56 причин переїхати до Великобританії\nВона просто ідеальна!\n1. Панорамний вид з торгового центру Нью-чендж (The One New Change Shopping Centre)\nХочеться нових вражень? Тоді піднімайтеся на дах торгового центру і помилуйтеся красою міста. Тут вам, як на долоні, і одне з найбільших коліс огляду Лондонське око (London Eye), і 111-метрове історична будівля, собор Святого Павла.\n2. Живописні парки\nГайд (Hyde Park), Риджентс (Regent's Park),Хемстед (Hampstead Heath), Вікторія (Victoria Park) - і це далеко не повний список найвідоміших парків столиці. Британці з величезною повагою ставляться до природи, а тому тут не побачити сміття, розкидані всюди пляшки або вирвані з коренем квіти.\n3. Вид з Парламент Хілл (Parliament Hill)\nЦе величезна територія, що є частиноюстарого лондонського парку Хемпстед (Hampstead Heath), розташована на північному заході Туманного Альбіону. Її площа дорівнює 20 га, але головне тут не це, а те, який вид відкривається з цієї барвистої пам'ятки.\n4. Райський куточок\nАромат раю - саме так місцеві називаютьРиджентс-парк, один з головних королівських парків. У його центральній частині розбитий розарій. Навесні, коли все цвіте і пахне, Риджентс-парк огортають солодкі аромати прекрасних троянд.\n5. Історичні споруди\nКуди б ви не пішли, скрізь вас будуть оточувативеличні будинки і історичні будівлі. Це і Хем Хаус (Ham House), і будинок Хогарта (Hogarth "s House), будинок Тернера (Turner's house), Істбері-Менор-Хаус (Eastbury Manor House), будинок-музей Джона Кітса (Keats house), Сайон-Хаус (Syon House) і багато іншого.\n6. Найстаріший паб\nСаме в цьому місті розташований заклад, вякий колись забігали випити пінту пива Чарльз Діккенс і Оскар Уальд. Чезайр-Чіз (The Cheshire Chees) був споруджений в далекому 1538 році, і функціонує донині.\n7. Захоплюючий вид з мосту Міленіум (The Millennium Bridge)\nПодивитися на місто під іншим кутом, а точніше на собор Святого Павла, можна, стоячи на пішохідному мосту Міленіум. До того ж з цього місця можна зробити приголомшливі знімки для Інстаграм.\n8. Вестмінстерське абатство (Collegiate Church of St Peter at Westminster)\nКуди вже без всесвітньо відомої готичної церкви, перші згадки про яку відносяться до VII століття?\n9. Безкоштовний вхід\nДля того щоб побачити найбільші творигеніальних особистостей, не потрібно платити величезні гроші. У таких музеях як Тейт-Брітні (Tate Britain), Тейт-Модерн (Tate Modern), Лондонська національна галерея (the National Gallery), Національна портретна галерея (The National Portrait Gallery) і ще в сотнях невеликих галереях ви можете помилуватися ними абсолютно безкоштовно .\nМузей природознавства - один з найбільших. Його багатомільйонна колекція включає експонати по зоології, ботаніки, мінералогії та палеонтології. Крім того, сюди варто зайти ще й для того, щоб побачити приголомшливий інтер'єр.\n11. Історико-археологічний музей\nУ головному історико-археологічному музеїВеликобританії можна бродити весь день. Багато сюди приходять, в першу чергу, для того, щоб подивитися на інтер'єр, предмети мистецтва Стародавньої Греції та Стародавнього Риму.\n12. Відпочинок на газоні\nУ сонячний день обов'язково вирвіться на відпочинок врайон Хемпстед (Hampstead). Тільки уявіть, що ви лежите на зеленому газоні, а перед вами, немов на картинці, розташований старий особняк Кенвуд (Kenwood House), побудований в 1700 році.\n13. Казкова зима\nХоч снігу тут випадає не так вже й багато, але, коли це трапляється, місто виглядає, як в різдвяному фільмі.\nМісцеві стверджують, що кожен четвертий пам'ятник в країні - це щось незвичайне і оригінальне. Не так давно в серці Великобританії була відкрита статуя півня блакитного кольору.\nВи за здоровий спосіб життя і немає бажання забруднювати вихлопними газами навколишнє середовище? Тоді прийшов час взяти напрокат велосипед. Зробити це можна на будь-який санкціонованої парковці.\n16. Дикі олені в парку\nОбов'язково загляньте в Річмонд-парк (RichmondPark). Тут ви побачите не тільки плантації камелії, азалії, вересу, але і його головну пам'ятку - оленів. Будьте обережні восени. У цей період благородна тварина досить агресивне і може накинутися на людину.\n17. Кращі з кращих продукти\nЧого тільки варта Боро-маркет (The Borough Market)! На цьому ринку можна придбати свіжу пасту, морепродукти, сири, вино, пиво, м'ясні продукти і багато іншого.\n18. Піца в «Пілігрима» (Pizza Pilgrims)\nНе забудьте поласувати апетитною піцою, яка подається в ресторанах «Пілігрим» і продається в однойменному фургоні. Звичайно, вона не краще італійської, але і нічим їй не поступається.\n19. Блюдо «Риба і чіпси» (Fish 'n' chips)\nЯкщо хочете спробувати те, що обожнює майже кожен лондонець, тоді загляньте в ресторан Poppies і замовте блюдо з картоплі фрі, а також риби.\n20. Каррі в «Брік-лейн» (Brick Lane)\nЦя страва в британському меню вперше з'явилося в 1773 і, подейкують, що саме в цьому ресторані.\n21. Напівзруйнована Лондонська стіна\nВона була побудована римлянами на початку III століття. На сьогоднішній день найдоступніший для перегляду фрагмент знаходиться біля станції метро Туаер-Хілл.\n22. Карнавал Ноттінг-хілл\nПочинаючи з 1966 року, в Лондоні, в окрузіКенсінгтон (Kensington) і Челсі (Chelsea), щорічно протягом двох вихідних днів серпня проводиться барвистий захід, іменоване Ноттінг-Хілл. Карнавал збирає близько 2 мільйонів глядачів.\n23. Китайський квартал в Чайна-Таун (Chinatown)\nЦей район настільки барвисто прикрашений, щостворюється відчуття постійного очікування китайського нового року. До речі, Чайна-таун знаходиться в околицях Джеррард-стріт (Gerrard Street), що в Сохо (Soho).\n24. Басейн під відкритим небом\nУ центральній частині Лондона, в окрузі Хакні (Hackney), є басейн комплекс Лондон-філдс (London Fields). Його фішкою є те, що він знаходиться під відкритим небом, так і працює цілий рік.\n25. Похмуро-прекрасна пам'ятка\nУ Лондоні красиве все, навіть кладовища, середяких найвідомішим є вікторіанський Бромптон (Brompton). Ним керує адміністрація Королівських парків. Щорічно його відвідують більше 800 000 туристів.\n26. Шрі Свамінарайян Мандір (Shri Swaminarayan Mandir)\nВін розташований на північному заході міста. Це величезний індуїстський храм, відвідавши який у вас створиться відчуття, ніби ви не на берегах Темзи, а на берегах Гангу.\n27. З Лондона в Париж за 6 годин\nНа станції Кінг-крос (King's Cross St Pancras) сідайте на поїзд і менш ніж за 8 годин ви вже фотографуєте на тлі Ейфелевої вежі. Чудеса, чи не так?\n28. Бассейний комплекс Лондон-акватікс (The London Aquatics Centre)\nВсього за £ 4.50 ви можете плавати в басейні, в якому якось тренувався 28-кратний олімпійський чемпіон Майкл Фелпс.\n29. Зустріч з лисицею\nДля багатьох місцевих давно не новина зустріти на лондонських вулицях лисицю або, як їх стали називати, urban fox. Живуть вони в основному в зелених районах, Челсі і Кенсінгтон.\n30. ... і з папугою\nЦих пернатих з кожним роком все більше і більше. Навіть мінлива погода їх не лякає. Яскраво-зелені птиці зуміли адаптуватися в галасливому мегаполісі і часом радують око англійців.\n31. Найвища будівля в Європі\n«Осколок скла» (the Shard) - 309-метровий хмарочос, побудований в 1975 році. Це 45-е за висотою будівля у світі.\n32. Архітектурний стиль університетів\nТі, хто без розуму від красивих будівель, будуть взахваті від зовнішнього вигляду багатьох навчальних закладів Лондона. Тут багато створено з ноткою королівського шарму і величі. Наочний тому приклад - найстаріший навчальний заклад країни, Університетський коледж Лондона (University College).\n33. Досвідчені скейтери\nЗагляньте в Саут-Банк (South Bank), район на південному березі Темзи, а точніше в місцевий скейт-парк, щоб помилуватися скейтерами, які з радістю покажуть вам кілька неймовірно крутих трюків.\n34. Частка тропіків\nНа південному заході Лондона міститься величезний ботанічний сад Кью (Kew Gardens), заснований в 1840 році. У ньому зібрана найрізноманітніша ботанічна і мікологічна колекція.\n35. Катання на водному велосипеді\nУ вільний час вирушайте гуляти на свіжому повітрі в Гайд-парк (Hyde Park). Там можете орендувати водний транспорт і прокотитися по штучному озеру Серпентайн (Serpentine Boating Lake).\n36. Мальовнича Темза (Thames)\nЯк краса Темзи може когось не зачарувати? Ця річка прекрасна в будь-який час року і при будь-яких погодних умовах.\n37. Лондонські вулички\nКожен квартал, кожна вулиця цьогоконсервативного міста унікальна. Досить навіть поглянути на ту, на якій розташований Ліденхолл-маркет (Leadenhall Market), критий ринок в історичному центрі, в Сіті (City of London).\n38. Чи не засумуєш\nВ Англії багато цікавих місць, які варто відвідати кожному. Це говорить про те, що у вихідні ви не будете задаватися питанням «Куди б піти?»\n39. Нічне життя\nУ Великобританії не тільки велика кількість всіляких музеїв, сувенірних крамниць і парків, але ще і чимало клубів, кожен з яких здатний вас здивувати своєю шоу-програмою.\nБудьте впевнені, навіть серед місцевих чимало тих, хто був не в усіх барах і пабах.\nВ продовження до попереднього пункту. Це саме можна сказати і до ресторанів: у вас не з'явиться відчуття, що ви були в усіх закладах. Лондонські ресторатори вміють дивувати вишуканим меню і незвичайним інтер'єром.\n42. Незвідані вулиці\nОбов'язково знайдеться вуличка, по якій ви ще неходили, але можете бути впевнені, що вона не менш красива, ніж всі інші в Англії. Так, не забудьте зазирнути на вулицю Великий Скотленд-Ярд (New Scotland Yard), що в Лондоні.\n43. Улюблене місце\nСеред усього перерахованого вище кожен лондонецьскаже, що не назвали його улюблене місце. Це означає, що місто настільки багатий на цікаві місця, пам'ятки, що неможливо вмістити все в одну статтю.\n44. Стіни будинків\nНе потрібно витрачати гроші, щоб побачити красу. Тільки погляньте на фасади багатьох будинків, прикрашених природними гірляндами, наприклад, один такий будинок знаходиться на Нилс-Ярд (Neal "s Yard), що в Ковент-Гарден (Covent Garden).\n45. Британський акцент\n- Через твого британського акценту у мене дзвенить у вухах.\nПора після оспівування архітектурних красот перейти до місцевого акценту. Вам не здається, що завдяки йому кожне слово звучить милозвучності?\n46. 2 літри пива\nБудемо відверті: ні в якій іншій країні ви не знайдете 2-х літрову пляшку пива «Стронгбоу» (Strongbow).\n47. Слова подяки\nТільки у Великобританії замість нудного «спасибі» ( «thank you») можна почути «твоє здоров'я!» ( «Cheers!).\nВ Англії багато замків. Навряд чи, за все своє життя навіть корінний британець їх все побачить в живу.\n49. Йоркширський пудинг\nВін вважається головною складовою недільного обіду британців. Спробувавши одного разу цю смакоту, ви завжди будете готувати її на обід. До речі, ця випічка повинна бути вище 4 дюймів (10,16 см).\n50. Дощова погода\nХтось постійно скаржиться на таку погоду, а британці вважають її досить романтичною. До того ж ви завжди будете носити собою парасольку. Навіть тоді, він абсолютно не потрібен.\nЖити в Англії - це з радістю усвідомлювати, що все в парі годин їзди від твого будинку живуть члени королівської сім'ї.\n52. Вид з вікна\nЯк можна не любити цю країну просто за те, що з вікна твоєї квартири відкривається настільки приголомшливий вид?\n53. Британська село\nУ жодній іншій країні ви не побачите таких мальовничих сіл.\n54. Краще, ніж в «Старбакс» (Starbucks)\nХочете спробувати смачний гарячий шоколад і каву? Тоді ласкаво просимо в кав'ярню Costa.\n55. Унікальність Великобританії\nТі, хто без розуму від неї, коротко дадуть вам,почему не проміняють її ні іншу: «Англію неможливо порівнювати з будь-яким іншим державою. Вона унікальна в будь-якому розумінні цього слова і їй немає рівних ».\nПриродний парк «бажовской місця»\nГайд-парк в Лондоні\nПарк Горького в Москві\nТрептов-парк в Берліні


Любов Боровська: «Алла Бабенко - один із найглибших інтерпретаторів\nЗакінчила я театральну студію при театрі ім. Марії Заньковецької у Юрія Яременка. Система освіти була інакша, ніж у вишах, переважала практика, хоча ми вивчали й такі предмети, як історія театру, але в основному це була професійна підготовка. Диплом («Три сестри» Чехова, де я грала Машу) робила з Богданом Козаком. Показували виставу на великій сцені, в ній брали участь також актори, які працювали в театрі. Після студії я мала працювати в Театрі Львівського військового округу, але в театр ім. М. Заньковецької прийшов Анатолій Кравчук, і саме він залишив мене тут. З мого курсу тут працюю тільки я; то був суворий відбір.\nПерша моя роль – Баба в дитячій виставі «Щука», потім – епізод у «Санітарному дні» Олексія Коломійця, тобто я пройшла звичну градацію. Перша велика роль – це воля випадку. В нас працювала Катерина Марусяк, яка у виставі «Богдан Хмельницький» грала Соломію. Вона вийшла заміж і поїхала в Ленінград, а мене ввели на цю роль. Фактура моя відповідала – коса до пояса, зовнішність… Ну, а далі все було так, як нас навчали наші педагоги: ти маєш уміти чекати, але коли прийде твоя хвилина, мусиш бути готовий. Не всім у театрі подобається, коли приходить молодь, старші обурюються. Я намагаюсь тепер не повторювати цієї помилки й не нарікати, молодь усе одно прийде – це природна річ, аби тільки вона була обдарована.\nАлла Григорівна Бабенко ставила «Лісову пісню» Лесі Українки, де я була призначена на Водяну русалку. Репетирувала цю роль досвідчена Людмила Разік, я ж була у другому складі. Несподівано Людмила втрачає голос, і я зіграла цю роль.\nПісля цього з Аллою Бабенко в нас виникла цікава і плідна співпраця. Я їй страшенно вдячна, навіть більше: якщо хтось колись відзначав мою творчість, цим я завдячую їй. Вона – прекрасний режисер, людина зі складним характером, я те саме можу сказати й про себе. Впродовж тридцяти років у нас був плідний тандем.\nУ Федора Миколайовича Стригуна я зіграла Софію у «Безталанній» Івана Карпенка-Карого. Хоча типажем і через те, що народилася в місті, не зовсім підходила на цю роль. Розглядаючи виставу, критик Світлана Веселка написала про мене: «джинсова дівчинка», але позитивно. Єдине, чим можна було виправдати мою міську «джинсовість», – це фраза, коли дорікають Софії та її батькові, що вони приїхали «з города». Мій міський наліт це виправдовувало. Люди не змінюються, незважаючи на те, в якому столітті вони живуть: є етикет, традиції, але пристрасті ті самі. Що було добре в цій виставі – художнє оформлення: дорога, що йшла по спіралі вгору, і велетенська мальва, що проросла з прірви, де обривалась дорога, – така символіка зв’язку земного з небесами. У кожному разі я пам’ятаю, що розробка психологічних стосунків між персонажами (Федір Стригун грав мого батька, Таїсія Литвиненко – свекруху, Іван Бернацький – коханого) була абсолютно сучасна. Вся постава п’єси була спрямована на те, щоб не прив’язуватись до побуту. Якщо я віддавала решето, то в цьому був закладений символ. І саме тому «Безталанна» довго йшла, ми з нею їздили до Польщі – не в діаспору, а саме до польського глядача. Розумієте: українці з національного почуття будуть лити сльози, а поляки, однак, плакали, сприймаючи виставу. І це було дуже важливо. У «Безталанній» Федір Стригун спробував відійти від «шароварного» тлумачення. Ставлячи класику, важливо знайти таку форму, таку мову, щоб вона була сучасна і водночас загальнолюдська. Іноді матеріал цього не витримує. Проте з драматургією Карпенка-Карого це вдалося – він глибоко психологічний драматург. Федір Стригун згодом у сучасному ключі поставив і його «Хазяїна», там я грала молоду і красиву дружину головного героя Пузиря. Востаннє довелося грати в режисурі Федора Стригуна у виставі «Павло Полуботок» Костя Буревія, і після цього ми з ним розійшлись, як у морі кораблі. В нас не було конфліктів, але так склалось.\nДуже приємні спогади залишились від співпраці з польським режисером Вєславом Рудзьким, який поставив у нас «Івону, принцесу Бургундську» Ґомбровича. Я грала королеву. Він – обдарований, інтелігентний режисер, людина, яка світилась, у нього була така позитивна енергетика, що на репетиції приходили навіть актори, які не були задіяні у виставі. Він відкривав у нас такі риси, яких у театрі до того в тобі не бачили. Ми, актори, цю п’єсу любили, навіть оркестранти, які були задіяні у виставі, також переймалися грою. Починали на вулиці – ішли парами від службового входу до парадного. Після ходи з оркестром дія розгорталась уже на сцені. П’єсу важко схарактеризувати – це парафраз на відомі класичні п’єси, зокрема, на Шекспіра. Звичайно, там є сюжет, але якщо людина не орієнтується в класичній драматургії, то осягнути «Івону» важко. Сюжет банальний: отруїти – не отруїти, тож вистава балансувала на грані комедії і трагіфарсу. Було цікаво ще й тому, що ми не мали досвіду роботи в такому жанрі.\nКрім акторської професії, я ще й театрознавець, і ми всі знаємо правило: якщо на стіні висить рушниця, вона має рано чи пізно вистрілити. У виставі не повинно бути нічого зайвого. В режисера Рудзького мало значення навіть те, під яким кутом ти кланяєшся – 45 чи 90 градусів? Це спрацьовувало візуально. Польська театральна школа трохи інша: в ній актори до зовнішніх речей і пластичного виразу ставляться вельми вибагливо. Ми дуже шкодували, коли списали виставу, та що поробиш: ми старіємо, вистави старіють… І потім, є специфіка публіки міста: не хороша, не погана, вона така, яка є. Не сприйняли – нічого не вдієш.\nЧасто запитують, які вистави з Аллою Бабенко є знаковими для мене? Можу сказати, що всі. «Даму з собачкою» з актором Тарасом Жирком (тепер актор Театру імені І. Франка) ми в Києві зіграли на малій сцені в Театрі ім. Франка після нашої поїздки на Чеховський фестиваль у Меліхово. Роком раніше показували там «Дядю Ваня» – і всіх поклали на лопатки. В Росії були вражені таким прочитанням Чехова. Аллу Григорівну можна назвати одним із найглибших інтерпретаторів Чехова – все на тонких нюансах. Після цього ще було чимало вистав за Чеховим і щорічних поїздок на цей фестиваль, і високих оцінок тамтешніх критиків. З трагічними подіями Революції Гідності все зупинилося. Ми ще встигли показати «Вишневий сад», де я грала Раневську, Юрій Чеков – Лопахіна, а Олександра Люта читала ремарки. Три персонажі – це не повноцінна вистава, а композиція. Я погодилась на це, хоча, на мою думку, не можна так поводитись із п’єсою. Проте Алла Бабенко знайшла цікавий хід: Лопахін і Раневська випадково зустрічаються в Парижі, зустрічаються поглядами, упізнають одне одного, в пам’яті виринає вся історія «Вишневого саду», а в кінці обоє розходяться – вони навіть не підійшли одне до одного.\nАле вистава була заскладна для пересічного глядача. Уявіть собі: глядач бере квиток на «Вишневий сад» – має бути сюжет. Ми ж грали на стосунках, а це вимагало від глядача підготовки. Алла Григорівна ще хотіла щось у такому ключі робити, та я сказала: маємо ставити повноцінну п’єсу, нехай зі скороченнями, але вже не хочеться працювати тільки для самих себе, має бути порозуміння з глядачем. Те, що вона робила з оповіданнями – «Вогні», «Вітрогонка», – було розкішно, прозу перенести у драматургію складно, але вона це робила. Проте коли драматургію перетворювати у прозу, то я, даруйте, не розумію. Один раз – нехай, але не більше. Я відмовилась.\nОкрім Чехова, були й інші вистави, зокрема, «Дім Бернарди Альби» Ґарсіа Лорки, де я грала Альбу. Музична, дуже естетська, поетична вистава. Були записані на відео уривки, я їх недавно переглядала і аж тепер зрозуміла, як це було чудово! Вистава йшла недовго – важка п’єса.\nЩе я грала в неї Лусію в «Благочестивій Марті» і Сніжинку в «Чорній Пантері і Білому Ведмеді» В.Винниченка, Гедду Ґаблер в однойменній п’єсі Ібсена... Та й у багатьох інших. Уже й назви забула. Хтось, може, і заздрив мені, але в нас було тонке розуміння одне одного. Тепер ми разом не працюємо, і я шукаю виправдання для себе, намагаючись зрозуміти: чому?! Інколи люди розходяться не через сварку, а просто якоїсь миті розуміють, що вже немає точок дотику. Попри все, в мене залишилась до неї глибока повага. Мабуть, я перестала відповідати її театральному, світоглядному баченню. У людині завжди щось вичерпується. Вона чудово працює з іншими акторами. Алла Григорівна – це насамперед школа, тонкий смак. Вона формувалась у той прекрасний момент відродження російського театрального мистецтва, коли виникали театри, студії. Вона приїхала до Львова, і тут також було цікаве мистецьке середовище – Театром Заньковецької керував Сергій Данченко, він і запросив її до театру. Але як режисер вона була інша. Наші корифеї на чолі з Сергієм Данченком прагнули вивести театр на європейський рівень, рухатися вперед. Якщо подивитися на старі афіші, – тоді були в репертуарі Шекспір, Мольєр, висока українська класика: Леся Українка, І. Карпенко-Карий. Якщо ж немає хорошої драматургії, немає й хорошого театру. Нас оминув період драматургії Петрушевської, період чорної п’єси. І шкодую – актор мав би грати й таку драматургію. 1986 року приїжджає з Москви Марк Захаров і ставить геть дурну п’єсу «Починаємо експеримент». Він був усього два дні перед випуском, ставив його асистент, а Марк Захаров виправляв: «Тут підніміть голову вище, а тут візьміть на дві октави нижче». Був у цій виставі дуже смішний епізод, Леся Бонковська, моя приятелька, в житті дуже швидко говорить, і всі її шпетили: «Лесю, повільніше, треба, щоб тебе було чути». Захаров послухав її і каже: «Леся, а тепер быстрее, еще быстрее…» Він довів це до божевілля: і в неї вийшов блискучий епізод. Тобто режисер умів недолік зробити перевагою. Моїй героїні – оскільки я була молода і гарно скроєна – треба було пройти в купальнику по рампі. Можете собі уявити: в першому ряду сиділи партпрацівники, і опускали очі. Виставу було створено з фрагментів – п’єса ні про що, але Марк Захаров зробив з неї шоу.\n«Спогад про Саломею» 2017-05-11


Работа в MedaSept Украина. Открытые вакансии — Work.ua\nmedaSEPT — це колектив досвідчених фахівців, професійна мета яких мінімізувати ризик заражень. Спеціалізуючись у галузі медичних та захисних рукавичок, наші працівники мають багаторічний досвід в цій області і постійно стежать за розвитком технології і успішно просувають світові тенденції на вітчизняному ринку. Висока компетентність співробітників забезпечує професійне обслуговування і гарантує, що жодне питання не залишиться без відповіді. Саме завдяки своєму колективу medaSEPT по праву вважається сучасною компанією. Ми робимо ставку на персонал і високу якість продукції та обслуговування. Ми пунктуальні, відповідальні і захоплені тим, чим займаємося.\nПрофесіоналізм працівників і керівництва компанії забезпечує можливість з успіхом вести бізнес на найсучаснішому рівні. medaSEPT, зробивши своїм девізом «Quality to Protect» («Якість для Захисту»), обирає продукцію, керуючись показниками якості.\nЯкість пропонованої продукції і безпека користувачів — це прояв розуміння компанією рівня її відповідальності за клієнтів, пацієнтів, партнерів та навколишнє середовище.\nПродукція medaSEPT призначена для медичних установ, зокрема, для лікарень, клінік, поліклінік, амбулаторій, кабінетів лікарів і медсестер, стоматологів, ветеринарів, для діалізних центрів, центрів ендоскопічної хірургії та центральних стерилізаційних відділень. Також наші товари знаходять широке застосування на заводах харчової, хімічної та фармацевтичної промисловості, в домашньому господарстві, в салонах краси та перукарнях, в автосервісах і всюди, де необхідний захист рук.


Свинина стане дефіцитом? - Урядовий Кур’єр - газета центральних органів влади України онлайн\n"Урядовий кур'єр" з'ясовував, які продукти наберуть у ціні, а що може подешевшати\nДешевих харчів не буде - такої думки дотримуються вітчизняні експерти. І виною тому світова продовольча криза.\n- Тенденція здорожчання продовольства у світі викликана, перш за все, збільшенням населення на планеті, яке зростає швидше, ніж обсяги виробництва сільськогосподарської продукції, - зауважує заступник гендиректора Української аграрної конфедерації Олександр Ярославський. - Зважаючи на те, що Україна інтегрована в міжнародний торговельний простір, на внутрішній ринок країни помітно впливає ситуація на світових ринках.\nПроте гендиректор Асоціації "Український клуб аграрного бізнесу" Володимир Лапа переконаний, що на ринок прийшов спекулятивний капітал. Внаслідок цього останні півроку ціни залишались більш-менш стабільними, але рано чи пізно спекулятивний капітал іде. Так сталось на початку світової фінансової кризи - тоді ціни на продовольство обвалились буквально вдвічі. Ось тільки найближчим часом українцям не варто очікувати цінопаду на харчі. Хоча відносне затишшя все ж буде. До речі, одним із небагатьох, де очікується не тільки стабілізація, а й певне зниження цін, буде вітчизняний ринок молока.\n- Максимальні закупівельні ціни на молоко у переробних підприємств були у вересні-жовтні минулого року. Після цього вони стабільно знижуються. Ця тенденція триватиме до квітня-травня, - додає експерт, - і супроводжуватиметься збільшенням надоїв молока, так завжди відбувається навесні та влітку, тому молочна продукція дешевшає.\nНе вірити експерту немає причин, адже молокопереробні підприємства не зацікавлені у виготовленні продукції і складуванні її, оскільки це товар із короткотривалим терміном зберігання. На думку Олександра Ярославського, вартість молока у 2011 році буде трохи вищою, ніж торік. Якщо за 2010 рік середня закупівельна ціна становила 2,8 тис. грн за тонну без ПДВ, то за підсумками 2011 року вона може піднятися на 3-5%. І пов'язано це з тим, що за останні роки в Україні суттєво скорочувалось поголів'я корів. А це означає не тільки зменшення обсягів виробництва молока, а й вимивання коштів із галузі молочного скотарства.\n- Корова, яка відпрацювала свій "молочний" ресурс, коштує близько 3 тис. грн. А дворічна теличка - 10 тис. грн. Різниця 7 тис. грн - це кошти, що вилучаються із галузі, -переконує Олександр Ярославський. - Щороку в середньому вирізають приблизно 150 тис. корів, що адекватне "вимиванню" приблизно мільярда гривень із галузі молочного тваринництва. Ця тенденція вкрай негативна.\nДо речі, українська яловичина користується попитом на зовнішніх ринках, за 2010 рік її експорт зріс на 12%.\n- В Україні скорочується кількість великої рогатої худоби, що зумовлює скорочення виробництва яловичини, - каже Олександр Ярославський. - Ця тенденція спостерігатиметься і в 2011 році, тому вартість цього виду м'яса поступово зростатиме.\nСхожа ситуація й зі свининою. В 2010 році Україна збільшила виробництво свинини більш як на 20%. Розвиток цієї галузі обмежений лише внутрішнім ринком, за 2010 рік було експортовано тільки 170 тонн свинини, тому при збільшенні обсягів реалізації ціни на це м'ясо суттєво знизились. Це спричинило резонанс серед виробників, особливо приватних підсобних господарств, які виробляють більшу частину всіх обсягів улюбленого м'яса українців. Якщо ціна свиней у живій вазі на початок 2010 року була на рівні 15-17 грн за кіло, на початок поточного року - близько 10 грн за кіло. У зв'язку із подорожчанням кормів приблизно на 30% та зниженням закупівельних цін на 12-15% свинарство стає нерентабельним.\nТак, за січень поточного року поголів'я свиней у господарствах населення вже скоротилося на 5%, або на 220 тис. голів. Приріст обсягів реалізації значно перевищив приріст обсягів вирощування.\nЗа прогнозами O. Ярославського, цього року виробники закладатимуть на відгодівлю меншу кількість поголів'я. Тому починаючи з квітня 2011 року (24 квітня Пасха), очікується подорожчання свинини.\nСлід зазначити, що між різними видами м'яса існує своєрідна конкуренція. Різниця між ціною на свинину та птицю дуже мала, тому попит населення сконцентрувався на свинині. Хоча щодо м'яса птиці, тут ситуація стабільна, оскільки ціна на цей продукт регулюється не тільки внутрішнім попитом, а й зовнішнім.\n- У 2010 році ми подвоїли експорт м'яса птиці, що дало поштовх до більш активного розвитку цієї галузі, - переконує фахівець. - Загалом за 2011 рік ціна на м'ясо зросте приблизно на 8-10%, причому у першому кварталі можливе зниження ціни на птицю.\nТепер про вартість овочів та фруктів. Зима й весна - період традиційного подорожчання. Цей сезон не виняток. Проте в минулому році додалась непроста ситуація на світовому ринку.\n- Україна традиційно закуповує велику кількість яблук (понад 250 тис. т) у Польщі, - розповідає Володимир Лапа. - В 2010 році ціни на яблука у виробника значно вищі, ніж у 2009-му. Раніше цей відносно дешевий імпорт міг дещо збалансувати ситуацію на українських ринках. Тепер він дорожчає, відповідно це також впливатиме на наші ціни.\nОгірки й помідори теж імпортують в Україну, проте вже з кінця лютого вітчизняні теплиці почнуть реалізовувати свої врожаї, що спричинить скорочення імпорту тепличних овочів. Ось тільки в умовах подорожчання газу вітчизняні овочі скоріше за все не подешевшають. А от на ринку зерна зараз спостерігається відносна стабільність. Хліб, маються на увазі соціальні його види, - продукт політичний, ціни на нього перебувають під пильним оком держави. Тож якщо він і дорожчатиме, не набагато і за погодженням із органами влади, - переконаний Олександр Ярославський.


Петро Порошенко - американський Forbes повернув екс-президента в рейтинг мільярдерів - Главред\nАмериканський Forbes знову вніс Порошенка в рейтинг мільярдерів\nКолишній український лідер повернувся в число найбагатших людей світу після п'ятирічної перерви.\nПорошенко помітили в американському Forbes / УНІАН\nАмериканський бізнес-журнал Forbes оприлюднив щорічний рейтинг, в якому повернув екс-президента України Петра Порошенка до списку доларових мільярдерів після п'ятирічної відсутності.\nЯк повідомляється на сайті Forbes, в глобальному рейтингу мільярдерів за 2020 рік колишній глава держави перебуває на 1729 місці зі статком у $1,4 млрд.\nОднак серед найбагатших українців Порошенко піднявся на друге місце після олігарха Ріната Ахметова, статки якого оцінюють у $3 млрд і він займає 803 місце в рейтингу. Третім по достатку в Україні є Віктор Пінчук, його статки журнал оцінив у $1,4 млрд.\nВідзначимо, що в 2014 році стан Порошенко оцінювалося в $1,3 млрд, 2015 року американський Forbes перестав вважати його мільярдером.\nНагадаємо, в українському рейтингу Forbes Порошенко опинився на третьому місці. Очолив рейтинг традиційно Рінат Ахметов, а другим позначений Віктор Пінчук.\nЯк раніше повідомлялося, у музеї Гончара у Києві стався скандал: співробітники ДБР були змушені зламати двері, щоб провести слідчі дії по справі картин Петра Порошенка.\nПетро Порошенко Forbes новини України\nЗараз ви переглядаєте новину «Американський Forbes знову вніс Порошенка в рейтинг мільярдерів». Інші новини світу читайте в розділі «Світ». Якщо ви знайшли помилку, видiлiть її мишкою та натисніть Ctrl + Enter. Якщо ви знайшли помилку, видiлiть її мишкою та натисніть Ctrl + Enter


Виправдальні вироки часто скасовує Апеляційний суд, до якого звертається обвинувачення. Нещодавно у них в апеляції один із дисків на комп'ютері не читався і виправдальний вирок скасували...Про тиск: якось голова суду мені каже: «Якщо ти неправильне рішення винесеш, нам квартир не виділять. А в нас багато людей десятиріччями житло орендують». Потім, коли голова розглядав схожу справу, я спитала: «Ви б таке рішення прийняли?» Він каже: «Ні». – «А чому ж тоді ви очікуєте цього від мене? Зробіть ви». Відтоді від нього подібні пропозиції не надходять. читати повністю\n12 січня, 14:47, 2018\n30079 переглядів + / - 0 коментарів\nУкраїнська компанія "Антонов" звернулася до міністерства транспорту США з проханням надати дозвіл на позаплановий переліт вантажного літака AN-124-100 "Руслан" з Лос-Анджеласа до Флориди з метою перевезення крупногабаритного вантажу компанії SpaceX. читати повністю\n12 січня, 17:06, 2018\nСтаном на ранок п'ятниці, 12 січня, в Києві зареєстрували 74 випадки захворювання на кір. Про це повідомили в Держспоживслужбі Києва, - передає Громадське. читати повністю\n12 січня, 15:02, 2018\nСтало відомо, що Нещодавню атаку на дві російські бази в Сирії здійснив рій саморобних дронів із вибухівкою. читати повністю\n12 січня, 12:27, 2018\n6540 переглядів +1 / - 0 коментарів\nІ слово це було shithole - алегорично, "діра", а по суті значно грубіше. CNN, показуючи цей ролик, попередило батьків, які дивляться новини з дітьми, на тридцять секунд вимкнути звук. читати повністю\n12 січня, 08:44, 2018\nЗлітати на Марс безпечно лише один раз у житті (ДОСЛІДЖЕННЯ)\nЛюдина може здійснити лише один політ на Марс і назад без істотної небезпеки для життя, принаймні, за нинішнього розвитку техніки. читати повністю\n12 січня, 08:34, 2018\n6984 перегляди +1 / - 0 коментарів\nУ Києві станом на 11 січня зафіксовані 66 випадків захворювання на кір. Серед тих, хто захворів, 54 – діти. читати повністю\n12 січня, 08:24, 2018\n5932 перегляди +1 / - 0 коментарів\nМи чудово їздимо і дотримуємося швидкісного режиму! Ну, можливо, інколи незначно перевищуємо швидкість, але повністю контролюємо ситуацію! - саркастично пише міністр інфраструктури Володимир Омелян. Він оприлюднив ці два відео: читати повністю\n12 січня, 08:12, 2018


Новини 2020-03-05 10:59\nУ «Нових Санжарах» завершився термін обсервації\nУсі евакуйовані з Китаю, члени екіпажу та команда супроводу – здорові.\nУ медцентрі «Нові Санжари» на Полтавщині, де розмістили евакуйованих з охопленого коронавірусом Уханя, завершився двотижневий період обсервації. Про це повідомила екс-міністерка охорони здоров’я Зоряна Скалецька у Facebook у четвер, 5 березня.\nУсі евакуйовані з Китаю, члени екіпажу та команда супроводу – не мають захворювання на коронавірус.\n«14-денний термін обсервації закінчився. Ми вже спакували речі та готуємось повернутись до своїх родин, друзів та звичного життя», - йдеться в повідомленні.\nНагадаємо, 20 лютого в аеропорту Харкова сів літак з Уханя з евакуйованими у зв’язку зі спалахом коронавірусу в Китаї. На борту літака перебували 45 українців, 27 іноземців та члени екіпажу, серед яких три медики.\nУсі були транспортовані до місця обсервації – це медичний центр Національної гвардії України «Нові Санжари». У зв'язку з евакуацією між мешканцями Нових Санжар та правоохоронцями відбулися сутички. Персонал «Нових Санжар» вивезли з об'єкту.\nЗагалом поліція розслідує вісім кримінальних справ щодо заворушень у Нових Санжарах. Як зазначив радник міністра внутрішніх справ Іван Варченко, слідчі повинні завершити розслідування справ за фактами зіткнень протягом двох місяців.\nобсервація Ухань евакуація Зоряна Скалецька Нові Санжари\nУряд змінив умови обов'язкової обсервації\nПонад 400 громадян, які повернулися з-за кордону, знаходяться на обсервації\nУ Китаї вперше з 23 січня дозволили виїжджати з міста Ухань


Микола II підписав Маніфест « Про вдосконалення державного порядку »\nПерша Державна Дума\nПерша російська революція почалася (9) 22 січня 1905 року з розстрілу царськими військами мирної демонстрації народу, рушивши до Зимового палацу просити у Миколи II захисту від утисків.\nСтолична влада не знайшли кращого засобу зупинити натовп, як розсіяти її картеччю. Загибель невинних дітей, жінок, старих, з іконами в руках прямували до царя-батюшки, призвела до шаленого революційного вибуху.\nНа бік повсталого народу переходили військові частини. Влітку 1905 року на бік революції перейшов ескадрений міноносець «Князь Потьомкін Таврійський». Восени того ж року відмовилася підкорятися командуванню частина Чорноморського військово-морського флоту (кораблі "Очаків", "Св. Пантелеймон» та ін.) Лідером повсталих моряків став лейтенант Петро Шмідт.\nАпогей революції припав на жовтень 1905 року. У країні почалася всеросійський політичний страйк. Прагнучи за допомогою реформ збити розжарення революції, імператор (17) 30 жовтня 1905 року видається Маніфест «Про вдосконалення державного порядку» (Маніфест 17 жовтня 1905 року), який проголосив громадянські свободи (недоторканність особи, свобода слова, зборів, союзів) і скликання Державної Думи, без схвалення якої жоден закон не міг ввійти в силу.\nУ 1906 році Миколою II були затверджені основні закони Російської імперії, законодавча влада закріплена за Державною радою і Державною думою.\nДуже невелика частина населення Росії розцінила Маніфест як перемогу революції. З числа представників цієї частини населення сформувалися дві праві політичні партії — партія ліберально-монархічної буржуазії (конституційні демократи, або кадети) і партія чиновників, поміщиків і великої буржуазії — «Союз 17 жовтня» (або октябристи).\nАле багатомільйонні маси селян і робітників продовжували революційну боротьбу. З 9 по 19 грудня 1905 року в Москві відбулося збройне повстання, яке було жорстоко придушене. Після московських подій почався поступовий спад революції. Розрізнені революційні виступи тривали до середини 1907 року.


Симбологія богині Дурги\nУ панорамі незліченних індійських божеств є такі, які виражають жіночу полярність всесвіту, часто називають "матерями" в індуїстській традиції ( матриці ), але представляють не тільки материнський аспект: вони часто включають дочку, любовника, старенькою.\nАле вони не всі троянди і квіти, крім солодких аспектів ми бачимо лютих і страшних, полум'яних і непримиренних, і той, який найкраще відображає ці атрибути, безсумнівно, є богинею Калі .\nАле в цій підгрупі воїнів і непереборних богинь є та, яка, у всій своїй силі і повноті воєнної жилки, не втрачає свою солодкість і свою жіночу красу : Дурга, богиня, яка змітає темряву ', не стаючи незрозумілими.\nХто богиня Дурга\nДурга, що буквально означає і непереможну, і недосяжну, є одним з найбільш шанованих проявів Шакті (універсальної жіночої енергії) в Індії не тільки, часто вся Індія вважається матеріальною формою богині Дурги. Його милостива посмішка являє собою все материнство вогню, яке очищає світ від темряви і хаосу .\nНасправді це було створено в цій абсолютній формі завдяки зусиллям всього Тримурти, а інші боги, нездатні збити бифана демона Махішасура, стали майже безсмертними, тому що воно було імунітетом як до богів, так і до демонів, а також до чоловіків.\nБлагодать її посмішки є внутрішнім символом найвищої цінності: її дія не диктується гнівом або насильством, а необхідністю, заради добра і для того, щоб звільнити світ і душі, які їй присвячені.\nКоротше кажучи, його історія починається тоді, коли демону Mahishasura було надано форму quai-безсмертя, що дозволило йому панувати над всесвітом зі своїми арміями і стати лідерами самих божеств.\nЗібрані боги створили тоді Дургу, жіночу версію Всевишнього, складену від світла Сонця, до якого боги віддали свої частини тіла і своє найкраще зброю.\nРев його лева потряс і розділив континенти і створив нові гірські хребти (спадщина стародавніх катаклізмів), коли він воював з вищим демоном, який прийняв його як буйвола, щоб завантажити його на шматки.\nДурга їде на лева або тигра, символізує свою войовничу природу, а її 8 або 10 рук утримують як зброю руйнування, так і символи творіння: традиційно вони - тризуб (символ трансцендентності часу), лук і стріла (сила, дана внутрішні цінності), булава (символ вірності дхармі), меч (символ правильної дискримінації з метою викорінення зла), лотос (символ відстороненості, оскільки він виражає красу, навіть якщо він народжується з бруду), оболонка (ананда або блаженство) ), диск з чакрами (схильність до дії) і кінцева рука в благодаті і прощенні .\nЦя рука є дуже важливим символом, називається Абхая Мудра або жестом мужності, яка, з одного боку, представляє благодать, захист і притулок душ, з іншого - це стан безстрашності для тих, хто їй дає себе, тому мужність і відсутність збентеження. Іноді замінники зброї - це фура, петля або щит, знак захисту, дисципліни, самоаналізу.\nІншими символами є його три очі, що представляють Місяць, Сонце і Вогонь, або волю, дію і знання.\nДурга за межами Індії\nУ тій чи іншій формі Дурга також поклоняється в Непалі, Бангладеш, Шрі-Ланці, М'янмі, Мальдівах, Китаї, В'єтнамі, Лаосі, Індонезії, Малайзії та інших дхармічних релігіях:\nв буддизмі (від ламаїста у вигляді Ваджрабхаява і Палдена Лхамо до дзен), а також в джайнізмі і сикхізмі, де він шанується і підноситься як жіноча форма Верховного.\nЗдається, і Дурга, і єгипетська богиня Сехмет, що месопотамська богиня Іштар походить від того ж архетипу, як жіночий лев або матір на руках, що їде на лева.


Місцеві вибори, земля, та перегляд реформ: «Наш край» висунув 5 вимог новій Раді | НАШ КРАЙ | Офіційний сайт Всеукраїнської політичної партії\nПарламент та новий уряд мають переглянути «реформи», які виявились недолугими та тільки погіршили життя українців. Про це заявив співголова партії «Наш край» Олександр Мазурчак.\n«Наш край» висунув до нового парламенту 5 вимог, які мають розпочати реформи в інтересах українців.\n«По-перше, парламент та новий уряд мають переглянути медичну, освітню, пенсійну, комунальну «реформи», які виявились недолугими та тільки погіршили життя українців. По-друге, важливо, щоб земельна реформа не перетворилась на розпродаж землі за безцінь латифундистам, а селянин був мотивований оберігати землю та використовувати її за призначенням», – переконаний Олександр Мазурчак.\nСпівголова «Нашого краю» наголосив, що зміни мають здійснюватися для людей, а не для чиновників.\n«По-третє, необхідно завершити реальну децентралізацію шляхом внесення положень про неї до Конституції та передати громадам права та повноваження. По-четверте, потрібно негайно призначити перші місцеві вибори, на які сьогодні чекають понад 100 громад, та створити механізми для стимулювання створення нових ОТГ», – зазначив Олександр Мазурчак.\nГоловне, на думку співголови партії, щоб економічне зростання стало відчутним для людей та було спрямоване на підвищення зарплат, пенсій та інших соціальних виплат.\n«Тоді люди відчують ефективність економічних змін у державі, повірять їм та підтримають. Тому, по-п’яте, майбутні державні бюджети, які буде ухвалювати парламент, мають містити позитивні зміни саме для всіх громадян, а не лише для олігархів та тих, хто звик годуватися з бюджету», – підсумував Олександр Мазурчак.\nЯк відомо, у четвер, 29 серпня, відбудеться перше засідання новообраної Верховної Ради України IX скликання.


Відбиток - Kyiv Daily Відбиток\nВ Мистецькому Арсеналі відкрили для відвідування довгоочікувану виставку «Відбиток. Українська графіка ХХ-ХХІ століть», яка мала запрацювати ще 10 червня, проте, через карантинні обмеження, того дня відбувся лише прес-показ.\nНаразі, відвідати експозицію можна за звичайним графіком роботи Арсеналу до 16 серпня. Це однозначно має увійти у список необхідних справ і ось чому.\nПопулярність графіки як самостійного медіума почала зростати протягом останніх років, чому сприяли і самі представники цього виду мистецтва. Багато юних митців популяризують графіку як в онлайні, так і в офлайні, із задоволенням розповідають і показують на камеру процеси створення відбитків, влаштовують фестивалі, відкривають свої майстерні для охочих розкрити секрети естампу; музеї організовують персональні виставки видатних українських графіків, а мистецтвознавці випускають монографії та нариси з історії цього виду мистецтва на теренах України. Виставка в Арсеналі дає чудову можливість ознайомитись з різноманіттям імен і сюжетів, розкрити особливості як цілих шкіл, так і окремо кожного митця, зрештою, просто насолодитись підібраною колекцією.\nМасштаби і географія вражають — роботи були надані 17-ма музеями і приватними галереями Києва, Львова, Одеси, Харкова, 5 фундаціями колекціонерів, а команда організаторів включала 9 фахівців. Експозиція не має чіткої лінійної послідовності, сучасні твори виставлені з вже музейними експонатами минулого. Роботи ХХ століття представлена в хронологічному порядку: модерн, 1920-30-і роки, повоєнна доба, мистецтво «відлиги» та 1970-80-х років. В рамках цієї послідовності в кожному блоці представлені різні школи, характерні теми та найвідоміші імена, з якими вступають в діалог сучасні митці.\nЕкспозиція починається з «теорії» — глядачам представлені інструменти та матеріали для різних видів друку, пояснюються риси та відмінності між високим, глибоким пласким і трафаретним друком, після чого на чотирьох екранах можна подивитися відео про те, як створюється офорт, літографія, лінорит та шовкодрук — короткі, проте максимально цікаві і змістовні сюжети, які одразу проливають світло на весь процес.\nЕкспозиція починається з вражаючої інсталяції Павла Макова — двох великих відбитків з характерними апокаліптичними планами міст, перед якими на підлозі викладена схожа композиція з маленьких брусків. Посередині зали розміщена інсталяція у вигляді кімнат і приміщень радянського періоду, в яких розміщена сучасна графіка, що іронічно цитує цей період. За нею розміщені роботи Олега Тістола «Українські гроші» та банкноти авторства Георгія Нарбута. Щось на кшталт натяку на звернення сучасників до минулого.\nУ графіці початку ХХ століття одразу відчувається подих модерну — розповсюджена в той час мінімалістична гра ліній та великих чорних і білих площин. Принцип, який прийшов в Європу з Японії і який був широко популяризований творчістю Обрі Бердслі. Еротизм та згубна таємничість образів завдяки великим чорним площинам проявилась в естампах Федора Надєждіна, в той час, як у камерних роботах Олексія Почтєного пустий простір лише обрамлений тонкими чорними штрихами.\nОкремо варто відзначити і сам дизайн експозиції — в кожній залі є виділена група робіт певного автора на фоні однієї з композицій, що супроводжується коментарем про життя чи творчість автора. Таким оформленням і водночас особливою естетикою притягує погляд серія «Українська еротична поезія» початку 2000-х Віктора Ігуменцева — чорно-білі схематичні силуети одразу нагадують всім відомих героїв картин Анрі Матісса. Ці роботи ніби завершують модернову тему, після чого слідує пострадянський урбаністичний пейзаж Тараса Ковача, що підводить нас до популярної тематики періоду 1920–30-х — індустріалізація, урбанізація, робітничий клас.\nЛінорити Івана Падалки та дереворити Софії Нелепінської — відомих бойчукістів, — виставлені поруч з харківськими графіками Мойсеєм Фрадкіним, Бером Бланком та Олександром Довгалем. І ніби у протиставлення до таких всеохопних сюжетів ми бачимо роботи Олександра Сухоліта, які традиційно присвячені жінці і материнству, та сучасні відбитки з абстракцією чи квітами. Пейзажі Романа Сельського та Володимира Заузе перегукуються з символічним інтагліо Андрія Левицького та шовкодруком Олени Кудінової.\nЩо варто відмітити, так це широке представлення українських жінок-графіків, чия творчість окремо виділена в кількох залах. Переважна більшість яких походить з Західної України. Наприклад, акцент зроблений на львівській художниці Олені Кульчицькій, яка у своїй творчості змальовувала гуцульський побут. А з сучасників українську народну тематику представив Олексій Коваль в орнаментальних офортах «Українські весільні портрети». Одеські графіки Геннадій Верещагін та Григорій Палатников оспівують південне місто з його буденністю.\nВідразу привертає увагу масштабна інсталяція «Біль білила» сучасної мисткині Альбіни Ялози — поєднання графіки, фотогорафій, вирізок з газет, дерев’яного розп’яття та інших об’єктів з відбитками на хустках, які використовують символіку середньовічного релігійного мистецтва, аби розповісти про прояви християнства в суспільному побуті. Багато уваги також приділено Західній Україні з акцентом на Карпати, що стали справжнім місцем паломництва для шістдесятників. Живописною школою цього регіону захоплювалась сама Тетяна Яблонська, а художники-нонконформісти запозичували народну естетику і сюжети.\nОкремою наскрізною темою для графіків різних шкіл та періодів є пейзаж — тікаючи від ідеологічних вимог чи стилістичної кризи, митці звертались до природних, міських та індустріальних ланшафтів. Зимові пейзажі Євгена Тригуба просякнуті тривожною лірикою, а у серію своїх кольорових ліноритів Олексій Фіщенко ніби вдихнув декоративність модерну. Михайло Дерегус використовує драматичні пейзажі для героїчних сюжетів, Сергій Рябченко робить головними героями індустріальні плани Одеси. Відома своїми урбаністичними пейзажами сучасна художниця Олеся Джураєва створила серію абстрактних ліноритів, в яких можна побачити і захмарене небо, і шум великого міста, а може і взагалі розгубленість людини, що шукає порятунку в небосхилі.\nОрганізатори зробили акцент на важливому пласті українського образотворчого мистецтва 1960-80-х років — книжковій графіці. Царина ілюстрації книг стала справжнім полем візуально-ідеологічних баталій, в яких забороняли друкувати одних, замінюючи іншими. Але, не дивлячись на це, окрема зала представляє нам станкові оригінали та примірники книг, які стали програмними для української графіки. Серед них заборонені ілюстрації Георгія Малакова до «Декамерона» і дозволені версії Олександра Данченка; «Українські народні пісні про кохання» Василя Перевальського, дві «Тіні забутих предків» з ілюстраціями Олени Кульчицької та Георгія Якутовича. Залі книжкової графіки можна було б виділити окремий текст, адже кожний представлений автор став важливою віхою для її розвитку.\nВеликий внесок як у книжкову, так і станкову графіку зробили батько і син — Георгій та Сергій Якутовичи, яким присвячено окремий блок. Їхню творчість об’єднують динамічна композиція, деталізованість сюжетів та образів, звернення до української літературної класики. Проте, роботи Георгія Якутовича більше спрямовані на побут та оточення людей, а Сергія — містять більше драматизму і частіше зображують напружені сюжети, що яскраво проявлено в експонованих роботах художників.\nЗвернення до людини, її психології, переживань і місця у світі, а згодом і подвійні стандарти суспільства – магістральні теми графіки 1970-80-х років, які супроводжувались і експериментами візуальності. Серії робіт Івана Остафійчука та Валентина Попова змальовують внутрішню розгубленість, проте зовсім по різному. Остафійчук заливає більшу частину аркуша чорним, лишаючи всередині мінімалістичні композиції, Попов створює розмиті сцени без конкретного сюжету. Остафійчук, до речі, став відомим в еміграції, як і Яків Гніздовський чи Мирон Левицький.\nОстанній блок присвячений так званій «інфінітивній графіці». Цей термін був взятий з щоденників відомого львівського графіка Олександра Аксініна і позначає мистецтво поза часом і простором, спрямоване на порушення екзистенційних питань та пошуку відповідей на них. Тут можна побачити і надзвичайні роботи автора визначення, геометричні композиції львів’янки Галини Жегульської, сюрреалістичні сюжети Володимира Пінігіна і Сергія Удовиченка. Представлені також роботи одного з найвідоміших у Європі сучасних графіків – Романа Романишина. Не обійти осторонь і драматичні сюжети Ігоря Подольчака. Що також цікаво відмітити — до «інфінітивних графіків» відносять велику кількість львівських авторів кінця 1970-80-х років, проте не лише їх. Погляд одразу зупиняється на маленьких, але надзвичайно продуманих відбитках сучасних майстрів Костянтина Антюхіна та Костянтина Калиновича.\nСеред молодих сучасних авторів простежується постмодернова деконструкція сенсів та форм, замість конкретних сюжетів створюються колажі різного змісту та образнозності. В такому випадку часто буває важко зберегти візуальну цілісність, проте експерименти лише цікавлять глядачів, в першу чергу своєю неоднозначністю. Це можна побачити на прикладі робіт Літографської майстерні «30» — групи з трьох молодих графіків, які не лише віддаються цьому мистецтву, а й популяризують його, відчиняючи двері своєї майстерні усім охочим.\nКількість імен, тем і сюжетів цієї виставки вражає своїми масштабами і водночас дає чітке уявлення про історію української графіки ХХ-ХХІ століть. На її відвідування варто виділити максимально багато часу, адже кожна зала захоплює і пробуджує бажання повернутися знову, аби розгледіти деталі чи насолодитись загальною картиною. Може виникнути відчуття ностальгії, адже майстерність графіків старших поколінь вражає, в той час, як сучасна колажність та конструювання абстрактних форм може сприйматись як творчість, а не мистецтво. Але варто пам’ятати те, що художня образність завжди відповідає настроям тієї чи іншої епохи і формується під впливом нових естетичних уподобань суспільства.\nЩо: виставка «Відбиток. Українська графіка ХХ-ХХІ століть»\nКоли: з 10 червня по 16 серпня; графік роботи: Вт-Нд 11.00-20.00, Пн – вихідний\n«Відбиток. Українська графіка ХХ-ХХІ століть»Анастасія УразбаєваМистецький Арсенал


У мікрорайоні РТС привітали ветеранів - Новости Бердянска\nСьогодні: 20 Вересня 2019 | 10:22\nСегодня: 20 Вересня 2019 | 10:22\nЖителі мікрорайонів РТС і АКЗ зібралися на святковий захід, присвячений Дню Перемоги над нацизмом.\nКонцерт і привітання підготували вихованці клубу “Зоряний”, які порадували всіх присутніх танцювальними і вокальними виступами. Крім цього, діти читали вірші військової тематики, а також зверталися до ветеранів зі словами подяки і глибокої поваги.\nПро організаційні питання святкової програми потурбувалися представники комітетів мікрорайонів.\nЗвернулися до всіх присутніх та привітали ветеранів солодкими подарунками депутати міської ради Володимир Безверхий і Галина Северіна. Вони відзначили, що ціна перемоги була дуже високою і внесок українського народу в неї назавжди увійде в історію як приклад небаченого героїзму і стійкості. А для підростаючих поколінь знання і збереження своєї історії дуже важливе, тому що тільки так можна передати досвід пережитого в майбутнє.\nТакож депутати мікрорайонів відвідали цього дня ветерана війни Миколу Курбатова. Нещодавно він відзначив своє 93-річчя і через шанобливий вік не зміг бути присутнім на заході. Згадуючи воєнні роки, він розповів, що пішов на фронт зовсім юним хлопцем, а повернувся дорослим сформованим чоловіком, віддавши армії без малого вісім років. Служив в авіації, був кулеметником, забезпечуючи поповнення стрічок для кулеметів, гармат і літаків, разом з товаришами по службі підносив і підвішував бомби до літаків.\nМикола Михайлович воював у Криму, в Грузії, він має багато нагород, зокрема ордени «За перемогу над Німеччиною», «За мужність» і Вітчизняної війни.\nПобажали йому міцного здоров’я, бадьорості духу і сил Володимир Безверхий і Галина Северіна. Вони вручили Миколі Курбатову подарунки від народного депутата Олександра Пономарьова та подякували ветерану за життєвий приклад, який гідний того, щоб його шанувало і знало нинішнє покоління.\nУ ці дні, також за дорученням народного депутата, Володимир Петрович особисто привітав бердянських ветеранів Антона Баранника, Івана Волокитіна і Петра Пилипенко. Він звернувся до них зі словами поваги до їхнього військового минулого, непростих доль і вручив їм подарунки.\nБердянские школьники чтят память павших в войне с нацизмом\nВ Бердянске прошел праздничный концерт в честь Дня победы над нацизмом (фоторепортаж)\nЛіто ще не почалося, а охоронн... Бердянці вшанували пам'ять пер...


Масажер Neck 4335 (W-026) купить в Харькове, Украина: цена, описание, отзывы в интернет-магазине\nТеги: Массажёр Neck 4335 (W-026)\nМасажер Neck 4335 (W-026) - Спазми шийних м'язів і постійну напругу можуть викликати серйозні наслідки. Щоб уникнути цього, використовуйте масажер Neck 4335, допомагає розслабитися і зняти всі неприємні прояви. Ви позбавитеся від головних болів, неспокійного сну, відчуття скутості та інших симптомів. А якщо не звертати на них уваги, можна зіткнутися з запамороченнями, хронічними і гострими захворюваннями, які сильно знижують якість життя і з великим трудом піддаються лікуванню.\n42 градуси постійна температура\nМатеріал корпусу: Еластичний пластик + силікон\nЧас масажу/час: 15 хвилин\nРежим масажу: 3\nТеплове відчуття: 42 °\nВага нетто: близько 160 г


Блоґ Тараса Коковського: Федеративна Україна?\nУкраїнська влада задумалася над зміною конституційного ладу. Віце-прем'єр, з питань регіональної політики Віктор Тихонов висловив думку про перетворення України з унітарної держави у федерацію, бо нинішня модель державного устрою «не відповідає сучасним завданням». Експерти прогнозують поділ України щонайменше на 5 "округів" - Крим, Слобожанщина (край у північно-східній частині України), Центральна Україна, Київ і Галичина. Пригадали також ідеї М.Драгоманова і В.Чорновола... Щось то воно буде, якщо вже говорять...


B12 Ліпотропний комплекс - добавка для схуднення B12 Ліпотропний комплекс - добавка для схуднення\n№1 Що таке ліпотропний комплекс В12\n№3 Ваш продукт виготовлений у США\nСмачний смачний аромат граната. Підсилювач енергії + Знищувач жиру. Ця формула може покращити втрату ваги поєднанням дієти та фізичних вправ!\nНУЛЬ ЦУКРУ, НУЛЬ КОФЕЇН.\nНаші інгредієнти схожі на ін’єкцію В12 з ліпотропним мікрофоном, яку ви отримуєте в клініці для схуднення. Ми створили рідку основу на рекомендованій щоденній дієтичній добавці.\n# 2 Що таке інгредієнти MIC\n№3 Ваш продукт Створено в США\n3 ІНГРЕДІЄНТИ АМІНОКИСЛОТИ ЛІПОТРОПНОГО КОМПЛЕКСУ:\nІНОЗІТОЛ - діє як жирорух, допомагає в метаболізмі жирів і спалює калорії, а також сприяє детоксикації печінки.\nАЛЬФА GPC-ХОЛІН - допомагає метаболізму жиру використовувати його для енергії, сприяє збільшенню пам’яті, підвищенню імунної системи.\nМЕТІОНІН - це харчова добавка, а також незамінна амінокислота, що міститься в їжі. Метіонін необхідний для нормального росту і відновлення тканин організму; його не може виробляти організм, але його слід отримувати з дієти; Він запобігає накопиченню зайвого жиру в печінці, діючи як ліпотропний засіб - такий, що полегшує розщеплення жирів.\nНаша доза безпечно мінімальна - 250 мг на порцію.\nГРУНАТ - чудовий антиоксидант; це може допомогти підвищити ефективність вправ та відновлення.\nНаша доза становить 1000 мкг на порцію\nКожен може отримати користь від прийому вітаміну В 12. Наша формула доступна лише у формі метлікобаламіну і, отже, краще засвоюється та утримується, ніж інші форми. Дослідження показали, що вітамін В12 допомагає підтримувати здоров’я мозку, що сприяє кращому сну, розумовій концентрації та ясності. Інші переваги можуть допомогти при втомі, анемії при дефіциті b12.\nРекомендована добова норма споживання вітаміну В12 для людей старше 18 років становить від 1000 до 2000 мкг на добу.\nНаш продукт виготовляється на сертифікованому заводі cGMP (Поточна належна практика виробництва), щоб забезпечити належний моніторинг належних виробничих процесів, щоб забезпечити якість нашого продукту та відповідати найвищим стандартам. Зроблено в США\nОгляди 10 натуральних добавок для ведмедів із ведмедів Переваги таблеток яблучного оцту для схуднення\nНайкращі таблетки для схуднення для гранати Додаток для схуднення, побачений на баку для акул Кращі відгуки Росс\nНайкраща добавка для спалювання жиру для чоловіків Форсклін 250 Додатковий продукт для схуднення для чоловіків та жінок\nНайкращий натуральний сечогінний засіб для схуднення ZigZag Global\nЗайва вага викликає додаткові суперечки в окремих людей, у суспільстві - Нові новини\nЛіза Райлі; s Дієта чесності\nНайкращі таблетки від віагри, які можуть схуднути, роблять ваш пеніс більшим для чоловіків додатковою ІРС\nКОРЕКЦІЯ Втрата ваги більшість дорослих з ожирінням Арен; t Навіть спробувати PracticeUpdate\nСкільки калорій у грибах - це базові знання потрібно знати\nОдне з найприємніших речей у житті - це те, як ми повинні регулярно зупиняти те, що ми є\nОкрошка з кефіром; Сучасний сімейний кухар\nІндійська очисна дієта Сенека Здоровий спосіб життя\nШоколадне вкрите вишневим білком смузі wyldflour\nThe Sugar Conspiracy Hacker News


До чого призведе заборона евтаназії бродячих собак • ГОВОРИ!\nДо чого призведе заборона евтаназії бродячих собак\nСамопроголошені «зоозахисники» вкотре намагаються лобіювати внесення змін до міських програм регулювання чисельності безпритульних тварин. Вони взялися переконувати представників місцевої влади в тому, що для утвердження гуманного поводження з безпритульними тваринами необхідна повна заборона евтаназії та повернення всіх виловлених тварин на вулиці.\nМетод ВСП, що передбачає повернення виловлених собак на вулиці після стерилізації застосовують лише у Російській Федерації, Таджикистані, Індії та Бангладеш. В усіх цивілізованих країнах, а також в України цей антигуманний метод регулювання чисельності безпритульних тварин прямо заборонений Законом України «Про захист тварин від жорстокого поводження».\nВ тих українських містах, де відповідними програмами регулювання чисельності безпритульних собак передбачено застосування методу ВСП, з регулярністю, що лякає, трапляються випадки нападів вуличних собак на дорослих і дітей, що нерідко закінчуються фатально.\nУ Полтаві, де зграя бродячих собак насмерть загризла молоду дівчину, після вилову агресивні хижаки були знову випущені на вулиці, тому що тварини були стерилізовані та кліпсовані. Ще раніше у Миколаєві бродячі собаки покалічили іншу жінку та відгризли їй руку. Заподіяні травми виявилися несумісними із життям. Постраждала жінка померла в лікарні. Шокуючий випадок стався у Дніпрі, де після нападу зграї собак жінка дістала тяжких тілесних ушкоджень – перелам хребта і кінцівок. А «зоозахисники» почали тероризувати її та погрожували вбити.\nІ це – лише поодинокі приклади. Вони ілюструють, з одного боку, звірячу жорстокість бродячих собак по відношенню до людей. З іншого, вони показують жорстоку безвідповідальність людей, котрі вважають, що голодне існування безпритульних тварин на вулицях є «гуманним» поводженням.\nЗасідання депутатської комісії в Харківській міськраді 16 березня 2021 р.\nЯк повідомила директор комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» (м. Харків) Юлія Цибулька, депутати харківської міської ради від партії «Європейська солідарність» з якоїсь незрозумілої причини добиваються внесення змін до харківської міської програми регулювання чисельності безпритульних тварин. Однією з таких змін запропонована заборона евтаназії. Про це 16 березня 2021 р. заявив голова постійної депутатської комісії ХМР з питань забезпечення громадського порядку, дотримання законності, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян Ігор Пушкарьов.\nЯк підкреслила Юлія Цибулька, в Європі не випускають собак на вулицю. Після стерилізації (кастрації) тварин передають до притулків, що існують за кошти благодійних організацій. Також існують і муніципальні притулки, де виловлені тварини утримуються за бюджетні кошти лише протягом обмеженого терміну (в середньому від 7 до 14 днів). Якщо не вдалося знайти господаря собаки або передати її в інший притулок, тоді тварину присипляють:\n«А ми в Харкові утримуємо тварин до влаштування до нових господарів, і ніколи їх на вулицю не викидаємо. Хіба це погано? Депутати вважають, що це погано і що треба реорганізувати підприємство й змінити міську Програму регулювання чисельності безпритульних тварин».\nДля участі в засіданні також були запрошені представники харківських зоозахисних організацій.\nПід час роботи депутатської комісії було заслухано звіт щодо пріоритетних напрямів діяльності комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» на 2021 рік.\nПісля звіту про пріоритетні напрями роботи Юлія Цибулька намагалася зачитати підготовлену нею повну відповідь на запит зоозахисників, але їй навмисно не надали такої можливості.\nВиступ директора КП «Центр поводження з тваринами»\nПід час доповіді, що тривала близько двох годин, Юлія Цибулька докладно поінформувала присутніх про таке:\nознайомила депутатів з європейським досвідом поводження з безпритульними тваринами і зосередила увагу депутатів на тому, що у Харкові КП «Центр поводження з тваринами» працює саме за такою моделлю – вилов безпритульних собак без повернення їх на вулиці міста, розміщення у притулку та пошук власників;\nзосередила увагу депутатів на тому, що чинне законодавство України у сфері поводження з безпритульними тваринами повністю відтворює норми європейського права;\nнадала посилання на законодавство 24 країн світу, де до безпритульних собак застосовують тільки вилов без повернення тварин назад на вулиці;\nпояснила, що основний пріоритет для КП «Центр поводження з тваринами» – це прилаштування тварин притулку до сімей. На підприємстві застосовується мінімальний відсоток евтаназії й тільки для агресивних і тяжко хворих тварин (12%);\nпосилаючись на статті закону України, наголосила на тому, що знаходження тварини на вулиці без супроводу власника є незаконним, а лишення тварини на вулиці напризволяще – це жорстоке поводженням з твариною і є порушенням закону України.\nПісля виступу директора КП, голова комісії, вдаючи, що він не почув ані слова з її звіту й доповіді, зненацька виніс на голосування два питання:\nвнесення змін до міської Програми регулювання чисельності безпритульних тварин, я саме випускання безпритульних собак назад на вулиці міста після стерилізації;\nрекомендоване проведення реорганізації підприємства.\nЯк у партії «ЄС» маніпулюють громадською думкою\nЗгодом на офіційній сторінці харківського осередку партії «Європейська солідарність» з’явилася повністю спотворена інформація, де було зазначено, зокрема таке:\n«Примусова евтаназія – неприйнятний метод для скорочення чисельності безпритульних тварин!».\n«Але більшість питань, які були у депутатів, залишились без відповіді».\n«Голова комісії наголосив на необхідності негайно припинити примусову евтаназію безпритульних тварин та на запровадженні практики врегулювання чисельності безпритульних тварин шляхом використання методу ВСП (вилов – стерилізація – повернення)».\n«Метод ВСП використовують у багатьох країнах Європи».\nНаведені цитати свідчать про свідоме перекручування фактів задля введення в оману громадськості. Адже на відео вище кожен може переглянути весь перебіг засідання. І Юлія Цибулька у своїй доповіді дала вичерпні відповіді на всі поставлені запитання.\nУ зв’язку з наведеним у всіх нас залишаються запитання, на які ми хочемо почути обґрунтовані відповіді. Тим більше, з огляду на те, що всі члени комісії за фахом є юристами. Не тільки харків’яни, але й миколаївці та мешканці інших українських міст, селищ і сіл мають право отримати інформацію та роз’яснення з таких питань:\nЧи усвідомлюють члени комісії, що внаслідок запровадження методу ВСП агресивні собаки будуть жити на дитячих майданчиках, у парках, у дворах лікувальних закладів, біля шкіл і дитячих садочків?\nНа чому ґрунтується переконання депутатів у тому, що для тварини буде краще жити безпритульною на вулиці, харчуючись лише недоїдками зі смітників, аніж вдома під доглядом відповідальних власників, яких для неї знайдуть у притулку?\nВ яких саме країнах Європи для регулювання чисельності безпритульних собак застосовується метод ВСП?\nЯкою нормою чинного законодавства передбачено повернення безпритульних собак після стерилізації на вулицю?\nЧи наділені депутати міської ради повноваженнями на внесення до міських програм змін, які суперечать законодавству України?\nЗвідки у членів комісії інформація про те, що в Харкові застосовується евтаназія як методу для скорочення чисельності безпритульних тварин?\nЗаборона евтаназії бродячих собак – практика держави-агресора\nМетод, який запропонувала комісія під головуванням депутата від партії «Європейська солідарність», не є загальною європейською практикою і суперечить нормам ратифікованих Україною європейських конвенцій. Натомість ця пропозиція базується на нормах федерального закону держави-агресора – Російської Федерації.\nУ 2018 р. в РФ була встановлена повна заборона евтаназії як методу регулювання чисельності безпритульних тварин, у тому числі собак. Внаслідок цього там майже щодня гинуть або зазнають каліцтва люди. У росіян усе розпочиналося з таких само красивих слів, засідань комісій і завірянь у тому, що тільки ВСП може вирішити проблему безпритульних тварин. Було заплановано побудувати велику мережу притулків, де будуть стерилізувати виловлених тварин і випускати їх «до ареалу проживання». Але плани з будівництва притулків провалилися. За весь час, поки діє заборона евтаназії, навіть кошти на будівництво центрів стерилізації освоїли тільки на третину.\nЗа два роки після того, як була запроваджена омріяна російськими «зоозахисниками» заборона евтаназії, після численних випадків заподіяння смерті людям від зубів бродячих собак навіть депутати Держдуми заговорили про те, що їхній «гуманний» закон потребує перегляду. Невже такий нелюдський, невігласький «досвід» повинна застосовувати наша країна?\nА для того, аби ініціатори реорганізації єдиного в Україні ефективного КП могли наочно побачити різницю між Харковом та іншими містами, де застосовується метод ВСП, гостинно запрошую депутатів до нас у Миколаїв. Там вони матимуть змогу побачити все на власні очі й поспілкуватися з місцевими мешканцями стосовно «песиків із кліпсами».\nЗграї бродячих собак у дворах, на жаль, стали буденною картиною для Миколаєва. Фото Дмитра Удовицького\nДепутатам харківської міськради належить спочатку ретельно вивчити тему, за яку вони беруться. Зараз вони ризикують наробити помилок, ціною яких будуть людські жертви. Та й депутат, який дійсно дбає про свою репутацію та усвідомлює відповідальність перед громадянами, ні за що не стане пропонувати впровадження в Україні кальки із закону держави-агресора.\n20.03.2021 Євгенія Крупенько\nМисливці – дітям: бесіда про запобігання пожежам Мова як зброя проти колаборантів


Чен-Чі Чанг фотограф агенції «Magnum Photos»: відкрита зустріч, ворк-шоп та портфоліо-ревю | PhotoCULT\nЧен-Чі Чанг фотограф агенції «Magnum Photos»: відкрита зустріч, ворк-шоп та портфоліо-ревю\n[Лекторій , Портфоліо-ревю] 16.11.2014 - 17.11.2014\n[мова зустрічі, воркшопу, портфоліо-ревю - англійська/російська]\nФото: Чен-Чі Чанг\nЧен-Чі Чанг: фотограф агенції Magnum Photos, магістр педагогіки. Володар премії Pictures of the Year International у США (2009), володар гранту Меморіального фонду Юджина Сміта (Eugene Smith Memorial Fund) за гуманістичну фотографію (1999). Учасник Венеціанської бієнале 2001 року і бієнале в Сан-Паулу у 2002 році.\nДетальніше про біографію та роботи фотографа.\n[16 листопада, 14:00 – 17:00]\nПортфоліо-ревю для фотографів, що знімають документальні історії\n(Національний науково-природничий музей, Київ, вул. Богдана Хмельницького, 15)\nПортфоліо-Ревю – це чудова можливість сам на сам поспілкуватись із Чен-Чі Чангом, показати йому фотографії та отримати ефективний «фід бек» щодо удосконалення та подальшого просування вашого проекту.\nВартість однієї сесії (20 хвилин): 250 грн. Кількість сесій обмежена (8-9).\nРеєстрація для участі в Портфоліо-Ревю за посиланням. Зареєстуватися та сплатити вартість участі можна до 15 листопада включно.\n[16 листопада, 18:30 – 20:30]\nВідкрита лекція на тему «Трансформація фотографа у мультимедійного режиссера»\n(Будинок Кіно, Синя Зала, Київ, вул. Саксаганського, 6)\nЛекція присвячена тому, як створювати із нерухомої фотографії за допомогою звуку, текстів та відео короткометражні мультимедійні фільми, що можуть зробити вашу історію більш масштабною та пронизливою. В ході лекції ви подивитесь п'ять короткометражних фільмів Чен-Чі Чанга, що продемонструють його методи роботи із фотографією як із сучасним медіа та стануть вражаючою сповіддю про його бачення навколишнього світу.\nВхід вільний за обов’язковою попередньою реєстрацією за посиланням. Кількість місць обмежена. Зареєстуватися можна до 15 листопада включно.\nЗустріч відбувається за сприяння Спілки кінематографістів України.\n[17 листопада, 17:30 – 21:00]\nВорк-шоп: «Як подолати «фотографічне». І рухатись далі»\nІнтенсивний ворк-шоп націлений на пошук та дослідження індивідуальної мови через фотографію і складатиметься з огляду ваших попередніх робіт, із теоретичних і практичних вправ, фотографування, редагування і критики. Ворк-шоп допоможе вам визначитись із візуальним втіленням вашої ідея у форматі фотокниги, фотосерії або мультимедіа.\nВартість участі: 800 грн. Группа: 12-15 учасників.\nРеєстрація для участі у воркшопі за посиланням.\nЗареєстуватися та сплатити вартість участі можна до 15 листопада включно.\nКонтакт координатора +38 096 975 92 85, +38 050 443 6149.\nДата проведення : 16/11/2014 - 17/11/2014 (14:00 - 21:00)


Зберігати спокій порекомендував українцям головний військовий прокурор України – Пильний Погляд\nГлавная » Україна та світ » Зберігати спокій порекомендував українцям головний військовий прокурор України\nЗберігати спокій порекомендував українцям головний військовий прокурор України\n«Тримаємо спокій та чистимо кулемет», – порекомендував українцям Віктор Чумак, генерал-майор юстиції, головний військовий прокурор України, коментуючи можливе вторгнення російських військ в країну 16 лютого.\nСША закликали усіх американців залишити Україну у найближчі 24–48 годин через те, що Росія може атакувати нас через декілька днів, нагадав В. Чумак, коментуючи українським ЗМІ можливість початку вторгнення російських військ 16 лютого.\n«Як на мене, 16 лютого може бути скоординованою датою для двох військових навчань: на півночі, в Білорусі “Союзна рішучість”, і в Чорному морі кораблів та підрозділів Чорноморського флоту РФ, – навів свої резони прокурор. – Саме 16-19 лютого в рамках сценарію навчань в Білорусі наземні підрозділи можуть вийти до кордону України, а кораблі в Чорному морі – почати ракетно-артилерійські стрільби по цілях на суходолі».\nЦе може перерости у вторгнення, припускає пан Чумак. Але, на його думку, в будь-якому разі потрібен привід, провокація «під чужим прапором», для його початку.\nТому генерал-майор юстиції рекомендує уважно та виважено сприймати інформацію, не піддаватись на провокативний контент в соцмережах\n«Вся інформаційно-психологічна спеціальна операція Заходу, якраз і направлена на те, щоб не дати такий привід організувати, – впевнений посадовець. – Але б’є нам по нервах. Треба перетерпіти».\nРосійські танки, вважає В. Чумак, можуть за 48 годин дістатися Києва, якщо їх не зупиняти.\n«Думаю, Україна стала другою у світі країною за наявністю у військах джавелінів, не для того, щоб вони лежали на складах під час загрози нападу. Сподіваюсь, вони вже у військах на танконебезпечних напрямках… – зауважив прокурор. – Як там кажуть: “нравится не нравится – джавелины справятся”».\nПан Чумак заявив, що вірить в Збройні сили України та їх сьогоднішнє командування. Він висловив сподівання, що вони виконали або виконують більшість мобілізаційних розпорядчих завдань Плану оборони, і що частини і підрозділи ЗСУ не зазнають великих втрат при можливих ударах.\n«Волів би бачити впевненим та спокійним і політичне керівництво країни – особливо президента, який би виступив перед нацією з розумінням ступені загроз і адекватним на них реагуванням, – поділився сподіваннями і тривогами правоохоронець. – Боюсь, що основну ставку росіяни роблять не на свою військову потугу, а на наші політичні чвари та не готовність згуртуватись всім політикам під час небезпеки».\nВ Україні збільшиться допомога при народженні дитини


Головна » Корисне » Відповіді на питання читачів » Облік замортизованих на нуль основних засобів\nЯкщо ваше підприємство й надалі планує використовувати об’єкти основних засобів (далі — ОЗ), у яких залишкова вартість дорівнює нулю, та отримувати від цього економічні вигоди, то списувати з балансу такі об’єкти не потрібно. Підприємство продовжує вести кількісний облік ОЗ за інвентарними картками.\nПри цьому підприємство має право, але не зобов’язане проводити переоцінку об’єкта, коли його залишкова вартість суттєво відрізняється від справедливої.\nЯкщо ви все-таки вирішите переоцінити повністю замортизовані ОЗ, то пам’ятайте: їх можна тільки дооцінити. Згідно з п. 17 П(С)БО 7, якщо залишкова вартість об’єкта ОЗ дорівнює нулю, його переоцінену залишкову вартість визначають додаванням справедливої вартості цього об’єкта до його первісної вартості без зміни суми зносу об’єкта. У такому разі обов’язково визначають ліквідаційну вартість. Зверніть увагу, що на цю саму дату необхідно буде зробити переоцінку всіх об’єктів групи ОЗ, до якої належить цей об’єкт.


За тиждень імпортний бензин у великому опті на внутрішньому ринку України подешевшав в середньому на 500 грн./n., дизпаливо - на 1300 грн./т. - Держзовнішінформ ДП\nЗа тиждень імпортний бензин у великому опті на внутрішньому ринку України подешевшав в середньому на 500 грн./n., дизпаливо – на 1300 грн./т.\nЗа тиждень вартість імпортного палива у великому опті істотно знизилася: бензин А-95 подешевшав у середньому на 500 грн./т. і залежно від країни походження пропонувався за 20400-20900 грн./т. (Литва, Білорусь). Дизельне паливо оціночно втратило в ціні 1300 грн./т. і пропонувалося в залежності від країни походження 15000-15160 грн./т. (Литва, Білорусь).\nЗгідно прайс-листу Кременчуцького НПЗ, вартість бензину А-95 і А-92 (15 грудня щодо 8 грудня) знизилася на 700 і 900 грн./т. відповідно, до 21100 грн./т. і 19700 грн./т. Вартість дизпалива не змінилася, залишившись на рівні 17930 грн./т.\nЗа тиждень на українському роздрібному ринку ціни на бензин А-95 не змінилися, дизпаливо подешевшало на 0,01 грн. л., А СПБТ на 0,19 грн./л.\n«Зниження вартість нафти на світовому ринку і відносна стабільність курсу національної валюти дозволили учасникам ринку знизити вартість своїх пропозицій в оптовій торгівлі на внутрішньому ринку України», – зазначив начальник відділу паливно-енергетичних ринків ДП «Держзовнішінформ» Олексій Шевцов.


Болотяні та водоплавні мисливські птахи (реферат) - Біологія - Архів якісних рефератів\nПастушкові. У долинах більшості наших річок—від таких великих як Дунай, Дністер, Дніпро до найменших — величезну площу займають заплавні луки.\nВесною, коли річки розливаються, ці луки являють собою безкраї водні простори, по яких вільно гуляють вітри, розганяючи чималі хвилі. Лише де-не-де підіймаються кучеряві верби та верхівки залитих водою кущів верболозу. Влітку, коли вода спадає, луки вкриваються травою, по якій, наче візерунок на килимі, розкидана безліч різноманітних квітів. Трава росте дуже швидко і вже в червні буває дуже високою. Ці трав'яні «джунглі» дають притулок безлічі різних тварин.\nУ сонячний червневий ранок можемо почути, а то й побачити тут багатьох лучних мешканців. Десь високо в небі співає жайворонок, у кущику лози виводить свою тріскучу пісеньку очеретянка-барсучок. І раптом, зовсім недалеко, з трави лунає гучний, уривчастий, хрипкий крик. Наче роздирає хтось шматок тканини — помалу, з коротенькими, але однаковими перервами. Якщо йти обережно і тихо, можна підійти дуже близько до невідомого крикуна, але побачити його дуже важко. При наближенні він замовкає, але в тому місці, де тільки-но було чути його крик, не помітиш жодного руху, жодного коливання трави. Даремно розгрібати траву — його давно тут немає...\nЩо ж це за птах ?\nЯкщо добре знати його звички, то можна й побачити. Найлегше це зробити з хорошим мисливським собакою, який неодмінно вижене з трави цього крикуна. Виганяють, правда, і без нього. Треба тільки якомога тихіше підійти до того місця, де чути крик і раптово вигукнути, з тупотінням кинутися вперед. І з трави випорхує рудуватий птах, розміром з невеличке курча, з довгими ногами, що якось незграбно звисають при польоті. Птах летить метрів 100—200 над землею і знову сідає, наче падає, в траву.\nЦе — коростель, або деркач — найхарактерніший представник лугових птахів. На Україні він досить поширений і місцями трапляється в значній кількості.\nДеркач — мисливський птах. Хоч він і невеликий, але полювання на нього через його потайні звички має спортивний інтерес.\nПрилітає деркач до нас весною пізно, на початку травня, іноді тоді, коли спаде весняна вода і трава зазеленіє на луках.\nНе гаючись, він починає шукати собі пару, і від того часу в лузі, особливо вранці і ввечері, чути його характерний хрипкий крик.\nГніздо робить найчастіше десь під кущем, на землі. Воно порівняно невелике і являє собою ямку, вистелену стеблинами трави, очерету тощо.\nЯєць кладе чимало, іноді по 12. Пташенята після виходу з яйця відразу залишають гніздо і живуть поки не виростуть разом з самкою в заростях трави або чагарнику.\nВідлітають деркачі на південь у вересні — на початку жовтня. В цей час їх нерідко можна знайти мертвими або покаліченими біля дротів телефонної лінії або електропередачі. Летючи низько над землею, переважно вночі, птахи часто не бачать дроту і налітають на нього.\nПолювання на деркача, що починається на Україні в першій половині серпня, справа нелегка. Без собаки цього птаха дуже рідко і тільки випадково вдається підняти. Злітає деркач дуже близько, раптово і тому молоді недосвідчені мисливці найчастіше не влучають у птаха, незважаючи на те, що летить він дуже повільно.\nІнша справа — полювання з собакою, коли мисливець має час підготуватися до пострілу, зайняти вигідну позицію і лише після цього дати команду собаці, що зробила «стойку».\nАле нерідко буває так, що деркач, переслідуваний собакою, не видержує стойки і весь час перебігає з місця на місце, тягнучи за собою собаку, яка хвилюється і нервує мисливця. Отже, полювання на деркача не таке вже й легке. Через це воно викликає спортивний інтерес.\nНа Україні деркач ще досить поширений і не є рідкісним птахам. Але він безперечно потребує охорони, бо під час косовиці, випасання худоби, різанні лози тощо руйнуються його гнізда і знищуються пташенята. А це завдає значної шкоди, бо деркач не тільки цінний мисливський птах, а й корисний тим, що знищує чимало шкідливих комах.\nЛиска. Для ландшафту всіх зон країни характерна наявність різних великих і малих ставків, що в більшості густо заростають водяною рослинністю. В заплавах річок зустрічаються подекуди, особливо в нижній течії, дуже зарослі водойми, де очерет утворює непрохідні хащі, що займають десятки й сотні гектарів.\nУ таких місцях — в плавнях Дніпра або Дунаю і на старих зарослих ставках далеко від великих річок — можна зустріти інших не менш цікавих, ніж деркач, представників пастуших птахів.\nЙдеш тихо берегом вздовж заростів очерету або пробираєшся невеличким човном у лабірінті плеса, оточеного стіною високого очерету, і раптом — маленьке чистоводдя, на якому плавають чималі чорні птахи з світлим дзьобом. На перший погляд здається, що це качки, бо плавають так, як і вони. Придивившись уважніше впевнюєшся, що подібність ця лише зовнішня. Справді, і дзьоб у цього птаха прямий і гострий. На воді тримається інакше, плаває швидше — рухи у нього не схожі на качині.\nТа ось різниця стає зовсім яскравою: птах з гучним хлопанням крил зірвався з місця і не то поплив, не то полетів у зарості. Справді важко сказати, що це у нього за спосіб пересування. Його рух нагадує хід скутера або глісера. Птах піднімається над водою, лапами і крилами водночас загрібає і воду, і повітря. В такий спосіб він дуже швидко летить і миттю ховається в хащах.\nСпробуйте його звідти вигнати! Не вдасться. Ховається він чудово, особливо якщо наляканий або поранений. В останньому випадку він ще й поринає, лишаючись довго під водою і пропливаючи значну відстань.\nЗовнішній вигляд і поведінка цього птаха настільки характерні, що сплутати його з іншим неможливо. Це — лиска, найбільший представник з ряду пастушкових.\nГніздо лиска робить у заростях очерету або в кущах лози, залитих водою. Являє собою це гніздо досить велику будівлю, складену з сухих стебел очерету, паличок, бур'яну тощо. Яйця плямисті, буває їх у гнізді чимало—до 8—9. Пташенята дуже швидко залишають гніздо і проводять разом з матір'ю мандрівне життя, ховаючись від своїх численних ворогів у заростях.\nЛиска у нас ще досить поширена на водоймах. Поряд з іншими мисливськими птахами вона улюблена здобич мисливців. Проте добути її нелегко. Весь час вона переховується в заростях і лише дуже обережному мисливцеві вдається підкрастися до неї, коли вона сидить на чистоводді.\nІнша справа восени, коли десь у плавнях Дніпра, Дністра або Дунаю лиски скупчуються перед відлітанням у теплі південні краї. У цей час величезні їх зграї тримаються на чистій воді, на великих озерах, лиманах і, якщо обережно підпливти до такої зграї на човні, можна мати велике спортивне задоволення. Стріляють лиску на льоту. Вона летить низько, але досить швидко над самою водою. Лисок на Україні чимало, але і цей птах потребує охорони, бо має багато ворогів. Найнебезпечніший з них болотяний лунь, він знищує яйця і пташенят, а також лисиця і єнотовидний собака, які руйнують гнізда лиски.\nСмачне м'ясо і цікаве спортивне полювання ставлять лиску на одне з перших місць серед інших мисливських птахів.\nСеред пастушкових птахів є ще кілька видів, які заслуговують на увагу. Найбільша з них після лиски — водяна курочка, або комишниця. Веде дуже прихований спосіб життя, весь час ховаючись у заростях. Завбільшки з середнє курча, чорного кольору, птах цей також дуже характерний. Його рідко можна побачити на чистій воді. Лише обережно підкрадаючись до заростів очерету, де подекуди зустрічаються невеликі чистоводи, можна зненацька натрапити на водяну курочку, яка дуже швидко ховається в заростях. Цей птах стає жертвою мисливця досить рідко.\nКрім великої водяної курочки, на Україні трапляється ще кілька дрібних видів пастушкових — малих водяних курочок, або погоничів.\nВони також дуже полохливі і більшу частину життя проводять, ховаючись у хащах надводної рослинності. Розміром ці птахи з маленьке курча; проте також вважаються мисливськими птахами, хоч рідко стають і не дуже завидною здобиччю мисливця.\nВсі пастушкові, як корисні мисливські птахи, заслуговують на охорону. В мисливських господарствах їх можна приваблювати, зберігаючи зарості очерету по берегах мілководних водойм і навіть створюючи такі зарості штучно. В таких місцях, крім пастушкових, будуть охоче триматися і різні дикі качки, а також корисні дрібні комахоїдні птахи — очеретянки.\nРеферат на тему: Болотяні та водоплавні мисливські птахи (реферат)


СолоХа кинула виклик Дольче та Габанна / Музичні новини / FM-TV\nКім Кардашьян та Ріанну довели до сліз! Подробиці в новому відео співачки СолоХи - "Зірка інстаграма"\n"Плаче Кардашьян і РІАННА Бо в мене круче сторіс інстаграма ..." - співає СолоХа у своєму новому хіті - Зірка Інстаграма.\nСолоХа презентувала нову відеороботу, яку спродюсувала сама від пісні до кліпу! Понад 23 годин нон-стоп зйомок кліпу на актуальну тему сучасності - соц мережі в нашому житті.\nНа цей раз СолоХа одягнула на себе образ "Зірки instagram" - попелюшки, яка живе мріями, сидить у мами на шиї і займається тільки своїм профілем в мережі. Героїня кліпу впевнена, цього достатньо, щоб здобути статус світської левиці.\n"Sory, Dolce Sory, Gabbana Бо зараз я - Зірка інстаграма" - сміливо співає СолоХа, пропонуючи іронічно посміятися над тим, як фото в instagram відрізняються від реального життя)\nРежисером відеороботи стала Олена Шрамко.\n«Ми прагнули показати комічність ситуації, коли молоді дівчата створюють в соціальних мережах картинки життя, про яке мріють, але насправді все дуже далеко від реальності. Це весело і актуально, але варто задуматися: чи доречно так робити, чи не виходить ситуація з-під контролю? »- прокоментувала режисер кліпу Олена Шрамко.\nГоловну роль в кліпі виконала СолоХа. Актори кліпу не тільки відомі спортсмени та блогери, цікаву та незвичну для радіопродюсера роль зіграла Анна Свиридова - продавець одягу в шоу-румі.\nСьогодні платформа Instagram - це шанс відчути себе знаменитим, візуалізувати бажану якість життя і випадково зробити крок за межі правди і реальності. Як жартує на цю тему співачка СолоХа - дивіться в прем'єрному кліпі «Зірка Інстаграма».\nСолоХа запустила # челенджЗіркаІнстаграма з головними dance-рухами кліпу. Відео з танцями під хіт «Зірка Інстаграма» вже є на офіційному youtube-каналі співачки!


Накладки на соски для годування Medela Contact Nipple shield розмір S, 2 шт, ціна 349 грн, купити на UB.UA • UB.UA\nub.ua Краса і здоров'я Косметика та засоби догляду для тіла Засоби догляду за грудьми Накладки на соски для годування Medela Contact Nipple shield розмір S, 2 шт\nОпис товару Накладки на соски для годування Medela Contact Nipple shield розмір S, 2 шт\nСиліконові накладки Contact Nipple shield призначені для годуючих матерів з хворобливими, запаленими сосками. Вони еластичні і тонкі, міцно фіксуються на грудях. Модель накладок розроблена з урахуванням особливого вирізу, який не позбавляє немовляти контакту з матір'ю. Свідчення до використання: • для немовлят, які проблемно смокчуть груди; • якщо у породіллі втягнуті, або плоскі соски; • якщо у годувальниці з'явилися тріщини, дрібні ранки на сосках; • для дітей, які з народження вигодовувалися штучно


Надійний захист даних в мобільних мережах SafeMob Desktop | Wirecom\nSafeMob Desktop - надійний захист даних в мобільних мережах\nЕфективний та надійний захист від систем активного перехоплення в мобільних мережах. Гарантія безпеки вашого мобільного гаджета.\nSafeMob Desktop – це програмно-апаратний комплекс, що дозволяє виявляти роботу фіктивних базових станцій (IMSI-Кетчерів), втручання в роботу операторів мобільного зв’язку та захисту від MiTM атак, які дозволяють отримувати доступ до інформації на вашому телефоні. Система виявляє наявність загрози в мобільній мережі, визначає її тип і характер.\nТак як в наш час мобільный зв’язок став невід’ємною частиною життя будь-якої людини, багато хто хоче отримати доступ до приватної чи корпоративної інформації, яка часто зберігається на мобільних пристроях і може бути використана в злочинних цілях. Тому необхідно дбати про захист своїх мобільних телефонів, службових приміщень, офісів і державних установ. Саме наша система допомагає захиститися від прослуховування ваших мобільних телефонів, перехоплення приватних листувань, дозволяє уникнути розкриття свого місця розташування за допомогою фіктивних базових станцій.\nКомплектація системи може змінюватися в залежності від вимог покупця. Комплекс стаціонарний і призначений для роботи в умовах офісу. Додатково можуть поставлятися інші продукти для захисту інформації, безпеки персональних даних і збереження анонімності.\nМоніторинг і аналіз значень службових параметрів в стільникових мережах.\nВиявлення роботи активних комплексів перехоплення трафіку і збору ідентифікаторів мобільних пристроїв.\nВизначення типу і характеру загрози, яка виявлена в процесі роботи системи.\nВиведення і зберігання актуальної інформації про поточний стан стільникових мереж.\nВиведення і зберігання даних про виявлені загрози в мобільних мережах.\nСвоєчасне оповіщення користувачів комплексу в разі виявлення загроз в мобільних мережах.\nВиконання сканування і моніторингу параметрів мобільних мереж у фоновому режимі.\nОдночасний захист для стільникового зв’язку стандартів GSM, UMTS і LTE.\nСвоєчасне оповіщення користувачів про загрози в мережі.\nПостійний моніторинг для всіх операторів мобільного зв’язку.\nВизначення типу і характеру існуючої загрози.\nАвтоматичне відновлення роботи після аварійних збоїв.\nВидача консультативних рекомендацій користувачеві для збереження безпеки при виявленні загрози роботи активного комплексу.


З чого почати? Велосипедом на роботу.\nМи дуже вдячні, що Ви відкрили даний розділ. Це означає, що Ви частково вже задумалися над ідеєю велосипедної поїздки на роботу. Це добре - все починається з роздумів.\nСпільнота велосипедистів зібрала для вас найоптимальнішу інформацію, необхідну для початку.\nВам залишилося лише ознайомитися з даною інформацією, обдумати матеріал, всі "За" і "Проти" та самостійно прийняти рішення. Повірте, велосипед заслуговує Вашої уваги і терпіння. Не потрібно поспішати - встигнемо!\nЛюди їздять на роботу велосипедом не лише тому, що це дешевий транспортний засіб, а й тому що велосипедом можна проїхати затори. Він має високу економічність, робить вас незалежними від не відновлювальних ресурсів. Якщо ви розпочнете їздити велосипедом - це буде вагомий вклад в екологію наших міст, природу. Легкість управління велосипедом, його доступність і мобільність зроблять вас здоровим, ефективним і комунікабельним працівником. Ми не хочемо перевантажувати вас всім і відразу. Даний розділ містить базову інформацію, цього достатньо для початку користування велосипедом.\nВелосипедна поїздка приносить користь і насолоду лише тоді, коли Ви до неї готові.


Пахомій Великий — Вікіпедія\nЕсна, Луксор, Єгипет\n9 травня 348(0348-05-09)\nСвятий Пахомій Великий (292, Тебаїда Горішня — † 346) — єгипетський святий, пустельник, чудотворець, колишній римський воїн. Засновник першої кіновії.\nСвятий Пахомій Великий народився 292 року у поганській родині у Тебаїді Горішній. Маючи 20 років, він став римським вояком. Невдовзі Пахомій прийняв св. хрещення і пішов у пустелю у 317 році, де вів дуже суворе життя.\nВін зрозумів, що не кожен, хто хоче посвятити себе Богу і стати духовним, може жити відокремлено. Пахомій став зачинателем кіновійної форми здійснення чернечого ідеалу: близько 320 він заснував в єгипетських пустелях першу громаду ченців, які не були анахоретами. Поява кіновійної форми чернечого життя була викликана цілим рядом причин: сумісна праця була набагато ефективнішою, разом було легко протистояти грабіжникам та долати труднощі духовної боротьби.\nНайістотніший внесок Пахомія у розвиток чернецтва полягає у тому, що він вперше розробив статут чернечого життя, підпорядкувавши існування монахів суворим правилам. До обов'язків ченців, насамперед, входила молитва і читання книг духовного змісту. Ченці зобов'язані були дотримуватися певних правил щодо одягу, їжі і сну, крім того, їм заборонялося покидати монастир. Пахомій прагнув відокремити монастирі від світу, обнісши групу будиночків стінами. На чолі кожного поселення монахів стояв абат (отець), брати жили в кількох будинках з великою кількістю кімнат в кожному по три чоловіки в келії. За кожним будинком закріплювалося певне ремесло, були ткацька майстерня, пральня, вироблялися перини. Деякі обов’язки – готування їжі, турбота про хворих, навчання послушників, переговори з купцями – виконувалися черговими монахами.\nЗа чітким розпорядком здійснювалося молитовне життя: богослужіння відбувалися двічі на добу зі співом псалмів, молитвами, читанням Біблії, після чого брати мали трапезу. Розмови під час їжі заборонялися. У неділю дозволялося помитися, в цей день абат збирав всю общину для наставляння і євхаристії. Для допомоги у подоланні спокус і духовному розвитку настоятелі монастирів вели з братією бесіди на духовні теми. Пахомій запровадив працю як невід’ємну складову життя ченців. Вони обробляли землю, працювали в кузнях, на млинах, теслярували, плели кошики і циновки тобто власними силами здобували необхідні для життя речі. Пахомій намагався позбавити монахів рис користолюбства, з цією метою ченцям не дозволялося мати приватної власності, навіть одяг і їжу вони отримували із монастирських запасів.\nЖиття монахів було важким, але не надмірно. Вони спали не на підлозі, а на жорстких ліжках, тілесні покарання застосовувалися лише у разі серйозних провин (за крадіжку, втечу і сварки). Один чернець не повинен був наближатися до іншого ближче, ніж на лікоть. Стосунки з рештою світу майже не існували, підтримувати родинні зв'язки вважалося гріхом. Їжа ченців була найпростішою: хліб, вода, страви із зелені або бобів. Приправу складали сіль та оливкова олія.\nОчевидно, що не всім, хто приходив у монастир, було легко дотримуватися його суворих правил. тому Пахомій встановив однорічний випробувальний термін для кандидатів у монахи. Тих, хто бажав приєднатися до монастиря, поселяли в окремому будинку, де вони вивчали основні молитви та псалми, і лише після перевірки та випробувань їх допускали в общину. Загалом, реформи Пахомія виявилися успішними і ще до кінця його життя кількість ченців в заснованих ним монастирях досягла 7000 осіб.\nЗгодом про Пахомія і його благочестиве життя стало відомо всьому Єгипту, і до нього прилучилася багато учнів. Пахомій заснував ще декілька монастирів на берегах Нілу. Він заклав і перший жіночий монастир, настоятель кою якого стала його сестра Марія.\nВсього у безлюдній пустелі Табенна, що над Нілом, Пахомій збудував шість монастирів та церкву для вбогих пастухів. Під його проводом у різних монастирях було сім тисяч ченців.\nПахомія можна вважати основоположником спільного чернечого життя в різних монастирях, де усі монахи жили під проводом настоятеля-протоархімандрита. Він сміливо обороняв Христову віру від єретиків і мав дар передбачування і зцілення. Пахомій віддав Богові духа 346 року.\nПам'ять святого вшановується 28 травня.\n↑ Грецьк. κοινοβιος — спільне життя\nBAV: ADV10162836, ADV12553135 · BNC: a10484930 · BNE: XX1057389 · BNF: 119183584 · CiNii: DA15456448 · CONOR: 54391907 · EGAXA: vtls002998549 · GND: 118591118 · ISNI: 0000 0001 1856 5307 · LCCN: n50051557 · NLG: 65669 · NTA: 07083380X · NUKAT: n2003034363 · LIBRIS: 268956 · SUDOC: 027055183 · VIAF: 100179222\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Пахомій_Великий&oldid=32924295\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 15:09, 9 липня 2021.


Автоматика ☀ для маркіз, пергол: ціна, купити, фото. Замовити автоматику з керуванням зі смартфона у Києві, Дніпрі, Одесі, Львові, Харкові та Україні - Markiza-Pergola.kiev.ua\nНадійна європейська автоматика для маркіз з гарантією 5 років\nКраща автоматика для маркіз\nУ нашій компанії представлена автоматика, кращих світових виробників, з різних ціновим діапазоном. Автоматичне управління можливе за наявності спеціального всередині вального двигуна. Елементи управління двигуном можуть бути як дротовими так і дистанційними.\nАвтоматика преміум клас SOMFY (Франція)\nАвтоматика бюджетна (але надійна) GALAXY (Китай)\nДодаткові системи контролю продовжать термін служби маркізи і збільшать не тільки комфорт але і безпеку. Датчики вітру, сонця і дощу автоматично будуть відкривати або закривати маркізу при необхідності.


За мотивами плакату харківського художника відчеканили монету (відео) | «Объектив»\nЗа мотивами плакату харківського художника відчеканили монету (відео)\nКультура 18:20 27.10.2020 609\nХарківський художник Нікіта Тітов з дитинства захоплювався живописом. За фахом він вчитель малювання. Розповідає: деякий час займався рекламою та відклав творчість. А от сім років тому почав робити плакати, які найчастіше присвячував подіям на Майдані та сході України.\nВзагалі це для мене така мова, за допомогою якої можна дуже стисло передати те, що я відчуваю, про те що думаю, про те що вразило. Зараз плакатів вже понад 150, я навіть не рахував скільки. Всі вони присвячені подіям в Україні останніх років.\nПлакат “Передова” митець створив на початку карантину. Зізнається: тоді мав гнітюче відчуття від того, що ніхто не розумів, що буде далі з вірусом.\nТема коронавірусу, вона стала головною. Дуже сильно також посунула тему, що в нашій країні відбувається війна. Якось моя подруга Олена написала, що медики зараз, вони як на передовій. Ці думки вони якось поєдналися й вийшов саме цей образ. Там де медичний працівник та наш воїн разом.\nУ червні цього року “Укрпошта” випустила марку та конверт за мотивами плакату митця. Нещодавно з’явилася і монета “Передова”, яку викарбував Нацбанк.\nЗ цього боку це малюнок медичного працівника та військового. З іншого боку це руки в медичних та тактичних перчатках, які кажуть, що все ж таки ми переможемо.\nПодзвонили з Національного банку й сказали що також хочуть випустити, але вже монету. Звісно я зрадів і був не проти, тому що розумів, що завдяки цьому я вже ввійшов в історію України.\nТираж монети із нейзильберу – сорок п’ять тисяч штук, номінал п’ять гривень. Наразі Нікіта Тітов робить малюнки на різні теми за допомогою комп’ютеру й називає себе “Facebook – художником”, адже всі свої роботи публікує в цій соціальній мережі. Також досить часто виставки митця можна побачити в Харківському літмузеї.\nЗ 19 листопада в обігу з’явиться нова пам’ятна монета на честь Держприкордонної служби (фото)\nВ Канаде выпустили золотую монету в форме бриллианта (фото)