення, якщо підозри людей правильні, передали в оренду чи продали. Якщо в угоді обумовлено, що саме тих 76 метрів повинні отримати мешканці, вони цю площу отримають.\nТернопіль комунальне підприємство обман


Україна НАТО розвалить - генерал Лопата | UAportal 20 вересня\nУкраїна НАТО розвалить - генерал Лопата\n20 вересня 2018 20:19 919\nУ щорічному посланні до парламенту президент Порошенко зробив ряд яскравих заяв. Зокрема, про те, що армія України має швидше наближатися до стандартів НАТО, що грошове забезпечення військових наступного року зросте на 37%, а також що військове керівництво повинно застосовувати нестандартні і асиметричні відповіді на плани і дії противника.\nСьогодні українська армія не поступається і навіть перевершує армії деяких країн-членів НАТО, але головна проблема полягає в забезпеченні. "Ми з сокирою, вони - з кулеметом". "Стандартні і асиметричні" відповіді противнику слід було застосовувати з самого початку агресії Росії проти України. Пасивна оборона для України "смерті подібна". ВСУ має діяти активно і збільшити втрати противника, щонайменше, втричі. Таку заяву в першій частині інтерв'ю UAportal висловив генерал-полковник у відставці, колишній начальник Генерального штабу ЗСУ, колишній перший заступник міністра оборони України Анатолій Лопата.\n- За вашими оцінками, чи дійсно Україна рухається у напрямку НАТО? Чи поки це не більше ніж туманні перспективи?\n- Позаблоковість України як така - це шкідлива теорія, яка веде, перш за все, до втрати державності.\nМи як країна, яка має дуже сильного сусіда, не можемо бути в очікуванні подарунків з його боку. Від Росії ми можемо очікувати одного: системного бажання втягнути нас в русло своєї політики, а краще - в межі своєї держави.\nУкраїна не може бути однієї в боротьбі за свою незалежність, за свою державність, отже, вона повинна бути в якомусь блоці.\nЧитайте також: Готуються до великої війни: в НАТО зробили гучну заяву щодо навчань військових Путіна\nПрезидент говорить правду в визначенні руху нашої держави. Ми йдемо в сторону блоку НАТО. Нас там поки що не дуже-то чекають, але у нас ця перспектива є.\nМи на сьогоднішній день не одні в своїх проблемах. Найдивовижніше, що єдиним надійним партнером в цій боротьбі є для нас не Європа, не Німеччина, не Франція, вже не кажучи про інші країни, які намагаються загравати з Російською Федерацією. Наш єдиний партнер, який не дозволяє сьогодні Росії опанувати Україну - Сполучені Штати. Це їхня стратегічна задача.\nРадянський Союз мав можливість тримати паритет з США. Але Російська Федерація сьогодні не є тією силою, яку представляв Союз. І США не хочуть посилити Росію Україною. Це в їхніх інтересах.\n- Ви бачите якийсь реальний термін, коли Україна зможе стати членом Альянсу?\n- Ми могли б стати членами НАТО 1994 року. Але не було бажання. Жоден президент нашої країни не ставив собі за мету членство в НАТО. Жоден. Серйозно про це заговорили тільки зараз.\nАле, якби членство в НАТО залежало від мене, я б Україну в НАТО не взяв.\n- Тому що ми його розвалимо.\n- А в чому проблема? У тому, що поки не дотягли до натовських стандартів?\n- Ми дуже хиткі. НАТО - демократична структура, там прислухаються до кожного голосу, там немає жорсткої дисципліни, немає єдиного погляду. І вони досить недолугі.\nЯ вам більше скажу. НАТО програє Російській Федерації тільки тому, що прийняття питань там займає величезну кількість часу.\n- Бюрократичні процедури?\n- Абсолютно! А Росія швидко ухвалює рішення. НАТО в цьому випадку програє.\nУ чому сила НАТО? У тому, що їх багато і економіка сильніша. І вони послідовні. Якщо вже прийнято рішення, то, як правило, вони його доводять до розуму.\n- За вашими оцінками, наскільки сьогодні наша армія далека від середньостатистичної армії країни-члена НАТО?\n- Якщо говорити відверто, то багатьом країнам НАТО до нашої армії ще довго тягнутися треба. Наша армія виключно прогресивна за своїми офіцерськими кадрами і за людським ресурсом. Ми не гірші. Ми навіть кращі за багатьох!\nУ чому ми відстаємо? Ми програємо в технічному плані. Ми програємо в озброєнні, в забезпеченні. А що стосується теорії і практики ведення бойових дій, здатності офіцерів керувати особовим складом - у вас не повинно бути й тіні сумніву: ми не гірші, ми - кращі.\nМи з сокирою, а вони - з кулеметом. Ось в чому різниця.\nЧитайте також: Україна закупила потужну зброю НАТО: опубліковані фото\n- Президент сказав: "Вимагаю від військового керівництва нестандартних і асиметричних відповідей на будь-які сценарії і плани противника". Що він міг мати на увазі?\n- Цю фразу від президента треба було б отримати 4 роки тому. Що він мав на увазі? Якщо здійснено вогневий удар з боку противника, треба бити так, щоб неповадно було.\nРозумієте, ці 4 роки ми перебували і знаходимося в обороні. Оборона смерті подібна.\n- Ви вважаєте, нам слід переходити в наступ?\n- Я вважаю, що оборона, перш за все, повинна бути активною. Я не кажу про наступ. Щоб переходити в наступ, треба мати для цього сили і засоби. Поки цього немає, отже, ми про це не говоримо. Активна оборона передбачає розвідку і нанесення ударів високоточною зброєю по найбільш вразливих точках.\nНас послідовно вибивають. Ми втрачаємо щодня людей пораненими і убитими.\n- Яку шкоду, на вашу думку, українська армія могла б завдавати противнику, але поки що не завдає?\n- Те, що втрачає противник на сьогоднішній день - це мізер, а він повинен втрачати втричі більше.\nЛюдина, що знаходиться в обороні, втричі сильніша за ту, що наступає. У нас є можливість розвідки, але ми її повністю не використовуємо. У нас є можливість ударів, але нам цього не дозволяють. Немає політичної волі.\nМи зашорені Мінськими угодами. Мінські угоди не дають нам можливості бачити більше і далі, а ми повинні бути такими - використовувати всі можливі дії.\nЗокрема, розвідка може діяти і в тилу противника. Треба не лише спостерігати, треба діяти. Противник діє диверсійно-розвідувальними групами, він більш активно себе веде, ніж ми в обороні.\nВиходячи з того, що сказав президент, можна зробити висновок, що, схоже, він прийшов до висновку, що щось треба міняти.\nМи загниваємо у власних траншеях. Люди рвуться в бій, але ми цього не робимо. Нам треба бути активними.\nНавіть якщо тобі з'їздили по морді, а ти завдав йому удар Кличка, наприклад, і вибив йому всі зуби... О, це відчутно! Тобто кожен удар супротивника повинен зустрічати адекватну відповідь і навіть сильнішу.\nЄдине, що на їхньому боці перевага. Вони не гребують прикривати себе мирними жителями, вони ведуть вогонь з житлових кварталів. І ось для цього потрібно мати сили і засоби, які будуть здатні вражати їх там, де вони завдали удару.\n- Тобто можна очікувати, що найближчим часом зміниться лінія поведінки української армії?\n- Вона повинна бути змінена давним-давно. Вона повинна бути активною. А ми пасивно поводимося в обороні.\nЧитайте також: НАТО не пройде: мережу шокували фото з Росії\n- На що здатний Кремль, щоб зупинити Україну на шляху до НАТО?\n- У нього немає таких можливостей на сьогодні. Будь-яке посилення тиску Російської Федерації щодо України буде натикатися на жорстку відсіч міжнародної громадськості.\nСьогодні у Росії складне становище, тому що Україна виявилася підтриманою усім світом. Ніколи цього не було. Це наше щастя - щастя України і всього нашого народу. І у нас є перспектива набуття дійсно незалежної суверенної держави.\nЯкщо ми хочемо бути незалежними і хоча б зайняти своє місце в історії Європи як державного утворення, ми повинні мати надійних сусідів і союзників. У цьому питанні у нас немає альтернативи.


У Пальмірі запеклі бої – сирійська армія взяла під контроль частину міста\nАрмія, вибивши бойовиків з давньої фортеці Пальміри, повністю взяла під свій контроль район Аль-Амірія\n14:07, 26 березня 2016\nСирійські урядові війська в суботу, 26 березня, ведуть запеклі бої в Пальмірі і його околицях з бойовиками «Ісламської держави», передає Reuters з посиланням на державні ЗМІ і правозахисників.\nСирійська армія, вибивши бойовиків з давньої фортеці Пальміри, повністю взяла під свій контроль район Аль-Амірія (в трьох кілометрах на північ від давньої Пальміри), повідомило державне телебачення.\nРазом з тим, за інформацією Сирійської обсерваторії з прав людини, бої в Аль-Амірії тривають. Правозахисники повідомляють, що бойовики ІДІЛ зробили кілька контратак.\nТелебачення показало кадри, на яких видно, що на кріпосній стіні Пальміри розвивається сирійський національний прапор, а над центром міста піднімається дим.\nПізніше правозахисники повідомили, що сирійські війська в суботу просунулися в Пальмірі на декількох напрямках за підтримки ударів з повітря і артилерійського вогню. За їх інформацією, сирійські військові і ополченці, які їм допомагають, взяли під контроль квартали в західній і північній частинах міста. Телебачення демонструє кадри з вибухами і димом, що підіймається з багатьох будівель, передає РБК.\nЧитайте також У Сирії в районах перемир'я за 23 дні загинули понад півтисячі людей\nЗвільнення Пальміри відкриває сирійській армії шлях на схід Сирії, де «Ісламська держава» контролює більшу частину провінції Дейр Аль-Зор і Ракку, яку ІДІЛ оголосило своєю столицею.\nАнтична Пальміра, стародавній пам'ятник, що входить до списку всесвітньої спадщини ЮНЕСКО, перебувала під контролем бойовиків ІДІЛ з травня 2015 року. Сирійській армії 24 березня вдалося увійти в місто.\nПідготовка до штурму Пальміри велася протягом кількох днів. Як повідомив губернатор провінції Хомс Талал Барази, звільняти місто від терористів сирійська армія вирішила з трьох напрямків.


"Динамо" у серії післяматчевих пенальті перемагає "Шахтар" | БУГ - bug.org.ua\nНеділя, 5 липня 2020, 23:08\n09:53 | 5.06.2015 / Рубрика: Новини / Позначка: спорт, футбол / Прокоментуй!\nАктивніше зустріч розпочали футболісти київського Динамо, але швидкий гол мали забивати “гірники”. На 10-й хвилині Адріано зумів скинути м’яч в чужій штрафній під удар Даріо Срни, а той зльоту вистрілив у поперечину воріт Шовковського.\nДо середини тайму Шахтар заволодів м’ячем, але Динамо небезпечно контратакувало. В одному з таких моментів кияни оббігали п’ять у три. Ярмоленко віддав перевагу не віддавати передачу, сам вийшов на ударну позицію на лінії чужого штрафного, але пробив надто слабо і в руки П’ятову, – пише Корреспондент.\nШахтар відповів на 32-й хвилині, коли Луїс Адріано отримав пас від Кости на лінії чужої штрафної, після чого другим дотиком пробив повз дальній кут воріт.\nКінцівка першого тайму і весь другий проходив у боротьбі фактично без моментів. Команди показували прагматичну гру, розуміючи, що будь-яка помилка може стати фатальною. Більше фоліло київське Динамо, що відобразилося відразу на 6 жовтих картках у другому таймі проти однієї у Шахтаря, але це тільки збивало і без того не високий темп гри.\nКоли глядачі готувалися до додаткового часу, Динамо створило свій найнебезпечніший момент – Ярмоленко з кута штрафного віддав на Антунуша, той скинув на лінію штрафного по центру на Велозу, який не влучив у ворота.\nДодаткові 30 хвилин більш гостро провели футболісти київського Динамо. Правда, першим був момент у Гладкого, якому Драгович подарував м’яч, але форвард Шахтаря не зумів переграти Шовковського.\nВідразу після цього Ярмоленко у штрафному обіграв Ракицького і пробив у ближній кут – П’ятов встиг зреагувати.\nНа 109-й хвилині матчу Динамо мало ще більш забійний момент, коли після подачі з кутового з лівого флангу атаки Хачеріді пробив головою вже повз П’ятова, але Шевчук виніс м’яч з лінії воріт.\nАле все ж команди так і не зуміли розпечатати ворота один одного. Динамо догравали матч у меншості – Рибалка побачив перед собою другу жовту картку і відправився в роздягальню за 5 хвилин до кінця екстра-тайму.\nПісляматчева серія стала окрасою матчу. Здавалося, все складається на користь Шахтаря, коли вперше Велозу, а потім і Антушеш не забили, але спершу Шовковський відбив удар Тайсона, а далі Ракицький пробив у поперечину. Серія пенальті перейшла в додаткові удари, де Шовковський зумів відбити удар Гладкого і приніс перемогу Динамо.\nДинамо – Шахтар 0:0 (по пен 5:4)\nВилучення: Рибалка, 115


Гра: вгадайте, де це у Малині - Малин - MALYN.MEDIA\nГра: вгадайте, де це у Малині\nНезвичний ракурс звичного об'єкту\nЧи добре ви знаєте очевидні та неочевидні деталі в знайомих локаціях міста?\nВи уявляєте, є в Малині такі екземпляри, які проживаючи на Огієнка, примудрилися до 18 років жодного разу не перетнути власними ногами міст в бік мікрорайону паперовиків. Тільки проїздом на Житомир бачили ту «фабрику»!\nА дехто з «фабрики» — не далі базару! 🙂\nПропонуємо вам перевірити, чи добре ви знаєте очевидні та неочевидні деталі в знайомих локаціях. Додамо, що в тесті є фото об’єктів, які сьогодні виглядають дещо по іншому.\nДіліться результатом з друзями!\nПопередня новинаЗастали замоклі балки та утеплювач: новий підрядник розповів про роботу на скандальній амбулаторії в Ірші\nНаступна новина«Не муштруйте дитину читанням чи лічбою»: Важливі навички для першокласника\nЯка ж гарна Україна!\nМережу «підірвали» сезонні фото житомирських Мальдів\nКуди поїхати на вихідні: п’ятірка атмосферних палаців та садиб Житомирщини


Корисні поради на всі випадки життя » Краса і здоров'я » Як схуднути за допомогою активованого вугілля безкоштовно\nЗайві кілограми і целюліт є вічними проблемами багатьох людей сьогодення, і методик боротьби з такою проблемою багато, але не всі вони працюють.\nДля швидкого схуднення люди сідають на сирні, яблучні, кремлівські, вуглеводні та вегетаріанські дієти і на інші види дієт. Ми постійно шукаємо нові методи боротьби із зайвою вагою, з надією, що така методика вам обов'язково допоможе позбутися проблем із зайвими кілограмами.\nАле існує альтернативний варіант всіх дієт і методик схуднення - це вживання активованого вугілля.\nЕфект активованого вугілля\nЙого застосування було помічено багато років тому, але сьогодні про неї чомусь забули. Він є найкращим сорбентом і фільтруючим інструментом.\nПо якості вугілля ділять - деревне, кам'яне і коксовий. А по частинкам вугілля буває - дрібний, гранульований і порошкоподібний.\nВін також активно сприяє процесу спалювання зайвих кілограмів. Він допоможе вивести шлаки, включаючи токсичні речовини.\nЙого приймають в якості додаткового засобу, до або після дієтичного часу.\nПродукти, які необхідно виключити при застосуванні вугілля - це вживання солі, цукру, алкоголю, борошняних виробів і солодощів.\nОсновним моментом є пористість структури активованого вугілля, яка збільшує поверхню для контакту. При використанні даного моменту, відбувається процес поглинання токсичних речовин, а саме їх витримка та висновок.\nВугілля також активно використовується у фільтрах для очищення атмосферного повітря та водних ресурсів від важких металів фармацевтичних та хімічних промислових підприємств.\nСпобличчя схуднення активованим вугіллям\nПерший спосіб полягає в застосуванні однієї таблетки вугілля на кожен кілограм власної ваги, натщесерце. Початок прийому рекомендовано з трьох або чотирьох таблеток і поступово зробити перехід до великої дозуванні, все залежить від вашого самопочуття.\nДругий спосіб ґрунтується на застосуванні десяти пігулок в день, тобто 0125 грамів в три прийоми. Слід приймати до прийому їжі протягом десяти днів. Потім робимо невелику перерву на десять днів, і за бажанням можна повторити процес заново.\nСлід звернути свою увагу на те, що вугілля активоване крім шлаків і токсинів, виводить, поживні речовини та вітаміни, які потрібні для повноцінного розвитку організму.\nНеприпустимо застосування активованого вугілля тривалий час, він може викликати нудоту або блювоту. І також не варто думати, що з допомогою вугілля ви станете дуже стрункою/струнким, але трохи схуднути ви зможете.


Ще пару років "покращення" й працювати в країні буде нікому. Економіка ДНІПРОГРАД\nГоловна / Економіка / Ще пару років "покращення" й працювати в країні буде нікому\nЩе пару років "покращення" й працювати в країні буде нікому\n91% висококваліфікованих українських фахівців з вищою освітою думають про роботу за кордоном, адже українську молодь не влаштовує економічна та політична ситуація в Україні. Такі дані отримали в результаті опитування, проведеного міжнародним кадровим порталом hh.ua, інформує прес-служба порталу.\nВиїхати закордон хочуть не лише молоді спеціалісти, а й 30-річні фахівці. Так, найбільше українці хочуть працювати в країнах Європи, США та Канаді.\nТак, майже половина респондентів (48%) відповіла, що має серйозні наміри виїхати з України. 43% опитаних зізналися, що іноді розглядають можливість пошуку роботи за кордоном, і лише 4% зовсім не планують виїжджати з України. У той же час 5% респондентів хочуть використовувати навчання за кордоном для того, щоб залишитися там працювати.\nНайпопулярніші для запланованої трудової міграції є розвинуті західні країни: Європа (63%) та США / Канада (42%). Цікаво, що п`ята частина їде або планує їхати до Австралії, а 14% - в Росію. 16% опитаних відповіли, що їм не важливо, куди емігрувати, аби були хороші умови життя. Менш популярними виявилися Азія (8%), Південна Америка (5%), Африка (3%), хоча й туди знайшлися бажаючі виїхати.\nБільшість респондентів (72%) вважає, що головна причина виїзду молоді на роботу за кордон - відсутність гарного майбутнього для себе і своєї сім`ї в Україні. 44% вказали причиною потенційної міграції низький рівень оплати праці. 41% опитаних вважає, що в Україні немає умов для повноцінної реалізації професійних якостей, а нестабільна політична ситуація видається «коренем зла» для 34% респондентів.\nОднак, опитані не вважають навчання в західних країнах найпростішим способом побудувати кар`єру за кордоном. Так, 40% респондентів не впевнені в тому, що закордонна освіта допоможе їм залишитися в країні навчання. 27% вважає, що така освіта не має вирішального значення при намірі емігрувати. І лише третина респондентів розраховує побудувати кар`єру за кордоном після закінчення навчання. У той же час 91% опитаних ніколи не отримували освіту за кордоном.\nТі 4% громадян, які не хочуть емігрувати закордон, аргументують своє рішення побоюваннями залишитись там людьми «другого сорту» (35%опитаних). Другою за популярністю причиною стали патріотичні почуття і бажання розвивати рідну країну (31%). Лише чверть тих, хто не хоче покидати Україну, задоволена роботою в рідній країні.\nВ опитуванні брали участь 5 017 респондентів, серед яких 60% - чоловіки, 40% - жінки. Середній вік опитаних - 30 років. 77% опитаних мають закінчену вищу освіту, 11% - незакінчену вищу, в опитуванні взяли участі навіть кандидати наук (2%) і така ж кількість аспірантів.\nНайбільше респондентів є представниками таких сфер освіти: економічна - 34%, технічна - 21%, інформаційні технології - 11%, гуманітарна - 10%.


Форми систематизації нормативно-правових актів. 1. Облік нормативно -правового матеріалу\n5. Звід законів\n«Поняття та форми систематизації нормативно-правових актів»\nСистематизація нормативно-правових актів необхідна для:\n1) усунення суперечностей між нормативними актами;\n2) підвищення якості й ефективності законодавства;\n3)забезпечення доступності його використання громадянами, державними органами, громадськими організаціями, комерційними структурами.\n1) журнальний (хронологічний, алфавітний, тематично-предметний) - полягає у фіксації реквізитів нормативних актів у журналах (проста форма);\n2) картковий - складання карткової системи, коли на картках картотеки фіксуються або основні реквізити акта (вид акта, його заголовок, дата видання, місце офіційного опублікування), або його повний текст з усіма реквізитами; розміщуються картки в картотеці за хронологічним, алфавітно-предметним, предметно-галузевим принципом;\n3) автоматизований (електронний) - передбачає створення автоматизованих інформаційно-пошукових систем за нормативно-правовою базою держави, міжнародних об'єднань та ін. Це найповніша і найзручніша (швидкий пошук) форма обліку нормативно-правового матеріалу. В Україні існують інформаційно-пошукові системи: "Законодавство України" на офіційному веб-сайті Верховної Ради України, неофіційні пошукові системи "Юрист", "Ліга-Закон" та ін. Кожна з цих форм обліку нормативно-правового матеріалу передбачає контрольно-текстовий облік - врахування динаміки "життя" чинних нормативних актів: своєчасне внесення відміток про зміни, доповнення в акти в цілому чи в їх окремі частини із зазначенням тих актів, на підставі яких зроблені відмітки;\n2. Інкорпорація - спосіб систематизації, що полягає у поєднанні та розміщенні нормативно-правових актів повністю чи частково в тому чи іншому порядку (хронологічному, алфавітному, предметному) у збірники чи зібрання після певної технічної обробки без зміни їх змісту.\nТехнічна обробка нормативно-правового акта полягає у такому: з нього вилучаються положення, що втратили силу; включаються внесені до них зміни і доповнення; вилучаються положення, що не містять норм права; вилучаються відомості про осіб, що підписали нормативний акт. Така обробка робить нормативний матеріал зручним для практичного використання. В Україні поширеними результатами інкорпорації є збірники та зібрання законодавства.\nсистематизація, в якій упорядкування нормативно-правових актів провадиться за часом їх опублікування і вступу в дію\nсистематизація, в якій упорядкування нормативно-правових актів провадиться за предметною ознакою: за галузями права, їх інститутами, сферами державної діяльності\n3. Консолідація — спосіб (форма) систематизації, який полягає в об'єднанні кількох нормативно-правових актів, що діють в одній і тій самій сфері суспільних відносин, в єдиний нормативно-правовий акт, як правило, без зміни змісту. Інакше: консолідація виражається в підготовці і прийнятті укрупнених актів на основі об'єднання норм розрізнених актів, виданих з одного питання.\nВона використовується там, де відсутня можливість кодифікації; є уніфікацією нормативних актів; усуває їх численність; позбавляє їх надмірної роздробленості; сприяє об'єднанню загальних положень поточної правотворчості в родинні групи; є проміжною ланкою між поточною правотворчістю і кодификацією.\nРезультатом консолідації нормативного матеріалу є видання Зводу законів. Історії законодавства відомий Звід законів Юстиніана. Є й вітчизняна практика їх створення: Збори місцевих законів західних губерній — в Україні XIX ст. Консолідовані акти в Україні доцільно підготувати з питань податкової, пенсійної, приватизаційної політики держави (до структури консолідованого акта, як правило, входять окремі однопрофільні статті, глави, параграфи, розташовані у певній послідовності).\n4. Кодифікація — спосіб (форма) систематизації законодавчих актів, який полягає в їх удосконаленні через зміну змісту (переробку і узгодження) юридичних норм, пов'язаних загальним предметом правового регулювання, і об'єднання у новий єдиний нормативно-правовий акт. Іншими словами, кодификація виражається в підготовці та прийнятті нових актів, у які заносяться узгоджені між собою як норми старих актів, що виправдали себе, так і нові нормативні розпорядження.\nКодекс — єдиний, зведений, юридично і логічно цілісний, внутрішньо узгоджений нормативний акт. Він має складну структуру і великий обсяг, поділяється на частини: загальну і особливу, розділи та глави (Кримінальний кодекс, Цивільний кодекс, Адміністративний кодекс та ін.).\nОснови законодавства — кодифікований акт, що містить концептуальні поняття, цілі і завдання правового регулювання, принципи, які встановлюють основні напрямки регулювання певної сфери суспільних відносин. Як правило, такий акт складається з нетипових норм — норм-цілей, норм-принципів, норм-дефініцій і забезпечує зв'язок і узгодженість норм тих чи інших галузей або інститутів права (основи законодавства України про охорону здоров’я ).\nСтатут — кодифікований акт, що регулює діяльність певних відомств, міністерств, організацій, ту чи іншу сферу управління (Статут автомобільного транспорту, Статут залізниць, Статут підприємства).\nПоложення — кодифікаційний акт, що визначає правовий статус, завдання і компетенцію державних органів і установ (Положення про Міністерство внутрішніх справ України).\n1) може бути лише офіційним виданням, оскільки здійснюється від імені і за дорученням нормотворчих органів з подальшим схваленням видання у цілому або кожного тому окремо;\n2) є зведенням в єдине ціле чинного законодавства, що регулює однакові питання;\n3) ліквідує множинність актів, прийнятих з того самого питання, які втратили силу, застаріли або фактично не діють;\n4) є результатом великої юридично-технічної роботи з усунення наявних прогалин у законодавстві та узгодження норм права, що закріплені в приписах законів;\n5) має пріоритет перед попередніми офіційними виданнями законів, становить їх чинну редакцію.\nПрикладами таких актів в історії і сучасності є Звід законів Юстиніана; "Закони України" в томах (1996-1997 рр.). Останнє видання містить розміщені у хронологічному порядку всі закони України (816), прийняті з моменту проголошення Декларації про державний суверенітет, з 01.07.1990 по 31.12.1996. Консолідовані збірники законів популярні в країнах СНД (у РФ виданий Звід законів) та інших зарубіжних державах (Звід законів США, Збори федерального права ФРН та ін.).\nВідділ систематизації законодавства, правової роботи та правової освіти управління реєстрації


Фрагменти футбольного 2020-го – Новини Тернополя і області - За Збручем\nФрагменти футбольного 2020-го\n27 Грудня, 2020 Ігор Дуда\nЦей футбольний рік, під час якого футбол щосили намагався розірвати пута, що ними його обплутав COVID-19, запам’ятається багатьма неординарними подіями. Спробую виокремити ті з них, які, на мою суб’єктивну думку, є найважливішими. Як у позитивному, так і негативному аспекті. Отже:\n1. Перемоги “Шахтаря” над “Реалом” в груповому турнірі Ліги чемпіонів\nДоводилося чути, що “Реал” нині вже “не той”. З цим нехай розбираються З.Зідан і його керівництво, але клуб з Мадрида все ж посів перше місце у дуже непростій групі, що є свідченням головного – безсумнівного класу. І цей суперкласний суперклуб “Шахтар” обіграв двічі. Якщо перемогу в Мадриді (3:2)можна значною мірою пояснити недооцінкою господарями суперників, то 2:0 у Києві на неї вже не спишеш – тут, як не крути, простежується тренерський задум Л.Каштру і скрупульозна підготовка для його втілення. А на полі – вже саме майже бездоганне його здійснення. Але – “Реал” все одно виграв групу, а “Шахтар” має радіти, що хоча б здобув перепустку в Лігу Європи.\n2. Перемога збірної України над збірною Іспанії в Києві\nПоліпшили нам трохи іспанці настрій цієї осені, давши відчути, що наші футболісти таки на щось здатні. Нехай лише в окремо взятому матчі. І – за сприятливого розташування зір на небі. 13 жовтня підопічні А.Шевченка були сповна винагородженні за терплячість і стійкість. Після того як голкіпер Г.Бущан “потягнув” усе, що міг, він же започаткував блискавичний випад у відповідь, що завершився точним ударом Циганкова. В кінцевому підсумку іспанцям ця поразка не особливо зашкодила, а українцям перемога не дуже допомогла, але хіба це означає, що її не треба було здобувати? Тим більше – у важкій боротьбі.\n3. Прихід М. Луческу на тренерський місток “Динамо”\nГаласу ця подія наробила чимало. Приховану іронію ахметівських каналів “Футбол” можна зрозуміти, а от протестні акції членів фан-клубу “Динамо” – не зовсім. Не допомогло навіть покладання румунським коучем квітів до пам’ятника В.Лобановському – фанати “Динамо” продовжують ставитися до нього неприязно. Це попри те, що на тлі попередніх звершень “фізкультурників” на тренерській лаві “Динамо” М.Луческу таки вдалося вивести команду в груповий турнір Ліги чемпіонів і паралельно – дати розкритися кільком гравцям (Шапаренко, Забарний). Сама Ліга довела, що “Містер” – не чарівник: матчі трохи підупалим “Ювентусу” і “Барселоні” були програні практично без шансів, проте перешкоду в єврокубкову весну у вигляді “Ференцвароша” таки вдалося усунути.\n4. Технічна поразка збірної України від Швейцарії\nЯк часто буває, усе вперлося в одне очко: якби його було саме на одне більше в України або ж на одне менше у швейцарців, до неприємних для нас чиновницьких рішень на підставі висновків швейцарських же лікарів справа не дійшла б. А так – поки що є факт присудження 0:3 збірній України, що наразі опускає її з Ліги А у Лігу В Ліги націй. Є ще, правда, надія на арбітражний спортивний суд (у тій же Швейцарії). Наше футбольне керівництво обіцяє постати на ньому у всеозброєнні юридичних аргументів. Як мовиться, дасться чути…\n5. Поразка “Шахтаря” від “Інтера” в півфіналі Ліги Європи\nДо цього матчу “Шахтар” підійшов зі “скальпами” “Вольфсбурга” і “Базеля”. Причому і німецький, і швейцарський клуби були обіграні, що називається “вчисту”, без найменших сумнівів у перевазі “гірників”. Усе це породило настрої на кшталт “Ліга Європи може (має) бути нашою”. Як з’ясувалося – не зовсім доречні. Тактика “Інтера” вкупі з персональними “соло” його провідних виконавців не залишили каменя на камені від хистких побудов команди Л.Каштру. 0:5 – і честолюбні наміри довелося перенести щонайменше на сезон…


У Збаражі зник будинок і гараж обласної ради | NTER.NET.UA - Территория новостей\nУ Збаражі зник будинок і гараж обласної ради\nУ Збаражі виявлено факт знесення будівлі на вул. Морозенка, що перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області та на балансі обласного комунального підприємства «Профілактична дезінфекція» в Збаразькому районі.\nУ виконавчих органах Тернопільської обласної ради наявні документи на будинок і гараж збаразької профдезінфекції, натомість насправді від будівель і слід простиг. Там, де стояли споруди дезінфекції, нині розміщена новобудова (збудовано перший поверх) поруч з готелем «Гетьман», а на місці гаража облаштована парковка для відвідувачів Збаразького замку.\nУ коментарі «Номер один» директор КП «Профілактична дезінфекція» у Збарзькому районі Григорій Дударозповів, що все навколо приміщення його підприємства відбувалося, коли він був у відпустці.\n– У той час я був у відпустці і перебував у Львові в лікарні, бо у мене там лежала хвора дружина. Коли приїхав – будинку не стало. Речі підприємства разом з бухгалтером було перевезено автомобілем, який надав Анатолій Маціпура (гендиректор НЗ «Замки Тернопілля» – авт.). Чому переселили? Бо на тому місці, як мені пояснили, мало проводитись будівництво, – зазначив Григорій Олексійович.\nЗі свого боку Григорій Дуда жодних кроків не вчиняв, а лише викликав свого керівника – директора обласного об’єднання профдезінфекції п. Кічулу, який, за словами Г. Дуди, і займався даним питанням. Парадокс же у тому, що будь-яких документальних слідів та жодних рішень для проведення цієї оборудки не має власник зруйнованих будівель – обласна рада.\nНа сьогодні замість особняка з гаражем збаразькій профдезінфекції виділили невеличку кімнату в місцевому костелі. При цьому її працівники пояснили «Номер один», що не можуть вивісити навіть таблички з назвою підприємства, бо не заключено договору оренди.\nВ.о. голови обласної ради Сергій Тарашевський заявив, що зафіксовано факт злочину.\n– Тепер компетентні органи мають дослідити: хто пакував речі, хто давав згоду на знесення будинку, власником якого була обласна рада.


Закупка - Лікарські засоби на COVID-19 (Moxifloxacinum; Heparin; Meropenem; Prednisolone; Cefepime; Ambroxol) - UA-2021-11-16-013460-a - Zakupki.prom.ua\nНе указано 16 нояб. 2021 16:46\n288 100,00 грн без НДС\n16 нояб. 2021 16:46\nНе указано 16 нояб. 2021 16:53\nНе указано 16 нояб. 2021 16:56\nНе указано 16 нояб. 2021 17:00\nДіагностичні засоби, реактиви та контрастні речовини: 51815 - Treponema pallidum антитіла класу імуноглобулін G (IgG) і імуноглобулін M (IgM), набір, імуноферментний аналіз (ІФА); 52941 - Загальна амілаза IVD, реагент; 38556 - Набір аланін-амінотрансферази; 30155 - Набір реагентів для вимірювання альбуміну; 51800 - Treponema pallidum загальні антитіла IVD, набір, реакція аглютинації; 30492 - Антистрептококовий комплект для ідентифікації антитіл до гіалуронідази; 52954 - Загальна аспартатамінотрансфераза (AST) IVD, набір, ферментний спектрофотометричний аналіз; 55982 - Активований частковий тромбопластиновий час IVD, реагент; 30181 - Набір реагентів для вимірювання загальних білків; 30157 - Набір реагентів для вимірювання білірубіну; 30157 - Набір реагентів для вимірювання білірубіну; 53030 - Гама-глутамілтрансфераза (ГГТ) IVD, реагент; 30167 - Набір реагентів для вимірювання глюкози; 47869 - Множинні аналіти клінічної хімії IVD, контрольний матеріал; 52920 - Загальна / простатична кисла фосфатаза (TcP) IVD, реагент; 30500 - Набір реагентів для вимірюання ревматоїдних факторів; 30499 - Набір реагентів для вимірюання С-реактивного білка; 30212 - Набір реагентів для вимірювання вмісту компонентів у сироватці; 53590 - Сечовина (Urea) IVD, реагент; 30183 - Набір реагентів для вимірювання сечової кислоти; 43203 - Набір для проведення тимолової проби; 30182 - Набір реагентів для вимірювання тригліцеридів; 55875 - Загальний гемоглобін IVD, реагент; 30159 - Набір реагентів для вимірювання холестерину загального; 30167 - Набір реагентів для вимірювання глюкози; 54548 - Скринінг біологічних рідин на приховану кров IVD, набір, імунохроматографічним аналіз, експрес-аналіз; 53998 - Тропонін Т / Тропонін I IVD, набір, імунохроматографічний аналіз (ІХА), експрес-тест; 42959 - Барвник Май-Грюнвальда, IVD; 44946 - Фарбування за Романовським IVD, набір; 55471 - Ацетон IVD, реагент; 55875 - Загальний гемоглобін IVD, реагент; 30225 - Швидкий випробувальний пристрій сечі, однокомпонентний; 30225 - Швидкий випробувальний пристрій сечі, однокомпонентний; 30225 - Швидкий випробувальний пристрій сечі, однокомпонентний; 42694 - Барвник для кислотостійких бактерій, набір, IVD; 30531 - Гематологічний контроль / калібратор; 33354 - Добавка для культурного серидовища; 30166 - Набір реагентів для вимірювання галактози; 45308 - ABO / Rh (D) виявляння груп крові IVD, набір, реакція аглютинації; 45308 - ABO / Rh (D) виявляння груп крові IVD, набір, реакція аглютинації; 45308 - ABO / Rh (D) виявляння груп крові IVD, набір, реакція аглютинації; 33354 - Добавка для культурного серидовища; 41400 - Контроль гемоглобіну; 30598 - Набір реагентів для визначення резус-фенотипу; 54522 - рН сечі IVD, набір, колориметрична тест-смужка, експрес-аналіз; 30169 - Набір реагентів для вимірювання ліпопротеїнів високої щільності; 13472 - Скарифікатор; 54674 - Загальний простатичний специфічний антиген (ПСА) IVD, набір, імунофлюоресцентний аналіз; 30825 - Набір реагентів для визначення антигенів бактерії Helicobacter pylori, експрес-тест; 57925 - Предметне скло / слайд для мікроскопії ІВД; 55970 - Швидкість осідання еритроцитів (ШОЕ) IVD, набір; 55855 - Підрахунок клітин крові IVD, реагент; 55855 - Підрахунок клітин крові IVD, реагент; 43097 - Набір для вимірювання середнього корпускулярного гемоглобіну; 47587 - Пробірка вакуумна для відбору зразків крові IVD, з K2ЕДТА і розділовим гелем; 16754 - Папір для реєстрації електрокардіограм; 47349 - Набір реагентів для визначення D-димерів; 30499 Набір реагентів для вимірюання Среактивного білка; 61033 Кювета для лабораторного аналізатора ІВД, багаторазового використання; 43673 - Розрахункова камера для мікроскопа, IVD; 47869 - Множинні аналіти клінічної хімії IVD, контрольний матеріал; 46237 — Нестерильна пробірка; 46237 — Нестерильна пробірка; 57925 Предметне скло / слайд для мікроскопії ІВД; 43117 Специфічний набір для вимірювання питомої ваги сечі; : 35413 —Загальна лабораторна тара, багаторазово; : 35413 — Загальна лабораторна тара, багаторазово; 38522 - Піпетка механічна; 16822 Наконечник піпетки; 16822 Наконечник піпетки; 16822 Наконечник піпетки; 35413 Загальна лабораторна тара, багаторазово; 35413 «Загальна лабораторна тара, багаторазово; 34630 - Спринцовка, ручна, нестерельний код за ДК 021:2015: 33690000-3 — Лікарські засоби різні\nДіагностичні засоби, реактиви та контрастні речовини: 51815 - Treponema pallidum антитіла класу імуноглобулін G (IgG) і імуноглобулін M (IgM), набір, імуноферментний аналіз (ІФА); 52941 - Загальна амілаза IVD, реагент; 38556 - Набір аланін-амінотрансферази; 30155 - Набір реагентів для вимірювання альбуміну; 51800 - Treponema pallidum загальні антитіла IVD, набір, реакція аглютинації; 30492 - Антистрептококовий комплект для іде...\nПродукція медичного призначення, крім лікарських засобів )


Найбільша біржа Рунета оновила свій алгоритм Wizard.Sape. Тепер він враховує індекс Sape.Rank, який допомагає з високою точністю визначити відвідуваність окремих сторінок сайту.\nОсновним плюсом обліку Sape.Rank є можливість придбати посилання не «навмання», а лише з відвідуваних сайтів. Як повідомляють представники біржі, такі посилання виглядають більш природно, а це дозволяє рухатися по топ-видачі вище. Також за допомогою таких посилань можна залучати новий трафік, адже ймовірність переходу за посиланням зростає в кілька разів.\nСьогодні Sape.Rank вже інтегрували в Wizard.Sape. Крім усього іншого в біржі зробили ширше і число налаштувань. Користувачам тепер не доведеться витрачати багато часу на роботу в системі. Такі дії, як сканування змісту та тематики сайту, настройка регіону для просування, оцінка домена, облік доступного бюджету будуть виконуватися автоматично.\nВарто нагадати, що оцінка потенційних донорів Wizard.Sape відбувається за такими параметрами, як відношення кількості посилань входять до виходить, рівень трафіку місячного, унікальність і обсяг контенту і т.д.\nВ оцінці задіяні й такі системи:\nMozRank, який застосовується для відсіювання «поганих» донорів;\nPageAuthority, за допомогою якої можна оцінити конкурентоспроможність сторінок;\nDomain Authority, за допомогою якої проводиться прогноз майбутнього донора.\nНа сторінці http://vdohnilife.com/blog/ostrosjuzhetnyj_film_s_misticheskim_sjuzhetom/2014-09-10-22 ви можете подивитись гостросюжетний фільм з містичним сюжетом.\nЄ й додаткові фільтри. Наприклад, присутній перевірка на АГС, а також на вік збереженої копії в Яндексі. Мається аналіз контенту на топ-слова.


LifeDog - Вологий корм для собак яловичина з овочами, 90 г - купить в Киеве и Украине с доставкой в интернет зоомагазине Vmiske.ua\nLifeDog - Вологий корм для собак яловичина з овочами, 90 г\nLifeDog - яловичина з овочами 90 м Білок - 13%, Жир - 0,4%. Виробник Таїланд\nВища якість і великий асортимент смакових варіантів, здатний задовольнити вашу собаку.\nВисокий відсоток м'яса - дієта на основі тваринного білка. Відмінний природне джерело вітамінів, мінералів і незамінних амінокислот\nКращі частини м'яса, приготовані на пару і оброблені вручну. Подібний спосіб приготування дозволяє якомога менше втручатися в продукти, зберігаючи всі корисні властивості і поживні речовини інгредієнтів, необхідних для здоров'я вихованців. При цьому при виробництві використовується тільки охолоджене, а не заморожене сировину\nHuman Grade - кращі добірні частини м'ясного філе, які підходять для вживання в їжу людиною. У складі не міститься м'яса хворих, літніх, загиблих тварин, а також частини, не призначені в їжу людини. При цьому компоненти корму не містять гормонів та антибіотиків.\nВисокий вміст білка нарівні з низьким вмістом жирів і вуглеводів відповідає природним потребам вашої собаки в природі\nІдеально підходять для годування невеликих собак і для вихованців з відсутністю апетиту.\nЯловичина і овочі - ідеальне поєднання для повноцінної життєдіяльності вашого вихованця. Яловичина багата білками високої біологічної цінності, з низьким вмістом жирів і вуглеводів, а також містить мінерали і вітаміни. Овочі ж містять клітковину і вітаміни, сприятливо впливають на здоров'я і настрій вашого вихованця. Без консервантів, барвників. Не містить зернових\nLifeDog Beef & Chunks - консервований корм преміум класу для собак, який має ідеальне поєднання інгредієнтів для повноцінного життя і здоров'я Вашого вихованця. До складу входять овочі, що містять необхідні вітаміни і мікроелементи, а також смачне м'ясо яловичини, яке є одним з основних постачальників повноцінних білків.\nСкладові Яловичина, Овочі\nСклад: філе яловичини 45%, МОРКОВЬ 9%, Зелений горошок 6%, НАТУРАЛЬНИЙ СОУС.


Виведення радіонуклідів - 27 Лютого 2017 - Милана - женский журнал\nГоловна » 2017 » Лютий » 27 » Виведення радіонуклідів\n1. Для профілактики працівникам рентгенівських кабінетів, гірникам на уранових шахтах, персоналу атомних електростанцій, всім постраждалим від Чорнобильської аварії рекомендується регулярно вживати в їжу ягоди ожини (всіх сортів і видів), як свіжі, так і консервовані, а також пити ожиновому вино, тому що ожина містить кобальт, необхідний для процесів кровотворення (Петров, 1987) .\n2. Ягоди брусниці у вигляді варення, желе, компоту знижують вміст в організмі радіоактивного цезію в 1,5 3 рази, одночасно покращуючи роботу імунної системи (Саєнко, Воробйова, 1993) .\nІнші області застосування: брусниця (ягоди) знижує запальні процеси в шлунково-кишковому тракті і сечостатевій системі, впливає на кислотність (при зниженій кислотності ягоди брусниці потрібно вживати до прийому основної їжі, а при підвищеній - після їжі), зміцнює стінки кровоносних судин, у породіль попереджає мастит, а у чоловіків - простатит.\n3. Зібрати молоді листки барбарису, берези, тополі чорної, зелені стебла вівса і жита, квітки лісової яблуні, квітучі верхівки гречки посівної, траву медунки в квітучому стані, первоцвіту, суниці, деревію, звіробою, календули. Не обов'язково чекати, коли всі рослини будуть зібрані; можна взяти порівну 3-4 рослини наявних видів, столову ложку їх суміші залити в термосі 0,25 л окропу, настоювати 1 годину, пити по півсклянки 3 рази на день до їди. Комбінації рослин міняти кожні 2-3 тижні (Решетняк, Цигура, 1993) .\n4. У половині склянки теплої води, молока або мінеральної води розчинити чайну ложку падевого меду, зібраного бджолами з хвойних дерев; випити вранці натщесерце і таку ж дозу ввечері перед сном.\n5. Радіонукліди виводить гриб чага (трутовик косою) і препарат з нього (бефунгин): взяти столову ложку подрібненої на тертці губки, залити склянкою окропу, який кипів «білим ключем», настоювати 10 хв; додати дрібку соди і ще настоювати 10 хв. Пити по столовій ложці 3-4 рази на день за півгодини до їди.


Ксімелін спрей показання, дозування і ціна – Kidspark.com.ua\nКсімелін спрей показання, дозування і ціна\nКсімелін спрей: інструкція, ціна, аналоги\nНежить – неприємний стан, який супроводжує більшість захворювань дихальних шляхів. Захворіти їм можна не тільки в холодну пору року, в сезон застуд та епідемій. Влітку ще простіше «підхопити» нежить, досить просто переохолодитися або випити холодного напою в спеку, постояти під кондиціонером або на протязі.\nПереноситься нежить важко в будь-яку погоду, особливо коли потрібно плідно працювати або вчитися. На допомогу приходять сучасні засоби, які швидко ліквідують симптоми захворювання. При правильному застосуванні вони швидко полегшують дихання, покращують стан хворого, сприяють якнайшвидшому одужанню і не завдають шкоди організму.\nКсімелін спрей – ефективний судинозвужувальний препарат\nІснує безліч лікарських препаратів, здатних справлятися з нежиттю. В основному це краплі, але Ксімелін спрей, ціна якого в порівнянні з іншими засобами мізерна, має дуже дрібне розпилення, що дозволяє доставляти активна речовина до вогнища запалення максимально швидко.\nДо складу засобу входять наступні речовини: основне – це гідрохлорид ксилометазоліну в дозуванні 0,5 і 1 мг, бромід іпратропію, додаткові – дигідрат гідрофосфату натрію, дигідрат дигидрофосфата натрію, хлорид натрію, едетат динатрію, 10% розчин хлориду бензалконію, вода підготовлена. Випускається препарат у флаконах з розпилювачем ємністю 10 мл.\nКсімелін спрей є альфа-адреноміметик, препарат з судинозвужувальну дію для місцевого застосування при нежиті різної етіології. Звуження дрібних судин слизової носа викликає зменшення набряклості, зниження запалення.\nВ результаті відновлюється носове дихання і хворий відчуває полегшення свого стану.\nДія настає дуже швидко, приблизно протягом 10 хвилин і триває до половини доби. Препарат в рекомендованих дозах і при дотриманні тривалості застосування не викликає роздратування, почервоніння й сухості слизової, дуже добре переноситься і може застосовуватися у дітей та дорослих (з урахуванням протипоказань і можливих побічних дій).\nТривалість дії робить це засіб затребуваним в тих ситуаціях, коли необхідно гарне самопочуття і немає можливості часто проводити маніпуляції з метою звільнення носових ходів, наприклад, на відповідальному заході, при здачі іспитів і так далі.\nЗберігається препарат в прохолодних і сухих умовах, захищається від сонячних променів і перегрівання, далеко від доступу дітей і домашніх тварин. Термін придатності ліків – 24 місяці з дати виробництва. Засіб заборонено заморожувати.\nСпрей допомагає полегшити носове дихання під час лікування ринітів\nКсімелін спрей використовується в наступних випадках:\nПри гострих респіраторних захворюваннях (ГРЗ) і гострих респіраторних вірусних інфекціях (ГРВІ), які супроводжуються нежитем різної інтенсивності.\nНежить, спровокований алергічною реакцією, в тому числі на продукти харчування або медикаментозні засоби.\nПоліноз, або сінна лихоманка.\nЗапалення середнього вуха при наявності сильної набряклості носоглотки.\nЯк допоміжний засіб при підготовці хворого до хірургічного втручання або маніпуляції в носоглотці.\nЗастосовується препарат таким чином:\nУ дітей у віці від 2 до 6 років використовується Ксімелін спрей з дозуванням 0,5 мг по одній порції спрею в кожну ніздрю від одного до трьох разів протягом доби.\nДітям у віці старше 6 років і дорослим людям розпилюють одну порцію спрею в кожну ніздрю в дозуванні 1 мг, від одного до трьох разів на добу.\nНе рекомендується перевищувати дозування або збільшувати кількість зрошень щоб уникнути появи побічних дій. Препарат не можна використовувати одночасно з іншими судинозвужувальними засобами, щоб уникнути посилення дії і появи численних побічних ефектів.\nПри появі несподіваної реакції, алергії або суб'єктивного дискомфорту застосування Ксімелін спрею скасовують.\nНегативні симптоми проходять самостійно, в іншому випадку необхідно звернення за лікарською допомогою. Тривалість застосування препарату становить максимум тиждень. Перевищувати час використання засобу небажано, особливо у випадку з хронічним перебігом захворювання.\nПобічні ефекти від лікарського спрею з'являються нечасто, але цю можливість необхідно обов'язково враховувати, особливо у маленьких дітей, хронічних хворих і у людей зі схильністю до алергій і неадекватних реакцій організму на медикаменти.\nНеправильне застосування може викликати побічні ефекти!\nЗастосування Ксімелін спрей, ціна якого дозволяє купити його будь-якій людині, має ряд обмежень. Використовувати засіб можна в наступних випадках:\nПри наявності індивідуальної непереносимості активної речовини або інших компонентів в складі препарату.\nВік дитини до досягнення двох років.\nВагітність і грудне вигодовування. Лікар може дозволити застосування препарату, якщо вважатиме, що його користь від його використання перевищить очікуване негативний вплив на плід і організм вагітної.\nНаявність в медичній історії хворого оперативного втручання на оболонках мозку.\nАтеросклероз судин, особливо в запущеній або обтяженої формі.\nТахікардія і інші проблеми з роботою серця.\nРиніт в атрофической формі.\nЗ особливою обережністю варто використовувати засіб хворим на цукровий діабет, гіперплазію передміхурової залози, на стенокардію напруги високого рівня і стеноз шийки сечового міхура.\nДетальніше про застосування судинозвужувальних крапель можна дізнатися з відео:\nПрепарат несумісний з такими ліками, як трициклічні і тетрациклічні антидепресанти та інгібітори МАО.\nУ деяких випадках застосування препарату призводить до появи побічних ефектів. Частіше за інших зустрічаються такі прояви:\nНосова кровотеча і сухість слизових оболонок. В основному такі прояви відзначаються при надмірно частому або тривалому використанні ліків, перевищенні рекомендованої інструкцією або лікарем дозування.\nДискомфорт і роздратування в носоглотці.\nПосилення стомлюваності, млявість.\nПорушення зору, сухість слизових оболонок очей.\nУ більшості випадків побічні дії не виявляються або мають слабовиражений ефект, який проходить самостійно при відмові або зменшенні дозування (частоти застосування) препарату.\nКсімелін спрей, ціна якого в більшості аптек не перевищує 2,5 доларів, дуже популярний через свою ефективності, доступності та низької ціни.\nВ аптеках можуть запропонувати аналоги це препарату, склад яких може збігатися повністю або частково. Зазвичай такі кошти мають аналогічну дію, але можуть виявитися дорожче ксімелін. Також необхідно враховувати можливість індивідуальних протипоказань для кожного конкретного засобу.\nНайчастіше в якості аналогів Ксімелін спрею виступають такі препарати:\nОтривін і Отривин Екстра.\nРіномістін краплі по 0,05 і 0,1%. Цей препарат не містить бромида ипратропия, але має в якості додаткового речовини мирамистин.\nЕвказолін краплі, також не мають в складі бромида ипратропия, але збагачені евкаліптовим маслом.\nЕвказолін Н на основі ксилометазоліну, але без бромида ипратропия.\nНазік спрей і Назік спрей для дітей має в складі ксилометазолин з додаванням декспантенола, не має ипратропия броміду.\nАналогічний склад має препарат Септаназал спрей і Септаназал спрей для дітей.\nРешта препарати мають велику схожість з ксімелін за дією і очікуваного ефекту, але абсолютно відрізняються за своїм складом.\nПри правильному використанні і точному проходженні медичної інструкції застосування Ксімелін спрея забезпечує швидке зняття неприємних симптомів нежиті і прискорює одужання хворого.


Андріївський узвіз - Навігатор Україна\nВізитна картка Києва - Андріївський узвіз - зручний і самий короткий шлях, який з давніх часів з'єднує верхню і центральну частину Києва з торговим Подолом (всього лише 720 метрів). Для гостей міста він цікавий численними історичними пам'ятками і найбільшим сувенірним ринком Києва.\nІсторична назва цього місця - Боричів узвіз, або Боричів узвіз. З самого свого початку він був дуже вузьким, нерівним і незручним.\nЗі спуском пов'язують приказку «Що впало, те пропало». Раніше вгорі вулиці була розташована митниця. Оскільки мито платили не за кількість товару, а за кожен віз, то купці навалювали побільше товару в віз і везли на Поділ. А так як Андріївський узвіз має дуже сильний ухил, перевантажені вози часто переверталися, і випав товар вилучався на користь скарбниці. Ось вже дійсно: «Що впало, те пропало».\nСучасну назву вулиця отримала по побудованої тут в середині XVIII століття Андріївській церкві. Ще Андріївський узвіз називають Київським Монмартром, тут жили і працювали багато відомих учених, письменники, композитори, художники, скульптори. А тепер в будівлях вздовж вулиці розташовані художні галереї, майстерні, виставки і театри.\nАндріївський узвіз - одна з найвідоміших достопріменчательностей столиці, тут знаходиться Музей однієї вулиці, Музей письменника Михайла Булгакова (Будинок Турбіних), пам'ятник Проні Прокопівні та Голохвастову (фільм «За двома зайцями»), меморіальний будинок-музей Кавалерідзе, Кокоревська альтанка, театр на Подолі, театр "Колесо" і замок «Річарда Левове Серце» (Будинок привидів).\nАлея Героїв Небесної Сотні, Київ


Кактуси і сукуленти - рослини невибагливий і живучі, але навіть вони можу загинути, якщо ви вже занадто довго їх не поливаю або тримайте їх в невідповідний умовах. Але є досить мила і забавна альтернатива живим рослинам. Ми пропонуємо зробити кактуси з каменів своїми руками! Такі вироби можна робити разом з дітьми, все процес абсолютно нескладний.\nВиберіть камені, які за формою найбільше схожі на справжні зелені кактуси. Ретельно помийте їх і висушіть.\nПофарбуйте камені основний зеленою фарбою. Можна використовувати фарбу в балончику або фарбувати акриловою фарбою за допомогою пензлика. Для різних каменів візьміть різні відтінки зеленого. Після того, як перший шар фарби висохне, можна наносити наступний шар іншого відтінку. А можна забути про реалістичність і пофарбувати кактуси в усі кольори веселки.\nГолочки малюйте світлими відтінками за допомогою тонкого пензлика, маркера або звичайного білого коректора. Голки можна зображувати у вигляді хрестиків, смужок або крапочок. При бажанні можна зробити настільки реалістичні кактуси, що їх з відстані півметра буде складно відрізнити від справжніх. Але, на мій погляд, принадність таких кактусів з каменів саме в їх схематичності і навмисної недбалості.\nКактуси можуть бути з кактусят. Пофарбуйте зовсім маленькі камені і приклейте їх супер-клеєм великого каменя. Штучні квіти мул пластика, паперу або тканини можуть перетворити ваш кам'яний флораріум в квітучий сад.\nГотові кактуси з каменів посадите в квіткові горщики, наповнені піском, грунтом або дрібним гравієм. Поливати не треба, а от іноді змахувати пил доведеться.


Тарас Шевченко (1814 — 1861) продовження 2 – Текст\nТарас Шевченко (1814 — 1861) продовження 2\nУ неділю на світанку в полі на могилі, мов тополя, похилилась молодиця. Пригортаючи щось до себе, вона гірко оплакувала свою долю: «Ой тумане, тумане — мій латаний талане! Чому мене не сховаєш отут серед лану?». Є у неї і батьки, і брат, сама вона багатого роду. Та довелося покинути рідну оселю, бо зганьбила себе, народивши сина-безбатченка. Бідолашна підвелась і, ридаючи, пішла полем, співаючи сумної пісні про вдову, що втопила своїх синів у Дунаї.\nСидячи в неділю на призьбі, Трохим розмовляв з Настею саме про те, що їм боліло: «А хто нас, Насте, поховає, як помремо?» «Сама не знаю! Я все оце міркувала, та аж сумно стало…»\nРозпитали, заслали старостів. Старости повернулися з рушниками. «Панну у жупані, таку кралю висватали, що хоч за гетьмана, то не сором. Отаке-то диво запопали!».\nЗайшла мова про те, коли і де вінчати, як справляти весілля. І Трохим спитав, хто буде за мати, бо не дожила до цього часу Настя. Старий залився сльозами, а наймичка схопилась за одвірок і мало не зомліла, тихо шепочучи: «Мати… Мати… мати!».\nЗа тиждень готувалися до весілля. Попри благання старого та сльози Марка, Ганна відмовилася сидіти як мати за весільним столом і пішла на прошу до Києва! Вона так пояснила Маркові своє рішення: «Ні, Марку, ніяко мені матір’ю сидіти: то багаті люде, а я наймичка… ще й з тебе сміятися будуть».\n— — 68 — — —_____\nТричі ходила наймичка в Київ на прощу. Проводжаючи її вчетверте, Катерина просила не баритися, «бо без неї в хаті якось сумно, ніби мати покинула хату*.\nПісля Першої Пречистої Трохим сидів собі на призьбі і бавився з онуками хлопчиком Карпом та дівчинкою Яринкою. Раптом у двір зайшла наймичка. Старий з дітьми побігли її зустрічати, А Ганна відразу спитала, чи не повернувся з чумаками Марко. Почувши у відповідь «в дорозі ще й досі», вона сказала, що нездужає і боїться не дочекатися його.\nЗ торби витягла гостинці: хрестики, дукачики, намисто, образок Яринці, коників та соловейка Карпові, Катерині уже четвертий перстень святої Варвари, дідові — три освячені свічечки. А собі й Маркові нічого, бо не стало грошей, а заробити вже була не в силі. Навіть півбубличка, що залишилися, вона віддала дітям.\nХвору причащали, намагалися всіляко полегшити її стан, та нічого не допомагало. Трохим дуже побивався за нею, а Катерина пе відходила від наймички ні вдень, ні вночі. Ганні дедалі гіршало, і вона щогодини питалася про Марка.\nА Марко, не поспішаючи, їхав, додому. Віз усім дорогі подарунки, не забув і наймичку. Яочувши, що Марко вже у дворі, Ганна наказала Катерині швидше вести його в хату, а сама стала тихо-тихо читати молитву, дякуючи Богові за те, що діждалася.\nКатерина привела Марка до Ганни і на прохання хворої залишила її удвох з ним. Лише перед смертю Ганна наважилася відкрити йому свою таємницю: «Прости менеї Я каралась весь вік в чужій хаті… Прости мене, мій синочку! Я… я твоя мати*.\nДжерела: загарбницька війна царської Росії проти народів Кавказу (1840 — 1845). Загибель у цій війні друга Шевченка Якова де Бальмена дала поштовх до написання поеми, у якій піднімається питання про право на щастя всіх поневолених народів.\nСимволічний образ Прометея втілює незламність, безсмертність, титанізм народу, а образ неситого орла — царат. «Не вмирає душа наша, не вмирає воля* — звучать оптимістичні поетові слова, (епітет «наша» стосується не тільки українського, а й усіх поневолених народів).\nУ поемі автор прославляє кавказькі сині гори та мужніх горців. Звучать виразні революційні мотиви: «Борітеся — поборете!», «бо за вас правда» (звертається до всіх народів, уярмлених царатом). Афоризмами стали слова з поеми: «Не вмирає душа наша, не вмирає воля», «Кати знущаються над вами, а правда наша п’яна спить», «До нас в науку!» та ін.\nІдея: співчуття поневоленим, схвалення патріотичної, мужньої боротьби горців, утвердження безсмертя народу; заклик до об’єднання зусиль народів для боротьби проти спільного ворога — російського царату.\n— — —____- 69 — ~ — — —\nКавказькі гори политі кров’ю, бо там живе волелюбний народ, який чинить відчай-душний опір завойовникам. Тому тисячами гинуть царські солдати, ллється кров. А сльози удов’ї, дівочі, матерів і батьків! їх вистачило б на те, щоб утопить «всіх імператорів… з дітьми і внуками*.\nЛіричний герой гірко докоряє панству: «Ви любите на братові шкуру, а не душу!*.\nЗажерливі й багаті моляться розіп’ятому за людство Христу, будують йому храми і каплиці, кладуть перед його образом «Неутомленниє поклони»:\nЩоб братню кров пролити просять І потім в дар тобі приносять З пожару вкрадений покров!!!\nПоема закінчується зверненням поета до його загиблого друга Якова де Бальмена, який склав голову «не за Україну, а за її ката*. А ліричний герой залишається наодинці зі своїми гіркими роздумами про долю України.\nВсе покажем! тілько дайте Себе в руку взяти,\n—_ ~ — 70 — —\n«І мертвим, і живим, і ненародженим землякам моїм в Украйні і не в Украйні моє дружнєє п ос лані є» (1845)\nВ епіграфі до послання (слова з Біблії «Коли хто говорить: люблю Бога, а брата свого ненавидить, — лже оце») автор натякає на панів-екеплуататорів, які, знущаючись з народу, говорять, що його люблять.\n«В своїй хаті своя й правда, і сила, і воля», пише Шевченко, вважаючи, що український народ має всі підстави для формування своєї самостійної держави й культури.\nШевченко ставить п’ять коротких запитань, натякаючи на те, що історію треба переглянути: «Що ми?», «Чиї сини?, «Яких батьків?», « Ким закуті?», «За що закуті?»\nIII. Невольнича поезія (1847 — 1857)\nЦикл «В казематі», який складається з 13 віршів;\nперіод 1847 1850 рр.: поеми «Княжна», «Москалева криниця», «Варнак», «Царі»,\n«Марина», «Сотник», «Петрусь», 100 віршів («Думи мої…», «І виріс я на чужині…» «Заросли шляхи тернами…» та ін.);\nперіод 1850 — 1857 рр.: вірш «Мій Боже милий, знову лихої»; повісті російською мовою («Наймичка», «Музикант», «Неечастньїй», «Канитанша», «Близнецьі», «Художник», «Прогулка с удовольствием и без морали», «Варнак», «Княгиня»).\nХарактерні риси творчості цього періоду: автобіографічні та соціально-побутові твори; мотиви суму, самотності, розпачу;\nпрагнення волі, роздуми про сенс, мету життя людини головні акценти; звернення до історичного минулого України («їрясавець», «Чернець» тощо);\n♦ тематичні пласти прози: злидні закріпаченого селянства, тяжке життя солдатів царської армії, трагічна доля талановитих кріпаків, звиродніння дворян і офіцерів та ін.\n«Мені однаково» (1847)\nЦентральна поезія циклу «В казематі», який є своєрідним прологом до «невольничої» лірики Шевченка.\nІ 18 рядків;\n— II — останні 5.\n— 1 — — 71 — ~ "\nГерой пригадує своє невільницьке минуле на чужині («В неволі виріс між чужими»), усвідомлює свій невільницький стан, майбутнє без надії на волю («В неволі, плачучи, умру»).\nПоетові здається, що він так мало зробив, що й «малого сліду» не залишить по собі.\nКрізь грати поет бачить Україну — «не свою» землю.\nОсновна ідея виражена у рядках;\nЯк Україну злії люде Присплять, лукаві, і в огні Ті, окраденую, збудять,..\n«Мені однаково…» — твір-маніфест про прометеївську самопожертву в ім’я невмирущості української нації, щастя народу. У творі порушена ключова проблема для України бути чи не бути їй самостійною незалежною державою.\nТарас Шевченко написав близько двадцяти повістей російською мовою. До нас дійшли «Наймичка», «Варнак», «Княгиня», «Музикант», «Несчастньїй», «Капитанша», «Близне-цьі», «Художник», «Прогулка с удовольствием и не без морали*. Усі повісті були написані на засланні (1850 1957) в Новопетровському укріпленні. Але Шевченко часто датував\nокремі повісті роками волі і підписував їх псевдонімом Дармограй.\n— зображення злиденного існування закріпаченого селянства;\n— тяжке життя солдатів царської армії;\n— трагічна доля талановитих кріпаків та ін.\nСюжети прозових творів відповідають однойменним поемам («Наймичка», «Варнак», «Княгиня»).\nМайже у кожній повісті Т. Шевченка є автобіографічні елементи. Так, твір «Княгиня» передає дух дитинства поета, «Музикант» і «Наймичка» — подорожі Шевченка по Україні в 40-х роках XIX ст., «Прогулка с удовольствием и не без морали» і «Близнецьі» період заслання.\nПовість «Художник» являє собою докладу розповідь Шевченка про себе.\nТема: трагічна доля талановитих кріпаків, зокрема складна доля самого поета’.\nІдея: викриття злочинів тогочасного суспільного ладу по відношенню до простих людей, які маєть здібності; звеличення талановитих людей з простого народу. Образом безіменного художника, якого Шевченко характеризує в процесі морального й творчого зростання, його трагічною смертю автор пропонує читачеві відповісти на запитання; хто винен у тому, що кращі люди гинуть, а негідники продовжують торжествувати?\nЯкось він побачив на алеї хлопця років чотирнадцяти. Юний художник соромився показувати свою роботу незнайомій людині, але зрештою погодився і подав оповідачеві аркуш сірого паперу з досить правильно зображеним на ньому контуром статуї Сатурна. Віл розповів, що ходить малювати в Сад щонеділі і вчиться малярству у живописця Ширяєва.\nТого дня хлопець спізнювався на роботу, тому він узяв цеберко з фарбою, пензля — і пішов. Оповідач записав на його малюнку свою адресу і запросив у неділю до себе.\nНаступної неділі хлопчик прийшов до оповідача, той привітався до нього, а юний маляр\nхотів поцілувати йому руку. Оповідач не дозволив, і тоді його гість зніяковів і втік. За —— — — — 72 — _______— :\nтиждень оповідач знайшов свого нового знайомого в Літньому саду, де хлопець малював з натури. Вони поспілкувалися за чаєм, і оповідач знову запросив хлопця до себе в гості. Той незабаром прийшов. Розповів, що його хазяїн людина скупа і сувора. Хлопець показав свої роботи, і оповідач зацікавився ними. Потім він запросив свого гостя пообідати з ним, а після обіду запропонував прогулятися або почитати книгу. Юний художник обрав читання. Невдовзі оповідач заснув, а коли прокинувся, то був приємно вражений тим, гцо гість добре прибрав у його майстерні, а сам сидів і малював. Потім пішли нити чай в трактир, де хлопець розповів історію свого життя. Ця історія вразила оповідача, бо він дізнався, що його співрозмовник кріпак. Хлопчина ж подумав, що новий знайомий його соромиться, і той як міг довів йому помилковість такої думки. Повертаючись з трактиру, вони зустріли відомого художника Венеціанова, після розмови з яким становище хлопця уже здавалося оповідачеві не таким безнадійним. Протягом тижня хлопець а Літньому саду не з’являвся, але в неділю він прийшов до оповідача і розповів, що був дуже зайнятий роботою у Великому театрі. Проте весь день приятелі провели разом. Наступного дня оповідач зранку пі шов у Великий театр і домовився з хазяїном юного маляра, щоб той не забороняв хлопцеві відвідувати свого старшого приятеля.\nРеставрацію Великого театру було закінчено, і там розпочалися вистави. Найбільшим успіхом користувалася «Хитана». Великий живописець Карл Павлович Брюллов запросив ва цей балет оповідача. За квитками послали юного художника.\nТим часом Брюллов розпитував про хлопця, дізнався, що той кріпак, подивився його роботи і висловив бажання поближче з ним познайомитися. Коли хлопець повернувся, то почув від оповідача, що в майстерні побував сам Карл Великий, як називали Брюллова, уславлений художник, з котрим він так мріяв познайомитися. Оповідач дав хлопцеві квиток на обід в ресторан, а сам пішов до Брюллова, де зібралося багато гостей і серед них поет В.А. Жуковський і музикант М.Ю. Вієльгорський.\nОповідач намагався якомога більше уваги приділяти своєму юному підопічному. Він не тільки підгодовував хлопця, а й допомагав у заняттях живописом (знайшов йому натурщика),\nХлопець на цілий місяць став вільним від роботи у Ширяєва. Вів малював, гуляв зі своїм старшим приятелем, але чомусь був блідим і сумним, А одного разу, після обіду з оповідачем і Брюлловим, довго плакав. Виявилось, що хлопець захворів, і його довелось відправити до лікарні. Вісім днів він лежав у лихоманці непритомний. А тим часом Брюллов працював над портретом свого друга поета Василя Андрійовича Жуковського. Призначення роботи він тримав у таємниці від усіх. Навіть у самого Жуковського оповідач нічого ие дізнався про портрет.\nЗгодом хлопець став одужувати. Коли йому полегшало, він ознайомився з курсом лінійної перспективи, який приніс у лікарню оповідач. 22 квітня 1838 року Жуковський запискою запросив оповідача разом із юним художником до Брюллова. Оповідач здогадувався про мету візиту, але непокоївся за хлопця: що з ним буде у разі розчарування. Лікар не дав дозволу на це відвідування, і тому оповідач пішов до Карл а Великого сам. Там він отримав відпускну на його юного приятеля. Тепер хлопець був вільним. Оповідач подякував І завітав до Венеціанова, який за обідом з усіма подробицями розповів про історію портрета Жуковського, купленого царською сім’єю за 2500 карбованців. На ці гроші й було викуп-— — — — — — — ~ 73 — • . — ——\nлено хлопця. Поки оповідач обережно готував юного художника до вражаючої новини, хазяїн-маляр прийшов до лікарні і все йому розповів. Після одужання хлопець оселився в оповідача І почував себе таким щасливим, що навіть не міг малювати. Тоді оповідач почав ного по художніх галереях, замовив хлопцеві новий одяг і відвів до Брюллова. З того часу юний художник почав відвідувати академічні класи, ставши пансіонером Товариства заохочення. художників.\nПро подальшу долю хлопця можна дізнатися з його листів до оповідача. У них він повідомляв про своє навчання у Брюллова, про отримані ним нагороди за виконані роботи, про спільне життя з друзями — художниками Штернбергом і Михайловим, про читання, відвідування театральних вистав, близьке знайомство з уславленим мариністом Айвазовським. Відчувалося, що йому дуже подобалось вести життя забезпеченої людини: добре вдягатися, займати хороші місця в театрі, наносити візити друзям, взагалі поводитися так, начебто й не було в його житті кріпацького минулого.\nЗгодом він дізнався від Михайлова, що юнак зазнав невдачі на виставці й одружився з Пашею, вагітною від приятеля Михайлова — гульвіси мічмана. Молодий художник написав чудові твори, але сім’я дружини прибрала його до рук так, що він більше не бував у Брюллова, а через одруження його не допустили до іспитів. Тепер вже не можна було сподіватися й на подорож за казений кошт до Італії. Пізніше Михайлов повідомив, що художник змушений був писати на продаж копії зі своєї найкращої картини «Весталки*, аж поки їх не перестали купувати. Тоді він став заробляти на життя, розфарбовуючи літографії для магазинів, почав пити.\nХворий потроху приходив до тями, але фізичні сили покидали його. Одного разу він впізнав оповідача, та на наступний ранок помер. Вдова художника за десять карбованців продала оповідачеві незакгнчену чоловіком картину, і він залишив Петербург. У цей же час у Римі помирав Карл Брюллов.\nIV. Творчість після заслання (1857 — 1861)\nПоема «Неофіти*, незавершений твір «Юродивий*, автобіографічний триптих «Доля*, «Муза*, «Слава», поема «Марія», переспіви біблійних мотивів та давньоруських літературних пам’яток («Плач Ярославни»), вірш «Марку Вовчку», «Я не нездужаю, нівроку…», «Світе ясний», « Ісаія. Глава 35.»\n—- ‘ 1 74 — — ———\nПрисвята: Щепкіну М.С., близькому другові Шевченка, видатному російському актору, колишньому кріпаку, одному з основоположників сценічного реалізму.\nШевченко вводить у твір узагальнені образи. Алкід — борець, мати — образ усіх матерів і дружин, здатних на самопожертву заради синів (чоловіків), Нерон — дурний цар.\nПоет розвіює марні сподівання на милість царів, які не здатні помилувати народ. Він закликає український народ позбутися ілюзій щодо панівної верхівки і, покладаючись тільки на самих себе, брати зброю в руки і відвойовувати покращення власної долі («Чи ж кат помилує кого?*).\nМерзенний старче! Розкошуй ^\nВ своїх гаремах. Із-за моря Уже встає святая зоря.\nНе громом праведним, святим Тебе уб’ють. Ножем тупим Тебе заріжуть, мов собаку,\n«Я не нездужаю, нівроку…» (1858)\n…А щоб збудить хиренну волю, треба миром Громадою обух сталить.\nСокира — символ всенародного збройного повстання.\n«Ісаія. Глава 35» (1859)\nІсаія — стародавній єврейський пророк, автор однієї з книг Біблії. Його пророцтва — дже-релз Шевченкового наслідування.\nВірш починається метафоричною картиною зверненням поета до землі, яка поки що дощами «не политая», квітучими «злаками не повитая». Шевченко вітає землю з приходом весни — таким сильним є поетове бажання бачити рідну землю оновленою, омолодженою.\nДалі автор зображує революцію у вигляді Божого суду. Він звертається до всіх знедолених кріпаків («темних», «незрячих»), які віками терпіли наругу.\nЗмалювання життя після революції («святая на землю правда прилетить»). Поет попереджає трудівників про раптові зміни «незрячі прозрять», «кривії, мов сарна з гаю, помайнують», «німим отверзуться уста».\n— — 75 ~ . . .. — : —: = :\nПоезія належить до нелегальних творів Т, Шевченка. У ній поєднуються два протилежні мотиви цареборства і народолюбства. Складається твір з чотирьох частин, написаних у різні дні наприкінці травня 1860 р.\nЗвертаючись до Бога, поет просить покарання для катів («і пута кутії пошли»), допомоги для трудового люду («свою ти силу ниспошли»), «любов, сердечний рай, і більш нічого» для себе. Для тих, хто чистий серцем, «постав ангели свої».\nГоловна думка поезії міститься в рядках;\n«Не тополю високую…» (1848) У поезії показані глибокі драматичні переживання самотньої молодої дівчини, яка не знайшла свого щастя. Автор намагається дати змогу читачеві самому встановити причину цього факту.\n«І широкую долину» (1848). Поезія побудована у формі спогадів молодої розлученої долею пари, сповнена сумним настроєм, бо доля мала для молодих три сходинки: «снилось-говорилось» «не побрались» «помарніли обоє». Головна думка: чисті почуття любові, пізнані в молоді роки, ніколи не забуваються, а спогади про юне щастя завжди гріють душу, пом’якшують удари долі.\n«Зацвіла в долині…» (1849). Розквітле перше кохання юної пари підкреслює образ квітучої калини, чистоту стосунків біла свитина і біла хата, красу їхнього кохання — виконувана обома пісня.\n«Ликері» (1860). У поезії Шевченко звертається до своєї коханої Ликери Полусмако-вої, з якою він сподівався створити сім’ю. Звертаючись до своєї обраниці, поет вживає най-ніжніші слова, але в той же час обурюється, гнівно протестує проти своїх знайомих, які не радили йому брати з нею шлюб (Шевченко тоді не знав про розбещеність дівчини).\nВірш «Л.» (I860) Поезія присвячена Ликері Полусмаковій. Написана після розриву з нею. Поет виражає глибокі розчарування, важкі роздуми над своїм життям. Втративши надії на сім’ю, Тарас Григорович згодний побачити ЇЇ хоча б уві сні, але без Ликери.\nЗначення творчості Т.Г. Шевченка\nОсновоположник нової української літератури (новаторство — у прогресивному спрямуванні творів, розширенні тематики й кола образів-персонажів, утвердженні методу критичного реалізму, поглибленні принципу народності мистецтва, створенні оригінальних віршових форм, збагаченні української літературної мови, уведенні нових жанрів);\nпост проголосив загальнолюдські ідеали добра, свободи, справедливості, милосердя, рівності й дружби між людьми та народами;\n«Історія мого життя складає частину історії моєї батьківщини» (Т. Шевченко);\nХарактерна ознака творчості — злиття романтичного світобачення з реалістичним ставленням до дійсності;\nPrevious: Тарас Шевченко (1814 — 1861) продовження\nNext: Тест № 11


Субсидії за січень мешканці Полтавщини повинні отримати вчасно / Центральний\nПро це повідомляє директорка Департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації під час апаратної наради.\nЗа словами Людмили Корнієнко, вже проводять перерахунок у зв’язку зі змінами цін та тарифів на оплату комунальних послуг. Завершити необхідно до 27 січня. А виплати люди отримають згідно з графіком. До 25 лютого – готівкою та до 18 лютого – у безготівковій формі.\n- Для одержувачів субсидій ми фактично у межах соціальних норм повинні компенсувати підвищення тарифів на ЖКГ як для субсидіантів, так і для одержувачів пільг. Роботу необхідно провести своєчасно і у вказані терміни, щоб у нас була можливість сім’ям, а це 160 тис сімей, сплатити за житлово-комунальні послуги.\n25 січня 2021, 17:06 342


На ICTV винайшли «Машину часу»\nГоловна / На ICTV винайшли «Машину часу» / 02.10.2013 10:00\nТе, над чим ламали голову вчені уми людства, чим марили письменники-фантасти минулого, і за що продали б душу сучасні мисливці за артефактами, нарешті, здійснилося! Подорож у часі і просторі стала реальністю! Восени на каналі ICTV найфантастичніша прем’єра сезону – телепорт-шоу «Машина часу»!\nОптимістичні 60-ті, стильні 70-ті, танцюючі 80-ті, лихі 90-ті, інтерактивні 2000-і … Такі різні, не схожі за настроєм, всі вони – етапи великого шляху, спільного для різних поколінь українських телеглядачів. Шоу «Машина часу» запрошує всіх здійснити подорож у часі. Освіжитися газованою водою з вуличного автомата, посидіти за кермом новенької «Волги», зі сльозами на очах подивитись як летить у небо символ Олімпіади-80… В ефірі каналу ICTV знову оживуть речі, явища і події нашого життя, проживши які, ми стали тими, хто ми є сьогодні.\nНове розважальне шоу за оригінальною ідеєю ICTV – це феєричний калейдоскоп пісень, танців, жартів, моди, предметів побутового культу і духовних символів різних часів і поколінь. У «Машині часу» знайдеться місце банці дефіцитних крабів з батьківського холодильника, штанів кльош, танцю халі-галі, хітам заборонених «Ролінг Стоунз», гордості за країну, першою підкорившою космос… І ще тисячі великих і маленьких речей, відчути смак яких допоможе феномен телепортації, відкритий творчим екіпажем «Машини часу».\nПровідниками в цьому яскравому й динамічному стрибку крізь час стануть ваші давні знайомі – ведучі шоу. Чарівність і жіночність Анни Семенович і перчений авторський гумор Кузьми Скрябіна не дадуть вам заснути перед телеекраном. Адже кожен, ставши біля мікрофона, кухонної плити або пустившись в танок, буде затято агітувати за свій рік. А щоб ця гримуча суміш не закипіла, руку на пульсі подій буде тримати людина, якій покласти палець в рот не ризикнув би навіть Іван Ургант.\nУ результаті вас чекає справжня битва років – безкровна, але гранично гостра, емоційна і наповнена деталями кожної конкретної епохи нашої історії. А завершать ефект присутності в ній суперзірки естради і кіно – живі герої свого часу, на зло рокам не ставшими музейними експонатами. Все це емоційні та кмітливі ведучі використовують, щоб переконати мільйони українців у тому, що саме його час – найяскравіший. А вирішити, за який період віддати свій голос глядачам допоможе авторитетний тандем експертів, персони яких стануть для них ще одним приємним сюрпризом.\nБезпрецедентний за масштабами, по жанровій величині і яскравості подачі, новий проект власного виробництва каналу – телепорт «Машина часу». Це яскраве свято, яке завжди з тобою. Вже у жовтні канал ICTV подарує кожному своєму глядачеві квиток на цю неймовірно фантастичну і фантастично реальну подорож.


Не всі досі знають,\nяке свято 8 березня? Відповідь проста – це Міжнародний жіночий день. А от історію виникнення свята не знає набагато більше число людей.\nІсторія свята 8 березня.\nУ даній статті ми спробуємо розібратися, чому міжнародний жіночий день святкується саме 8 березня. Напевно, ні для кого не секрет, що\nжіночий день могла придумати тільки жінка. Почалося все з того, що жінки стали боротися за рівноправність з чоловіками, вимагаючи поліпшення умов праці та гідної заробітної плати. Проводили різні мітинги. Жінки, розмахуючи каструлями, йшли і вимагали наділення їх правами, наприклад, правом голосу. Основоположницею боротьби за жіночі права стала Клара Цеткін. Саме вона запропонувала створити міжнародний жіночий день, для того, щоб в цей день жінки могли мітингувати і таким чином звертати увагу на нагальні жіночі проблеми. З тих пір жіночий день почали відзначати в таких країнах, як Швейцарія, Австрія, Німеччина.\nВ Росії початок жіночого дня було покладено з лютневої революції 1917 року, коли працівниці заводу вийшли на мітинг і вимагали рівноправності. Тоді вони почуті не були. Через 4 роки, в 1921 році, урядом було прийнято рішення про святкування міжнародного жіночого дня 8 березня. А до цього жіночий день відзначався як модний свято західних держав. А вже в 1966 році це свято стало офіційним вихідним днем.\n8 березня в даний час.\nВ нинішній час 8 березня вже не проводяться мітинги для боротьби за жіночі права. Поступово стерлася ця політична грань. Тепер свято набуло більш романтичний характер. 8 березня вітають всіх жінок від мала до велика.\nУ міжнародний жіночий день прийнято дарувати жінкам квіти і подарунки, балувати їх своєю увагою і турботою. Мабуть, це єдиний день у році, коли жінка може розслабитися і захистити себе від всіх домашніх і робочих справ. Відчути, що вона слабка половина людства, ніжне створіння природи.


Новим очільником Одеської митниці став Олександр Власов | Український інтерес\nНовим очільником Одеської митниці став Олександр Власов\nНовим керівником Одеської митниці став Олександр Власов. Фото: Аналітична служба новин\nНовим керівником Одеської митниці став екс-співробітник Служби безпеки України і податківець Олександр Власов. Про це повідомили у прес-службі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області.\n“Наказом України з 15 травня на посаду начальника Одеської митниці, як переможець конкурсу, призначений Власов”, — зазначили у повідомленні.\nРаніше Власов керував Головним міжрегіональним управлінням оперативного забезпечення зони проведення АТО, а також Міжвідомчим цільовим центром по запобіганню і виявленню порушень законодавства з питань державної митної справи при Міністерстві фінансів.\nВідзначається, що посадовець має великий досвід роботи в державних органах. Він працював в Миколаївській митниці (1993 – 1995 роки), в органах СБУ, Державній податковій службі і Мінекономрозвитку.\nЗ січня 2015 року — командир спецпідрозділу податкової міліції “Фантом”.\nЯк повідомляв “Український інтерес”, Уряд ліквідує митниці з низькою продуктивністю.