Санітарне просвітництво у військах - розділ роботи медичної служби, що має метою роз'яснення вимог статутів і настанов, які стосуються збереження та зміцнення здоров'я, а також забезпечення санітарно-епідемічного благополуччя військ.\nУ завдання санітарної освіти входить роз'яснення значення для здоров'я загартовування, фізичної підготовки і спорту; навчання основам самоконтролю за станом здоров'я; розповсюдження медичних знань; навчання техніці безпеки при роботі з радіоактивними речовинами та агресивними рідинами і найпростішим заходів профілактики професійних захворювань.\nСанітарне просвітництво у військах нерозривно пов'язане з виховною роботою, тому воно проводиться медичною службою спільно з політичними органами. Організовує санітарне просвітництво старший лікар частини. Заходи по санітарній освіті включаються в щомісячний план роботи медичної служби у формі індивідуальних і групових бесід, лекцій, проведення вечорів запитань і відповідей, радиобесед, практичних занять. У санпросвет роботі використовуються листівки, пам'ятки, брошури, гасла, малюнки та інші матеріали. Листівки та пам'ятки по санітарній освіті видають кожному військовослужбовцю і розкладають на столах у кімнаті медпункту; плакати, таблиці, малюнки, діафільми, діапозитиви використовують при проведенні занять і бесід; фотовиставки, плакати і науково-популярну медичну літературу для самостійного ознайомлення з ними.\nВ санітарному освіті беруть участь фельдшера і санинструкторы, з якими старший лікар частини проводить інструктивно-методичні заняття. Фельдшерам і санинструкторам доручається проведення бесід з питань особистої гігієни, профілактики деяких заразних шкірних захворювань і травм, а також читання в підрозділах науково-популярної медичної літератури. Вони беруть участь у випуску санпросвет газети, сан. бюлетеня, готують ілюстративний матеріал і демонструють його у ході лекцій та доповідей.\nВелике значення має навчання військовослужбовців правилами надання першої медичної допомоги при бойових ушкодженнях, захворюваннях, побутових травмах; заходів по захисту від зброї масового ураження; профілактиці гострих заразних захворювань. Вивчення цих питань передбачається планом військово-медичної підготовки частини (підрозділу). Організовує підготовку старший лікар частині, залучаючи до проведення занять з особовим складом лікарів, фельдшерів і санінструкторів. В цій роботі також беруть участь командири підрозділів.\nОсновною формою навчання є практичні заняття в навчальному класі з військово-медичної підготовки, обладнаному наочними посібниками і засобами надання першої медичної допомоги і захисту (табельными і підручними), і на місцевості, обладнаної в інженерному відношенні (траншеї, окопи, ходи сполучення та ін). Особовий склад навчається прийомам оттаскивания і перенесення поранених, надання першої медичної допомоги, вилучення уражених з танка, важкодоступних місць, зруйнованих будівель і т. п.\nНа заняттях використовуються навчально-наочні посібники і табельні засоби (індивідуальний перев'язувальний та протихімічні пакети, протигаз, шприц-тюбик і ін), а також підручні засоби для зупинки кровотечі та іммобілізації при переломах кісток.\nФельдшерам і санинструкторам, проинструктированным лікарем, доручається керувати тренуванням учнів на практичних заняттях, що проводяться в навчальному класі з військово-медичної підготовки та на місцевості. Вони беруть участь в обладнанні навчального класу і виготовленні наочних посібників.


Безрамковий Xiaomi Mi Max виявився крихким - ЗМІ - Korrespondent.net\nБезрамковий Xiaomi Mi Max виявився крихким - ЗМІ\nКорреспондент.net, 2 листопада 2016, 16:30\nПланшетофон Xiaomi не витримує падіння\nКерамічний корпус гаджета не витримує падіння.\nБезрамковий планшетофон Mi Mix, який китайська компанія Xiaomi анонсувала нещодавно, виявився досить крихким. Вихід новинки ще не відбувся, проте тестувальник з Китаю вже встиг опублікувати в мережі знімок, на якому гаджет зображений з розколотим екраном, передає The Verge.\nВідомо, що планований вихід новинки наробив багато шуму у світі мобільних пристроїв. Головною особливістю планшетофона від китайського виробника стала його безрамковість. Однак пізніше з'ясувалося, що зовсім безрамковим його ніяк не назвеш, - і справді: навколо дисплея рамки аж ніяк не вкрай тонкі. А фото пристрою були дещо відретушовані.\nІнцидент, про який повідомив китайський тестувальник, виявив досить значний недолік гаджета - його низьку ударостійкість. На знімку видно, що в гаджета після падіння розколовся екран. Керамічний корпус не здатний "пружинити" після падіння, до того ж екран смартфона не захищений Gorilla Glass - і тому дуже крихкий.\nНа щастя для китайських користувачів, виробник створив спеціальну страхову програму на випадок подібних інцидентів. Однак поки що, за інформацією ЗМІ, вона буде діяти винятково в Китаї.\nРаніше повідомлялося, що компанія Samsung має намір випустити безрамковий смартфон у 2017 році.\nMeizu представила смартфон за $100: перший огляд\nТЕГИ: смартфон, планшет, Xiaomi\nНазвано переможців конкурсу мікрофото від Nikon775\nСлайдер Xiaomi Mi Mix 3 показали на реальному фото657\nЗ'явилися офіційні відео з новим iPhone XR633


Брендові меблі - Твої меблі\n> Брендові меблі\nГоріх мілано/ кашемір (1)\nГоріх мілано / білий (1)\nНовий горіх (1)\nДуб мокко/білий глянець (2)\nДуб мокко /мокка мат (1)\nкашемір патина (1)\nПольські меблі давно зайняли на світовому ринку свою нішу. Своєю якістю меблі прославились ще в радянські часи, і кожна господиня прагнула мати в своєму будинку меблі саме цього постачальника. Час минув, якість залишилася, як завжди на вищому рівні, але з’явилися позитивні зміни. Так, значно доповнився модельний ряд, з’явилася велика різноманітн...\nВеликий вибір стилів та кольорова гамма. Повірте, все, що Ви задумали, з легкістю можна здійснити. Меблі польські є в найрізноманітніших стилях. Модерн, бароко, рококо, мінімалізм, прованс, англійський стиль, грецький, рустикальний, фьюжн, ренесанс і інші, – всі ці стилі буде можливо створити у Вашому інтер’єрі. До того ж, кольорова палітра дозволить підібрати меблі самих різних відтінків, які будуть гармонійно поєднуватися з іншим дизайном.\nБрендові меблі Товарів у наявності: 11\nМодульні меблі BRW - це системи сучасної і класичної меблів з великою кількістю різноманітних і багатофункціональних елементів, які можна легко комбінувати на ваш розсуд.\nМодульні системи меблів БРВ дозволяють обставити приміщення з різними функціями: вітальні, кабінети, спальні, дитячі, передпокої та столові.\nКомпанія FORTE, заснована Мачеєм Формановічем, виробничу діяльність розпочала в 1992 р в м Острови Мазовецька. Сьогодні АТ «Фабрика меблів ФОРТЕ» є провідним польським виробником і експортером меблів, що володіє чотирма фабриками в Польщі і десятьма торговими компаніями.\nПриліжкова тумба FLORENCJA FL-SzN\nТумба приліжкова FL-SzN з модульної системи FLORENCJA TARANKO Товар під замовлення. Просимо уточняти вартість товару та термін доставки, за телефоном (097)615-14-14, або завітавши до нас в салон вул. Залізнична, 58\nПриліжкова тумба LUNA LU-SZN sz\nТумба приліжкова LU-SZN sz з модульної системи LUNA TARANKO Товар під замовлення. Просимо уточняти вартість товару та термін доставки, за телефоном (097)615-14-14, або завітавши до нас в салон вул. Залізнична, 58\nПриліжкова тумба RAWENO R-SZN\nТумба приліжкова R-SZN з модульної системи RAWENO TARANKO Товар під замовлення. Просимо уточняти вартість товару та термін доставки, за телефоном (097)615-14-14, або завітавши до нас в салон вул. Залізнична, 58\nПриліжкова тумба RAWENO R-SZNSZ\nТумба приліжкова R-SZNSZ з модульної системи RAWENO TARANKO Товар під замовлення. Просимо уточняти вартість товару та термін доставки, за телефоном (097)615-14-14, або завітавши до нас в салон вул. Залізнична, 58\nПриліжкова тумбочка CIRK02ST-N89 CLAIR\nТумба приліжкова CIRK02ST-N89 з модульної системи CLAIR Forte Товар під замовлення. Просимо уточняти вартість товару та термін доставки, за телефоном (097)615-14-14, або завітавши до нас в салон вул. Залізнична, 58\nПриліжкова тумбочка COMO CM-SZN\nТумба приліжкова CM-SZN з модульної системи COMO TARANKO Товар під замовлення. Просимо уточняти вартість товару та термін доставки, за телефоном (097)615-14-14, або завітавши до нас в салон вул. Залізнична, 58\nПриліжкова тумбочка MILANO MI-SZN Taranko\nТумба приліжкова MI-SZN з модульної системи MILANO TARANKO Товар під замовлення. Просимо уточняти вартість товару та термін доставки, за телефоном (097)615-14-14, або завітавши до нас в салон вул. Залізнична, 58


У Львові відкрили музей радянських іграшок - Львів Vgorode.ua\nУ Львові відкрили музей радянських іграшок\nУ центрі Львова працює перший на Західній Україні музей іграшок. Львівський колекціонер зібрав майже дві тисячі різних експонатів. Тут є ляльки, казкові персонажі, настільні ігри, машинки та навіть упаковки тогочасних солодощів. У музеї розповідають та показують забавки, які були частиною дитинства наших батьків.\nСім років тому львів’янин Павло Морозовський знайшов іграшки, якими він бавився у дитинстві. Чоловік почав цікавитись тими забавками, заводами, які їх виготовляли, та давав іграшкам "друге життя". Він почав збирати та реставрувати іграшки, якими здебільшого уже ніхто не бавився. Експонати для колекції чоловік скуповував на блошиних ринках, аукціонах та шукав через соцмережі. Коли у колекції Павла зібралось близько 2 тисяч різних іграшок він вирішив створити музей, щоб показати їх новим поколінням. Колекціонер називає іграшки "своєю великою сім’єю", пише ZAXID.NET.\nМаленький музей розташований всього у одній кімнаті. Із двох тисяч експонатів, які є у колекції, тут експонують трішки більше 300. Павло Морозовський зазначив, що незабаром музей іграшок буде розширюватись.\nТут можна побачити іграшки з 1930 року, велику колекцію пупсів 40-х років, ляльок, настільних ігор та машинок, які виготовлені з пресованої тирси, дерева, пластику, гуми та целулоїду.\nПоруч із пластиліном та морським боєм лежать дерев’яні кубики, до яких у комплекті йшли книжки з казками. Наприклад "Колобок" чи "Рукавичка". Мама читала казку, а дитина після цього мала викласти з кубиків певне зображення. Такі кубики виготовляли ще у 50-х роках.\nА пам’ятаєте ляльки у сукнях з широкими спідницями, якими накривали чайник з гарячою водою, щоб довше зберігати температуру? Вони також із 50-х років збереглися у цьому музеї.\nУ великій вітрині живуть прототипи сучасних ляльок Барбі. Іграшкова кухня з рукомийником, з якого тече вода, та плиткою, у якій підсвічуються конфорки. Щоб конфорки на плиті засвітились, потрібно було вставити батарейки, а щоб із крана на іграшковому рукомийнику потекла вода, її набирали у спеціальний бачок. Завдяки такій функціональності цей кухонний гарнітур з 70-х років був дуже дорогим.\nПавло Морозовський розповів, що колись було мало підприємств, які спеціалізувались на виготовленні дитячих іграшок. Тому великі промислові підприємства мали завдання – виділяти окремі потужності на виробництво іграшок.\nУ кінці 60-х – початку 70-х років найпопулярнішою іграшкою був "Місяцехід". Це інтерактивна іграшка, у яку вставляли батарейки, завдяки чому вона їздила.\nУ музеї є китайські копії старих моделей машин. Іграшки минулого століття відрізняються від сучасних не лише формою та простотою, а і яскравістю кольорів. Вони були не такими насиченими і різнобарвними.\nОкрім вітчизняних іграшок, у колекції є польські, білоруські, німецькі, молдавські, японські, англійські та норвезькі забавки. Норвезькі гноми ручної роботи виготовлені у 40-х роках зустрічають відвідувачів на вході у музей.\nНа полицях з іграшками можна знайти також Юрія Нікуліна. У 1971 році на 50-річчя артиста на його честь виготовили іграшку. Серед резинових котів також можна відшукати Юрія Куклачова. Тогочасні фабрики також випускали іграшки за мотивами відомих мультиків ("Ну, постривай", "Буратіно", "Чебурашка", "Карлсон") і для дітей було дуже престижно мати їх у себе вдома.\n"У ті часи іграшки усі розписувались художниками вручну. Тому усі колекціонери їх називають іграшками з душею. У нас представлені, до прикладу, два Буратіно. Та сама форма, та сама фабрика, а розписані різними художниками і вони уже зовсім по-іншому виглядають", – розповів Павло Морозовський.\nГрафік роботи: музей іграшок розташований на вулиці Торговій, 15 (позаду Оперного театру) працює з середи по неділю з 11:00 до 20:00.\nУсі фото: Євген Кравс для ZAXID.NET.


Ймовірно, комісія зверне особливу увагу на можливий зв'язок Ірану з "Аль-Каїдою" та частково на те, що в Ірані побувало багато терористів, які взяли участь у терактах у США.\nТакож передбачають, що комісія нікому не пошкодує критики. Вона поставить проблему ревнивої конкуренції та відсутності співпраці між ФБР та ЦРУ, двома головними антитерористичними аґентствами. У документі звинуватять як Демократичну, так і Республіканську партії в тому, що вони не передбачили загрози нападів на США з боку терористів. Конгрес також "візьме" на себе частину провини за антитерористичні заходи.\nОчікують, що висновок комісії буде такий: в ідеальному світі за ідеальних умов трагедії 11 вересня можна було б запобігти. Проте невідомо, чи доведе ця доповідь, що трагедії можна було б уникнути, якби антитерористичні аґентства та спецслужби добре виконували свою роботу.\nХай там як, але комісія вже пролила багато світла на події 11 вересня. У попередніх коротких доповідях комісія довела, що Бен Ладен не мав таких коштів, щоб фінансувати міжнародні терористичні напади ,і що події 11 вересня не були заздалегідь організованою акцією, як припускали.


Дерев'яний брус сосновий свежепіленний і сухостійний, вигідно для Вас! Пиломатеріали в Києві. Рейка монтажна.\nБрус свіжопиляний та сухий строганий\nБРУС СВІЖОПИЛЯНИЙ ПІД ЗАМОВЛЕННЯ (3 - 4 ДНІ)\nДовжина / Перетин Брусу\nЦіна за 1 куб. м.\nДовжина 4,5 метрів. Гатунок 1/2 свіжопил.\nБрус сосновий (до 150 мм. перетину)\nБрус сосновий (від 150 мм. перетину)\nБрус сосновий (від 200 мм. перетину)\nДовжина 6,0 метрів. Гатунок 1/2 свіжопил.\nГатунок 2/3 свіжопиляний ДУБ\nБрус дубовий 3,0 м.\nБРУС СОСНОВИЙ СВІЖОПИЛЯНИЙ ГАТУНОК 1/2 ЗІ СКЛАДУ В м.КИЇВ\nЦіна за 1 м. куб.\nБРУС СОСНОВИЙ СУХИЙ СТРОГАНИЙ (погонажні вироби) ЗІ СКЛАДУ В м.КИЇВ\nЯкщо з'явилась необхідність придбати брус в Києві :)\nБудівельний брус: якість та надійність.\nНа ринку будівельних матеріалів високим попитом користується будівельний брус з сосни. Він відрізняється особливою міцністю, універсальними властивостями, а бюджетна ціна робить брус ще більш затребуваним серед інших видів пиломатеріалів.\nСьогодні для багатьох мрія про власний будинок з дерева стає реальністю саме завдяки тому, що такий поширений будівельний матеріал, як сосновий брус, цілком доступний по своїй вартості. Але сфера застосування брусу із сосни не обмежується тільки приватним домобудівництвом, так і про плюси цього матеріалу ще не все сказано.\nЕкологічність та простота зведення або легкість в обслуговуванні та краще утеплення: як вибрати між каркасною будовою та такою ж із бруса? Якому будинку віддати перевагу: каркасному чи зрубу?\nБагато хто сьогодні вибирає для життя не бетонні коробки, а приватний будинок на свіжому повітрі. При цьому популярно зводити житло на присадибній ділянці, причому дуже потрібні споруди з бруса та інших пиломатеріалів.\nНайчастіше дерев'яні будинки будують або за каркасною або зрубною технологією.\nКоли віддати перевагу зрубу? Зрубний будинок будують за технологією, відомою ще з давніх-давен. Під час будівництва використовують 100% пиломатеріалів. Колоди або брус укладають стик у стик горизонтально. Щілини законопачують. Якщо все зроблено правильно, то будівля простоїть не один десяток років і радуватиме теплом.\nЧому варто вибрати цей варіант?\nПо-перше, оскільки будівництво з дерева, то воно відрізняється екологічністю.\nПо-друге, сама технологія зведення відрізняється відносною простотою. Тому простий по архітектурі зруб можна скласти самостійно з мінімумом інструментів.\nПо-третє, будинок відрізняється міцністю, особливо якщо проект не має складних архітектурних рішень.\nПо-четверте, зруб має привабливий зовнішній вигляд і не вимагає додаткового оздоблення.\nОднак є й деякі мінуси.\nПо-перше, будинок даватиме усадку протягом декількох місяців, тому відразу заселитися не вийде.\nПо-друге, питома вага будівлі досить велика, тому має бути надійний фундамент.\nПо-третє, деревина має бути добре оброблена для захисту від вологи, шкідників.\nКому варто купити каркасний будинок?\nКаркасний тип також будують із пиломатеріалів, які збираються як конструктор. З таким варіантом можна втілити у життя різні конструктивні рішення.\nЦей різновид будинку також підійде тим, хто хоче якнайшвидше побудуватися і заселитися, адже йому не потрібна усадка. Вага готового житла буде меншою, ніж у зрубу, тому підійде і фундамент на палях.\n"Каркасник" простіше перебудовувати та ремонтувати, а сам будинок простий в експлуатації та досить теплий, адже його завжди додатково утеплюють.\nАле така будова потребує додаткових витрат на оздоблення. Крім того, щоб воно служило багато років, спочатку потрібен ретельно продуманий проект та зведення будівлі професіоналами.\nЩо слід враховувати при зберіганні бруса? Поради з облаштування майданчика, захист від сонячних променів і атмосферних опадів, укладання матеріалу і т. д.\nБрус: основні правила зберігання матеріалу. Як правильно зберігати брус?\nБрус - один з найбільш затребуваних матеріалів, використовуваних для зведення приватних будинків. До його переваг належить екологічність і відсутність необхідності у внутрішній обробці. При бажанні придбати сосновий брус ви можете в нашій компанії.\nВикористовувати матеріал відразу після доставки виходить далеко не завжди. Як же зберегти його в цілісності?\nКорисні рекомендації по зберіганню.\nВ першу чергу слід підготувати майданчик для розміщення бруса. Вона повинна бути сухою і рівною. Бажано, щоб майданчик трохи підносився над навколишнім простором: це дозволить забезпечити природну вентиляцію матеріалу. Завдяки цьому ризик появи на ньому цвілі істотно знизиться.\nНа майданчик укладають листи руберойду або вистилають його поліетиленом. Це дозволить мінімізувати вплив вологості, що виходить від грунту. Після цього на майданчику встановлюють дерев'яні опори висотою 40 см.\nБрус не повинен контактувати з поверхнею землі, оскільки це призведе до погіршення якості вентиляції. Опори повинні розташовуватися під нижнім рядом матеріалу на відстані не більше 2 м один від одного.\nНа них укладають бруси. Формують штабелі довжиною 2-2,5 м. Між брусами слід дотримуватися інтервалу. Його величина залежить від ширини матеріалу.\nЯкщо розмір бруса менше 150 мм, то інтервал повинен становити від 75 до 100 мм, а якщо більше, то 125-175 мм.\nМіж горизонтальними рядами матеріалу слід обов'язково підкласти дощечки. Це дозволить уникнути деформації бруса.\nМатеріал необхідно захистити від сонячних променів, а також будь-яких атмосферних опадів: занадто сильне висихання або зволоження можуть вкрай негативно вплинути на якість бруса. Для цього над штабелями облаштовують навіс з легких матеріалів, обшитий профнастилом, шифером, металевими листами і т. п. При необхідності під час дощу матеріал вкривають поліетиленовою плівкою, яку потім відразу ж знімають, щоб уникнути утворення конденсату. Якщо погода дуже жарка, торці бруса змащують оліфою. Це дозволить знизити випаровування вологи.\nСосновий брус — унікальний будівельний матеріал\nТОВ «ЕРАЛІС» пропонує будівельний брус високої якості. У нас представлені тільки надійні і безпечні матеріали, які прослужать вам не один рік. Найбільшою популярністю серед покупців користується брус сосновий. Це не дивно, адже він відрізняється не тільки міцністю, але і екологічністю.\nНайбільш поширеним натуральним матеріалом є будівельний брус з сосни. Сьогодні його застосовують у різних галузях. Популярність, яку останнім часом набув брус сосновий, пояснюється кількома причинами.\nНасамперед мова йде про натуральному матеріалі, який відрізняється підвищеною стійкістю до будь-яких зовнішніх впливів. Він легко піддається обробці за рахунок своїх унікальних властивостей. Також сосновий брус відрізняється благородним зовнішнім виглядом.\nВін має гарний медовий відтінок, що в поєднанні з незвичайною текстурою дозволяє створити затишок і гармонію. Брус, виготовлений із сосни, має тонкий приємний аромат, що надає будинкам з цього матеріалу неповторну чарівність.\nСоснова деревина має у складі природні фітонциди, які не тільки освіжають повітря, але і володіють рядом цілющих властивостей. Сосновий будівельний брус відрізняється високою міцністю і чудовими тепло - і звукоізоляційними властивостями.\nЧому варто купувати будівельний брус саме у нас\nТОВ «ЕРАЛІС» працює на ринку будматеріалів не перший рік, а тому ми готові запропонувати своїм покупцям найкращі умови:\n• Ми пропонуємо не тільки будівельний брус, а й дошку обрізну, рейку монтажну, щити огорожі та стовпчики до них.\n• Ціни на брус у нас одні з найнижчих. Однак якщо ви хочете заощадити, ми готові запропонує вам ще більш вигідні умови – брус під замовлення. Досить почекати 3-4 дні, і ви зможете придбати матеріал, ціна на який набагато нижче, ніж на брус зі складу.\n• Ми можемо представити всі необхідні сертифікати, які підтвердять екологічність і радіологічну безпеку бруса.\nЯкі засоби використовувати, щоб захистити брус від вологи і гниття? Суміш рослинного масла і прополісу, гарячий бітум, спеціальні антисептики і просочення. Засоби для обробки бруса від вологи і розсихання.\nЧим обробити брус від вологи і розсихання?\nБрус - один з найбільш затребуваних будівельних матеріалів, які зазвичай використовується для зведення різних споруд і обробки. Він відрізняється довговічністю, але тільки при правильному догляді. Чим же обробити цей пиломатеріал, щоб захистити його від вологи і розсихання?\nПриготувати деякі дієві склади можна самостійно. Так, варто спробувати змішати рослинне масло і прополіс в пропорції 3 до 1. Отриманим засобом обробляють попередньо очищений від забруднень і пилу брус.\nДоброю ефективністю володіє і мідний купорос. Він виглядає як порошок синього кольору, придбати його можна на ринку або в будівельних маркетах. Слід приготувати 1-процентний розчин мідного купоросу, а потім нанести його на поверхню пиломатеріалу за допомогою пензлика або пульверизатора. Така обробка добре допомагає проти гниття.\nДля захисту бруса раніше його змащували дьогтем. Замість нього можна скористатися гарячим бітумом. Але цей варіант підійде, тільки якщо для вас не важливий зовнішній вигляд матеріалу. Також досить поширеним народним засобом є машинне масло.\nДосить високою ефективністю в запобіганні гниття володіють і спеціалізовані засоби. Так, в будівельних магазинах можна придбати антисептик. Але слід враховувати, що практично всі подібні склади мають високу токсичність. Вибираючи антисептик, краще віддати перевагу неорганическому: як правило, він швидше проникає глибоко в структуру натурального дерева.\nЩоб запобігти розсиханню пиломатеріалу, найкраще скористатися спеціальними просоченнями. Особливою ефективністю відрізняються склади на основі олії і воску. Їх наносять відповідно до рекомендацій виробника - як правило, за допомогою кисті. Такі засоби не дають деревині розсохтися і запобігають появі тріщин на її поверхні.\nЯк захистити будинок із бруса від вогню: вибір місця для будівництва, прокладання проводки, антипірени та інше. Як забезпечити будинок із бруса захист від вогню?\nНасамперед необхідно правильно вибирати місце для його зведення. Дуже важливо, щоб будинок з бруса розташовувався на якомога більшому віддаленні від конструкцій, які здатні спалахнути і стати причиною поширення вогню. Так, якщо на вашій ділянці є або планується лазня з дерева, відстань від неї до будинку з бруса має становити щонайменше 15 м. Особливу увагу потрібно приділити прокладанню електричної проводки, оскільки саме вона часто стає причиною займання дерев'яного будинку. Її монтаж слід довіряти професіоналам. Проведення може бути: Відкритий. У цьому випадку кабель кріпиться на спеціальних ізоляторах. Така проводка чудово підійде для інтер'єрів у стилі ретро. За бажання дроту можна укласти в кабель-канали або плінтуси. Прихованої. Її можна встановлювати лише в тому випадку, якщо планується обшивка стін та стелі. В цьому випадку кабелі укладаються в гофрований металевий рукав (не пластиковий) або металеві труби і в такому вигляді розводяться по будинку. На особливу увагу заслуговують твердопаливні котли. Так, пожежі нерідко трапляються через відсутність контролю за процесом горіння та іскрогасників у димохідних системах. Щоб забезпечити будинку з бруса захист від займання, його потрібно регулярно обробляти антипіренами.Вони створюють на поверхні деревини спеціальну плівку, яка запобігає контакту з киснем. Через це процес горіння зупиняється, а дерево зберігає колишню температуру. У жодному разі не слід економити на облаштуванні дерев'яного будинку засобами виявлення та гасіння спалаху. До перших відносять всілякі системи з димовими та температурними датчиками. Досить високу ефективність виявляють автоматичні системи гасіння пожежі. Також у будинку з бруса треба обов'язково мати вогнегасники.\nЯк отримують цілісний брус і в чому його особливості. Переваги та недоліки матеріалу. Чи варто його використовувати. Які переваги та недоліки є у цільного бруса.\nПлюси та мінуси цільного бруса.\nДеревина – один з популярних матеріалів для будівництва. Вона екологічна, довговічна та естетична. Так, цільний брус використовують для будівництва житлових будинків.\nВиготовляють пиломатеріал переважно з хвойних порід дерев. Смола робить брус мало сприйнятливим до гниття, до того ж він міцний.\nЯк отримують цілісний брус?\nДля виготовлення цільного бруса колоду розпилюють на різні частини, серед них буде чотири канти. Саме вони і стають цілісними брусами, які використовуються для будівництва та інших цілей. Переваги пиломатеріалу:\nбюджетна вартість; легко монтується та демонтується;\nпросто зібрати майже будь-яку конструкцію. При використанні цільного бруса необов'язково залучати фахівців вузької спрямованості. З матеріалом впораються найпростіші робітники. При цьому швидкість будівництва конструкції буде високою. До нестачі пиломатеріалу можна віднести необхідність обробки. Брус складно назвати красивим, тому потрібне декоративне покриття. Наприклад, морилкою чи фарбою. Це збільшує вартість робіт, а також час виконання.\nПри використанні пиломатеріалу слід пам'ятати про необхідність обробки стиків та щілин між брусами. Для цього використовують різні матеріали, але вони виглядають не дуже естетично. До того ж доведеться витрачати час та гроші.\nДеревина є екологічним матеріалом, але добре вбирає вологу. Тому бруси після збирання можуть дати усадку. Потрібна корекція та виправлення конструкцій.\nУ необхідності витримування паузи можна знайти плюс: будівництво легко поділити на два етапи. Мінус бруса - схильність до гниття і нападу комах. У хвойних порід дерев є опірність до цього, але вона не 100%. Тому потрібно регулярно обробляти матеріал спеціальними засобами, а також перевіряти його на наявність дефектів.\nУ яких сферах застосовується брус. Які види пиломатеріалу існують і чим вони відрізняються один від одного. Брус – різновиди та застосування пиломатеріалу.\nПиломатеріали – численна група виробів з деревини, які широко застосовуються у будівництві та ремонті, у виробництві меблів та тари.\nСеред них в окрему категорію виділяють брус, який використовується для зведення несучих конструкцій, опорних елементів, сходів, дверей та вікон.\nЦей пиломатеріал переважно виготовляється з хвойних порід дерев (сосни, ялини, ялиці, модрини) і може мати як прямокутний, так і квадратний переріз.\nКласифікація та призначення бруса.\nЗалежно від технології виробництва та сфери застосування цей дерев'яний матеріал поділяється на такі види:\nКлеєний – брус із добірної сировини, який не має жодних дефектів. Його виготовляють шляхом склеювання дощок (ламелів) під тиском, що робить його дуже міцним та стійким до негативних зовнішніх впливів.\nВін не дає усадки, не тріскається і не втрачає своїх початкових властивостей протягом усього терміну експлуатації. Даний вид бруса задіють при будівництві приватних житлових будинків, альтанок, бань та саун, теплиць, - з нього виготовляють різні столярні вироби.\nПрофільований - цілісний пиломатеріал, який виготовляється з колод.На його гладкій поверхні є спеціальні з'єднувальні канавки, призначені для укладання пиломатеріалу методом "шип-паз", що забезпечує щільне прилягання брусів один до одного, крім утворення зазорів і щілин.\nНа відміну від клеєного різновиду цей тип бруса схильний до усадки і деформацій, а тому перед тим, як почати будівельні роботи, його необхідно піддати попередньому сушінню.\nДаний матеріал використовують у суднобудуванні, як основу під покрівлю, при влаштуванні кроквяних систем.\nІснує також брус-ЛВЛ, який, як і фанера, складається з кількох шарів шпону. Він використовується для зведення сільськогосподарських об'єктів, зокрема опалубок перекриттів та несучих елементів каркасу.\nВ цілому, брус характеризується високою міцністю та привабливим зовнішнім виглядом. За рахунок невеликої ваги він не створює надмірного навантаження на фундамент, що особливо важливо при будівництві будівель на пучинистих ґрунтах.\nПрості та складні способи поздовжнього нарощування бруса при установці опор або укладанні вінця у зрубі. Які бувають типи поздовжнього з'єднання бруса. Способи поздовжнього з'єднання бруса.\nУ ряді випадків під час будівельних робіт з використанням пиломатеріалів виникає необхідність поздовжнього нарощування бруса. Зокрема, це відбувається тоді, коли не вистачає довжини для встановлення опори або укладання вінця у зрубі.\nОдне з найскладніших і водночас найнадійніших з'єднань – у косий або у прямий замок. У першому випадку брус на торці спилюють косо, під кутом приблизно 25 градусів, у другому випилюють полицю, як для з'єднання в півдерева, тільки на третину товщини бруса.\nДалі в обох спилах робляться однакові вирізи з відступом від краю на елементах, що з'єднуються, так, щоб ближче до торця вийшов виступ, зуб, що точно входить в паз другого бруса.\nІснують різні варіанти такого з'єднання, з додатковими торцевими гребенями і пазами, які ще більше ускладнюють складання і збільшують час, що витрачається на підготовку, але підвищують міцність.\nПростіший спосіб - у півдерева, коли на торці роблять поздовжній спил у вигляді полиці точно по подовжній осі бруса. Якщо скласти дві деталі, що з'єднуються, вийде майже непомітне з'єднання, проте воно вимагає додаткових кріплень, таких як дерев'яні нагелі (стрижні, що вбиваються в підготовлені отвори), болти, цвяхи, хомути.\nЩе один простий спосіб, досить схожий - косим прирубом, підготовка дещо нагадує з'єднання в косий замок, тільки після косого спила ніякі пази не вирізаються. Торці брусів зі спилами накладаються і закріплюються через отвори зроблені нагелями або іншими кріпильними елементами.\nШвидке з'єднання для вінця.\nПри складанні зрубу поздовжнє нарощування має бути досить міцним, щоб не допустити поперечного усунення окремих частин вінця. Тому допускається просте з'єднання без особливих вимог до міцності. Як варіант, можна використовувати досить поширений спосіб "ластівчин хвіст", коли в одному торці вирубуються трикутні пази, а на іншому обтісуються виступи у формі ластівчиного хвоста, що нагадують 2 зуби. Таке з'єднання, якщо посадити елементи на клей, буде досить міцним.\nДопускається і поздовжнє нарощування просто впритул, коли торці прикладаються і бруси з'єднуються скобами. У кожному наступному вінці таке з'єднання роблять у протилежний бік від попереднього, у шаховому порядку. Зовні таке укладання в зрубі виглядатиме красиво, а всередині неї може бути прихована обшивка, наприклад, фанера або вагонка.\nЯкщо потрібно надати з'єднанню впритул більше міцності, на обох торцях випилюють пази, куди вбивається прямокутна шпонка на клей.\nТОВ «ЕРАЛІС» виробляє і реалізує за найвигіднішими цінами будівельний брус з сосни різного типу перетину, який за своїми сукупними характеристиками оптимально підходить для спорудження різних будівельних конструкцій та виготовлення виробів широкого застосування.\nВесь асортимент має сертифікати якості, що підтверджує його надійність і безпеку.\nОтримати додаткову інформацію ви можете за телефонами, вказаними на сторінці "Контакти".\nТОВ «ЕРАЛІС» — Ваш надійний постачальник найякісніших пиломатеріалів.\nУ нашій роботі тільки одне обмеження: МИ НЕ ПРАЦЮЄМО НА ЕКСПОРТ!\nДякуемо за розуміння!\nTags: купити брус київ, дерев'яний брус, дерев'яний брус в Україні, купити брус в києві, брус ціна, брус київ


Добрі рецепти » Смачні статті » Підлива з курячого філе\nЯк смачно і швидко приготувати ситну вечерю, не витративши при цьому багато зусиль. Є відмінне рішення цієї нелегкої задачі. Підлива з курячого філе чудово поєднується з будь-яким гарніром. Це може бути відварна картопля будь-яка крупа, овочі або макарони.\nмелений перець, зелень - за смаком;\nОтже, куряче філе промиваємо, обсушуємо рушником і нарізаємо м'ясо невеликими шматочками. Цибулю очищаємо від лушпиння, шаткуємо півкільцями, а моркву подрібнюємо тонкою соломкою. Далі беремо глибоку сковороду, наливаємо рослинне масло, розігріваємо його і опускаємо в нього шматочки філе. Коли масло злегка обсмажиться, додаємо цибульку і моркву. Готуємо всі разом до тих пір, поки обсмажування гарненько не підрум'яняться. Після цього додаємо борошно і заливаємо кип'яченою водою. Ретельно все розмішуємо, кладемо томатну пасту і приправи. Накриваємо сковороду кришкою і тушкуємо підливу з курячим філе на невеликому вогні до повної готовності. В самому кінці можете додати свіжий, дрібно порізану зелень.\nСмачна підлива з курячого філе з грибами\nКуряче філе нарізаємо тонкими смужками і обсмажуємо в оливковій олії разом з подрібненою цибулею. Через 20 хвилин додаємо нарізані пластинами гриби, перемішуємо, солимо і перчимо. Вливаємо трохи води, протушиваем підливу ще хвилин 10 після чого додаємо вершки і знімаємо з вогню.\nкуркума, приправа для курки, сіль - за смаком;\nБеремо куряче філе і ріжемо його маленькими порційними шматочками. Потім м'ясо викладаємо на розігріту сковороду з олією і обсмажуємо 5 хвилин, постійно помішуючи. Після цього посипаємо спеціями за смаком і готуємо підливу ще хвилинки 2 на слабенькому вогні. Цибулю очищаємо від шкірки, нарізаємо дрібними шматочками і додаємо до м'яса. Як тільки ви побачите, що цибуля і курка практично готові, вливаємо трохи кип'яченої не холодної води і додаємо сметану. Гарненько розмішуємо все, вимикаємо вогонь, накриваємо кришкою і залишаємо підливку настоятися.\nРис з курячим філе\nРис з курячим філе - це повноцінне ситне блюдо, яке припаде до смаку вашим домашнім. Приготувати його не складе особливої праці. У нашій статті ми\nКурка - смачне і корисне м'ясо. І зараз ми розповімо, як приготувати чудову підливу. До неї можна подати відварний рис, макарони, картопля. Давайте


Путін незаконно прибув в окупований Крим — Лісова сотня\nПутін незаконно прибув в окупований Крим\nПрезидент країни-агресора РФ Володимир Путін незаконно прибув до окупованої Керчі. Мінреінтеграціі повідомляє, що його не запрошували, МЗС України висловив протест.\nПутін прибув до Керчі для участі в закладці кораблів ВМФ Росії, інформує Цензор.НЕТ із посиланням на «Крим.Реалії».\nЗахід відбувається на суднобудівному заводі «Залив». Путін поспілкувався з суднобудівниками і зв’язався по телемосту з російськими суднобудівними комплексами — «Севмашем» у Северодвінську і «Північної верф’ю» в Санкт-Петербурзі.\nПутін не отримував від України запрошення відвідати Крим, тому його приїзд — це порушення, заявили в Мінреінтеграціі.\n«Попри тимчасову окупацію, Кримський півострів є територією України. Є відповідні процедури і протоколи, згідно з якими організовуються візити посадових осіб іноземних держав на територію інших держав. Зокрема, такий протокол передбачає запрошення з боку України. Президента РФ ніхто не запрошував відвідати наш півострів», — повідомив агентству «Інтерфакс-Україна» заступник міністра з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України Ігор Яременко.\nМіністерство закордонних справ України висловило протест у зв’язку з візитом.\n«МЗС України неодноразово підкреслювало і продовжує дотримуватися принципової позиції про неприпустимість неузгоджених з українською стороною відвідувань російськими посадовими особами території України в її міжнародно визнаних кордонах, включаючи Автономну Республіку Крим та місто Севастополь», — сказано в заяві міністерства.\nВостаннє перед цим Путін був на окупованому півострові 18 березня.\nЖиттєві історії 471 views\nУчuтель пішов на пенсію – і напuсав цей лuст батькам.\nВагітна жіночка попросuла милостuню в одного чоловіка, а він проігнорував її. Але те, що він зробив миттю пізніше, змінило все в її житті!\nНовини 540 views\nСильнейший шторм атакует Украину, срочное заявление: «Опасность ожидается в…»\nДопомога 419 views\nДуховна скарбничка 319 views\nРасстроенный Зеленский неожиданно поделился своими переживаниями: «Как жить?»


У Стрию у власному помешканні згорів чоловік - 032.ua\nУ Стрию у власному помешканні згорів чоловік\n10:06, 29 березня\n28 березня близько 22 години, у багатоповерховому житловому будинку міста Стрия по вул. Лесіва, 9, на дев'ятому поверсі виникла пожежа.\nПід час гасіння пожежі рятувальники виявили тіло місцевого мешканця, 1965 року народження, - інформує кореспондент сайту 032.ua з посиланням на департамент з питань цивільного захисту ЛОДА.\nЗ метою гарантування безпеки із будинку вивели 15 осіб. Пожежу ліквідували о 22:20.\nЧитайте також: У Львовіхочуть створити комісію, яка займатиметься перевіркою пожежної безпеки\nВогонь знищив речі домашнього вжитку на 12 квадратних метрах, пошкодив вікно і міжкімнатні двері.\nЛьвівщина новини Стрий пожежа 032


Онука: Guns don't shoot\nАвтор Тема: Онука: Guns don't shoot (Прочитано 198 раз)\n« : Листопада 10, 2017, 10:21:19 22:21 »\nВійну легко розпочати та складно зупинити. Війна заповнює собою все навкруги, не залишаючи простору для слів: розуміння та вибачень. Світ крихкий. Війна починається з пострілу. Для того, щоб спалахнуло полум’я достатньо лише натиснути на курок. Стріляє не зброя, стріляє людина. Guns Don’t Shoot – другий сингл з майбутнього альбому ONUKA – MOZAЇKA.\nАнтивоєнний маніфест. Заклик до милосердя, спрямований у вічність.\nRe: Онука: Guns don't shoot\n« Reply #1 : Листопада 10, 2017, 11:00:37 23:00 »\n«Принципова громадянська позиція ONUKA заслуговує на глибоку повагу. Сьогодні ввечері український гурт виступить в Празі – сольно, адже вони наполягли, що не будуть ділити сцену з представниками держави-окупанта. Дякуємо за патріотизм та популяризацію української музики у світі!», – мовиться у повідомленні президента Порошенка на його сторінці у мережі Facebook.\n« Останнє редагування: Листопада 10, 2017, 11:04:05 23:04 від Feral Cat »\n« Reply #2 : Листопада 10, 2017, 11:56:00 23:56 »\nКiт, от нах... ти цю групу згадуеш?..\nТам же - в новинi - твiй iдейний ворог Порошенко...\nА Педро - це зрада та запроданцi.\nСправдi - хворий на голову.\n« Reply #3 : Листопада 10, 2017, 11:58:57 23:58 »\nЦитата: Бувалий від Листопада 10, 2017, 11:56:00 23:56\nБлять, яке ти таки упосліджене... Ні, просто їбануте на всю голову. Зрозуміло, чому у тебе жінки нема - на хєра їй діти-олігофрени?\n« Reply #4 : Листопада 11, 2017, 12:04:22 00:04 »\nЦитата: Feral Cat від Листопада 10, 2017, 11:58:57 23:58\nБлять, яке ти таки упосліджене...\nНі, просто їбануте на всю голову.\nЗрозуміло, чому у тебе жінки нема - на хєра їй діти-олігофрени?\nСтарий чмошник... нi як не вгамуеться...\nПiдораз з Привозу.\nЗа...бав ти тою Онукою.\nДивився я ii клiпи.\nНе подобаеться воно менi.


Головний біль на сьогоднішній день – це найпоширеніше почуття дискомфорту, яке обов'язково, хоча б один раз у житті, турбувало кожної людини. Факторів, що провокують появу головного болю, може бути непорівнянне кількість. Іноді для її усунення достатньо буде невеликого відпочинку, але деякі випадки, коли голова болить досить сильно, вимагають допомогою природних засобів. Давайте розберемося як лікувати головний біль народними засобами.\nМабуть, найбільш безпечні та зручні в застосуванні засобу, які зможуть зменшити або зовсім ліквідувати головний біль. Основна частина коштів, з допомогою яких усувається біль у голові, є практично в кожному будинку. Не біда, якщо їх немає – всі вони продаються в будь-найближчу до вашого будинку аптеку.\nЯкщо ж причиною появи такого неприємного почуття, як головний біль, стала перевтома або перенесення депресії, то можна подихати ароматом лаванди, м'яти або лимона. Лавандова або м'ятна олія, втертое в скроні, також добре допоможе усунути біль в голові. Можна використовувати і масло герані, іланг-ілангу, сосни, м'яти, евкаліпта і розмарину. Перед використанням і втиранням будь-яких перерахованих масел їх бажано підігріти для поліпшення дії і ефекту.\nТепла ванна з додаванням кількох крапель вподобаного ароматизованого масла допоможе не тільки позбутися від болісної болю в голові, а також прекрасно розслабити організм і нормалізувати сон. Для додавання у ванну рекомендується використовувати ефірні олії апельсина, герані, м'яти або лаванди.\nСім'я Бровченко відома тим, що лікується тільки народними засобами. На відео вони пропонують один зі своїх рецептів від головного болю при застуді. Рецепт універсальний:\nКошти для різного типу головного болю\nПерш, ніж вирішувати як прибирати головний біль народними засобами, потрібно знати, чому вона виникла. Для кожного виду болю застосовуються різні методи. Чимало народних засобів передається від наших бабусь і прабабусь, які вже точно знали, як і за допомогою яких природних засобів можна позбутися від болю в голові різного походження.\nПід час напруги\nУ 60 % випадків людей мучить головний біль напруги. Вона характеризується двосторонньою болем, а також може зачіпати область лоба і скронь. Зазвичай при такому вигляді болю в голові вона створює відчуття здавлення ззовні або розпирає голову зсередини.\nСвіжозаварений чай (чорний і зелений) з цукром і медом безвідмовно допомагає практично кожній людині, що страждають від такого неприємного відчуття. М'ятний чай, крім ліквідації головного болю, допоможе розслабитися, заспокоїтися і добре поспати.\nЛимонна кірка, прикладена до скронь, також послабит неприємне відчуття болю в голові. Її можна просто докласти і прилягти, а можна просто закріпити за допомогою лейкопластиру, якщо часу на відпочинок немає.\nХвойно-сольова ванна (100 гр. солі, бажано морської, розмішати з 2 ст. л. екстракту хвої). Такий спосіб можна проводити навіть до 10 днів. Якщо біль помірна, то достатньо просто помити голову прохолодною водою.\nЛокалізація головного болю може дозволити визначити їх причину. Читайте чому відбуваються часті головні болі в області чола, як їх діагностувати і лікувати\nСильний головний біль - мігрень вимагає негайного лікування. Які знеболюючі таблетки можуть допомогти при мігрені, читайте тут.\nВід болю в скронях\nБіль в області скронь може виникати з-за тиску на верхню частину спини, шиї, а також щелепи. Зазвичай вона помірна, але може розбудити рано вранці своєю присутністю.\nМенструальний цикл також може провокувати поява болю в області скронь.\nВипитий стакан теплої води зніме спазми в області скронь. Після цієї процедури спробуйте прилягти і розслабитися.\nЯкщо перший спосіб не полегшив біль, помасажуйте собі віскі. Зробіть близько 10 натискань пальцями на больову область з закритими очима. Бажано цю процедуру робити в спокійній обстановці і в приміщенні з приглушеним світлом. Її за потреби можна проводити весь день, вона не завдасть шкоди.\nДеяким людям ромашковий чай дуже добре знімає біль у скронях. Можете випити кави, але не більш декількох чашок. Зелений чай з кількома шматочками шоколаду полегшить стан під час больових відчуттів в скронях.\nКомпрес (теплий або холодний). Для цього підійде проста вода потрібної температури і невеликий рушник. Температури води підбирається за власним бажанням, тому що іноді на голові хочеться прикласти щось холодне, а іноді навпаки. Через 15 хвилин ви вже будете повинні відчути ефект.\nВід болю в потилиці\nГоловний біль в області потилиці може з'являтися після перенесення травми голови, гематоми або застою лікворної рідини. Тому нижченаведені способи полегшити біль повинні застосовуватися лише для тимчасового усунення дискомфорту, після якого обов'язково слід здійснити похід до лікаря.\nВипийте міцного чаю, можете додати гірчичники на потилицю або ж прийняти теплу ванну на ніч.\nЗробіть теплу пов'язку (бажано вовняну шириною близько 7 см) і прикладіть її до голови таким чином, щоб вона спереду прикривала брови, а ззаду – потилицю.\nЗробіть гарячий компрес і покладіть його на область потилиці. Спільно з гарячим чаєм такий спосіб добре впорається з усуненням болю.\nЯкщо ви палите або вживаєте алкоголь, то після появи болю в потиличній області потрібно припинити вживання алкогольних напоїв і паління цигарок. Алкоголь і тютюн тільки посилять біль і погіршать ситуацію.\nВід головного болю і запаморочення\nЗапаморочення спільно з головним болем свідчить про зниження артеріального тиску. Тому основні способи позбавлення від головного болю будуть спрямовані на підвищення рівня артеріального тиску.\nЕфективною буде гаряча ванна для ніг. Паралельно можна пити гарячий чорний, м'ятний або зелений чай.\nВипитий натщесерце відвар з глоду сприяє зняттю болю в голові, яка супроводжується запамороченням. З 20 ягід рослини і 1 склянки води зробіть відвар, який потрібно прокип'ятити 10 хвилин.\nНастояна кілька днів суміш з малини з цукром допоможе полегшити головний біль в потиличній частині.\nУсунути запаморочення допоможе асорті з соків граната, буряків і моркви (1:1:3). Пити перед прийомом їжі.\nРанок після тривалого і веселого застілля не завжди найкращим чином відображається на самопочутті. Голова – це перший, хто дає знати про кількість випитого спиртного у минулий день.\nСлабоалкогольне пиво, перемішавши з яйцем, потрібно випити за один раз. Відмінно, якщо через 15-20 хвилин ви поїдете на сніданок якесь перше блюдо.\n«Ранковий і підбадьорливий коктейль» з меду (100 грам), лимона (1 шт.) апельсинового соку(200 грам) допоможе поправити самопочуття і ліквідувати біль в голові.\nХолодна ванна або контрастний душ стануть хорошим рішенням усунення головного болю після застілля. Якщо ви зупинилися на прийомі ванни, то додайте в неї близько 300 грамів морської солі.\nНе забувайте, що головний біль може бути симптомом серйозного захворювання, наприклад інсульту. Які ще симптоми у геморагічного інсульту, яка діагностика необхідна в нашій статті.\nЯк впливають розміри ретроцеребеллярной арахноідальною кісти головного мозку на ступінь прояву головного болю статті.\nЯкщо головний біль стала з'являтися з похмілля після святкувань, то варто звернути увагу на статтю http://gidmed.com/bolezni-nevrologii/alcogolizm/lechenie-narodnymi-sredstvami.html. В ній дізнаєтеся як народними засобами боротися з бажанням випити більше норми.\nЛікування головного болю при вагітності та у дітей\nІнтенсивна вироблення гормонів, швидка стомлюваність, плаксивість і інші симптоми прояву такого прекрасного і цікавого положення можуть провокувати появу головних болів.\nДля вагітних народні засоби кращий варіант лікування, але тільки якщо прийом цих засобів попередньо узгоджений з спостерігаючим акушером-гінекологом.\nСпробуйте усамітнитися в окремому провітреному приміщенні з приглушеним світлом. Якщо біль помірна, можна послухати спокійну, приємну музику.\nВідвар із заспокійливих трав, як м'ята, шипшина, меліса і ромашка, допоможуть в боротьбі з головним болем. Дозування трав на певну кількість води потрібно дивитися на коробці.\nНерідко головний біль у майбутніх матусь може провокувати підвищений тиск. Апельсинове і грейпфрутове ефірне масло зможе повернути його в норму, якщо їм помазати віскі.\nДітям, вагітним і годуючим від частих головних болів допоможе, якщо спати будуть на подушечці, набитою ялівцевими та смерековими стружками, безсмертником або лавандою.\nПодивіться як робити масаж при головному болі:\nШвидке зняття сильного головного болю\nСильне прояв головного болю може свідчити про запалення мозку або його оболонок. Тому краще відразу або як можна швидше звернутися до лікаря. Буває, що здійснити похід до лікаря не виходить з яких-небудь причин, тоді послабити біль в голові можна наступними способами.\nЗмішайте чистотіл (його потрібно дрібно порубати або нарізати) з оцтом і рожевим маслом. Заздалегідь вимийте голову солоною водою і після цього отриманою сумішшю змастіть собі віскі.\nМасаж в області голови з легкими, масажними рухами від області чола до потилиці практично відразу допоможе ліквідувати біль у голові. Можна також проводити такий масаж від тім'я, і поступово спускаючись до вух. Закінчувати процедуру масажу слід від маківки до потилиці і закінчуючи шийної областю.\nДля швидкої ліквідації болю в області скронь і лоба треба провести інтенсивний масаж на скронях великим пальцем і дистальної фалангою (вказівним пальцем). Ці точки особливо болючі і чутливі, тому масаж повинен бути ретельним.\nОписані вище способи надають хороший знеболюючий ефект і при кластерних головних болях.\nНа малюнку техніка виконання самомасажу для зняття головного болю.\nЧасто і постійно ліквідувати самостійно головний біль не рекомендується, бо це лише сигнал про збій роботи яких-небудь внутрішніх органів, порушення рівня артеріального тиску чи наявності захворювання на голови. Лише виявивши і усунувши причину появи болю в голові, можна більше ніколи її не відчувати.\nЛікувати епілепсію потрібно комплексно. Дуже важливо встановити причину судом. Зробити це можна тільки після повного обстеження в лікарні. Чи варто сподіватися на народні кошти? Це було б безвідп...


Вінниця.info | 24-річний вінничанин на краденому авто протаранив стіну\n25 жовтня 2021, 00:02\n24-річний вінничанин на краденому авто протаранив стіну\n30 серпня 2017, 16:17\nУ Жмеринці працівники пoліції затримали 24-річнoгo мoлoдика, причетнoгo дo викрадення автoмoбіля. Нетверезий чoлoвік, пoбачивши автoмoбіль у двoрі будинку, вирішив пoкататись.\nІз заявoю прo крадіжку автoмoбіля «ВАЗ-2108» дo правooхoрoнців звернувся 82-річний жмеринчанин. В ніч на 29 серпня хтoсь викрав йoгo автoмoбіль, який знахoдився у двoрі будинку.\nЗа гoдину пoшкoджену автівку пoліцейські знайшли на сусідній вулиці. Як з’ясувалoсь, пoкататись на чужoму автo вирішив 24-річний не судимий жмеринчанин.\nВнoчі нетверезий злoвмисник пoбачив припаркoваний у двoрі «ВАЗ-2108», завів йoгo ключем від свoгo кoлишньoгo автoмoбіля та пoїхав кататись. Далекo заїхати йoму не вдалoсь – на сусідній вулиці він в’їхав у гаражне приміщення та, пoкинувши пoшкoджену автівку, пішoв дoдoму спати.\nПрo вчинене чoлoвік шкoдує та винить у всьoму алкoгoль. Автoмoбіль перебуває на арештмайданчику.\nСлідчим відділенням пoліції відкритo кримінальне прoвадження за ч.1 ст.289 Кримінальнoгo кoдексу України (незакoнне завoлoдіння транспoртними засoбами). За скoєне злoвмиснику загрoжує дo п’яти рoків пoзбавлення вoлі.


Ох і золота табакерка. Білоруська народна казка\nОх і золота табакерка\nІлюстрації – П.Свірідов\nЖив собі сирота Янко, син лісника. Батько й мати в нього померли, а рідних нікого не було. Так і жив він сам у лісі, у батьковій хатині. А щоб було веселіше, завів собі смугастого котика.\nЗвик до нього котик. Бувало, куди господар іде, туди й він.\nПішов якось Янко по хмиз. Ясна річ, і котик за ним. Набрав Янко в'язку хмизу, несе додому, а котик тягне за ним суху гілочку.\nСтомився Янко, сів на пеньок відпочити, подумав, як важко жити йому на світі, і голосно застогнав:\n– Ох ох!..\nІ тільки-но він так сказав – як вискочив з-під пенька маленький дідок із довгою бородою.\n– Навіщо гукав мене, хлопче?\nПодивився переляканий Янко на нього й каже:\n– Ні, дідуню, не гукав я тебе.\n– Як не гукав? – сперечається дідок. – Я ж не глухий! Ти два рази назвав моє ім'я: Ох, Ох... Тепер ти повинен мені сказати, чого ти від мене хочеш.\nПодумав Янко й каже:\n– Нічого мені не треба. От тільки голодний я дуже. Якщо маєш кусень хліба, то дай.\nОх пірнув назад під пень і тягне звідти шматок хліба та ще й миску капусняку.\n– На, – каже, – їж.\nНаївся сирота, котика нагодував та низько вклонився дідові:\n– Дякую, дідуню, за обід: давно я нічого такого смачного не їв.\nСкинув він на плечі свій хмиз і пішов весело додому.\nМинув день, другий, знову голод долає. Згадав Янко про дідка. "Піду, – думає, – може, він нагодує мене ще раз".\nПрийшов до того самого місця, сів на пеньок і зітхнув:\n– Чого треба, хлопче?\nВклонився йому Янко:\n– Я голодний, дідуню. Дав би ти мені знову шматок хліба?\nВиніс йому дідок шматок хліба і миску капусняку.\nТак з того часу й пішло: захоче Янко їсти – от він і йде до дідуся.\nЯкось виніс йому дідок замість обіду золоту табакерку.\n– Ось що, хлопче, – каже, – не займай мене більше: я вже старий і обід мені носити важко. Візьми оцю табакерку. Якщо тобі щось знадобиться, ти відкрий її, і мій слуга одразу ж з'явиться перед тобою. Він не гірше за мене виконає все, що ти накажеш.\nУзяв Янко золоту табакерку, подякував від усього серця дідусеві та пішов, пританцьовуючи, додому.\nВідкрив він удома золоту табакерку – вискочив із неї маленький чоловічок, але не такий, як дідусь Ох, а молодий та прудкий.\n– Чого накажеш? – запитує в Янка чоловічок тоненьким голоском.\n– Дай мені, братику, чогось попоїсти.\nІ вмить поставив чоловічок на стіл миску капусняку, поклав великий шматок житнього хліба, а сам стрибнув у золоту табакерку та й зачинився.\nПожив так Янко деякий час, і захотілося йому по світу походити, людей подивитися, себе показати, бо ж він ніколи ніде, окрім свого лісу, і не був.\nУзяв він золоту табакерку, гукнув котика та й вирушив у дорогу.\nБагато обійшов він селищ, міст, багато різних див бачив і от прийшов нарешті до синього моря. Бачить – лежить на морському березі срібляста рибка. Мабуть, хвиля викинула її під час прибою. Сіпається рибка, б'ється об каміння, а ніяк назад у море потрапити не може. Пожалів Янко бідолашну рибку. Взяв він її обережно та й кинув у море.\nМайнула рибка хвостиком, ковтнула води, прокинулася, а потім висунула з води голівку та й каже людським голосом:\n– Дякую тобі, добрий молодцю, що врятував мене від смерті. Може, і я колись тобі допоможу.\n– Навіщо мені, рибко, твоя допомога: у мене в кишені і не такий помічник є.\nАле рибка вже не чула його.\nПішов він далі. Раптом вибігає з нірки сіра мишка. Котик цап її за спину і хотів було з'їсти.\nШкода стало Янкові мишку. Був він такий, що всіх жалів: пам'ятав, як раніше важко йому жилося. Узяв він мишку, погладив та й посадив до кишені, а потім вийняв з торби хлібну скоринку й кинув їй туди.\n– Їж, – каже, – ти, мабуть, голодна.\nМишка й вгамувалася, почала скоринку гризти. Йде він, йде берегом моря, аж тут і вечір настав – треба шукати де спати. Бачить – на горі височіє великий палац. "Ні, – думає Янко, – туди мене не пустять". Пішов він далі. Дивиться – стоїть біля моря маленька рибальська хижка. Зайшов Янко до неї і попросився переночувати.\n– Добре, – каже господар, – ночуй. Мені веселіше буде.\nРозговорився Янко з господарем.\n– Що це за палац був по дорозі? – запитує він у нього.\n– Це королівський палац, – каже господар. – Там живе сам король. Тільки от нещодавно біда трапилася: прилетів із півночі морський змій, схопив його доньку і забрав на свій зачарований острів, куди ані берегом, ані морем не дістатися. Король з відчаю волосся на голові рве. Оголосив по всьому королівстві: хто, мовляв, поверне йому доньку, за того й віддасть її заміж і все королівство після смерті своєї відпише. Багато приїжджало сюди різних княжичів та королевичів, але ніхто до острова того дістатися не зміг: морський змій такі хвилі здіймає, що нічого не поробиш...\nЗгадав Янко про свого чарівного помічника із золотої табакерки та й каже рибалці:\n– Передай, якщо можеш, королю, що завтра рано-вранці він свою дочку побачить.\nПішов рибалка і розповів про це королю. Покликав король до себе Янка. Подивився на нього, знизав плечима. "Невже, – думає, – цей простий мужик зробить те, чого княжичі та королевичі не могли зробити? Не може такого бути!" Але королю так хотілося побачити свою доньку, що він вирішив ще раз попитати щастя. От і запитує він у Янка:\n– Чи правда це, хлопче, що ти берешся визволити доньку мою з неволі?\nВклонився Янко королю й відповідає:\n– Правда, пане королю. Я брехати не вмію.\n– Ну дивися, – каже король, – щоб завтра до сходу сонця моя донька була у мене, бо інакше накажу розірвати тебе залізними боронами.\n– Гаразд, – погодився Янко.– Нехай буде по-твоєму.\nВийшов він з палацу, відкрив золоту табакерку. Вискочив із неї спритний чоловічок:\n– Чого накажеш?\n– Зроби, братику, милість: збудуй за ніч залізний міст від палацу королівського до зачарованого змієва острова і постав на ньому золоту карету, запряжену шістьма кіньми. Завтра на світанку я поїду на острів.\n– Добре, – каже чоловічок, – усе буде зроблено, як ти просиш.\nПовернувся Янко до рибалки та й ліг спати. Вранці піднявся ще удосвіта, дивиться – перекинутий залізний міст від королівського палацу до змієва острова, і стоїть на мості золота карета, запряжена шістьма кіньми, а біля коней стоїть його помічник із батогом.\nПідійшов Янко до свого помічника, вийняв табакерку й каже:\n– Дякую тобі, братику. А тепер іди відпочивати, бо ти, напевно, дуже заморився.\nЧоловічок віддав Янкові батіг, а сам сховався у золотій табакерці.\nСів Янко в карету і поїхав по королівну. Приїжджає на острів, бачить – стоїть там великий темний замок, і дивиться з вікна здивована королівна. Давно не бачила вона людей і зраділа Янкові, як рідному брату.\n– Хто ти такий? – питає. – І навіщо ти приїхав сюди?\n– Не питай, панночко, – відповідає Янко, – а сідай скоріше в карету. Поїдемо до твого батька.\nЩе більше зраділа королівна, почувши такі слова.\n– Але я ж не можу через двері вийти, бо там отой триклятий змій спить. Він вночі літає по здобич, а вдень під дверима відпочиває.\n– То лізь через вікно.\nПідставив Янко руки:\nСтрибнула королівна з вікна і прямісінько до нього на руки. Схопив її Янко, посадив у карету і помчав блискавкою до королівського палацу.\nПочув змій гуркіт, схопився, дивиться – немає королівни... Він – наздоганяти. Біжить, аж міст тремтить, вогонь з пащі пашить...\nОзирнувся Янко – женеться щосили за ними змій. Ось-ось наздожене. Давай він тоді батогом коней шмагати. Ті рвуться вперед що є сили.\nПримчав Янко до берега, висадив королівну з карети, потім відкрив потихеньку золоту табакерку і наказав своєму помічникові знести міст. Чоловічок вмить зніс міст, а зморений змій упав у глибоке море та й потонув.\nТим часом прокинувся король, дивиться у вікно – очам своїм не вірить: веде Янко до палацу його доньку!\nВибіг король назустріч, став доньку обіймати, цілувати. Вже такий щасливий, такий радісний.\n– Ну, хлопче, – каже він Янкові, – потішив ти мене. Віддам тобі за це доньку свою в дружини та й відпишу вам після своєї смерті все королівство.\nЗіграли весілля, і став сирота Янко чоловіком королівни. Усі його любили, от тільки сама королівна на нього скоса поглядала: адже не до душі їй, що стала вона дружиною простого мужика. От і пристала вона якось до чоловіка:\n– Скажи мені, хто тобі міст побудував, по якому ти мене привіз?\nЯнко все відмовчувався, відмовлявся, та тільки не дає йому жінка спокою.\n– Помру я, – каже, - якщо не скажеш мені.\nЩо тут робити – розповів Янко жінці все і показав їй золоту табакерку.\n– Тільки присягнися, – каже, – що ти ніколи її без мене до рук не візьмеш.\nКоролівна присягнулася, а потім і каже:\n– Хочу жити з тобою в замку на острові. Накажи своєму помічникові, щоб міст побудував.\nНе став Янко їй суперечити: відкрив при дружині табакерку, наказав помічникові – і побудувався міст.\nПереїхали вони до змієвого замку. Королівна й каже:\n– Тільки не прибирай моста: ми будемо по ньому на берег їздити – до батька в гості або ще кудись.\nПрожили вони кілька днів у замку. Захотілося Янкові поїхати на полювання. Узяв він лук, котика й мишку, щоб у дорозі веселіше було, і поїхав по мосту.\nТільки-но зійшов на берег, дивиться – не стало за ним моста! "Що за диво?" – думає Янко. Помацав у кишені, аж там немає табакерки... Котика взяв, мишку взяв, а табакерку забув... Тут він про все й здогадався. "Ось тобі й слово королівни! – подумав про себе Янко. – Я пожалів її, з біди виручив, а вона мені за моє добро злом відплатила. Доведеться тепер знову повертатися до своєї хати та голодувати, як раніше".\nСів він на морському березі та й заплакав від образи.\nРаптом чує – мишка у кишені шкребеться. Висунула звідти голівку й питає:\n– Чого ти плачеш, добрий чоловіче?\nРозповів їй Янко про свою біду.\n– Нічого, – втішає його мишка, – такої біди ми позбудемося.\nПошепотілася вона про щось із котиком, потім сіла йому на спину, і попливли вони по морю. Допливли до замку. Сховався котик у саду, а мишка пролізла крізь щілину до кімнати королівни.\nДовго вона там сиділа, виглядаючи, де королівна ховає табакерку. І підгледіла-таки – у дерев'яній скрині замикає!\nВночі, тільки-но королівна вляглася спати, прогризла мишка скриню, схопила табакерку і побігла до котика в сад.\n– Знайшлася, – каже, – золота табакерка!\n– То сідай мені на спину! – велів котик. – Попливемо назад.\nСіла мишка йому на спину, і поплив котик, фиркаючи, по хвилях.\nДопливли вони майже до самого берега. Запитує котик у мишки:\n– Чи не загубила ти табакерки?\n– Ні, – каже мишка, – ось вона!\nПідняла табакерку, щоб показати котику, та не втримала: впала табакерка та й шубовсть у море!\n– Ах ти, роззява! – розсердився котик. – Що ж ти наробила?\nВиплив він на берег і схопив мишку зубами за спину:\n– Я тебе зараз задушу!\nПобачив це Янко, забрав у котика мишку. А як дізнався, що сталося, то сів біля моря і сильно зажурився – так шкода було йому табакерки!\nРаптом виплила з моря срібляста рибка:\n– Про що ти, чоловіче, бідкаєшся? Розкажи мені: може, я тобі якось зараджу, адже ти врятував мене колись від смерті.\nПодивився Янко – і впізнав ту саму рибку.\n– Ех! – тяжко зітхнув він. – Велика в мене біда...\nІ розповів рибці про своє горе. Вислухала його рибка і каже весело:\n– Хіба ж то біда! У мене тут в морі табакерок, скільки хочеш. Я викидатиму їх, а ти дивись, яка твоя. Свою візьми, а мої назад мені поверни.\nХлюпнула рибка хвостом і пірнула на дно моря.\nНезабаром почала вона викидати на берег табакерки – срібні, золоті, діамантові. У Янка прямо в очах замиготіло від табакерок. Почав він до них уважно придивлятися і побачив нарешті свою. Зрадів Янко, кинув у море зайві табакерки і гукнув рибці:\n– Дякую тобі, рибко! Виручила ти мене з біди.\nУзяв він свою золоту табакерку та й пішов по світу разом із котиком і мишкою шукати кращих людей.\nАвтор: Білоруська народна казка; ілюстратор: Свірідов П.


Валерій Кривенцов: "Програли, але я пишаюся командою" — Харьков Спортивный\nПісляматчевий флеш-коментар головного тренера "Металіста 1925" Валерія Кривенцова телеканалу "Футбол".\n- Валерій Сергійович, яка ваша оцінка сьогоднішнього матчу?\n- Гра вийшла дуже цікавою. На мій погляд, нашу перевагу ми не змогли конвертувати в перемогу, тому що моменти в нас були. Команда протягом усієї гри виглядала дуже цілісно. Ми багато комбінували, можна сказати, що вели гру. Знову ж таки, це все на мій погляд. Перед пропущеним голом у нас був хороший момент, коли ми в трьох вибігли проти двох захисників, але не розпорядилися м'ячем, як слід. За таке у футболі карають. Пропустили гол, спробували змінити хід поєдинку, але не вийшло. Проте команду я хочу привітати з хорошою грою. Мабуть, сьогодні саме той випадок, коли програли, але я пишаюся нашою командою.\n- Що завадило футболістам більш вдало розпоряджатися моментами? Зокрема, Криськів у першому таймі?\n- Криськів, Фабіньо, Батюшин, Дмитренко в кінцівці поєдинку... Мабуть, майстерність.\n- Можливо, хвилювання після виходу до УПЛ?\n- Хвилювання немає. Уже перший тур зіграли, подивилися, що ми можемо з усіма грати. Знову ж таки, я вважаю, що сьогодні на фоні команди, яка представляє нашу країну у єврокубках ми виглядали дуже-дуже добре.\n- Перші хвилини матчу "Металіст 1925" перегравав по грі "Колос". Відчуваєте сили в команді так і надалі продовжувати чемпіонат?\n- Я вже казав, що ми будемо намагатися не відходити від своєї гри та з будь-яким суперником намагатися втілити на полі те, що ми тренуємо щодня.


Як комунальну службу перетворюють на колектора — NEWSs\nДомой Суспільство Влада Як комунальну службу перетворюють на колектора\nЯк комунальну службу перетворюють на колектора\nДек 26, 2015 532 ПОДЕЛИТЬСЯ\nНа цьому тижні влада піднесла киянам передноворічний подарунок. Співробітники комунального концерну «Центр комунального сервісу» (ЦКШ) розвісили на деяких під’їздах оголошення про те, що за борги по «комуналці» на квартири неплатників будуть накладатися арешти.\nКомунальний концерн — нова структура, створена в травні цього року. Тоді заступник голови КМДА Петро Пантелєєв обіцяв, що ЦКШ захищатиме киян від комунальних монополістів, таких як «Київенерго», «Київводоканал», «Київгаз». Планувалося, що городяни зможуть скаржитися в концерн на неякісне надання послуг, низьку температуру гарячої води або батарей, а також відсутність води або тепла. На ділі ж вийшло, що киянам тепер доведеться захищатися від самого ЦКШ. Той, по суті, перекваліфікувався в колекторську організацію і, залякуючи киян, намагається вибивати борги.\nДиректор «Центру комунального сервісу» Катерина Саркісова стверджує, що структура виконує свої прямі обов’язки. Консультаційна підтримка киян і переговори про спрощення процедур установки лічильників з монополістами ведуться. А оголошення на під’їздах про можливий арешт квартир за борги — це планова робота перед закінченням року. «Ми хотіли таким чином звернути увагу городян, що їм слід перевірити наявність заборгованості, можливо, звернутися в ЖЕК. Часто буває, що кияни не приходять за повідомленнями на пошту і тому дуже пізно дізнаються, що вже пройшов судовий розгляд по стягненню заборгованості», — пояснила чиновниця. За її інформацією, всього станом на 1 липня 2014 столичні мешканці заборгували за комуналку 400 млн грн (у цю суму входять тільки борги на суму понад 1 тис. грн). При тому, що в 2012-2014 рр. середній рахунок за комуналку на одну квартиру становив порядку 400 грн. З 800 тис. абонентів кожен п’ятий (160 тис.) має борг. А жителі 80 тис. квартир не просто один раз заборгували комунальникам, а ігнорують платежі систематично. «Вже є тисячі судових рішень про стягнення заборгованості з городян. Але активної практики реалізації квартир на торгах для відшкодування боргів поки немає. Головна причина — низька ефективність роботи Державної виконавчої служби (ДВС)», — пояснює Саркісова.\nБорги не обов’язково збирати роками. «У нашій практиці зустрічалися випадки, коли подавали позови і на стягнення сум, які менше 1 тисячі гривень, а бували й десятки тисяч гривень», — пояснив юрист АТ «Безпалий і партнери» Євген Журавський. Тим, у кого заборгованість невелика, можна не переживати за свої будинки і квартири. За словами директора юридичної компанії KODEX Станіслава Климова, згідно ЗУ «Про виконавче провадження», якщо сума боргу не перевищує 10 мінімальних зарплат (з січня 2016 року — 13,7 тис. грн), то ГІС може стягнути кошти за рахунок будь-якого іншого майна, крім житла. Наприклад, виконавець може прийти додому до боржників і описати побутову техніку та автомобіль. «Але це не означає, що можна спокійно себе почувати при наявності боргу, наприклад в 10 тис. грн. На практиці часто трапляється, що державні виконавці ігнорують згадану норму і все одно накладають арешт на квартири», — відзначає Климов. До того ж, крім арештованого майна, боржників можуть «нагородити» обмеженням виїзду за кордон. «Як правило, люди дізнаються про таку заборону під час реєстрації на авіарейс. Після цього подорож вже стає неможливою», — говорить юрист Євген Журавський.\nЯк у киян відбирають житло\nНакласти арешт на квартиру і відібрати її для продажу та відшкодування боргів не так-то просто. Спочатку боржник отримує повідомлення про наявність заборгованості. Найчастіше в ньому міститься пропозиція погасити борг достроково або реструктуризувати його. Якщо боржник не реагує, постачальники комунальних послуг звертаються до суду для примусового стягнення боргу. І тільки після довгої судової тяганини і винесеного рішення майно неплатників опиняється під загрозою. Позивач передає рішення суду в Державну виконавчу службу. Там відкривають виконавче провадження і спочатку пропонують боржнику добровільно виконати рішення суду. Якщо той не погоджується погасити заборгованість, на його майно накладають арешт.\nЗахиститися в судах від кредиторів — комунальних служб або приватних компаній з надання комунальних послуг — практично неможливо. Такі розгляди проходять у спрощеному порядку, а стягувати заборгованість комунальних підприємств вважається незаперечною. Іноді боржники намагаються піти від відповідальності, але більшість таких потуг терпить фіаско. «Деякі наголошують на тому, що держава гарантує право на житло і його не можна відбирати. Це тривалий суперечка, і він швидше лежить в теоретичній площині. Але борг все-таки має пріоритетне значення. Деякі громадяни намагаються змістити акцент на знецінення національної валюти. Але, як показує практика, це теж не особливо працює», — додає юрист АТ «Безпалий і партнери» Євген Журавський. Крім того, боржники нарікають на неякісне надання комунальних послуг і вже на стадії судових розглядів вимагають перерахунку. «Але і це неможливо. З такими претензіями необхідно звертатися в комунальні служби одразу після закінчення місяця, коли батареї були холодними або, наприклад, не було води», — вважає директор Катерина Саркісова ЦКШ.\ntweet Предыдущая статья«Ніхто і ніколи нас ще так не бомбив»: жителі Сирії про російських авіаудариСледующая статьяЯк українці платитимуть податки в новому році: головні зміни maxim\tСХОЖИЕ СТАТЬИБОЛЬШЕ ОТ АВТОРА\nБюджет 2017 Підсумки другої річниці президентства Порошенко The New York Times: Коли молоді хлопці вмирали за Україну, їх головнокомандувач шукав способи уникнути податків EDITOR PICKS


Данія запровадить тимчасовий контроль на кордоні за Швецією\nДанія встановить тимчасовий прикордонний контроль на шведському кордоні з наступного місяця. Про це заявив у четвер міністр юстиції Данії Нік Хеккеруп, повідомляє "Європейська правда" з посиланням на Reuters. Такі заходи запроваджуються після того, як два шведа були звинувачені в причетності до вибуху поблизу данської податкового агентства в серпні. Прем'єр-міністр Метте Фредеріксен заявила тоді, що уряд розглядає питання про посилення контролю на своєму кордоні зі Швецією.\nДанія з'єднана зі Швецією мостом Ересунн через 16-кілометрову протоку, і тисячі громадян з двох країн щодня перетинають кордон на поїзді і автомобіля. Обидві країни є членами Європейського Союзу.


Доцент Валерій Дідух: «Основа щастя – любов і праця» – Газета "Медична академія"\nДоцент Валерій Дідух: «Основа щастя – любов і праця»\n27/10/2018 25/10/2018 Гуменюк Руслан\nДоцент кафедри медичної фізики та лікувальної діагностики ТДМУ, член обласного літературного об’єднання при Тернопільській обласній організації Національної спілки письменників України Валерій Дідух щасливо поєднує талант науковця й педагога з даром поета та краєзнавця. В його науковому доробку – дві монографії з фізики, одна – одноосібна, та 9 підручників і посібників, написані в співавторстві, майже 70 наукових статей. Найважливіші з них опубліковані в «Українському фізичному журналі». Також Валерій Дмитрович є автором 12 історико-фольклористичних книг (з них – 5 монографій) та 12 поетичних збірок, що руйнує міф про непоєднуваність любові до точних наук і літературного таланту.\nСьогодні доцент Валерій Дідух – гість редакційної «Вітальні». Наша розмова – про важливі віхи біографії Валерія Дмитровича, про те, як увійшли в його життя фізика й лірика, про улюблену роботу та людей, які залишили в душі теплі спогади, про родину – його надійну опору, джерело наснаги й сил.\n«Час із днів, неначе з пазлів, викладає картину життя»\n– Валерію Дмитровичу, період дитинства відіграє важливу роль у житті людини. Ваше ж дитинство припало на нелегкі післявоєнні роки. Як знайшли ви свою стежину в житті та улюблену професію.\n– Закономірне й випадкове, вічне й тимчасове – субстанції того, що ми називаємо долею, яка супроводжує нас упродовж життя. Час із днів, неначе з пазлів, викладає картину життя, ними ж устеляє дорогу і рокам, і долі.\nБатьки Валерія Дідуха – Дмитро Степанович і Марія Василівна з невісткою Зоєю та внуками (с. Ярунь, 1984 р.)\nЯ народився 1946 року в старовинному мальовничому містечку Ярунь на Житомирщині в сім’ї Дмитра та Марії Дідухів, чим дуже порадував свого брата Леоніда, старшого за мене на 6 років. Ярунь, як і Тернопіль, відоме з 1540 року. Те, що коріння древа мого роду сягає глибини віків, засвідчує моє прізвище. Ще у праслов’янські часи дідухом називали необмолочений ритуальний сніп жита або пшениці, зв’язаний з найкращого колосся, який на завершення жнив вручали найвродливішій дівчині, а саму її – з піснями та іграми несли до хати господаря. У хаті дідуха ставили на покутті й там він стояв до того часу, доки не обсіються на зиму, а у деяких місцевостях і до свята Коляди, тобто до народження молодого Сонця. Відомий знавець минувшини В. Скуратівський зазначає, що дідух – це дідівський дух чи дух дідів, тобто всіх попередників роду.\nМоєю любов’ю в старших класах були фізика й шахи. Інтерес до фізики прищепив брат Леонід, на той час – студент фізичного факультету Львівського університету, а нині – відомий вчений, доктор фізико-математичних наук, професор. Завдяки книжкам, які були вдома і які привозив Леонід, цей інтерес поглиблювався й розвивався. Моїми улюбленими були «Занимательная физика» Я. Перельмана, «Атомное ядро» М. Корсунського, «Элементарные частицы» Гелла-Мана, «Физика» Л. Эллиота та У. Вілкокса, «Математическая смекалка» Б. Кордемського, «Книга юного радиолюбителя», журнал «Юный техник». Завдяки їм, а також збірнику задач підвищеної складності з фізики В.Зубова та В. Шальнова, я збагнув, наскільки складною та захоплюючою є ця наука й уже у 8 класі вирішив пов’язати з нею своє майбутнє. Був учасником обласної олімпіади «Юний фізик». Проте вчитель фізики байдуже спостерігав за моїм захопленням, а коли я одного разу захотів похвалитися своїми знаннями, набутими з книжок, сказав незадоволено: «Дідух, те, що ти знаєш, я вже давно забув».\nВалерій ДІДУХ (ліворуч) з братом Леонідом у вишиванках (м. Корець Рівненська область, 1950 р.)\nДжерелом поповнення знань були також добре укомплектовані районні бібліотеки для дітей та дорослих, які містили і рідкісні видання та всі можливі журнали, серед яких – «Шахматы в СССР». У бібліотеці вже через п’ять років після за-кінчення війни нараховували понад шість тисяч книжок. Запам’яталися «Избранные произведения» Р. Декарта, твори Дж. Лондона (особливо мене вразило оповідання «Мексиканец»), «Останній з могікан» і «Слідопит» Ф. Купера, «Час сподівань і звершень» Н. Рибака, «Два капитана» В. Каверіна… Та улюбленими стали «Двенадцать стульев» і «Золотой теленок» Ільфа і Петрова, «Герой нашего времени» М. Лермонтова, «Отцы и дети» І. Тургенєва.\nПісля восьмого класу на час шкільних канікул я влився в лави «революційного, передового та свідомого» робітничого класу – працював на цегельному заводі, перевозячи вагонетки з цеглою.\nНавчаючись у старших класах, вечорами крутив ручку детекторного приймача і, притискаючи навушники, слухав «Голос Америки» та «Бі-Бі-Сі». Антеною служив дріт, натягнутий між хатою й сараєм, а заземленням – дріт, припаєний до закопаного в землю відра.\nНеординарною особистістю був наш директор школи – майбутній академік, доктор педагогічних наук, професор Степан Якимович Дем’янчук. Його іменем нині названа одна з вулиць у Рівному. Завдяки директорській турботі про розвиток шкільного спорту команди з волейболу, баскетболу, футболу й гандболу неодноразово перемагали на різноманітних змаганнях, в яких я теж брав участь. У школі була створена виробнича бригада. Очолював її Володимир Нікітюк, а я був одним з ланкових. 1964 року шкільна бригада Ярунської школи за видатні успіхи у вирощуванні кукурудзи, буряків і картоплі посіла друге місце серед шкільних бригад тодішньої УРСР і була нагороджена трактором.\nЗавдяки Степанові Якимовичу учні школи відвідали Мінськ, Ленінград, Москву. Подорожували на вантажній машині, в кузов якої накидали сіна. Незабутні враження залишили відвідування музеїв, ночівлі в білоруських лісах. Директор дуже любив футбол та організував поїздку в Москву, щоб школярі не лише відвідали музеї Білорусії та Росії, а й побували на матчі «Динамо» Москва-«Динамо» Київ.\nВалерій ДІДУХ під час перепочинку в екскурсії до Мінська та Москви вирішив зіграти в шахи з вчителями (1963 р.)\nУпродовж трьох років я від-відував секцію з класичної боротьби в будинку культури і 1964 року посів перше місце в обласних змаганнях на першість товариства «Колгоспник».\nЗалишилися в пам’яті наші розмови з вчителем арифметики Олексієм Семенцем, вчителем фізкультури Володимиром Пелехом, вчителем музики Іваном Желєзньовим, вчителем російської мови та літератури Степаном Кравчуком, лаборантом Карлом Герасимовичем – фотолітописцем школи. Яскравими особистостями були вчитель географії Олександр Горбань і його дружина, вчителька англійської мови Поліна. Впродовж років, приїжджаючи зі Львова додому, відвідував їх.\nНаш клас був дуже дружним, але, як кажуть, «иных уж нет, а те далече». З тими, хто залишився, спілкуюся й досі. 2014-го ми відзначили 50-річчя з часу закінчення школи. Володимир Нікітюк і Тамара Якубовська стали співавторами книжки «Історія містечка Ярунь і його околиць до середини ХХ ст.».\n«З народженням Незалежної України неочікувано для себе та оточення почав писати вірші»\n– Моє захоплення літературою почалося з поезій Сергія Єсеніна. З його творчістю позна-йомився на уроках російської літератури, які цікаво проводив Степан Кравчук. Та лише з народженням Незалежної України я, неочікувано для себе та оточення, почав писати вірші. Коли вони заповнили зошит, мій добрий приятель, завідувач кабінету української мови Інституту вдосконалення вчителів Василь Гоцуляк передав його відомому українському поетові, харизматичному Борисові Демкову, який надрукував мої вірші та дав їм схвальну оцінку. 1995 року вийшла моя перша поетична збірка з передмовою Бориса Демкова «Кванти думок». Її прорецензував в австралійській газеті «Вільна думка» знаний у світі письменник, поет, літературознавець Дмитро Нитченко. Вказавши на певні недоліки збірки й помилково назвавши мене кандидатом філологічних наук, Дмитро Васильович зазначив, що ця книжка корисна для нашої літератури. Її появі на світ завдячую уродженцю Житомирщини – Володимирові Кравчуку. Вартість 2000 примірників склала 70 мільйонів купоно-карбованців. Тоді за них можна було купити десяток яєць.\n«Кванти думок» проклали дорогу дванадцяти наступним збіркам, в яких віддзеркалюються часи минувшини, проблеми сьогодення, одвічні духовні прагнення людини, любов до жінки, до отчого краю, до України.\n– І все-таки Ви не присвятили себе письменництву.\n– Любов до фізики переважила й привела мене до Львівського університету, куди я вступив після закінчення школи 1964 року.\n«Марксистсько-ленінські «науки» не сприймав ні розумом, ні душею»\n– Якими згадуються студентські роки?\n– Мене призначили старостою групи, а у факультетській газеті моє прізвище було в списку студентів, які найкраще склали колоквіум з математики, що його проводив доцент Омелян Бобик. Я добре зарекомендував себе на практичних заняттях з розв’язування задач з вищої математики, аналітичної геометрії й фізики. Улюбленою дисципліною була «Математична фізика» – стик фізики та математики. У підготовці до занять з математики допомагав «Збірник задач з вищої математики» П. Дюбука. Досі зберігаю його в домашній бібліотеці.\nКаменем спотикання натомість були марксистсько-ленінські «науки». Не сприймав їх ні розумом, ні душею. Аналогічне ставлення було і в мого брата. Екзаменатор з історії КПРС якось сказав Леоніду: «Может, ты и будеш физиком, но советским физиком – никогда». Пророцтво збулося після розпаду Радянського Союзу.\nВалерій ДІДУХ разом із співробітниками кафедри іноземних ТДМІ на копанні цукрових буряків (1980 р.)\nДружні, довірливі стосунки в мене склалися з одногрупниками Ростиславом Петрашком та Орестом Гурієм. Перший був родом зі Львова, другий – з одного із сіл на Львівщині. Серед студентів першого курсу було багато росіян, дітей військових, а в моїй групі навчалася донька одного з начальників органів НКВД. І ми вели палкі дискусії про Україну, про мову. Мабуть, перекази про ті розмови лягали на стіл секретаря парткому факультету, який викладав «оптику», і це позначилося на моїй оцінці з цієї дисципліни на екзамені.\nДо занять готувався в університетській книгозбірні та бібліотеці фізичного факультету. Відвідував секцію самбо, був переможцем у своїй вазі серед самбістів інших факультетів університету, брав участь у змаганнях на першість вишів Львова.\nНезабутнє враження залишили лекції та практичні заняття, які проводили професор Ігор Юхновський (нині академік), майбутні члени-кореспонденти Академії наук, доцент Ігор Стасюк, професор Корній Товстюк. Під час підготовки до іспиту з квантової механіки Ігор Рафаїлович Юхновський дозволяв користуватися додатковою літературою, а вже опитування супроводжувалося класичним: «Чому?», «Звідки?», «На основі чого?».\nПро Корнія Товстюка пізніше дізнався, що він був у складі Буковинської похідної групи мельниківців, яка на початку 1941 року прибула до Києва. На семінарських заняттях він, по суті, не користувався дошкою, а пояснював фізику «на пальцях». Із становленням незалежної України написав поему про боротьбу та героїзм бійців УПА.\nДуже приязні стосунки склалися у мене з аспірантом Олександром Гудзем. Одного разу зустрілися неподалік обласної бібліотеки. Олександр розповів про вірш у газеті «Радянська Україна», в якому якийсь канадієць вихваляв радянську владу, й додав: «Зайди в бібліотеку, прочитай, бо газету цю вилучать, адже з початкових літер кожного рядка складається заклик до повалення існуючого режиму».\nПереконаний, мої відвідини бібліотеки не залишилися непоміченими й далися взнаки на державному іспиті з марксистсько-ленінської філософії вже після успішного захисту диплому. Олександра Гудзя, який завершував кандидатську дисертацію, за звинуваченням у націоналізмі згодом звільнили з університету.\n– Я отримав скерування до Коцюбинської середньої школи Гусятинського району на Тернопільщині. Директором цього закладу був Михайло Бартків, з яким, як і з колективом загалом, склалися гарні стосунки. Але жителі села до мене, уродженця Житомирщини, як і до тих, хто проживав за річкою Збруч, ставилися з пересторогою та не хотіли брати «москалів» на квартиру. Господиня однієї хати, дізнавшись, звідки я родом, показала на портрет сина, якого розстріляли пришельці зі Сходу та, не знаючи мого ставлення до національно-визвольного змагання 1941-1950 років, відмовила в житлі. Тому з вересня до середини листопада я жив у холодному приміщенні поблизу школи. Їжу готував на маленькій електричній лабораторній плитці. Згодом директор школи допоміг мені винайняти житло у господаря Стефана, де я мешкав до призову в армію. Призвали після закінчення навчального року. Маючи звання лейтенанта, став командиром взводу наземної радіолокаційної розвідки в одній з військових частин, що дислокувалася в Тернополі. У взводі було 10 «уазиків», на яких встановили локаційні станції. Щоразу після виїзду на навчання їх потрібно було ремонтувати. Запчастин не вистачало, та завдяки капітану Сябро, який відповідав за матеріальне забезпечення дивізії, машини вдавалося лагодити вчасно. А все тому, що капітан навчався заочно в якомусь виші й я розв’язував надіслані йому задачі з фізики та математики. Військова служба мене гнітила, незважаючи на вищу, порівняно із шкільною, зарплатню. За видані при звільненні в запас гроші купив дефіцитні на той час речі – холодильник і телевізор.\nПочалося цивільне життя, пошуки працевлаштування та житла. На щастя, в Тернополі завершили будівництво 16-ої школи, куди й отримав скерування. Сімейний бюджет поповнював, читаючи лекції на підготовчому відділенні політехнічного інституту та завдяки урокам у вечірній школі.\n«43 роки моє життя пов’язані з ТДМУ»\n– 1975-го я пройшов за конкурсом на посаду асистента кафедри фізики Тернопільського медінституту (нині – університет), маючи вже дві наукові статті (у співавторстві) в «Українському фізичному журналі». На кафедрі, яку очолював кандидат фізико-математичних наук Ігор Гончаренко, було семеро працівників і лише завідувач мав вчене звання. Згодом я був прикріплений до кафедри теоретичної фізики Чернівецького університету, якою завідував доктор фізико-математичних наук, доцент Володимир Ніцович, нині, на жаль, вже покійний. Брат Леонід став керівником моєї дисертаційної роботи.\nДоцент Валерій ДІДУХ зі співробітниками кафедри на горі Богит у Гусятинському районі (1990 р.)\nЧи не щодень в інституті проводили всілякі збори, на яких співробітникам ідеологічним розчином «промивали» мізки. Викладачів забов’язували відвідувати різні відділення вечірнього університету марксизму-ленінізму, де з нас продовжували формувати гомо-совєтікус. Педагогічне навантаження, написання найрізноманітніших методичок для студентів і викладачів, постійні інститутські збори, відвідування університету марксизму-ленінізму, виступи перед трудовими колективами, робота з кураторськими групами забирали багато часу. Пригадую, як у селі Новосілка Заліщицького району впродовж місяця (безвиїзно) студенти та викладачі збирали картоплю. Студенти навіть пісню склали:\nЛистья желтые над полюшком кружатся,\nС тихим шорохом на плечи нам ложатся.\nОт картошки нам не спрятаться, не скрыться,\nНу, скажите, что нам может ночью снится?\nНе злічити, скільки часу я присвятив англійській мові. Адже в інституті почали навчатися іноземні студенти й заняття з ними вели англійською. До слова, рівень знань з фізики та математики у студентів з Індії значно перевищував рівень більшості наших студентів.\nПисав наукові статті, присвячені дослідженням магнітних і зарядо-впорядкованих систем з вузькою зоною провідності. Перша з них називалася «Про зарядове впорядкування у вузькій частково заповненій S-зоні» та була надрукована в найавторитетнішому на той час «Українському фізичному журналі». 1980 року з доповіддю про результати моїх наукових досліджень я виступив на теоретичному семінарі в Інституті фізики металів АН СРСР, який очолював всесвітньовідомий учений, академік С. Вонсовський. Ця доповідь стала для мене перепусткою у велику науку. Керівником семінару був знаний вчений, доктор фізико-математичних наук, старший науковий співробітник Ю. Ірхін, який став офіційним опонентом на захисті моєї кандидатської дисертації. А от стосунки із секретарем парткому нашого вишу Михайлом Траф’яком не склалися, він не захотів підписати характеристику, яку разом з іншими документами я мав подати до наукового відділу Чернівецького університету. Підписав її лише після того, як побачив підпис ректора, професора І. Сміяна.\nДоцент Валерій ДІДУХ з колективом кафедри медичної фізики, діагностичного та лікувального обладнання\n1981 року в Чернівецькому державному університеті відбувся захист моєї кандидатської дисертації «Електронне і магнітневпорядкування у вузьких зонах провідності». Я отримав диплом кандидата фізико-математичних наук. І лише через 13 років мені присвоїли звання доцента.\nЗ 1982 року працював начальником відділу технічних засобів навчання, забезпечуючи справність проекційної техніки для демонстрації навчальних фільмів, діапозитивів. Для викладачів інституту зорганізував курси із застосування програмованих мікрокалькуляторів, а пізніше – і персональних комп’ютерів для статистичної обробки результатів медико-біологічних досліджень, чому сприяло перебування на курсах підвищення ква- ліфікації в Московському енергетичному інституті. Це була добра нагода відвідати Третяковську галерею, музей образотворчого мистецтва ім. Пушкіна, музеї Пушкіна та Гоголя. Мешкав я в інститутському гуртожитку. Наближався Великдень. Напередодні я поклав у чайник лушпиння цибулі, яйця й пішов на кухню їх фарбувати, що в ті атеїстичні часи, м’яко кажучи, було зухвальством. На Великодній сніданок запросив білоруса та казашку, які були приємно вражені моєю гостинністю.\nТернопільський медінститут – один з перших серед медичних інститутів в Україні створив комп’ютерний клас, обладнаний персональними комп’ютерами ПК-01 Львів. Цьому передувало моє відрядження на один із заводів у селищі Підволочиськ. Функції дисплея виконував телевізор «Електрон». Інструкції щодо користування комп’ютером не було, тож лише через два місяці, користуючись методом «тику», мені вдалося встановити з комп’ютером діалог на мові Бейсік.\nУ середині 80-х років за порадою надзвичайно ерудованого викладача кафедри історії нашого вишу Олександра Веретюка, нині, на жаль, вже покійного, я передплачував один з прибал-тійських журналів. Використовуючи гострі публікації цього журналу, а також львівського часопису «Дзвін», інших видань, спрямовані на демонтаж радянської системи, вдвох з тодішнім асистентом кафедри фізики Романом Ладикою, нині доцентом, випускали на кафедрі газету «Думка».\nКафедральний корабель не оминали шторми, та кожен із завідувачів намагався втримати його на плаву. Кандидат фізико-математичних наук Ігор Гончаренко заохочував співробітників створювати діючі моделі приладів, доцент Анатолій Гайдук дбав про зміцнення матеріальної бази кафедри, доцент Денис Москаль започатковував господарсько-договірні теми й сприяв модернізації лабораторного практикуму з фізики, старший науковий співробітник, а нині професор Арсен Гудима збагатив комп’ютерну базу, доцент, нині професор Василь Марценюк активізував наукову діяльність кафедри, доцент, доктор технічних наук Юрій Рудяк став творцем нової кафедри – медичної фізики, діагностичного та лікувального обладнання.\nУпродовж 2014-2016 років я працював на посаді директора інституту моделювання та аналізу паталогічних процесів ТДМУ.\nПрихильна доля подарувала мені щастя знати багатьох талановитих, наздвичайно цікавих людей і я вдячний їй за це. Пишаюся, зокрема, знайомством з повстанцем Володимиром Близнюком, автором багатьох книжок з історії повстанського руху на Прикарпатті. Володимир був родом із села Старі Кути Косівського району Івано-Франківської області. Розмови з ним, подорожі мальовничими куточками Прикарпаття залишили глибокий слід у моїй пам’яті. Дружина Володимира – Калина вишила для мене й мого онука Віталія сорочки, які бережу як реліквію.\n«Духовно підтримує та збагачує мене моя сім’я»\nДоцент Валерій ДІДУХ з дружиною Зоєю та доньками Людмилою й Юлею (2013 р.)\n– Валерію Дмитровичу, ваша наукова діяльність від-дзеркалюється й у двох монографіях з фізики та, зокрема, монографії «Упорядоченные состояния в узкозонных материалах», що побачила світ 1980 року і є однією з найперших праць, присвячених теоретичному дослідженню електричних і магнітних властивостей матеріалів з вузькими енергетичними зонами. Але у вашому доробку є не лише наукові, а й творчі здобутки. Які з них особливо дорогі вашому серцю?\n– На початку нинішнього століття я почав досліджувати історію та етнографію отчого краю. Цьому сприяла робота в архівах Києва, Львова, Тернополя, Житомира, Луцька, Кременця. Серед історичних праць відзначу такі: «Ярунщина з середини XVI до середини ХХст.» (2011 р.), «Новоград-Волинський повіт Волинської губернії» (2013 р.), «Історія містечка Ярунь та його околиць (2016 р.)». Особливе місце серед моїх здобутків на теренах етнографії займають праці «Повернення Зофії Рокосовської» (2013 р.), «Життя села Житомирського Полісся» (2015 р.), «Фольклорний світ Східної Волині» (2018 р.).\nДоцент Валерій ДІДУХ з дружиною Зоєю та онуками Соломією, Уляною, Захарчиком і Віталієм\nІм’я польки Зофії Рокосовської, видатного дослідника етнографії Волині другої половини XIX ст., не знайдете в жодному фольклорознавчому словнику. Немає інформації про неї і в польських енциклопедіях і лише в сьомому томі Енциклопедії українознавства (Львів, 1998, перевидання в Україні), згадується її ім’я. Цей факт вражає, бо саме Зофія Рокосовська записала в селі Юрківщина Звягельського повіту Волинської губернії (нині Новоград-Волинський район Житомирської області), яке межує із селом Ярунь, майже 450 обрядових, ліричних, колискових і баладних пісень, близько сотні казок, описала обряди, вірування краян, рослинний світ місцевості та його лікувальні властивості. Фольклорний матеріал, який зібрала, сягає майже 400 друкованих сторінок.\n– Як вам вдається успішно поєднувати наукову, викладацьку роботу та літературну творчість?\n– Завдяки любові та праці.\n– Над чим працюєте тепер?\n– На завершальному вже етапі книжка «Фізичні основи променевих та ядерних методів діагностики та лікування», яку написав у співавторстві із співробітниками кафедри. Сподіваюся, зовсім скоро вона побачить світ, а слідом – нова збірка моїх поезій.\n– Який ваш рецепт щасливого життя?\n– Альберт Айнштайн якось сказав «Спокійне та скромне життя приносить більше щастя, ніж гонитва за успіхом і постійне занепокоєння, яке її супроводжує». Цілком поділяю його думку. Мовою математики цей рецепт можна записати так:\nV(x= w-y) = Ath(x)H(x),\nде V – щастя; A – максимальне щастя; w – спокійне і скромне життя; y – гонитва за успіхом і постійне занепокоєння, H(x) – функція Ґевісайда:\nПідставляючи замість A, w і y числові значення, можна побудувати криву щастя.\n– Чи знаходите час для гри в шахи?\n– Моє захоплення шахами тривало десятки років. Уперше за шахову дошку сів у другому класі, а в старших класах схилявся над нею частіше, ніж над домашніми завданнями. Цьому сприяла книжка «Триста избранных партий Алёхина». Пригадується, як під час зустрічі випускників, що відбулася через п’ятнадцять років після закінчення школи, односельчанин запитав, чим я займаюся та із жалем сказав: «Я ж гадав, що ти станеш шахістом». Працюючи в інституті, впродовж трьох десятків років я не полишав цієї гри. Був нагороджений фотоапаратом за перше місце у виші, а наша команда (я та доцент Роман Ладика) посіла друге місце на п’ятій спартакіаді з шахів серед команд вищих навчальних закладів області. Згодом на зміну шахам прийшли поезія, історія, етнографія.\n– Без чого не уявляєте повноцінного буття?\n– Без любові. Духовно підтримує й збагачує мене моя сім’я. Безмежно вдячний за неї долі. Дружина впродовж 25 років працювала завідувачем відділу недоношених дітей Тернопільської обласної дитячої лікарні. У нас дві доньки. Людмила – доцент Тернопільського медичного університету, Юлія – лікар-косметолог. Підростають четверо онуків: Віталій, Соломія, Уляна та Захарчик.\n– Не сотвори собі кумира.\n– Улюблені поетичні рядки?\n– Вони належать геніальній Ліні Костенко:\n«Усе змінилось. Люди і часи.\nВ лісах тремтять налякані гриби,\nПоети не потрібні вже нікому».\n– Чи є у вас улюблений вислів?\n– Є і не один: «Пізнай себе», «Сотвори собі острів», «Хто не має досвіду, той не має знань».\nСтажувалися у Жешувському університеті\nУвосьме відбувся обласний чемпіонат бригад екстреної меддопомоги


Київський Діалог – Kонкурс міні-грантів\nв Львівській, Волинській, Рівненській, Івано-Франківській обл. – Станіслав Безушко, координатор проекту «Київський діалог» в м.Львів, lviv@kiev-dialogue.org;\nв Одеській обл. – Олександр Славський, координатор проекту «Київський діалог» в м.Одеса, odesa@kiev-dialogue.org;\nв Миколаївській обл. – Дарія Фрич-Алчіна, координаторка проекту «Київський діалог» в м.Миколаїв, mykolaiv@kiev-dialogue.org;\nв Дніпропетровській обл. – Юлія Овчаренко, координаторка проекту «Київський діалог» в м.Дніпро, dnipro@kiev-dialogue.org;\nв Харківській обл. – Вікторія Черевко, координаторка проекту «Київський діалог» в м.Харків, kharkiv@kiev-dialogue.org;\nв Черкаській обл. – Тетяна Кавальчук,координаторка проекту «Київський діалог» в м.Черкаси, cherkasy@kiev-dialogue.org\nв Донецькій та Луганській обл. – Ольга Алтуніна, координаторка проекту «Київський діалог» в м.Слов’янськ, sloviansk@kiev-dialogue.org;\nв Донецькій обл. та Приазов’ї – Владислав Зайцев, координатор проекту «Київський діалог» в м.Маріуполь, mariupol@kiev-dialogue.org


Десантники 95 ОДШБр «приземлили» два безпілотники окупантів (ВІДЕО) - ШоТам\nДесантники 95 ОДШБр «приземлили» два безпілотники окупантів (ВІДЕО)\nУкраїнські військові із 95-ї бригади Десантно-штурмових військ ЗСУ за суботній ранок 21 травня збили два ворожі безпілотники.\nВідео опублікував офіцер 95 окремої десантно-штурмової бригади Збройнi Сили України Юрій Кочевенко.\n«Виколоти очі ворогу! Українські десантники продовжують полювання на російські БПЛА. Сьогодні тільки за ранок мінус два Орлани», — написав Юрій Кочевенко.\nНагадаємо, десантники 95 ОДШБр «затрофеїли» ворожий танк Т-72.\nЯк ми повідомляли раніше, ЗСУ показали, як знищують ворожу рухому ціль зі «Стугни».


| архів газети | 4:01 | 06.30.2022\n16 та 17 серпня стародавнє містечко Любеч, що в Ріпкинському районі, поринуло у часи Київської Русі. У селищі пройшов вже традиційний XІ відкритий фестиваль традиційної слов’янської культури та бойових єдиноборств «Київська Русь». А днем раніше в Любецькій громаді презентували туристичний потенціал Любеча.\nЛюбеч – одне з найдавніших містечок Київської Русі. Воно відігравало значну роль в історії українського державотворення, тут відбувалися важливі військові та політичні події, які вирішували долі держав. Як пише Нестор Літописець, саме в 882 році князь Олег приєднав давньоруське городище до Київського князівства. Прославився Любеч і іншою знаменною датою – у 1097 році тут відбувся Любецький з’їзд князів руських. На ньому постановили : «Кожен тримає вітчизну свою!». Тут, на Замковій горі, на честь цього з’їзду був встановлений пам’ятний знак.\nЦьогорічний фестиваль проходив у два етапи. Розпочався він 16 серпня в селі Малинівка, яке входить до Любецької об’єднаної територіальної громади. Цього дня туристам презентували анімаційну екскурсію від чернігівського екскурсовода Ервіна Мідена, який своєю особливою манерою розповіді прославився на всю країну. У музейному комплексі «Древній Любеч» оглянули нову експозицію музею. Також гості мали змогу прийти еколого-туристичним маршрутом «Озеро Нижній Болгач». Приємним для гостей завершенням презентації став майстер-клас із приготування рибної юшки за старовинним рецептом місцевих мешканців.