Сталін і Троцький - політичні супротивники.\nВажко знайти у вітчизняній історії більш ненавидить один одного пару політиків, ніж пара Сталін - Троцький.\nЯкі ж були вони, ці люди залишили великий слід в історії Росії ХХ століття.\nСталін народився 21 грудня 1879 року в Грузинському містечку Горі. Батьки Сталіна і мати і батько були малограмотними, до того ж народилися кріпаками. Свободу вони отримали лише у 1864 році. До народження Йосипа троє дітей Джугашвілі померли, ледве з'явившись на світ. Він і сам мало не загинув від віспи, коли йому, було, п'ять років. Батько Сталіна людина грубий, жорстокий, сильно п'є, бив дружину і сина і насилу міг утримувати сім'ю.\nУ 1884 році Йосип поступив у духовне училище, а за тим вступив до Тіфлісскцю православну семінарію.\nУ той же період, коли Сталін навчався в семінарії, царський уряд проводив у Грузії політику русифікації. Йосип почав вивчати грузинську літературу. Одна з таких книг запала в душу юнака. У книзі розповідалось про Кобе, кавказькому Робін Гуда-, які билися з козаками, захисника грузинських бідняків. З тих пір на цілих двадцять років юний Джугашвілі взяв собі прізвисько "Коба". Сталін повчився в семінарії з 1894 по 1899гг., Але раптово покинув навчання не отримавши атестат. Сталін, навчаючись у семінарії, займався наполегливо, щоб досягти необхідних знань з дисциплін включають крім церковно-слов'янської мови та Закону Божого латинський і грецький мови, російську літературу та історію. Завдяки освіті, отримала розвиток і феноменальна пам'ять Сталіна - властивість, якому згодом судилося зіграти важливу роль у його житті.\nВступивши до семінарії, він став замкнутим, мовчазним, вважав за краще усамітнення з книгою. Сталін у семінарії навчився ховати почуття, і це почуття стало його другою натурою. У семінарії він познайомився з працями Канта, Маркса і Плеханова. Поступово розчарувавшись в ідеалах грузинського націоналізму, він організував серед семінаристів гурток з вивчення соціалізму. Незабаром Сталін був прийнятий у групу "Месаме-дасі" і як випробування йому було доручено вести пропаганду марксистських ідей в гуртку робітників-шляховиків. В1899 році Сталін був виключений з семінарії. Залишивши семінарію, він став організатором гуртків, перерви в цій діяльності становили його арешти і заслання в Сибір.\nЛедве зводимо кінці з кінцями, він жив, покладаючись на підтримку товаришів і співчуваючих, знаходячи у них кут і притулок від поліції.\nЙого діяльність поширювалася на робоче середовище міст Тіфліса і Баку. У 1902 році після участі у страйку в м. Батумі він був заарештований поліцією і відправлений до в'язниці, після чого був висланий на Північ до Вологди. З другої спроби Йосип Сталін втік із заслання і повернувся на Кавказ, де дізнався про організацію РСДРП.\nНародившись у селі серед Українських степів в сім'ї обрусілого єврея мав своє господарство, юний Лев Бронштейн ще з гімнастичних років в Одесі уражав гостротою розуму і своєю здатністю до літератури і мов. Подібно багатьом російським революціонерам, він вже зі студентської лави захопився підпільною діяльністю і ще не досягнувши й двадцяти років, був засуджений до тюремного ув'язнення і заслання. Зробивши втечу з фальшивим паспортом на ім'я Троцького, він приєднався до групи ленінців "іскрівців" за кордоном. Діяльність Троцького в 1905 році в якості голови Санкт-Петербурзького Ради завоювала йому славу революційного оратора. Після 1905 року він був, хоча і видною, проте стояла осібно особистістю серед російських емігрантів, слідуючи своїм власним шляхом раз у раз ведучи дискусію, як із Леніним, так і з меншовиками і проявивши нарівні з ораторськими, блискучі здібності літератора. У серпні 1917 року Леніну вдалося переконати Троцького вступити в партію більшовиків.\nСтавлення Сталіна з лідерами соціал-демократами показують наскільки його гнітило почуття соціальної та інтелектуальної неповноцінності, наскільки рідко забував він чиєсь до себе зневага, прощав чиюсь поблажливість. Але при всьому тому він навчився звертати недооцінку себе іншими в свою ж користь. Варто було Троцькому одного разу назвати Сталіна "сірої, безбарвної посередністю", і згодом Сталін зміг скористатися промашка Троцького, за що той і поплатився спершу втратою ролі приймача Леніна, а потім і самим життям.\nЩе однією відмінною рисою Сталіна був його досвід місцевого партійного організатора російської глибинки, чому мало хто з перших фігур більшовизму, а в тому числі і Троцький, могли похвалитися, і що допомогло Сталіну завоювати довіру Леніна.\nВажливою частиною цього досвіду були періодичні арешти, тюрми, заслання й пагони. З дев'яти років з травня 1908 по березень 1917 року він провів на волі лише півтора року. Саме в'язниця і посилання стали "університетами", де він відновлював прогалини у своїй освіті і, особливо у марксистській літературі. Він був виключно дисциплінований, постійно з книгою в руках, активний учасник дискусії, впевнений у своїй правоті, гострий на язик, уїдливий до опонентів.\nНавіть залишивши в стороні те обставина, що меншовики, як, наприклад Троцький не переставали уїдливо критикувати Сталіна довгі роки. До 1905 року у Сталіна склалася репутація людини, з якою важко працювати, амбітного інтригана, стравливаемого своїх товаришів між собою, не довіряє нікому і сам нічиїм довірою не користується, ніколи не забуває зневаги, ніколи не прощає того, хто здобував над ним верх у суперечці або заперечувати. Його організаторські здібності сумніву не піддавалися. Він міг впоратися з будь-якою справою. Вперше за ці роки Сталіну вдалося домогтися обрання делегатом на партійний з'їзд. У 1906 році в Стокгольмі був скликаний з'їзд з метою об'єднання соціал-демократичної партії. Найважливішим підсумком з'їзду для Сталіна було те, що він зустрічався там з Леніним. У пошуках вчителя Сталін знайшов нарешті людини, авторитарність суджень якого не викликала у нього сумнівів. На Празькій партійній конференції в 1912 р., хоча Сталін був на засланні, Ленін наполіг на включенні його до Центрального Комітету. Ленін порвав тоді з емігрантської інтелігенцією, куди входили Троцький, Каменєв, Бухарін. Як і початок революції 1905 р., так і початок Лютневої революції 1917 р., застало російських революціонерів емігрантів зненацька. Приблизно за місяць до цього Троцький, у відчаї від розвитків в Європі відбув до Америки. Сталін же завжди був у Росії і на передньому рубежі. Так події перших чисел липня 1917 р., могло значно похитнути надії більшовиків. Ленін ховався, Каменєв з Троцьким були арештовані. Лише залишилися Сталін і Свердлов утримували партію від розброду. 10 липня вийшла стаття Леніна "політичне становище", в якій порушувалося питання про збройне повстання. На VI з'їзді партії проходив з 26 липня по 3 серпня Сталін виступив з доповіддю, де підтримав Ленінську політику і захопив з'їзд за собою. Однак протягом серпня і вересня він знаходився в тіні і був змушений зіткнутися з тим, що стрімке політичний злет Троцького затьмарив його власну роль у жовтневих подіях. Революція на подив тривала не більше 2-х діб і обійшлася не значним кровопролиттям. З військ, на які могли розраховувати більшовики, були загони робочої червоної гвардії, а також моряки Кронштадта і Балтійського флоту. Війська Петроградського гарнізону перебували в нерішучості, і Троцький провівши з ними переговори, домігся успіху, перевівши війська на бік більшовиків. Пізніше Троцький зазначив: «Фінальний акт здається коротким, таким сухим - навіть не в'яжеться як-то з історичним розмахом подій».\nРеволюція в Росії залишається одним з найвидатніших і вирішальних подій в історії ХХ століття. Що опинилися перед обличчям складних проблем партійна верхівка хоч і складалася з розумних людей, але ні в одного з них не було досвіду управління державою. Проте ні Ленін, якому було тоді 50 років, ні Троцький якому як і Сталіну в ту пору було близько 40 років, не відчували страху в цій складній ситуації.\nСтарі більшовики ставилися до Троцького як до людини сторонньому, що примкнули до партії лише в серпні 1917р. Його манера командувати багатьма, не одним Сталіним, як прояв крайнього зарозумілості по відношенню до інших. З огляду на роботу Троцького в Петроградській Раді, після того як він зарекомендував себе фахівцем із захоплення влади, його роль як революційного вождя вже не оскаржувалася.\nЗ трьох причин 1917 можна вважати ключовим моментом в подальшому розвитку особистості Сталіна. Перша - це те, що не зміг зіграти провідну роль у головних подіях, роль, про яку він мріяв, залишила глибоку травму. З кінця 1929 року, як тільки йому трапилася нагода, він зробив надзвичайні заходи, щоб її загоїти. Документи видозмінюються або стягуються; спогади піддаються заборонам або цензурі; журналісти, історики, придворні живописці та діячі кіно отримують припис створювати "нову" виправлену версію основоположних Подій історії Радянського Союзу.\nНаведемо такий приклад: більшовицькі лідери, вже прибули до Петрограда, відправляються зустрічати Леніна на Фінляндський вокзал. Зустріч зустріччю, але саме в цей момент Ленін обрушується з критикою на проведену ними лінію. По всій видимості, Сталін не був серед зустрічаючих, ніхто толком його там не бачив. Однак в офіційній біографії Сталіна, опублікованій в 1940 р., цей епізод виглядає наступним чином:\n"З квітня Сталін відправився в Белоостров на зустріч з Леніним. З величезною радістю зустрілися два вожді революції, два вожді більшовизму після тривалої розлуки. Обидва були, готові боротися за диктатуру пролетаріату, очоливши боротьбу революційного народу Росії. По дорозі до Петрограда Сталін розповідав Леніну про стан справ у партії та про хід розвитку революційних подій ".\nФігура Троцького, який, безперечно, відіграла провідну, поступається за значенням лише ролі Леніна, роль у процесі реального захоплення влади, - була викреслена з історії і замінена фігурою Сталіна. Ленін залишався великим вождем революції, який приїхав до Росії з-за кордону. Сталін тепер був піднятий до його рівня, з'явившись вождем, ніколи не покидав Росію і зустрічали Леніна по його поверненню.\nДругим наслідком його невдач 1917 з'явилася внутрішня потреба Сталіна, продиктована не тільки стратегічними, економічними або політичними, резонами, домогтися, щоб його революція не поступалася ленінської. Це призвело у 1929-1933 роках. до нових ще більш глибоким потрясінням, коли індустріалізація в Росії і колективізація селянства проводилися за допомогою сили, ставши, як би другою революцією без якої, як стверджував Сталін, революція 1917 року була б неповною, позбавленої майбутнього.\nОбидва названих обставини вплинули глибокі наслідки. Третя причина того, чому так важливий 1917 рік у біографії Сталіна, переносить нас до подій 1917-1921 рр..: Важливий не внесок Сталіна у справу революції, який ні в якій мірі вирішальним не назвеш, а важливо вплив самої революції на розвиток особистості Сталіна. Після чотирьох років, втрачених у засланні, Сталіну випала можливість пройти школу багатющого політичного досвіду, перебуваючи в самому центрі подій найважливішого етапу революційної історії і працюючи в безпосередньому контакті з одним з найвидатніших, а, на думку багатьох, з найвидатнішим - з лідерів сучасного революційного руху.\nУ здатності Сталіна витягувати уроки було однією з його переваг перед Троцьким. Вона виявилася, наприклад, коли, не зумівши в квітні та липні збагнути сенс поворотів у ленінській політиці, Сталін згодом все-таки зміг зрозуміти і прийняти їх. Ця якість у Сталіна Ленін цінував і вмів використовувати. Саме воно допомогло Сталіну зайняти високу посаду в Раді Народних Комісарів - новому урядовому кабінеті - і навіть стати одним із трьох представників вищого керівництва від партії більшовиків (Ленін, Троцький, Сталін), куди увійшли також двоє представників партії лівих есерів. Все це\nозначало роботу в безпосередній близькості з Леніним, а подібні уроки, як показала практика квітнево-червневого періоду, Сталін вбирав з особливим завзяттям.\nВідчуваючи, і в цьому можна не сумніватися, захоплення перед Леніним, Сталін, цілком можливо, задавався питанням: які ті особливі якості, що зробили його вождем? Не тільки завдяки освіченості і силі логіки домігся Ленін безпрецедентного піднесення в партії. Ленін не володів даром передбачення і незаперечності суджень, а часто він помилявся, роблячи прогнози на майбутнє. Приміром, він не зміг передбачити революцію в Росії в 1917 році і зовсім помилково оцінював можливості революційних рухів у Європі, завдяки яким розраховував врятувати Росію. Крім того, Ленін навіть не прагнув передбачати наслідки для Росії і майбутнього соціалізму тих методів, які насаджував у процесі здійснення своєї революції. Ні, Сталіна, перш за все, залучали в Леніна його цілеспрямованість і здатність розумової концентрації, його вміння знайти і використовувати ту або іншу можливість, направивши при цьому всі свої зусилля, в тому числі і помилки, на здійснення своєї мети; його непохитної впевненість у своїй правоті і, разом з тим, воля до перемоги, рішучість не дозволити себе обіграти.\nРеволюція в Росії залишається одним з найвидатніших, а також вирішальних подій в історії ХХ століття. Більшовики були самої нечисленної з соціалістичних партій Росії, яка налічувала до початку 1917 г.25 000 членів і велику частину цього року перебувала в опозиції та політичної ізоляції. Проте вже до концу1917 р. їх вожді несподівано і буквально за одну ніч сформували першу в світі соціалістичну уряд, що звалила на себе тягар відповідальності за всю колосальну країну з населенням більше 170 мільйонів. До осені 1918 р., у результаті роки перебування при владі, більшовики поклали край війні і заснували однопартійну диктатуру, стверджуючи, що це диктатура робітників і селян. Між тим, поки були сумніви, чи зможуть вони поширити свою владу на всю країну хоча б просто утримати своє правління не кажучи вже про те щоб довести ефективність своєї програми економічного і соціального перетворення. Те, на що Ленін і Троцький розраховували як на вирішальну передумову втілення своїх надій на успіх - одночасні спалаху революцій в Західній Європі і, перш за все в Німеччині, - виявилося малореальним. Не отримавши очікуваної підтримки від братніх соціалістичних урядів, більшовики ж зіткнулися з інтервенцією Антанти, яка виступила на підтримку контрреволюційних сил всередині Росії.\nЩо опинилася перед обличчям складної проблеми опанувати ситуацію партійна верхівка, хоч і складалася з людей тямущих, все-таки ні в одного з них не було ні найменшого досвіду в управлінні державою та економікою. Мало того, що вони всі були в основному теоретики, а не практики, всі ці люди відчували крайня недовіра до традиційних методів управління, властивим чиновництву царської Росії, так само як і буржуазним методам управління, державою, характерним для країн Західної Європи, і начисто відкидали капіталістичний спосіб управління економікою. Не маючи досвіду, вони не мали, крім того, і будь-якої власної альтернативного характеру моделі або схеми; доводилося імпровізувати по ходу справи.\nПроте ні Ленін, якому тоді було близько 50 років, ні Троцький, якому, як і Сталіну, було в ту пору близько 40, не відчували страху в цій складній ситуації. Ленін досяг своєї мети, до якої йшов все життя, - він домігся влади, що зміцнило не тільки його власну віру в свої сили, але також і його авторитет. Аж до відбувся в 1921 р. Х з'їзду партії серед її членів тривали запеклі суперечки щодо політичного курсу в умовах терпимості до розбіжностей і критиці. Однак після того як Ленін протиставив себе більшості партії, що знайшло відображення в його "Квітневих тезах" події Жовтневої революції, а також у період мирних переговорів у Брест-Литовську - причому, кожного разу результат був на його користь, - керівна роль Леніна в партії вже сумніву не підлягала.\nСтарі більшовики, в основному, ставилися до Троцького, як до людини сторонньому, що примкнули до партії лише в серпні 1917 р., а його манера командувати сприймалася багатьма, не одним тільки Сталіним, як прояв крайнього зарозумілості по відношенню до решти. Проте, враховуючи його роботу в Петроградській Раді, після того, як Троцький зарекомендував себе натхненним фахівцем із захоплення влади, його роль як революційного вождя вже практично не оскаржувалася, особливо, коли розкрився і його талант "організатора перемоги", такого собі Карно * російської революції, в період громадянської війни.\nНа щастя комуністів, сутички в таборі білогвардійців, а також відсутність узгодженого плану інтервенції в іноземних держав зробили ситуацію не настільки безнадійною для нового уряду, як це уявлялося спочатку, а проте тепер від більшовиків залежало, чи зуміють вони скористатися захопленої ними владою і створити дієву, боєздатну армію з надійним об'єднаним командуванням. Враховуючи той факт, що війна не закінчилася переможно для російської армії, і більшовикам все ще доводилося долати настрій пораженства у військах, стояла задача величезна. Однак у Троцького, призначений у березні 1918 р. Наркомом з військових справ, нова влада знайшла на рідкість талановитого військового організатора. Була оголошена загальна мобілізація, і до кінця 1918 р. в армію було зараховано 800000 чоловік. Пік був, досягнутий в 1920 р., коли, як повідомлялося, армія налічувала 2,5 млн. бійців. Провал спроби вторгнутися до Польщі остаточно розвіяв надії Леніна поширити за допомогою Червоної Армії революцію на всю Європу. Разом з тим Червона Армія розбила білогвардійців, припинила інтервенціоністські плани Антанти, спрямовані на повалення революційної влади в Росії, і до 1922 р. вплив влади більшовиків розширилося і зміцнилося на більшій частині території, яку Росія займала до війни, крім західних земель, що включали Бесарабію, частини Польщі, належала Росії, Прибалтійських держав і Фінляндії.\nПершим призначенням Сталіна було його направлення у стратегічно важливий пункт, місто Царицин на Волзі (який згодом перейменують в Сталінград, а потім у Волгоград), щоб не дозволити білим відрізати обидві столиці від продовольства. Прибувши в Царицин б червня, Сталін вже через двадцять чотири години доповідав, що зіткнувся з "вакханалією і спекуляцією" і домігся введення карткової системи і твердих цін. 7 липня, наступного дня після спроби есерівського заколоту, він запевняв Леніна:\n"Все буде зроблено для попередження можливих несподіванок. Будьте, впевнені, у нас не здригнеться рука ... Учиняють розгін і наганяй кожному, хто цього заслуговує. Чи не пошкодуємо нікого, ні себе, ні інших, але продовольство вам відправимо ".\nЯкраз під час перебування в Царицині Сталін увійшов вперше у відкритий конфлікт з Троцьким. Приводом стало рішення Троцького як військового наркома залучати колишніх царських офіцерів для створення Червоної Армії, приставляючи до них комуністів в якості політпрацівників, а також для гарантії благонадійності. Подібна політика у багатьох більшовиків, в тому числі і у Леніна, викликала сумнів. Ленін поступився лише тоді, коли дізнався від Троцького, що в Червоній Армії таких "військових фахівців" вже понад 40000, і є небезпека, що без їх участі та без допомоги більше 200 000 людей з колишнього унтер-офіцерського складу нової армія створити не вдасться. При всій необхідності такого шляху, проходив він далеко не так гладко. У роки Громадянської під були нерідкі випадки зради, і багато ватажки загонів червоних партизанів постійно нарікали, не бажаючи підкорятися колишнім царським офіцерам з їх відсталими поглядами; крім того, висловлювали з того приводу своє невдоволення і ліві більшовики, нагадуючи Леніну і Троцькому про їхні обіцянки замінити діючу армію, а також Надзвичайну Комісію народною міліцією.\nНезабаром район військових дій на Північному Кавказі з'явився центром опозиції політиці Троцького, а так само, як і раніше більшовицький комітет у Баку, джерелом відбору\nСталіним своїх людей, на яких він згодом міг покластися. Близьким до Сталіна людиною став Ворошилов, старий більшовик, колишній десять років тому секретарем партосередку робітників-нафтовиків і членом Бакинського комітету. Незважаючи на відсутність у Ворошилова військового досвіду Сталін сприяв його призначенню командиром 10 армії. Політкомісарів цієї армії був призначений Серго Орджонікідзе, ще один сподвижник Сталіна по Баку; саме він колись переконав Леніна в 1912 р. кооптувати Сталіна в члени ЦК. Ворошилов, Орджонікідзе, а також Будьонний, колишній унтер-офіцер драгунського полку, потім з успіхом очолив опір Білої армії, - стали членами сталінської мафії. Троцький зарозуміло затаврував їх "опозиціонерами", однак всі троє здобули вагу під заступництвом Сталіна. Ворошилов потім змінив Троцького на посаді Наркома у військових справах. Орджонікідзе грав провідну роль у сталінській програмі індустріалізації, ставши членом Політбюро, Будьонний, а також і Ворошилов, з'явилися першими маршалами Радянського Союзу. А в 1918 р. царицинською група на Північно-Кавказькому фронті ігнорувала накази з Центру, відмовлялася співпрацювати з фахівцями з колишньої царської армії, за що неодноразово звинувачувалася Троцьким та Верховним командуванням у порушенні дисципліни і військової субординації.\nВ уже цитованому посланні Леніну від 7 липня Сталін наполягав на наданні йому спеціальних військових і цивільних повноважень. Через три дні Сталін посилає чергову депешу: "Для користі справи мені необхідні військові повноваження. Я вже писав про це, але відповіді не отримав. Дуже добре. У такому випадку я буду сам, без формальностей скидати тих командармів і комісарів, які гублять справу. Так мені підказують інтереси справи, і, звичайно, відсутність папірці від Троцького мене не зупинить ".\nЗа згодою Троцького, Сталіну були надані необхідні їм повноваження, він був призначений головою Ради Північно-Кавказького військового Ради, але при цьому йому було ясно дано зрозуміти, що Ленін підтримує Верховне командування. Однак Сталіна це не зупинило, і він продовжував переконувати місцеве командування не звертати уваги на накази зверху і всупереч інструкціям з Москви скасував накази колишнього царського генерала Ситіна, призначеного Троцьким командувачем Південним фронтом, і взагалі відмовився визнати це призначення.\nНа цей раз Троцький категорично зажадав оглядів Сталіна з Північного Кавказу і пригрозив військовим трибуналом Ворошилову, якщо той не виконає його наказ. Ленін поступився наполяганням Троцького, однак, щоб пом'якшити удар, направив до Сталіна спеціальним поїздом свого найближчого сподвижника, секретаря ЦК Якова Свердлова, щоб той з почестями привіз Сталіна до Москви. По приїзді Сталін був призначений членом перейменованого Реввійськради, а також введено до новоствореного в кінці листопада для мобілізації всіх ресурсів на військові потреби Рада робітничо-селянської Оборони.\nЛенін закликав Троцького і Сталіна забути обопільні розбіжності і прийти до співпраці. Сталін зробив зі свого боку крок у цьому напрямку, у ряді своїх виступів високо відгукнувшись про Троцького. Проте Троцький не зумів подолати в собі відчуття переваги над Сталіним:\n"Лише значно пізніше,-писав він у своїй автобіографії, - я зрозумів, що Сталін намагався встановити зі мною близькі взаємини. Проте мене відштовхували, у чому ті його риси, які сприяли його піднесенню ... вузькість його інтересів, душевна черствість і особливий цинізм провінціала, звільнився за допомогою марксизму від своїх забобонів, але так і не здатного виробити натомість своє власне глибоко осмислене і всебічно зважене світогляд ".\nСталін, зі свого боку, також мав і політичні, та й не тільки політичні резони для неприйняття Троцького. До розриву коаліційного союзу з есерами більшовики були представлені в керівництві країною трьома фігура ми - Леніним, Троцьким і Сталіним. Сталося так, що Сталін вийшов з цієї обойми і відійшов у тінь, і радянський уряд, як, втім, і партійне керівництво, уособлювався тепер в очах кожного з образами Леніна і Троцького. Сталін незмінно визнавав лідерство за Леніним, що було природно, так як Ленін був майже на десять років старше. Але Троцький був ровесник; він народився в тому ж році, що і Сталін. Нині до його талантам ідеолога й оратора додалася ще й слава творця Червоної Армії, а потім і організатора по6еди в Громадянській війні. Для Сталіна, людини марнославного, до того ж обтяженого нав'язливим комплексом неповноцінності, таке узвишшя Троцького було нестерпно і ще більше погіршувалася тим фактом, що сам Троцький Сталіна як свого суперника всерйоз не сприймав.\nЛенін робив всі зусилля, щоб згладити конфлікт між Сталіним і Троцьким, так як цінував їх обох, хоч і підходив до них з різною міркою. Те, що Сталін довіри Леніна не втратив, підтверджується його наступними напрямками Леніним на фронт аж до самого закінчення Громадянської війни. У січні 1919 р. Сталін був перекинутий на Східний фронт - доповісти про ситуацію у зв'язку з нещасливою здачею міста Перм. У травні Сталін зміцнював оборону Петрограда перед загрозою наступу білих; за його особистим розпорядженням 67 морських офіцерів Кронштадта було розстріляно за обвинуваченням у зраді. Потім у тому ж році він знову був перекинутий на Південний фронт, щоб стримати прорив білих до Москви, після того, як військами Денікіна був узятий Орел.\nПісля 1919 р. Сталін придбав неоднозначну репутацію: з одного боку, людини, безперечно, здібного і надійного, але, з іншого, такого, з ким працювати нелегко, хто за будь-яких обставин ставить себе вище за інших. Всіляко звеличуючи власні успіхи, він у той же час жорстко критикував невдачі інших, бачив зраду і змову там, де можна було говорити про нерозторопність і нехлюйство, грішив заздрістю і занадто завзято ворогував з товаришами, вважаючи їх своїми суперниками у боротьбі з ворогом. Як стверджує Троцький, коли Політбюро прийняло рішення нагородити його орденом "Червоного Прапора за участь в обороні Петрограду восени 1919 р., Каменєв дещо збентежений запропонував вручити ту ж нагороду і Сталіну. "3а що? - Здивувався Калінін ". Тоді Бухарін відвів його вбік і сказав: «Невже не ясно? Це ідея Леніна. Сталін не переживе, вирішивши, що його обійшли. Він ніколи цього не пробачить ".\nОстанній епізод участі Сталіна в Громадянській війні ще раз висвітлив його вади, що здобули загальну критику. У травні 1920 р. польська армія вступила на територію України і зайняла Київ. Радянське контрнаступ вибило поляків з України і вивело Червону Армію до берега Бугу. Чи варто було радянським військам переправлятися на інший берег і рухатися на Захід, в глиб Польщі метою захопити Варшаву? І Сталін, і Троцький подібну авантюру відкидали. Проте Ленін дотримувався іншої точки зору. Він все ще сподівався, що революція в Європі зможе допомогти Радянській Росії.\nТроцький разом з Дзержинським і Радеком, завзято протистояв у цьому Леніну. І тоді Сталін переметнувся на бік Леніна, опинившись серед більшості Політбюро, який проголосував за похід на Варшаву.\nУ генеральному наступі Сталін не брав участь - військовими діями керував 27-річний Тухачевський, колишній поручик царської армії, який відзначився в Громадянській війні. Сталін був направлений в якості представника Політбюро в південно-західні військові розташування, з метою стримувати сили Врангеля, що загрожували з боку Криму, попередити можливу інтервенцію з боку Румунії, а також займатиметься південну частину фронту, розгорнутого проти поляків. Він слав свої уїдливі зауваження з приводу перегрупування фронтів на адресу Леніна і Політбюро: «Отримав Вашу записку щодо поділу фронтів, - телеграфував він Леніну .- Навіщо Політбюро займатися подібними дурницями?» Тим не менш, Сталін і воєнком Південно-Західного фронту Єгоров отримали наказ перекинути значні сили на північ. Для підтримки лівого флангу армії Тухачевського, яка рухалася на Варшаву. Спочатку Сталін не виконав наказ у строк, потім і зовсім відмовився його виконувати, продовжуючи брати участь в зробленій Першої кінної армії під командуванням Будьонного операції по захопленню Львова, міста на півдні Польщі. Коли 16 серпня поляки зробили контратаку на війська Тухачевського, Червона Армія зазнала нищівної поразки, найважливішим наслідком якого стало те, що тепер поляки могли зміцнитися на неприкритому лівому фланзі російських військ. Багато років тривала запекла суперечка з приводу того, хто винен у провалі, що позначилася на всіх наступних взаєминах між Сталіним і Тухачевським в1930-е роки.\nСталін був відкликаний до Москви, підданий осуду з боку Леніна, а також делегатів ІХ партконференції, і усунений від участі в завершенні Громадянської війни - розгромі військ Врангеля на Півдні. І все ж це не позбавило Сталіна колишнього лідерства в партії. На VIII партійному з'їзді, що відбувся в березні 1919 р., його ім'я значилося в списку шести кандидатів у члени ЦК, розданому кожному учаснику. Сталін став членом обох підкомісій ЦК, заснованих з'їздом, одним з п'ятьох членів Політбюро і членом Оргбюро; крім того, за його ініціативою при комісаріаті національностей була створена друга інспекція - робітничо-селянська, Рабкрин, на чию задачу входив контроль за роботою урядових установ. Ні на одне з цього поважного ланцюга призначень анітрохи не вплинув факт відповідальності за розгром армії в Польщі і відсторонення від військового керівництва.\nПоза сумнівами, основною причиною цього стало те обставина, що Сталін зумів зарекомендувати себе як виключно активний, не щадить сил для справи, член керівництва партії. Відмовитися від нього було неможливо. Троцький згадує, як поставив як-то питання Серебрякову, члену ЦК, працював разом зі Сталіним у військовій раді Південного фронту: чи була нео6ходімость у двох представників ЦК в цій раді, і хіба не міг Серебряков впоратися один без допомоги Сталіна. «Подумавши трохи, Серебряков відповів:« Мабуть, я не зміг би так тиснути на підлеглих, як Сталін ». Уміння тиснути, було якраз те властивість, яке Ленін понад усе цінував у Сталіні ».\nЛенін прекрасно бачив недоліки Сталіна. За словами Троцького, коли вперше була запропонована кандидатура Сталіна на пост Генерального Секретаря, Ленін зауважив: «Цей кухар, буде готувати тільки гострі страви». І все ж іншої кандидатури не висунув. Зрозуміло, Ленін не відчував з боку Сталіна загрози для себе особисто, - до того часу, поки його не збагнув в травні 1922 р. перший інсульт, що сталося через місяць після того, як Сталін був призначений Генеральним Секретарем.\nУ 1922 р., коли Ленін приходив до тями після першого інсульту, Сталін кріпив фундамент своєї влади, в його діях не проскакувало ні найменшої театралізації. Троцький, любитель б'ють в очі ефектів (що вселяло побоювання симптомів бонапартизму) не бачив ні в вчинках Сталіна, ні в ньому самому нічого, крім ознак сірої посередності. Проте зусилля Сталіна виявилися не марними. При тих нових перспективи, які відкрилися перед ним у зв'язку з хворобою Леніна, Сталін зміг запустити в хід весь той авторитет, який він створив собі в провінційних партійних структурах, спрямувавши цю хвилю на центральні структури, що відали політикою партії, - партійний з'їзд, ЦК і Політбюро, - туди, де міг вирішуватися результат битви за місце правонаступника.\nНаступні події стали відомі лише через багато років, в основному вже після смерті Сталіна. І ці події не залишають сумнівів у тому, що ставлення Леніна до свого колишнього протеже тепер змінилося, і справа дійшла до відкритої ворожості. Вона посилилася у зв'язку з тими кроками, що зробило Політбюро, яке прийняло в свої руки кермо влади. 24 грудня в результаті наради Сталіна, Каменєва і Бухаріна з лікарями, було винесено таке рішення:\n«Володимиру Іллічу дозволяється щодня диктувати по 5-10 хвилин тільки в тому випадку, якщо це не листи, щоб не передбачалося отримання відповіді. Відвідини заборонені. Друзям і близьким бажано не повідомляти йому про політичні події ».\nПодібні заходи були продиктовані побоюванням, що Ленін, хоч він уже майже напевно не зможе очолити державу, але все ж може й в напівпаралізованому стані втручатися в політику. Ленін всіляко намагався обійти ці інструкції, і рішучість його посилилася, як тільки Політбюро призначило Сталіна наглядати за їх виконанням.\nУ пошуках союзника Ленін звернувся до Троцького. Двічі протягом 1922 р. він переконував Троцького зайняти пост заступника Голови Раднаркому, і обидва рази Троцький відмовлявся, не бачачи в цій перспективі можливості стати першим серед інших заступників, а також ідеологом партії. Разом з тим у грудні, коли Ленін чинив опір спробам Сталіна послабити монополію держави на зовнішню торгівлю, він із задоволенням виявив, що Троцький з готовністю довів його думку до членів ЦК, задоволення Леніна ще більше зросла, коли ЦК було змушене скасувати своє раніше прийняте рішення.\n«Ми відстояли свою позицію в боротьбі, - писав він, - пропоную не зупинятися і наступати далі». Знову в приватній бесіді з Троцьким Ленін пропонує йому посаду заступника голови, заявляючи, що готовий сформувати блок для боротьби з бюрократією в державі і в партії. Однак через кілька днів у Леніна стався другий крововилив, і його пропозицію ходу не отримало, хоча воно могло загрожувати для Сталіна далекосяжними наслідками.\nПізніше Троцький стверджував, що Ленін, нібито, хотів бачити його, Троцького, своїм наступником на посаді Голови Раднаркому. Можливо, саме це і мав на увазі Ленін, пропонуючи свого часу Троцькому посаду свого заступника, проте Троцький від цієї можливості, - не в приклад Сталіну щодо посади Генерального Секретаря, - відмовився. Проте в своєму листі до з'їзду, у так званому заповіті, Ленін навмисно уникав назвати ім'я можливого наступника, не виключено, що він мав на увазі створити колективне керівництво, здійснюване шісткою саме тих, кого він згадує у своєму листі, які працювали б колегіально під суворим наглядом ЦК і ЦКК.\nДо цього часу Ленін, швидше за все, щоб застерегти однодумців, зібрав усі свої згасаючі сили і зробив останню атаку на Сталіна. 5 березня він продиктував листа Троцькому з проханням прийняти на себе захист інтересів Грузії в ЦК. Одночасно з цим листом він відіслав ряд своїх грудневих зауважень з національного питання. На наступний день Ленін відправляє телеграму Мдівані та членам компартії Грузії, в якій запевнить, що всім серцем із ними і готовий надати підтримку. Між тим, пославшись на не здоров'я, Троцький діяти, відмовився, і внаслідок цього Сталін зміг зламати правлячу партійну верхівку в Грузії, заповнивши своїми прихильниками зал проведеної ними партконференції, і потім змістив їх усіх зі своїх постів.\nОдночасно з листом Троцькому, Ленін посилає також і лист Сталіну з приводу одного інциденту, що пройшов в кінці грудня. Оскаженілий втручанням Леніна в дискусію про монополію зовнішньої політики і скориставшись тим, що йому доручено наглядати над медичним режимом Леніна, Сталін зателефонував Крупської, в грубій формі вимовив їй за те, що дозволяє чоловікові порушувати приписи лікарів, пригрозивши викликати її на опрацювання у ЦК. Тоді Крупська не сказала Леніну про це ні слова, однак написала повне обурення лист Каменєву, просячи у нього і у Зінов'єва захисту. Проте Ленін на початку березня дізнався про інцидент і на писав Сталіну наступне:\n«Ув. тов. Сталін!\nВи проявили грубість і образили по телефону мою дружину. Хоча вона була готова забути про те, що трапилося, факт набув розголосу, вона розповіла про це Зинов'єву і Каменєву. Я не маю наміру забувати так легко те, що проти мене зроблено, а годі й говорити, що зроблене проти дружини я вважаю зробленим і проти мене. Тому прошу Вас зважити, чи згодні Ви взяти сказане назад і вибачитися або віддаєте перевагу порвати між нами відносини.\nЗ повагою Ленін »\nНещодавно в архівах була виявлена запис Сталіна, адресована Леніну, в якій говорилося: «Якщо ви вважаєте, що я повинен взяти свої слова назад, я готовий це зробити, однак я не розумію, в чому справа і в чому моя вина. За розповідями, Леніну вже було настільки погано, що він так і не дізнався змісту записки Сталіна. Відомо, що немає кого роду вибачення Сталін адресував самої Крупської, однак розрив у відносинах між ним і Леніним так і не був подоланий. 6 березня здоров'я Леніна стало різко погіршуватися, і 10 березня почався черговий інсульт, що позбавив Леніна дар мови і паралізував праву сторону. І це остаточно відсікло його від участі в справах. Протягом літа і осені 1923 р. мова у Леніна налагодилася настільки, що він навіть зміг таємно вжити прощальну поїздку до Москви. Дехто з партійних і державних діячів відвідав його у Москві, однак Сталіна серед них не виявилося. Ленін зі Сталіним не зустрічалися більше ніколи.\nЗа відсутності Леніна політика партії і керівництво повсякденними її діями знаходилися в руках у трійки - Зінов'єва, Каменєва і Сталіна. При обопільної неприязні всіх трьох об'єднувало загальна недовіра до Троцького. Офіційно положення трійки виглядало переконливо. Каменєв, будучи в відсутності Леніна головою Політбюро, був одним з його заступників за Раднаркому і одночасно головою Московської Ради. Зінов'єв був главою іншої великої Ради - Петроградського, а також головою Виконкому Комінтерну, З-го Комуністичного Інтернаціоналу. Сталін крім посади наркома з національних питань, обіймав ключову позицію в партії, будучи Генеральним Секретарем. Разом з тим в розпорядженні у Троцького було щось зовсім інше, - не набір вищих державних посад, а популярність і чарівність, якийсь ореол вождя революції, властивий тільки Леніну та йому, внаслідок чого будь-яка поява Троцького на з'їзді незмінно зустрічалося бурхливими оваціями. Більшість членів Партії, як і сам Троцький, вважали, що в разі необхідності, тільки він і гідний, змінити Леніна.\nЯкби Троцький свого часу пред'явив претензії на роль наступника, то він міг би розгорнути за трьома пунктами критику партійного керівництва, скориставшись вже накриває хвиля невдоволення: бюрократія і загроза внутріпартійної демократії, економічна політика і національне питання і нова Конституція. За всім цим трьом пунктам вже отвернувшийся від Сталіна Ленін був готовий об'єднатися з Троцьким.\nОчолювана Троцьким ліва опозиція прагнула віддати перевагу важкій промисловості та інтересам промислових робітників, які, як стверджувалося, повинні з'явитися душею соціалістичних перетворень. Приурочені до ХІІ з'їзду партії «Промислові тези» Троцького сповіщали: «Лише розвиток важкої промисловості створить надійний фундамент диктатури пролетаріату». За підтримки Леніна Троцький закликав стимулювати авторитет Державного планового комітету - Держплану і створити ретельно розроблений економічний план, який передбачає субсидування промисловості, переважно важкої, і використати сам факт перенесення столиці держави в Москву для досягнення довгострокових цілей цього плану.\nНа засіданні Політбюро, присвяченій підготовці до з'їзду партії, Сталін запропонував доручити у відсутності Леніна основну доповідь зробити Троцькому. Проте Троцький відмовився з остраху, що можуть подумати, ніби він претендує на владу ще за життя Леніна, і запропонував на цю роль замість себе Сталіна. Але Сталін також відмовився, надавши можливість виступити в цій ролі марнославному Зинов'єву. Потім Троцький знову опинився в незручному становищі, коли Каменєв повідомив членів ЦК, що Ленін звернувся до Троцького з проханням зайнятися грузинським питанням і направив йому примірник своєї різко критичної статті «Нотатки з національного питання», що містила критику на адресу Сталіна, яку Троцький протримав у себе більше місяця, ні словом не обмовившись про це соратникам. Сталін холодно дорікнув Троцького за те, що він діє за спиною партії. Під впливом такої принциповості Сталіна ЦК вирішило ленінські замітки не публікувати, проте ознайомити з ними делегатів з'їзду.\nПо закінченні з'їзду більшість Політбюро цілком задовольнилися тим, що ніяких кроків по здійсненню резолюції зроблено не було, і вона так і залишилася резолюцією на папері. Лише п'ять років тому, коли була розгромлена не тільки ліва, а й права опозиція, Сталін дозрів, щоб запустити в дію і програму Троцького, і програму лівих.\nСам Троцький пізніше змушений був визнати, яку можливість він упустив. У своїй автобіографії він писав:\n«Не сумніваюся, що якби я висунувся напередодні ХII з'їзду в дусі блоку Ленін-Троцький проти сталінської бюрократії, перемога була б за мною ... У 1922-1923 рр.. ще можна було захопити ключові позиції відкритою атакою на фракцію .. . епігонів більшовизму ».\nТроцький проявив слабкість як політик. «Незалежні дії з мого боку могли бути .. . представлені, як Моя особиста боротьба з метою зайняти місце Леніна в партії і в державі. Одна думка про це валила мене в тремтіння ».\nПодібні сентименти Сталіну властиві не були. Однак, віддаючи собі, звіт в тому, що позиція Троцького поки ще досить сильна, Сталін повів себе цілком обачно, не ставши відкрито нападати на Троцького, а, задовольняючись умінням скористатися тим страхом, який у інших лідерів партії викликала перспектива здійснення Троцьким державного перевороту. Сталінські маніпуляції з виборами до і під час ХІІ з'їзду партії не пройшли непоміченими. Якось в один із свят Зінов'єв скликав декого з товаришів на неофіційне збіговисько в затишному місці в гроті в околицях Кисловодська, курорту мінеральних вод на Північному Кавказі, і там був вироблений одностайний план приборкання Сталіна.\nКоли лист, який сповіщає про плани присутніх, лягло на стіл до Сталіна, він сам попрямував до Кисловодська і запропонував Зинов'єву, Троцькому та Бухаріну як членам Політ бюро бути присутнім на засіданнях Оргбюро, побачити «сталінський апарат» зсередини. При цьому Сталін запропонував звільнити свою посаду: «Якщо товариші будуть наполягати на втіленні свого плану, я готовий піти без скандалу і без всяких розмов». Однак якщо Зінов'єв скористався пропозицією Сталіна хоча б раз або два бути присутнім на засіданні Оргбюро, а Троцький з Бухаріним взагалі вважали за краще не заглядати туди. Що стосується пропозиції про відставку, то Сталін чудово розумів, що якщо він дійсно піде, його відхід відкриє Троцькому дорогу до влади в якості наступника Леніна, а цього було цілком достатньо, щоб зупинити Зінов'єва і компанію від виразу подальших претензій до Сталіна.\nСаме в цій обстановці Троцький опублікував свій відкритий лист ЦК 8 жовтня 1923, в якому викривав «кричущі корінні помилки економічної політики» нинішнього керівництва, що викликало літня криза, і відніс провину в погіршенні ситуації всередині партії за рахунок придушення свободи дискусій, а також проводяться секретаріатом під керівництвом Сталіна методів контролю над голосуванням.\n«Створюється широкий шар партійних працівників, які повністю відмовляються від власної думки, принаймні, не виражають його відкрито, як би вважаючи, що ієрархія секретаріату і є той самий апарат, які створює партійне думку і партійні рішення. Під цим шаром .. . широкі партійні маси, яким кожне рішення підноситься у формі ультиматуму або команди .. . У цій основній масі партії накопичується значне незадоволення, .. . яке неможливо висловити за допомогою впливу мас на партійну організацію (вибори в партійні комітети й секретаріати), але яке накопичується таємно, що сприяє внутрішньої напруженості ».\nПолітбюро визнало, що критика Троцького продиктована особистими амбіціями в прагненні знайти необмежену владу в керівництві промисловістю і армією. Проте 15 жовтня в Політбюро було направлено негласне заяву, підписану 46 найвизначнішими діячами партії з найбільших представників опозиції керівництву, що виникла за роки після Громадянської війни. Від цього вже не так-то просто було відмахнутися. У цій заяві 46-ти яке незабаром було оприлюднено, повторювалася та сама критика «випадкових, непродуманих і безсистемних рішень ЦК», що загрожували викликати серйозний загальний економічна криза, а також критика абсолютно нестерпного становища всередині партії ».\nЦК на засіданні, проведеному за відсутності Троцького, знову послався на нездоров'я, зумів згуртувати свої ряди перед лицем цих нападок, з одного боку, засудивши Троцького разом з 46-членами, які підписали заяву, за фракційність і розкол партії, а, з іншого, підтвердивши вірність принципам демократії, на доказ чого, розгорнувши в «Правді» широку дискусію з різних питань з прицілом виробити програму реформ ..\nНамагаючись зберегти видимість єдності, Політбюро вело довгі засідання на квартирі у хворів Троцького в надії знайти рішення і покласти кінець дебатам. Після того як Троцький відхилив перший варіант резолюції, Сталін і Каменєв взялися разом з ним працювати над по - правками, які задовольнили б Троцького. Був написаний довгий перелік реформ, що включав і реальні вибори партійного керівництва, виховання нових партійних працівників, а також нові спроби ЦКК припинити «бюрократичні збочення». У свою чергу, Троцький прийняв посилання на проголошений Х з'їздом партії заборону фракційності. 5 грудня Політбюро опублікувало текст резолюції, гучно заявивши про досягну - тому, нарешті, злагоді щодо реальних реформ.\nАле при всьому цьому обидві сторони один одному не довіряли, з ентузіазмом стверджуючи значення революції, Троцький одночасно з цим стверджував у своєму відкритому листі від 8 грудня, що успішної її можна назвати лише тоді, коли всі 400 000 членів партії доведуть її до успіху. За - тому не можна довіряти бюрократам «складати новий курс, що означало б бюрократично звести її нанівець».\n«Перш за все, керівні пости слід очистити від тих, хто при найменшому слові критики, заперечення або протесту метає громи та блискавки. «Новий курс» має розпочатися переконаністю кожного, що тепер ніхто не посміє загрожувати партії ».\nЦей лист Троцького, а також масові збори партійних організацій Москви, на якому не давали виступати представникам вищого керівництва, сприяли посиленню початкових розбіжностей. Коли Троцький призи вал молодих членів партії рятувати більшовицьку «стару гвардію», Сталін парирував: усім достеменно відомо, що Троцький, пізно долучився до партії, ніяк не може бути названий членом старої гвардії більшовиків. І далі Сталін припирають до стінки своїм питанням Троцького і опозицію: чи не збираються вони стверджувати, що настав час відмовитися від ленінських принципів, які сам Троцький підтримував на Х з'їзді партії в 1921 і які забороняють фракції і угруповання всередині партії? Так чи ні?\nУ цей критичний момент Троцький, заманивши керівництво партії у відкритий конфлікт, раптово ретирувався під приводом загострення своєї хвороби, а насправді через те, що іменується політичним паралічем, і, залишивши опозицію без лідера, і подався пере вести дух з Москви знову в санаторій до Чорного моря. Решта членів Політбюро, предводімие Сталіним, Зінов'євим і Бухаріним, взялися за роботу по розгрому опозиції. Маючи контроль над пресою, вони під виглядом відновлення партійної дисципліни розірвали зв'язку опозиції з рядовим складом партії.\nХIII Партійна Конференція відбулася в січні 1924 р., цього разу у відсутності Троцького Сталін атакував його прямо, перерахувавши шість його принципових помилок. Хто має здійснювати керівництво партією, запитував Сталін, її Центральний Комітет або хтось, що виставляє себе надлюдиною, сьогодні погоджується з ЦК, а завтра нападник на нього?\n«Це є спроба легалізувати фракції і, перш за все, фракцію Троцького ... Я думаю, що опозиція у своїй нестримної агітації за демократію ... розв'язує дрібно - буржуазну стихію ... Фракційна робота опозиції - вода на млин ворогів нашої партії .. . »\nВарто було одному з 46-ти, Преображенському, нагадати критику Леніним Сталіна у зв'язку з національним питанням, як Сталін відразу накинувся на нього. Мовляв, тепер він виставляє Леніна генієм, а раніше:\n«Але дозвольте запитати вас, Преображечскій, чому ви з цим геніальним людиною розійшлися з питання про Брестський мир? Чому ви цього геніального чоло століття залишили у важку хвилину і не послухалися його? Де, в якому таборі ви тоді знаходилися? »\n«Ви партію лякаєте», - крикнув йому у відповідь Преображенський. «Функціонерів, а не партію», парирував Сталін. Після чого він вперше оприлюднив невідомий раніше пункт ленінської резолюції 1921 р., в якому як крайня міра за фракційність пропонується виключення з партії. Крім цього Сталін пригрозив суворими заходами за розголошення секретних документів - можливо, натякаючи на заповіт і ту приписку до нього Леніна, де пропонувалося зміщення Сталіна з посади генсека. Прийнявши курс Сталіна, конференція переважною більшістю всього при трьох голосах проти винесла осуд Троцькому і 46-ти відступникам за «фракційну діяльність», пряме відступ від ленінізму, а також за явну дрібнобуржуазну спрямованість ».\nВсе ж таки той самий момент, коли Сталін, можливо, сподівався досягти успіху в остаточному розгромі опозиції всередині партії, смерть Леніна внесла корективи в його плани. Останні місяці життя Ленін перебував у трагічному становищі вождя, котрий спостерігав криза в створеній ним партії і які мали ніякої можливості, у силу фізичної недуги, втрутитися і допомогти. У Правді був опублікований звіт про ХIII партконференції, і Крупська прочитала його Леніну. Він з порушенням сприйняв все, що почув, однак висловити словами враження вже не міг. На наступний ранок, 21 січня 1924 у нього стався третій інсульт і перед вечором Ленін помер.\nПитання про наступника, до цих пір відкрито не обговорювався, тепер в новому ракурсі висвітлив і опозицію, і фракційні чвари, які набули тепер застрільників не в з'їздівську кулуарах, а вже в самому послідовно розривався протиріччями Політбюро. Однак Сталіна трапилося, не обернув у зневіру, навпаки він, за словами Бажанова, який працював тоді в Секретаріаті, «6ил радісно збуджений. Ніколи я не бачив його в такому піднесеному настрої, як у ті дні після смерті Леніна. Він крокував взад-вперед по кабінету з виразом задоволення ».\nЩо було дивно. Поки Ленін був живий і міг ще оговтатися, Сталін не відчував себе вільно. В останній рік, щоб приховати внутрішнє сум'яття, він намагався надати обличчю самовпевнене вираз, і продемонстрував витримку, вміння лавірувати, завдяки чому він, в результаті всіх випробувань, вийшов переможцем, здобувши до себе більше довіри, ніж інші партійні лідери. Сталіну треба було перенести ще одне випробування - ознайомитися з тим вироком собі, який залишив Ленін у своєму заповіті. А Троцький знову залишився за кадром, не з'явившись на похороні Леніна.\nСам Троцький пізніше стверджував, що нал жертвою підступів Політбюро, невірно назвав йому дату похорону. Проте депресія його не покидала ... У своїй автобіографії Троцький згадував: «Я відчував лише одне сильне бажання, щоб мене залишили в спокої. У мене не було сил навіть тримати перо. Сталін подібного промаху не вчинив. Він виглядав «солідно і стримано» на тлі інших керівників партії, хто ніс труну з тілом Леніна в тимчасово споруджений біля стін Кремля склеп.\nПісля смерті Леніна Сталін деякий час проводив вичікувальну тактику, надаючи противнику зробити перший хід, і потім граючи на його помилки. Тільки в кінці 1927 року, після неодноразових погроз і попереджень, Сталін наважився виключити Троцького з партії, незважаючи на те, що розкол між ними давно став явним.\nПитання про єдність партії, так чи інакше, торкався всіх її членів, тому звинувачення в його підриві було куди більш нищівним, ніж контрзвинувачень у порушенні принципів внутріпартійної демократії, яке хвилювало лише нечисленну групу інтелектуалів. До того ж більшість з них, як показують приклади Троцького, згадувало про це принципі тільки в неофіційній обстановці або перебуваючи в опозиції.\nНіхто з конкурентів і не подумав звернутися за підтримкою до народу, до тих широким масам, які вони нібито представляли. Всі сходилися на тому, що який би\nВажко було придумати обставини більш сприятливі для Сталіна. Той факт, що люди, подібні Троцькому, який бере участь у боротьбі за право вирішувати долі політики і які мають набагато більшим, ніж Сталін даром переконання, які чудово володіють пером і словом - змушені були підкоритися цьому забороні, свідчить про те, наскільки велика була влада над людьми більшовицьких догм. Навіть пропозиція залучити до участі в дискусії рядових членів партії, негайно спричинило за собою звинувачення в прагненні внести розкол в партійні лави, і було категорично відкинуто Сталіним.\nУ жовтні 1926 року світова преса опублікувала переданий їй опозицією повний текст ленінського, заповіти. Пленум Центрального комітету, скориставшись цим, вирішив покласти край перемир'я і 25 числа на засіданні Політбюро Сталін виступив з тезами з питання про опозицію, які він збирався представити спеціально скликаній партійної конференції. Засідання проходило в досить напруженій обстановці. Троцький заявив про припинення нового перемир'я і, звинувативши Сталіна у віроломстві, попередив присутніх, що їх втягують у процес, який призведе до братовбивчої війни і зруйнує партію.\nЗвертаючись до Сталіна, Троцький кинув йому в обличчя: «Перший секретар виставляє свою кандидатуру на пост могильника революції! Таким чином, віднісши до нього слова, колись сказані Марксом про Наполеона і Луї Наполеона. Схопившись, Сталін безуспішно намагався зберегти самовладання, потім кинувся із зали і зачинив за собою двері. Пятаков, описуючи цю сцену дружині Троцького, заявив: «Ви знаєте, я багато нюхав пороху на своєму віку, але нічого подібного мені ще не доводилося бачити. Навіщо, навіщо Льон Давидович так сказав? Сталін ніколи не пробачить йому ні в третьому, ні в четвертому коліні ».\nТроцький відмовився виступити зі зреченням, і в січні 1928 року його видворили з його кремлівської квартири, посадили на потяг на якийсь приміської станції, щоб уникнути демонстрації, і відправили у вигнання в Алма-Ату, за 2500 миль від Москви до далеких кордонів радянської Центральної Азії. До Москви він ніколи більше не повернувся.\nЛенін оцінював становище, що склалося набагато точніше, ніж інші радянські лідери, він знав, що, як тільки він піде зі сцени, боротьба за право стати його наступником розіграється між Троцьким і Сталіним. Сталін прийшов до того ж висновку і поводився відповідно; Троцький не зумів цього зрозуміти, чому, головним чином, і зазнав поразки. Тільки набагато пізніше, в 1926 році, він зміг цілком оцінити Сталіна і зважився, нарешті, приєднатися до решти, щоб спільними зусиллями спробувати обмежити зростаючу влада генерального секретаря.\nІ все ж важко пояснити, чому Троцький настільки невірно оцінив ситуацію, яку роль зіграла в цьому його хвороба, чому він виявився настільки нездатним до своєчасних і тактично вірним діям. Досить згадати хоча б те, що в найкритичніші моменти він примудрявся відсутнім, через що, до найбільшої досади своїх прихильників, він, незважаючи на начебто ще досить сприятливі обставини, не зумів забезпечити собі підтримки в партії. Разом з тим Сталін мав рацію, вважаючи, що при всіх недоліках і прорахунках саме Троцького йому слід було боятися, перш за все. Природжений лідер, незважаючи на окремі свої слабкості грав в роки Жовтневої революції та громадянської війни роль, чи не рівну ролі Леніна, інтелектуал і талановитий оратор Троцький у всіх відношеннях був набагато вище Сталіна.\nБагато фактів біографії Троцького дозволяють припустити, що він був не меншим диктатором, ніж Сталін, і з не меншою жорстокістю нав'язував би свою волю. В очах Сталіна це робило його особливо небезпечним суперником, суперником принципово іншого роду, ніж решта членів Політбюро. Які б кроки Сталін не робив, з якими б супротивниками йому в даний момент не доводилося мати справу, він ні на мить не втрачав з уваги Троцького. Саме це постійне і неослабну увагу, підігріте ненавистю і поєднується з тверезою оцінкою слабкостей свого супротивника (в той час, як Троцький недооцінював Сталіна), а також з терпінням та вмінням чуйно й своєчасно реагувати на події, якого Троцький був позбавлений, - все це допомогло Сталіну здобути перемогу в сутичці, в якій всі переваги, здавалося б, були на боці Троцького. Навіть коли Троцький був відправлений на заслання, а ім'я його викреслено зі списків, Сталін не задовольнився цим, він не заспокоївся до тих пір, поки Троцького не вбили за його наказом у 1940 році, втім, і після цього кампанія з розвінчанню Троцького тривала з попереднім жорстокістю.\nПеремога Сталіна над Троцьким не була неминучою і не була спланована заздалегідь у всіх деталях. Доводилося долати перешкоди, відступати, постійно імпровізувати. Вирішальну роль зіграли його власне везіння і помилки опонентів. Більше семи років повинна була пройти з тих пір, як у квітні 1922 року його призначили генеральним секретарем, перш ніж стало ясно, що він виграв.\nПроведене дослідження ще більше переконали мене, що Сталін і Троцький не випадково з'явилися на історичній арені. Можна довго розмірковувати на тему, що було б з Росією, якщо б не народилися Ленін, Сталін, Троцький та ін А що було б із країною, якби переміг Троцький? Хоча в історії немає умовного способу, але все ж можна порас\nІ В Сталін


Учбово-методичний центр культури Буковини — Драчинцям - 555 років\nПісля літературно-хореографічної композиції «Моє рідне село найкраще в світі», яку презентували читці-декламатори та учасники хореографічних колективів, ведуча концерту Тетяна Рошко запросила до слова сільського голову Корнелія Прокопця. Він привітав усіх жінок зі святом Матері, а потім говорив про славетну історію Драчинців, його мешканців. Хвилиною мовчання усі присутні вшанували пам’ять героїв – односельчан, які загинули за волю і незалежність України.\nПро назву, історію та легенди Драчинців розповідали дослідники історії села М.А.Кричун та М.І.Угренчук. Їхні виступи органічно доповнювали яскраві концертні номери. У цей святковий день публіку потішили своїми виступами народний аматорський чоловічий хор «Буковинці» (керівник – Юрій Чорней), жіночий фольклорний гурт «Берегиня»(керівник – Марія Угренчук), дівочий вокальний ансамбль (керівник - М. Кошурба). У виконанні вокального тріо у складі М. Угренчук, М. Лунгул та М. Кошурби прозвучала українська народна пісня «Сонечко низенько». Вокальний дует С. Казимір та О. Піц (керівник - В.Каверін) виконав пісню «Ти цвіти, цвіти, калино» місцевих авторів - Н. Жарої та В. Каверіна, а солісти – вокалісти В. Піц, С. Попович, О. Кирик, М. Савчук, Х.Ткачук дарували пісні про рідний край. Для всіх матерів Юрій Чорней проникливо заспівав «Чорнобривці», чим розчулив жінок до сліз.\nКалейдоскоп народних українських та буковинських танців «Український святковий», «Стрибунці», «Турпан», «Буковинський розмай», «Молодильні вареники», «Буковинські візерунки», «Буковинський святковий» та хореографічних композицій «Віночок», «Веселі краплинки», «Дівочі витребеньки», «У сучасних ритмах» презентували глядачам зразковий танцювальний колектив «Драчинецький сувенір» (керівник - Н. Верстюк), студія народного та сучасного танцю «Сонечко»(старша і молодша групик, керівники - Л. Верстюк та О. Верстюк ), дівочий танцювальний колектив «Пролісок» та колектив естрадного танцю «Екстрім» (керівник - О.Верстюк). Сольні танці виконували М. Маєвська й Р.Аврам.\nВеселили публіку театралізованими гумористичними номерами з сільського життя команди КВК «НОУ –ХАУ» та «ПОЛОНИНА style» (керівник - О. Верстюк). На закінчення святкового концерту, який тривав майже три години, чоловічий хор та всі учасники дійства виконали величальну пісню місцевих авторів - О. Лунгул та Ю.Чорнея «Гімн селу», яку глядачі співали разом з усіма учасниками стоячи.\nУ цей день в будинку культури були організовані й дві виставки - книжкова та декоративно-прикладного мистецтва - на тему: «Моє село найкраще в світі».


Чи можна вживати вівсяне печиво при грудному вигодовуванні: смачно і безпечно ~ Жіночий сайт "Вона"\nЧи можна вживати вівсяне печиво при грудному вигодовуванні: смачно і безпечно\nЄ такі солодощі, які ніколи не набридають, тому відмовитися від них практично неможливо. Це стосується і звичайного вівсяного печива. Коли в житті жінки настає період, під час якого вона стає відповідальною не тільки за своє здоров’я, але і за здоров’я малюка, будь-який продукт, навіть самий звичний, ставиться під сумнів.\nВарто годуючої матері є цей продукт? Як вплине його вживання на здоров’я дитини? Чи Не викличе зловживання цієї випічкою підвищену активність газоутворення у малюка? Всі ці питання кілька разів промайнуть в голові у молодої матері, перш ніж рука потягнеться до заповітного страви.\n«Підводні камені» вівсяного печива для організму годуючої матері і дитини\nОтже, з якими небезпеками може зіткнутися годуюча жінка і як їх можна уникнути? Варто розуміти, що обмін речовин у кожної людини абсолютно індивідуальний.\nДеякі молоді матусі можуть їсти все, що побажають, і їхні малюки при цьому буде відчувати себе чудово. А інші при найменшому відхиленні від суворої дієти мучаться в марних спробах позбавити свою дитину від кольок, які викликають болі в животику.\nПам’ятайте, напуття лікарів?\nДієта годуючих мам повинна розбавлятися кожним новим продуктом по черзі, щоб розуміти, як він діє на самопочуття дитини. Якщо газики у малюка збільшилися, значить, меню слід залишити колишнім, виключивши небажане страву на час. Саме цієї схеми і слід дотримуватися, бажаючи скуштувати вівсяного печива.\nОднак це зовсім не означає, що можна накидатися на апетитну випічку, з’їдаючи за раз тижневу порцію і чекати, якими будуть наслідки. Досить з’їсти одну-дві штуки, щоб зрозуміти, які наслідки це може спричинити за собою. Навіть якщо нове знайомство з вівсяним печивом пройшло «на ура», це також не означає, що наступного разу можна з’їсти заповітний кілограм. Міра – ось що важливо під час грудного вигодовування.\nВівсяне печиво при грудному вигодовуванні: який краще?\nЗвичайно, найпростіше піти купити його в магазині. Звичний смак не залишить молоду маму розчарованою. Але з іншого боку впевненості в якості продуктів, що входять до складу печива, не буде. Також справа йде і з терміном придатності, і з охайністю робітників виробництва. Тому при виборі цієї борошняної «вкусняшки» слід бути уважним, як власне і з будь-яким іншим продуктом.\nЯкісне печиво має приємний запашний аромат, воно м’яке без підсушених країв.\nКраще уникати вівсяного ласощі, щедро посипаного цукром. Багато цукру вживати під час годування груддю не варто, організм малюка може відреагувати висипанням, алергією. Варто придивитися до печива, до складу якого входять кунжут та інші горіхи. Добре, якщо виробник надійний, має всі сертифікати якості. Але і в цьому випадку, де гарантія, що в складі немає протипоказаних інгредієнтів для годуючої жінки?\nДомашня випічка – ідеальний варіант, незважаючи на те що це справа займає багато часу і сил, яких нещодавно відбулася матері і так немає. Чудово, якщо зайнятися кулінарним процесом може хтось з рідних або друзів.\nРецептів вівсяного печива дуже багато, тому кожна матуся повинна орієнтуватися під себе і свого малюка, ретельно підбираючи продукти, що входять до складу. Наприклад, якщо яйця або повидло погано позначаються на самопочутті дитини, то слід вибирати рецепт без цих компонентів. І так далі.\nКласичний рецепт вівсяного печива, відповідний при грудному вигодовуванні\nДля приготування знадобиться запастися наступними продуктами:\n1,5 склянки пластівців вівсянки;\nМасло кімнатної температури необхідно розтерти з цукром, додати туди яйця, вівсянку і розпушувач;\nПоступово додаючи борошно, сформувати тісто, яке далі слід помістити в прохолодне місце на годину;\nЦе час піде на те, щоб пластівці розм’якшилися. Як варіант, можна використовувати вівсяну муку, це заощадить час при необхідності;\nЗ тіста треба скачати невеликі кульки, викласти їх на змащений маслом деко і злегка приплюснути, надаючи вид печінкою;\nВипікати необхідно 20 хвилин в духовій шафі, розігрітій до 200 градусів.\nЦе найпростіший рецепт страви, інші можуть входити кефір, мед, фрукти, варення, шоколад та інше. Дуже популярно випікати печиво з додаванням банана. Смачно і корисно.\nЯкщо перший раз така випічка викликала у дитини коліки, не варто зневірятися. Через місяць можна повторити спробу. За цей час малюк підросте, його кишечник і шлунок стануть більш міцними і розвиненими.\nНе варто викреслювати з раціону мами цю солодкість зовсім на час годування грудьми, адже вівсянка дуже корисний продукт, багатий мікроелементами, які так необхідні малюкові і організму годуючої мами в цей період.\nБолять ребра при вагітності на пізніх термінах – чому?\nНаслідки куріння під час лактації: чи потрапляє нікотин в молоко?


"Перспективний план з читання художньої літератури на літо"\nАвтор: Фейзуллаева Ельнара Эхметбеговна, вихователь, Муніципальне бюджетне дошкільна освітнє установа дитсадок N21 «Світлячок» Тюменська область, місто Сургут.\nТема: «День захисту дітей»\nПеріод: з 2 червня по 6 червня\n«Хороші і погані вчинки Маші і Ойки». С. Прокоф'єва\nФормувати у дітей цілісне сприйняття художнього тексту в єдності змісту та художньої форми. Розвивати інтонаційну виразність і слухове сприйняття, спонукати дітей передавати свої враження, оцінювати вчинки героїв оповідань С. Прокофьевой.\n«Читання художньої літератури», «Пізнання» «Соціалізація»\nВправляти дітей у доборі прикметників і дієслів з іменниками (суп їсть, п'є молоко, стало тепло).\nЧитання твору вихователем, супроводжуючи показ сюжету на фланелеграфе або інсценуючи текст театром іграшок. Питання до дітей. Фізкультхвилинка.\nП/і «Хто пішов». Підведення підсумків.\nДві ляльки Маша і Зойка; м'які іграшки та фігурки для фланелеграфа; півник, коник, жаба, соловей, мишка, сонечко; кубики. « Методичні рекомендації», М.Про. Березина, О. Е. Веннецкая. «Програмна розробка освітніх галузей у другій молодшій групі дитячого саду», М.А.Карпухіна, (стр153).\nТема: «Мій улюблений місто»\nПеріод: з 9 червня по 13 червня\nРозвиток літературної мови. Читання твору К. І. Чуковського «Плутанина».\nПознайомити дітей з новим твором дитячого письменника К. І. Чуковського, спонукати дітей розуміти гумористичний характер літературних текстів, розвивати слухове сприйняття і інтонаційну виразність, використовувати всі знайомі засоби для відтворення окремих віршованих рядків. Закріплювати чітке вимова звуків м, б, п,н,т,д,к,г,х, вправляючись у звуконаслідування тварин. Виховувати любов до тварин. Закріпити і уточнити знання дітей про причини виникнення пожежі, його наслідки й правила пожежної безпеки на прикладі твору.\n«Комунікація», «Читання художньої літератури», «Пізнання» «Соціалізація»\nВправляти в підборі дієслова з іменником (птахи зачирикали, коні заіржали, мухи зажужжали).\nПодорож в країну Плутанину-Перепутаницу. Спів « Пісеньки друзів». Розглядання тварин з твору на фланелеграфе або магнітній дошці.\nЗагадки з пожежної безпеки.\nКниги К. І. Чуковського з ілюстраціями, набір персонажів для фланелеграфа, магнітної дошки або театру за твором. Великий конструктор.\nТема: «День Росії»\nПеріод: з 16 червня по 20 червня\nПрилучення до словесного мистецтва. П. Воронько\n«Краще немає рідного краю» -\nробота за змістом вірша.\nВчити виявляти ідейний зміст твору в ході колективного обговорення. Брати участь у колективному разучивании вірша при хоровому проговорені. Виразно читати віршований текст;\nсприймати сенс прислів'їв, виражений образно («Кожному мила своя сторона», «Немає землі краше, ніж Батьківщина наша»). Виховувати любов до рідного краю.\n«Комунікація», «Читання художньої літератури», «Пізнання» «Соціалізація» «художня творчість»\nЗбагачення словника - натрудил, мила, красивіше.\nБесіда «рідний Край ти мій улюблений». Розглядання картинок про рідний край. Читання вірша. Фізкультхвилинка.\nДидактична гра «Що росте у рідному краю». Малювання «Мій місто». П/в «Витівники».\nВ книжковому куточку-добірка книг і\nфотоальбомів про Москві та північному\nкраї. Аудіозаписи - пісні про Сургуті.\nЕ. В. Вальчук з.34, с. 122.\nТема: «Міжнародний день друзів»\nПеріод: з 23 червня по 27 червня\nЗоя Александрова «Мій ведмедик» -робота за змістом вірша.\nДопомогти дітям запам'ятати велику за змістом вірш, зрозуміти його зміст. Правильно відповідати на поставлене запитання. Вправляти в чіткій і правильній вимові звуку «ш» в словах. На прикладі героїв вірша, вчити розуміти сенс дружби, допомагати один одному.\n«Соціалізація» «Художня творчість»\nВправляти в чіткій і правильній вимові звуку «ш» в словах - мишко, штанці, пришити. Пояснити нові слова - корито, дощечка, будка.\nСюрпризный момент - поява плюшевого ведмедика.\nЧитання вірша вчителем. Питання до дітей. Д/г «Що спочатку, що потім». П/в «У ведмедя у бору». Підведення підсумків.\nІлюстрована книга З. Александрової «Мій ведмедик». Іграшка-Ведмедик, сорочка, штанці для ведмедика. Набір персонажів для фланелеграфа, магнітної дошки або театру за твором.\nТема: «День ДАІ» Період: з 30 червня по 8 липня\nС. Михалкова «Нероба світлофор».\nПознайомити дітей з твором С. Михалкова «Нероба світлофор». Вчити дітей емоційно сприймати вірші, розуміти зміст поетичних текстів. Закріпити уявлення дітей про призначення світлофора, про його сигналах.\nУточнити, що позначають його кольори: червоний, жовтий, зелений. Виховувати вміння застосовувати у повсякденному житті отримані знання.\nРобота над словами - дроти, перехрестя, бор.\nБесіда «Мій друг світлофор».\nРозглядання макет світлофора. Фізкультхвилинка. Читання твору вчителем. Питання до дітей. Д/і «Вулиця міста». П/та «Ми - шофери». Підведення підсумків.\nКнига С. Михалкова з ілюстраціями «Нероба світлофор».\nІграшки: їжачок, ведмідь, вовк, заєць, лисиця, сова, світлофор.\nТема: «День російської пошти»\nПеріод: з 9 липня по 16 липня\nРозвиток літературної мови «Перекази коротких оповідань Л. Толстого»\nСпонукати дітей переказувати невеликий за обсягом літературний текст. Розвивати інтонаційну виразність мовлення. Розуміти літературний текст із зав'язкою. Виховувати працьовитість, бажання слухати і самостійно переказувати короткі літературні тексти.\nВправляти в підборі іменника з дієсловом і прикметником\n(пташка звила, знайшли гніздо, шкода було).\nРозглядання ілюстрації до розповіді Л. Н.Толстого «Пташка звила собі гніздо». Бесіда про птахів. Читання твору вчителем.\nПитання до дітей. Фізкультхвилинка. Загадування загадок про птахів. Гра «Прилетіли птахи». Підведення підсумків.\nІлюстрації до розповідей Л. Н.Толстого «Пташка звила собі гніздо», «У Варі був чиж». «Програмна розробка освітніх галузей у другій молодшій групі дитячого саду», М.А.Карпухіна, (стр198).\nТема: «День російських моряків»\nПеріод: з 17 липня по 24 липня\nФЦКМ Прилучення до словесного мистецтва «Вітер весело шумить...» А. С. Пушкін\n(уривок з «Казки про царя Салтана...»)\nЗалучити дошкільнят до спадщини світової літератури, спонукати сприймати поетичний текст класика російської поезії А. С. Пушкіна. Розвивати інтонаційну виразність мовлення, осмислення сюжету літературного тексту. Виховувати любов та інтерес до поезії світової літератури і творчості А. С. Пушкіна.\nСловникова робота: судно, вінець, худо, мореплавці.\nЗнайомство з майбутнім святом 23 лютого;\nЧитання твору «З чого зроблені хлопчики»;\nФізкультхвилинка; Завдання «Транспорт»;\nЗавдання «Знайди зайве»;\nКниги з ілюстраціями А. С. Пушкіна, персонажі і атрибути до драматизації уривка з «Казки про царя Салтана...», чарівна скринька, у ролі бабусі Аріни виступає вихователь. «Програмна розробка освітніх галузей у другій молодшій групі дитячого саду», М.А.Карпухіна, (стр103).\nТема: «День лісовий аптеки»\nПеріод: з 25 липня по 1 серпня\nІспанська казка «Горщик меду»\nФормувати у дітей образ героїв казок через їх поведінку, вчинки і риси характеру. Розвивати спостережливість, слухове сприйняття усної народної творчості. Співвідносити назву казки з його змістом і головними героями. Виховувати любов і повагу до літературного жанру - казка.\nПояснити значення слів - комора, новосілля. Активізувати в мові дітей прикметники, що позначають властивості і якості.\nЧитання загадок про тварин.\nФізкультхвилинка. Питання до дітей.\nГра «Вітамінна сім'я».\nЛяльковий театр за казкою «Горщик меду», ілюстрована казка, набір для малювання .\nТема: «День фізкультурника»\nПеріод: з 4 серпня по 8 серпня\nСергій Міхалков « Про дівчинку, яка погано їла»\nЗакріпити у дітей назви деяких овочів, фруктів, ягід, продуктів харчування; розширювати уявлення дітей про те, наскільки корисні багато продукти, і як важливо правильно харчуватися; продовжувати вдосконалювати мовлення дітей і вміння відповідати на запитання; навчати дітей вмінню вести діалог з педагогом. Виховувати у дітей вміння слухати нові вірші, стежити за розвитком сюжету у творі; пояснювати дітям вчинки персонажів і наслідки цих вчинків.\nПознайомити дітей зі словосполученнями: режим дня, розпорядок дня.\nБесіда на тему: «Вітаміни я люблю, бути здоровим я хочу».\nДидактична гра «Розклади по порядку».\nВиставка дитячих робіт «Вітаміни для хлопців». П/в«З купини на купину». Підведення підсумків.\nІлюстративний матеріал із зображенням дітей, зайнятих різними видами діяльності протягом дня. Книга з ілюстраціями С. Михалкова « Про дівчинку, яка погано їла», муляжі фруктів і овочів.\nТема: «День будівельника» Період: з 11 серпня по 15 серпня\nЗаучування вірша Б. Заходера «Будівельники».\nПознайомити дітей з різними професіями та їх особливостями. Дати знання про якості, якими потрібно володіти людині, яка бажає отримати ту чи іншу професію. Виховувати шанобливе ставлення до праці дорослих. Заохочувати творчі прояви у рольових іграх про професії.\nВиховувати гордість за батьків і повага до них.\nАктивізувати в мові дітей прикметники, що позначають властивості і якості.\nБесіди з дітьми про професії батьків та працівників дитячого садка. Читання вірша вчителем.\nД/і «Угадай хто це».\nМалювання дітьми представників професій: «Всі роботи хороші, вибирай на смак». Лото «Ким бути? ». Питання до дітей.\nІлюстрації на тему «Професії», лото, набір для малювання, книга з твором Б. Заходера «Будівельники».\nТема: «День літніх дарів»\nПеріод: з 18 серпня по 22 серпня\nПрилучення до словесного творчості «Овочі» Ю. Тувім\nПродовжувати вчити дітей розрізняти і називати овочі, відзначаючи їх характерні ознаки, групувати за однією ознакою.\nРозвивати спостережливість, мислення, пам'ять.\nВиховувати інтерес до предметів найближчого оточення\n«Пізнання», «Комунікація», «Здоров'я», «Читання художньої літератури»\nПоповнювати та активізувати словник дітей на основі поглиблення знань про овочі\nВідгадування загадок про овочах і фруктах;\nГра «Вітамінна родина»;\nМішечок з овочами і фруктами,\nКартки із зображенням овочів і фруктів. Р. Я. Затуліна «Конспекти комплексних занять з розвитку мовлення» - (стор 28)\nТема: «Ось і стали ми на рік дорослішими...»\nПеріод: з 25 серпня по 29 серпня\nЕ. Пермяк «Як Маша стала великою»\nФормування моральних якостей у дошкільнят. Розвивати інтонаційну виразність мовлення, осмислення сюжету літературного тексту. Виховувати бажання допомагати рідним, близьким.\nРозглядання фотографій з дітьми в дитячому садку на початку і в кінці року. Читання вчителем твору. Питання до дітей. Фізкультхвилинка. Гра «Поділися усмішкою». Гра «Що не так?».\nКнига з розповіддю «Як Маша стала великою» Е. Пермяка; ілюстрації до розповіді, розглядання дитячих фотографій в дитячому саду. «Програмна розробка освітніх галузей у другій молодшій групі дитячого саду», М.А. Карпухіна, (стр96).


Ізраїльський суд зняв з влади країни провину за загибель активістки з США - портал новин LB.ua\nГоловна — Світ — 28 серпня 2012, 12:44\nСім'я і прихильники загиблої мають намір оскаржити вирок.\nІзраїльський суд 28 серпня повністю зняв провину з уряду країни за загибель американської активістки Рейчел Коррі, яка була роздавлена армійським бульдозером під час пропалестинської демонстрації в секторі Газа 2003 року, повідомляє AFP.\n"Я дійшов до висновку, що ніякої недбалості з боку водія бульдозера не було", - заявив суддя Одед Гершон, зачитуючи вирок. За його словами, смерть Коррі стала результатом нещасного випадку.\nКоррі загинула у віці 23 років в місті Рафах під час протесту проти знесення палестинських будинків ізраїльською армією. Вона встала на шляху бульдозера, відправленого на знищення будинків. За свідченнями очевидців, водій продовжив шлях, в результаті чого активістка отримала важкі травми і пізніше померла.\n2010 року родина Коррі, зібравши докази, подала цивільний позов проти уряду і міністерства оборони Ізраїлю, вимагаючи в якості компенсації символічну суму в один долар. Проте суд відмовився долучити до справи частину доказів, а саме - відомості про знищення владою відеозапису подій в Рафасі.\n"Вирок засновано на перекручуванні фактів. Таке відчуття, що його писали під диктовку сторони відповідачів", - заявив адвокат сім'ї Коррі Хусейн Абу Хусейн, додавши, що сім'я і прихильники загиблої мають намір оскаржити вирок.\nПредставники уряду стверджують, що водій бульдозера не міг бачити американку, яка перебувала за купою землі. Тим часом активісти, присутні на місці подій, заявляють, що водій прекрасно бачив, що на шляху бульдозера стояла людина. Крім того, ізраїльська влада стверджувала, що дівчина загинула не під гусеницями бульдозера, а була придавлена шматком бетону, зачепленого при знесенні будівлі. Міноборони Ізраїлю також заявляло, що американка сама частково винувата в своїй загибелі, оскільки порушувала ізраїльські закони, перешкоджаючи проведенню операції.\nТемы: США, Ізраїль, Палестина, уряд, демонстрації, суди, активісти\n21 серпня 2012, 17:18\n28 серпня 2012, 10:28\nКанцлер Німеччини Анґела Меркель і прем'єр-міністр Італії Маріо Монті 29 серпня проведуть у Берліні зустріч у рамках інтенсивного раунду "човникової дипломатії", перед тим як будуть…\nВійськові Єгипту заявили в середу, що розширюють наступ проти бойовиків на Синайському півострові, що викликає стурбованість Ізраїлю зростанням кількості бронетехніки поблизу його…\nМіністр закордонних справ Туреччини Ахмет Давутоглу заявив у середу, що Туреччина обговорила з ООН можливість створення таборів для сирійських біженців на території Сирії та, що Анкара…\nВерховний суд Індії підтвердив винесений раніше смертний вирок пакистанцю Мохаммеду Аміру Касабу, єдиному, який вижив, виконавцю терактів у фінансовій столиці Індії Мумбаї 2008 року…\nВлада закрила частину аеропорту Схіпхол в Амстердамі в середу, після того, як виявила в одному з терміналів бомбу часів Другої світової війни. Про це повідомляє Reuters. "Термінал…\nМіністр внутрішніх справ Лівії Фаузі Абдель-Алі, який у понеділок оголосив про свою відставку, вирішив не залишати свій пост, повідомляє Agence France-Presse. "Коли я подав прохання…\nРеспубліканська партія офіційно висунула Мітта Ромні кандидатом у президенти США на майбутніх виборах голови держави (відбудуться 6 листопада). За його кандидатуру висловилися більшість…\nУраган першої категорії "Ісаак" у ніч проти 29 серпня дістався південно-східного узбережжя Луїзіани. Про це повідомляє CNN із посиланням на Національний ураганний центр США. Про жертв…


Рекламні та маркетингові послуги » Ефективний сайт – як досягти досконалості\nБерезень 2ND, 2000\nЕфективний сайт – як досягти досконалості\nВоістину унікальні можливості, які всесвітня павутина надала бізнесу, зробили її ареною неабиякої конкурентної битви. Кількість комерційних сайтів росте, як сніжний ком, і кожен новий сайт-«сніжинка» просто губиться серед тисяч подібних. На цьому етапі знання того, як виділити ресурс і залучити на нього відвідувачів, готових купувати запропонований продукт, набуває особливого значення. Так виникла нова наука – Кібермаркетинг.\nВперед, до цивілізації – риси перспективного сайту\nВіртуальний світ, відкриваючи широкі перспективи з точки зору отримання вигоди, з кожним днем пред’являє все більш жорсткі вимоги до своїх “мешканців” – сайтам. Ситуація тут двоїста. З одного боку, у прагненні забезпечити максимум зручностей своїм користувачам, інтернет еволюціонує від дикого стихійного базару до цивілізованого ринку. З іншого, – самі користувачі стають все більш досвідченими та розбірливими у своєму виборі.\nЩоб сайт був популярний і приносив віддачу в наш час недостатньо просто розмістити на ньому вигідну пропозицію. Епоха дикого ринку і наївних покупців пройшла, примітивні сайти-«хатини тубільців» сьогодні змінюються повноцінними ресурсами-«комфортабельними готелями», де відвідувач зупиниться не з потреби, а тому, що отримає там чудовий «відпочинок зі всіма зручностями» (товар, послугу, інформацію) плюс естетичну насолоду. Такий сайт має чітку мету, розрахований на конкретну аудиторію, має привабливим дизайном і зручною навігацією, він «вгадує» думки і переваги відвідувача, дає йому те, що той шукає і ненав’язливо «веде» до своєї мети – реалізації пропозиції. У підсумку – і відвідувач задоволений «цікавою, корисною і вигідною екскурсією», і власник сайту в плюсі.\nСтворення подібних сайтів і управління ними – це серйозна відповідальна робота, яка потребує ретельних досліджень і глибокого аналізу, в основу яких лягає розуміння глибинних принципів існування середовища інтернет і застосування інструментарію маркетингу. У результаті, сьогодні ми спостерігаємо процес формування нової дисципліни – Кібермаркетинг, яка як раз і відповідає на питання про те, як отримати від веб-ресурсу максимальну віддачу. Кібермаркетинг вже накопичив досить солідний багаж досить специфічних, часом унікальних знань, які дозволяють зробити сайт дійсно ефективним. Тому на сучасному етапі стрімкого розвитку російського сектора інтернету знання хоча б азів Кібермаркетинг стає просто необхідним для всіх, хто бажає отримати високовідвідуваний, конкурентоспроможний, а головне, прибутковий сайт. Де ж знайти ці знання?\nГалузевий Інтернет-портал – ефективний інструмент маркетингу підприємства\nинформация изделия скидки


Курс на ПЗР, площу «700-річчя» і тотальне озеленення міста\nВлітку 1958 року земляки ознайомилися з проектом планування міста на найближчі 20 років. На сторінках «Черкаської правди» від 11 липня тодішній заступник голови виконкому міської Ради депутатів трудящих М.Кузьменко прозвітував про партійне бачення перспектив обласного центру, ухвалених Радою Міністрів УРСР.\nЗгідно проекту передбачалося, що «до кінця 1960 року лише за кошти державного асигнування буде збудовано 110 тисяч квадратних метрів житлової площі. Зі спорудженням Будинку Рад і переведенням до нього багатьох установ і організацій вивільниться значна частина міських приміщень. Це збільшить житловий фонд, забезпечить розміщення в них ряду соціально-культурних закладів». Серед інших соціальних і промислових пріоритетів – завод скляної тари, хлібо- та молокозаводи, кондитерська фабрика, Будинок зв’язку, автобусна станція, музична школа, школа-інтернат, початкові та середні школи, «кількість яких дозволить перейти на навчання в одну зміну».\nПроектом визначалися не лише основні райони житлової забудови та промзони, але й екологічне облаштування міста. Зокрема передбачалося закладання кількох парків, перелаштування під сквери старих кварталів, створення кількох міських площ. «Існуюча мережа вулиць зберігається. Для поліпшення умов транспортного руху і забезпечення зручного зв’язку між існуючими та новими районами міста будуть прокладені нові вулиці. Будуть створені такі нові площі: Центральна, що прилягатиме до Будинку Рад; транспортні – біля нового мостового переходу через водосховище та на перетині Чигиринського шосе з вулицею Рафінадною (Добровольського); привокзальні – в районах залізничної станції та річкового порту; призаводські – біля заводів рафінадного та штучного волокна; районні – в південному та південно-західному районах міста. Буде споруджено захисну дамбу на березі Дніпра по типу міської набережної».\nА далі у подробицях розписувалися зелені перспективи міста з окличним реченням наприкінці: «Черкаси стануть справжнім містом-садом!» З огляду на те, що площа насаджень загального користування у місті збільшувалася із 23,3 гектарів до 277,5 гектарів, тобто у 12 разів, тому слід було вірити. “Будуть створені нові зелені масиви: лісопарк на високому березі Дніпра, біля садиби РТС та курорту “Соснівка”, дослідно-показовий фруктовий сад при обласній виставці передового досвіду в народному господарстві, паркові смуги уздовж водосховища Кременчуцької ГЕС у межах водосховища, окремі сади і парки в усіх районах».\nУ першу 9-поверхівку Південно-Західного новосели переїхали у грудні 1976 року – тобто за два роки до закінчення відведеного під «чудові перспективи» терміну, площа біля цукрорафінадного заводу взагалі стала площею «700-річчя», тож її відкриття датоване вереснем 1986-го. Але були й своєчасні втілення наміченого: тролейбусне сполучення (1965 рік), початок газифікації міста з родовищ Полтавщини та Дніпропетровщини (1965 рік, при чому «урочистого факела» запалили на очах у Тараса біля театру), уведення в експлуатацію першої черги Будинку зв’язку (1965 рік) та ПС «Спартак» (1966 рік) як складових соціальної інфраструктури та таке інше. Тож на загал вдалося якщо й не все, то чимало з наміченого. Це як за списками з купи пунктів, які чи не кожен з нас, час від часу або й регулярно, складає на певний день. І добре, коли з наміченого виконується хоч половина, а дві третини – то взагалі ідеально. Як підказує певний життєвій досвід, поспіль невиконане тричі не потребує виконання взагалі.\nчеркаси, черкаська область, поки не почалося, Юхно, черкаси, думка, історія Черкас


ХОТІЛИ, АЛЕ НЕ ЗМОГЛИ | Газета "Подолянин"\nХОТІЛИ, АЛЕ НЕ ЗМОГЛИ\nПозачергова сесія райради, яка мала відбутися вчора, 27 серпня, так і не відбулася через те, що більшість депутатів не з’явилися на засідання. У порядку денному лише одне питання, що стосувалося освіти району, проте обранці, певно, вирішили, що не так уже й воно на часі.\nНа попередній сесії райради її голова Віктор КРИВАК вніс пропозицію розглянути питання щодо створення при районній раді некомерційної комунальної установи «Центр професійного розвитку педагогічних працівників». Підставою для включення до порядку денного цього питання став лист голови Кам’янець-Подільської райдержадміністрації Анатолія БЕРНАШЕВСЬКОГО, в якому йдеться про необхідність створення такої установи та її важливість для якісного функціонування галузі освіти району.\n– Зумовлена така необхідність тим, що вже з 1 вересня методичні кабінети при відділах освіти припиняють діяльність, – йдеться на сайті РДА. – Тож педагогічні працівники району залишаються без відповідної методичної та консультативної підтримки. Замість них можуть бути створені Центри професійного розвитку педагогічних працівників, мета яких – сприяти розвитку педагогів, забезпечувати їхню психологічну підтримку та консультувати їх із широкого кола питань, пов’язаних з освітнім процесом. Відповідне Положення, яке регулює діяльність таких центрів, Уряд затвердив 29 липня ц.р.\nАнатолій Вячеславович детально роз’яснив, що фінансуватиметься нова структура з Держбюджету, район її не утримуватиме, а повинен лише створити і якомога швидше, адже перше вересня не за горами. Проте депутати відхилили пропозицію та вирішили відкласти розгляд цього питання. Надумали зібратися за тиждень, але що сталося – вже бачимо. Цікаво, що чимало з тих обранців, хто не прийшов, напевно, балотуватимуться знову в депутати. Але як народу оцінювати результати їхньої роботи, якщо вони її не виконують…


Форум, це місце зустрічі фахівців, діяльність яких пов’язана з медициною: вчених і лікарів різних спеціальностей, керівників закладів охорони здоров`я різних форм власності, головних лікарів та їх заступників, розробників нових технологій і IT-програм, виробників й постачальників обладнання для медичних закладів і лабораторій, медичних товарів і фармацевтичних продуктів.\nУ світлому просторому павільйоні облаштовані експозиції, на яких представлено повний спектр обладнання, техніки, інструментарію, виробів медичного призначення від українських і зарубіжних компаній, а саме:\nпрофесійне обладнання, матеріали та технології;\nНаша компанія пропонує широкий вибір сучасного реабілітаційного, медичного, фізіотерапевтичного обладнання провідних світових виробників:\nRECK-Technik (Німеччина): пристрої для активно-пасивної реабілітації MOTOmed;\nAltimate Medical (США): вертикалізатори EasyStand;\nAkces-MED (Польща): вертикалізатори, ортопедичні пристрої, спеціальні коляски;\nGuldmann (Данія): рейкові стельові та мобільні підйомники пацієнта, портативні пандуси;\nSprintex (Німеччина): реабілітаційні бігові доріжки;\nTech-Med (Польща): реабілітаційна клітка для підвісної терапії, реабілітаційні та масажні столи, паралельні бруси та сходи для навчання ходьби, реабілітаційні модулі для рук та ніг;D\nMeditrac (Ізраїль): портативні пристрої для поперекового та шийного витяжіння хребта;\nNovotec Medical: тренажери для вібротерапії Galileo;\nLedraplastic (Італія): резиновий інвентар для ЛФК, реабілітації та спорту;\nMSD Europe (Бельгія) інвентар та тренажери для ЛФК, реабілітації та спорту;\nHasomed (Німеччина): комп’ютерний корекційно-розвиваючий комплекс РехаКом для когнітивної реабілітації;\nTimocco (Ізраїль): корекційно-розвиваючий програмний комплекс Тімоко для дітей.\nНа стенді Нашої компанії, були продемонстровані:\nMOTOmed viva2 для ніг та рук\n– розроблений відновлення хворих з порушенням ходьби і обмеженою моторикою рук і ніг.\nMOTOmed letto2 для ніг та рук\n– для реабілітації при розсіяному склерозі, після інсульту або травм хребта з пошкодженням спинного мозку, а також пов’язаних з цим неврологічних та нервово-м’язових відхилень.\nСтіл реабілітаційний SR-3E\n– ідеально підходить для реабілітації, фізіотерапії та масажу, широко використовується в лікарнях, медичних та реабілітаційних центрах.\nСтельовий підйомник GH1 (зі стропою для активної реабілітації)\n– підйомник за допомогою спеціальних строп забезпечує підйом/спуск пацієнта, а рейкова система забезпечує переміщення пацієнта (для пересаджування, гігєнічних процедур або відновлення навичок ходьби).\nВертикалізатор CAT II INVENTO\n– дає можливість плавно підняти дитину з положення лежачи в положення стоячи з підтримкою ззаду або спереду (при ДЦП або інших фізичних обмеженнях), для позитивного впливу на подальший розвиток.\nСпеціальний візок HIPPO+\n– для прогулянок з дітьми з церебральним паралічем, травмами хребта та захворюваннями м’язів, конструкція забезпечує хорошу фіксацію дитини та зручне керування коляскою.


Дитячу спортивну школу у Слов’янську ремонтує католицька благодійна організація | Новини на Громадському радіо\nДитячу спортивну школу у Слов’янську ремонтує католицька благодійна організація\n02 квітня 2015 - 15:22\nУ Слов’янську Донецької області працює відновлена дитяча спортивна школа\nУ Слов’янську Донецької області працює відновлена дитяча спортивна школа. Зовсім недавно на підлозі другого поверху були калюжі. Причиною став дах, який було пошкоджено під час окупації. У цей період школа не працювала. Ремонт у школі допомогла зробити католицька благодійна організація «Карітас Україна». Представники організації відремонтували дах і замінили вікна.\nБудинку, у якому розташована спортивна школа, в районі ста років. За словами її директорки Марини Шебушевої, приміщення не ремонтувалося кілька десятиліть:\n«Протягом останніх 50-60 років місцева влада не виділяла гроші на ремонт. Під час війни осколки від снарядів ще більше пошкодили шифер. У саму школу снаряди не потрапляли. Вона сама по собі від старості розвалилася. Рами вікон згнили, тому від вибухової хвилі вони вилітали. Ми звернулися до «Карітас Україна» за допомогою, ми попросили вікна і спитали, чи можна зробити дах. Бо коли йшов дощ, тут все заливало. Коли приїхала делегація, вони подивилися і дали на це добро».\nУ школі діють дві сеції – спортивної гімнастики і греко-римської боротьби. 13-річний борець, учень школи Володимир Прядко став недавно чемпіоном України серед дітей.\nПредставники католицької благодійної організації «Карітас Україна» з’явилися у Слов’янську зразу після його звільнення. Їхньою метою було надання допомоги постраждалим мешканцям міста.\nКоординатор мобільної групи «Карітасу» донеччанин Валентин Бебик розказує, що для роботи вони винаймали місцевих працівників:\n«У Слов’янську ми встановили 1 200 вікон за приблизно 350 адресами. Це будинки, квартири і декілька навчальних заходів відремонтували: дитячий садочок «Рушничок», дитяча спортивна школа. Ми давали кошти підприємцям і вони робили ремонт».\nМобільна група «Карітасу Україна» має намір поширити свою діяльність на сільську місцевість, де також виявлено чимало руйнувань. На територіях, постраждалих від війни, діють також місії різноманітних протестантських церков, організація «People in need» (Люди в біді), гуманітарна місія ООН.\nБлагодійність Діти Слов'янськ Спорт Школа


Як швидко перевірити стан акумулятора мобільного пристрою - Dialogue\nЯк швидко перевірити стан акумулятора мобільного пристрою\nКупуючи новий девайс, а тим паче такий, що був у вжитку, варто переконатися в «здоров’ї» його батареї. Вона втрачає ємність, навіть якщо просто лежить, її параметри особливо швидко деградують під час активного використання пристрою. Проаналізувати зменшення ресурсу акумулятора можна за двома параметрами: Design capacity (початкова ємність) і Full charge capacity (поточна ємність). Чим більша між ними різниця, тим більше зношеною є батарея.\nНа гаджетах із Android дізнатися початкову й поточну ємність батареї допоможе додаток AccuBattery, доступний у Google Play. Переглянути дані акумулятора можна на вкладках «Зарядка» і «Здоров’я».\nПочинаючи з iOS 11.3, компанія Apple дозволила користувачам ознайомлюватися з інформацією про батарею. Для цього в налаштуваннях потрібно перейти у розділ «Акумулятор» і відкрити меню «Стан акумулятора». Параметр «Максимальна ємність» показує у відсотках уже обчислену різницю між початковою і поточною ємністю.


Аніме Обставини у моїй ванній українською онлайн\nAniTube » Аніме » Комедія » Обставини у моїй ванній / Orenchi no Furo Jijou (SUB)\nОригінальна назва: Orenchi no Furo Jijou\nЖанр: Комедія, Фентезі, Шьоджьо, Субтитри\nРежисер: Аой Сайо\nСтудія: Asahi Production\nДивитися Обставини у моїй ванній онлайн\nЗабігайлівка Медуза / Kurage no Shokudou\nЛюбі серцю / Super Lovers SUB\nОбставини у моїй ванній / Orenchi no\nМандрівниця з Полум'я / Honoo Tripper /\nДата: 1 січня 2015 14:01\nДодайте ще раз 13-ту серію. Я її по-новому залила, бо трохи контакт глючив і недогрузив нормальну якість.\nДата: 1 січня 2015 14:32\nbills_spirit, замінив. Але краще це писати в скарги. :what:\nДата: 1 січня 2015 14:53\nподумала, що тут швидше помітять) але наступний раз так і зроблю.\nДата: 28 січня 2015 15:21\nахах)) аніме бомбезне)))\nДата: 3 квітня 2015 12:52\nЯке миле . Настрій на всі 100\nДата: 12 липня 2015 18:56\nАааа, як мило! Мені дійсно сподобилось. Смішно і легко) З'являється приємне відчуття, при перегляді цього аніме) Дивіться)\nДата: 25 лютого 2016 22:09\nСупер, супер, супер! Ржака повна!\nРозслабляє, підвищює настрій, продовжує життя!!!!!!!!