Орієнтованість на майбутнє покоління — запорука процвітання бізнесу\nСереда, 04 квітня 2018 17:53\nКостянтин Карпушин — партнер, керівник групи з надання послуг у сфері трансфертного ціноутворення KPMG в Україні\nЯкщо ваша компанія тільки сьогодні почала думати про те, як мотивувати покоління Y, вона вже безнадійно відстала\nОчікується, що до 2020 року третину (35%) робочої сили у світі складуть представники покоління Y, які народилися у 1990-х роках. На п'яти їм буде наступати покоління Z. Враховуючи те, що саме ці покоління є робочою силою майбутнього, компаніям необхідно вже зараз змінювати свої політики управління персоналом і створювати умови, за яких Y і Z будуть мотивовані рухати вашу компанію до бажаних бізнес-цілей.\nОчікування працівників майбутнього\nВимоги до роботодавця з боку пізніх Y і ранніх Z уже сьогодні є серйозним викликом для компаній. Ці покоління очікують від роботодавця не тільки високу зарплату, але й швидке просування по службі, увагу до їхніх інтересів, сприяння в реалізації їх особистих амбіцій, соціальну відповідальність компанії. Ці покоління хочуть усе і відразу. Вони вважають себе унікальними і є орієнтованими на яскраві робочі проекти, що запам’ятовуються. Однак саме ці якості і будуть потрібні компаніям в епоху, коли основне правило виживання бізнесу на ринку – це бути швидким або бути мертвим.\nКомпанії, що не пропонують інновації, змушені будуть покидати ринок. Залишаться тільки ті, хто зможе швидко і гнучко реагувати на зміну ринкового середовища, впроваджуючи нові сервіси та технології. Як не дивно, але пізні Y і ранні Z – це кращі кандидати для компаній, орієнтованих на інновації. На відміну від тих, хто народився у вісімдесятих роках чи раніше, у них немає страху перед чимось новим. Вони не бояться ризикувати. Відсутність досвіду не є обмежувачем в їхній голові, як це було у їхніх попередників. Ця якість дозволяє їм відразу «кидатися в бій», пропонуючи нестандартні рішення робочих задач.\nДля них не важливе «минуле» і не важливе «майбутнє». Вони живуть тут і зараз. З цієї причини метод мотивації «батога і пряника» з ними більше не працює. Компанії, зацікавлені в залученні й утриманні таких співробітників, змушені підлаштовуватися під їхні вимоги і пропонувати максимальну корпоративну лояльність і інноваційні методи комунікації. Наприклад, гейміфікацію робочого процесу. Компанія GE навіть запровадила ігрову технологію в каналах інформування потенційних працівників про місію, цінності і культуру компанії. Компанія KPMG Україна також впровадила гейміфікацію в робочі процеси. Основною робочою силою сьогодні в компанії є саме Y.\nЯк будувати відносини з Y і Z\nЦі покоління не приймають корпоративну ієрархію і владні повноваження на основі «посад». Вони схильні співпрацювати з тими, кого визнають лідерами, що володіють винятковими інтелектуальними якостями і вміють домагатися виняткових результатів. Тому схема «я начальник, ти підлеглий» з ними не спрацює. Керівникам необхідно «виходити з кабінетів», а відділам по роботі з персоналом - впроваджувати коучингові практики у відносинах між керівниками підрозділів і їх підлеглими. Тобто не просто ставити завдання і очікувати результат, а спілкуватися і підтримувати на всіх етапах їх виконання співробітником.\nY і Z честолюбні. Вони пов'язують з робочим місцем високі очікування життєвого успіху, сподіваючись отримати винагороду не колись, а сьогодні чи максимум завтра. Задача компанії - демонструвати підтримку їх ініціатив, максимально чітко викладати їм цілі компанії. Пояснити, як цілі такого співробітника вписуються в загальну картину майбутніх успіхів компанії і яким чином може розширитися зона його корпоративного впливу в близькому майбутньому.\nЦі категорії працівників не бажають продовжувати працювати, якщо вони не отримують бажаного. З цієї причини задача менеджменту полягає у постійному наданні їм зворотного зв'язку. Необхідно давати їм відчути їхні досягнення на різних етапах реалізації проектів. Крім того, компаніям слід прийняти як даність, що для цих поколінь первинним є гідна зарплата. Схема «булочки з кавою» як головний інструмент мотивації тут не спрацює. Але натомість компанія дотримується принципу нетерпимості до низької якості роботи.\nНа другому місці після заробітної плати знаходиться причетність: для них важливо відчувати себе причетними до чогось великого і соціально значимого. Тому, з одного боку, важливою задачею компаній стає підвищення популярності свого бренду. З іншого - запровадження корпоративної соціальної відповідальності, до якої зможуть долучитися і співробітники. По суті, компанія повинна стати для них другою домівкою. Тут Y і Z не тільки здружуються з колегами набагато міцніше і частіше, ніж попередні покоління, але і реалізують свої інтереси. Тому варто частіше організовувати командне навчання, спрямоване на розширення професійних навичок або особистий розвиток.\nЗрештою, всі ці зміни вплинуть на корпоративну культуру компанії, додадуть до неї більше свободи і драйву. Будуть змінені не тільки підходи до управління, але і динаміка робочих процесів. Але саме це і є запорукою виживання для бізнесу, коли ми стоїмо на порозі четвертої індустріальної революції.\nИмя Фамилия: Костянтин Карпушин\nДругие материалы в этой категории: « “Обов’язок кожного громадянина — вимагати фіскальний чек” Мінливий банкінг »


На DC контурі значення номінальної потужності становить 20000 Вт, а максимальне – 22000 Вт. Тому інвертор можна перевантажувати, доставивши додаткові фотомодулі. Рекомендований вольтаж для даного інвертора на вході – 620 В. Архітектурні особливості даного інвертора – це вбудована система захисту, безтрансформаторна топологія та 2 MPPT трекера. Вбудована система захисту дозволяє вберегти інвертор від значних пошкоджень, таких як перевантаження, перенапруги та коротких замикань. Безтрансформаторна топологія робить інвертор легшим та тихішим у роботі. Два MPPT трекера ефективно визначають точку максимальної потужності фотомодуля в конкретному стрінгу. Тому втрати по потужності внаслідок різних вольт-амперних характеристик фотомодулів нівелюється. Природня конвекція фотомодулю даного інвертора є оптимальним проектним рішеннням, адже такий спосіб охолодження ніяк не впливає на робочий процес інвертора і є тихим, на відміну від способу охолодження від вентиляторів, які крім того, що є шумними, ще й можуть вийти з ладу.\nНа виході, показник номінальної потужності рівний 20000 Вт, значення максимальної напруги рівне значенню в 21450 Вт, а номінальна напруга складає 230/400 В. ККД пристрою є одним з найвищих на ринку, і рівне значенню в 98.5 %.


На довгій ниві. Частина 6. (Автор: Романюк Іван) - Vox populi. Всеукраїнський часопис для розумних та небайдужих\nНа довгій ниві. Частина 6. (Автор: Романюк Іван)\nопубліковано 21 лют. 2014 р., 10:11 Степан Гринчишин [ оновлено 26 лют. 2014 р., 10:13 ]\nРозділ 12. Процесування\nЛітом 1923 року звернувся до мене директор Товариства Взаємних Обезпечень "Дністер" п. Ярослав Колтунюк з проханням, щоб я перебрав ведення агенції "Дністра" на Мельниччину, бо два попередні агенти відмовились від подальшої співпраці через неоплатність справи. Я відмовився, але дорадив Колтунюку скеруватись в цій справі до устецького "Українського Народного Дому". Він звернувся і кооператива погодилася, а в ній цю справу вів я і пізніше заробив собі чимало клопотів та грошових витрат.\nДесь в половині двадцятих років впроваджено в Польщі примусове забезпечення домів та всіляких будівель і створено "Роwszechny Zaklad Ubezpieczen Wzajemnych" (Загальний Заклад Обеспечень Взаємних). Цей "Заклад" мав у кожному осідку воєводства свою філію. Згідно з законом про примусове убезпечення від вогню власники будинків, які мали страховий поліс в "Дністрі" чи в краківській "Флоріянці", не підлягали примусовому убезпеченню ще в РZUW. В цій справі тернопільський воєвода видав спеціальний обіжник до всіх громад. "Дністер" прислав його устецькій кооперативі УНДім, щоб вона інформувала селян та приєднувала нових клієнтів.\nЛітом 1926 року обступив мене на ринку в Мельниці гурт наших селян. Говорили про різні справи, а між ними була порушена тема примусового убезпечення селянських будинків. Я поінформував селян про обіжник і зачитав його.\nБув це ярмарочний день. Серед селян був і устецький наказний комісар громади, неграмотний поляк-швець Ян Благовецький. Він наплів до писаря Яна Кльваньо, що я бунтував селян не платити убезпеченевих вкладок до РZUW, які стягала кожна громада. Кльваньо зробив на мене донос до філії PZUW в Тернополі, а вона переслала його до Староства у Борщові. Вкінці справа потрапила до прокуратури в Чорткові. Прокурор Соколовський поставив мене в стан обвинувачення з вільної стопи (без арешту) за бунт і переказав справу до суду в Мельниці для проведення слідства.\nНа переслуховуванні у карного судді вшехполяка д-ра Желязного я подав на свою оборону, що балачку про закон і зачитування урядового обіжника (він подавався ще й на афішах), трудно назвати закликом до бунту, і на це є свідки-селяни. Крім того, РZUW не є державна, а приватна установа, та й проти неї я нічим не провинився. Суддя згодився переслухати моїх свідків і зробив це протягом півріччя. А по році я одержав повідомлення, що слідство проти мене призупинено.\nЗараз після мого переслухання суддею Желязним, я вніс через мого адвоката карне донесення проти Яна Кльванього за безпідставний донос, але справа мого позову спочивала, доки з мене не було знято звинувачення за бунт.\nПід кінець 1927 року вона була розглянута суддею Левицьким. Він засудив Кльванього на 30 діб арешту з заміною на грошову кару в сумі 150 золотих.\nНа відклик Кльванього відбулась розправа в Окружному суді Чорткова, де мене заступав адвокат, д-р Електрович. Суд звільнив Кльванього від вини і кари, мотивуючи це по-фарисейськи, що РZUW не є інституція державна і всяка агітація проти неї допустима, а донос Кльванього навіть не можна вважати за образу честі. Я мав сплатити 72 золотих – апеляційні кошти Кльванього, але відмовився. Той подав на екзекуцію.\nЕкзекутор конфіскував чужі речі, бо я майже нічого власного не мав. Кльваньо не хотів звільнити чужі речі з-під екзекуції. Дійшло до судової розправи, на якій адвокат противної сторони поставив мені вимогу, щоб я під присягою виявив своє майно. Я відповів, що моя заробітна винагорода не екзекуційна, а іншого майна я не маю.\nТой процес Кльваньо програв та покрив судові кошти, що набагато перекривали його претензію до мене. По якімсь часі він мене перепросив і пояснив, що діяв згідно зі своїм службовим обов'язком.\nНа тому справа не скінчилася. Як тільки мене поставлено в стан звинувачення, я повідомив про це Товариство "Дністер у Львові. Його директор бл. п. Ярослав Колтунюк дозволив мені взяти адвоката на захист, з тим, що "Дністер" мав повернути мені кошти за оборону.\nЗараз же, після закінчення моїх процесів з Кльваньом, я листовно попросив "Дністер" повернути мені затрачені кошти в сумі 600 золотих на підставі довідок д-ра Брестічкера і Електровича.\nКоли ж я завітав до "Дністра" за грошима, директор Колтунюк зажадав гарантійного листа на цей предмет. Сказав я йому, що за стільки часу лист мені загубився, але копія мусить бути в "Дністрі". Колтунюк далі вимагав оригіналу. Відповів я йому, що не маю листа, а як він так ставить справу, то я можу зрезиґнувати з тих 600 золотих – в часи війни втратив більше. Весь час я вів справи "Дністра" в кооперативі безоплатно і за свою працю змушений був ще доложити з платні.\nПо закінченню парцеляції я одержав належну мені винагороду і приступив літом 1929 року до будови моєї вілли у Львові. Я припускав, що незабаром Староство Борщова викине мене з пограничного пояса, бо такі випадки вже були, і вирішив перенестися до Львова.\nЗакінчивши будову в 1930 році, я замешкав на своїй віллі. Одного разу я зайшов до Окружного суду, щоб заглянути до своєї табулі, і ствердив, що Кльваньо приінтабулював (вніс судову заборону на зміну власника) на моїй віллі 72 золотих з титулу судових коштів. Суд мене про це чомусь не повідомив, а Кльваньо наступних кроків не чинив. Щойно в 1936 році одержав я від комірника Качуровського повідомлення, що вдова Кльванього виставила мою віллу на ліцитацію (продаж за борги) через 72 золотих.\nЯ доручив моєму адвокатові, д-ві Сюсюкало, щоб він здержав екзекуцію через 72 золотих, зложив цю суму до судового депозиту і вніс до суду позов про вичеркнення права застави, бо Кльваньо ще в 1928 році зрезиґнував зі своєї претензії, на що я дав свідків.\nПочався новий процес, який закінчився щойно наприкінці 1937 року, бо справа вандрувала зі Львова до Мельниці, і назад. Це вже набридло і судді, д-ру Ясінському. На розправі він звернувся до Сюсюкала, щоб той вплинув на мене, а саме – щоб я згодився підписати судову угоду, за якою вдова Кльванього зможе забрати ті злощасні 72 золотих з судового депозиту і зобов'язується зупинити екзекуцію та вичеркнути право на заставу.\nЩойно після підписання угоди адвокатами, заступник Кльваньової пригадав собі про судові кошти, пов'язані з процесом, але було пізно. До моїх попередніх витрат на справу долучилися ще 72 золотих і гонорар д-ру Сюсюкало. Обоє Кльваньо викинули на вітер також поважну суму коштів.\nРозділ 13. Борщівські справи в 30-х роках XX ст.\nВід початку 1921 року почали вертатись з ЗДА (США) і Канади наші селяни-заробітчани. Привезли вони поважні суми у твердій валюті. Постав великий попит на землю. Але вільних земель майже не було, за винятком тої, що була до війни в посіданні жидів, і решток парцеляції фільварків Пилипче і Михалків. Ціна на землю різко підскочила – доходила до 600 долярів за морґ. І купували. Наведу тут приклад одного продажу в Михалкові, де я проводив рештки парцеляції.\nПеред Першою світовою війною виїхав до Канади мій свояк Яків Данильчук. До від'їзду працював у дворі за безцінь. Оженившись, заставив свої півморґа поля, і виїхав. Працював тяжко в копальнях і привіз додому 15 тисяч долярів. Дораджував я йому купити з лану в межу з його городом і хатчиною 20 моргів поля, і мав би він в одному відрізку прекрасний город. Земля першої кляси, чорнозем.\nВін рішився тільки на 6 моргів поля коло свого городу, та й то до згоди не дійшло за якихось 50 долярів. Говорив, що зле мати весь город в одному куску, бо град може побити весь урожай. Пішов він за намовою жидів і купив в них 12 куснів поля в різних і віддалених місцях. Та навіть з градом він прогадав, бо той винищив перед жнивами засіви тільки на віддалених від Михалкова полях, а під селом не зачепив.\nЗвивались жиди коло Данильчука, поки не видоїли з нього всі доляри. У 1926 році вдруге він поїхав до Канади. Післав жінці гроші на купно землі з лану, але подалі від його загороди. Вона купила морґи землі у дворі. За пару років закінчилась парцеляція Михалківського двору. Залишився тільки один город шести морґів, восьмикімнатний двір з господарськими будовами в доброму стані.\nМи з братом і сільським війтом намовили Данильчука купити за 3500 долярів все це добро. Трохи потішився він, ставши власником маєтку, де працював колись за 5-10 крейцерів на день. Пізніше совіти зробили в його дворі колгосп, а землю забрали...\nЯ дораджував нашим заробітчанам, що повернулись із ЗДА і Канади, зробити кооперативну спілку і викупити в графа Баворовського мури з парового млина разом з землею та правом водним, і відновити його частково для потреб місцевого населення. Хоча справа відбудови млина буде коштувати добрих грошей, але вже за рік вони окупляться. Не хотіли послухати моєї поради, бо коло млина земля була дуже запущена, а решта ґрунту часто заливав вилив Нічлави.\nУ 1926 році це все купили два жидки. Відбудували тільки 4 пари вальців, каміння на разівку і зробили файний інтерес. День в день, літо чи зима, по кільканадцять фір чекали під млином в черзі на помол.\nЗа німецької окупації одного з співвласників млина ліквідувало гестапо в криївці нашої жінки-різнички, а другого врятували рибалки, переправивши човном на Буковину.\nУ 20-х роках XX ст. повернулись з-за океану кільканадцять наших селян, яких Канада інтернувала (виселити) у воєнний час. Оповідали, що арештували їх безпідставно і радились зі мною, чи не належить їм якесь відшкодування.\nЯкраз в тому часі на феріях в Устю був адвокат Іван Ганкевич. Я попросив його прозондувати справу. Він довідався і повідомив мене, що всім інтернованим Канада виплачує відшкодування. В міжчасі я провів близько двадцяти таких справ через канцелярію д-ра Івана Ганкевича в Коломиї.\nТроє наших заробітчан померло в Канаді, залишивши певні суми грошей в банках. На прохання вдів, я зайнявся стягненням тих грошей через польського конзуля у Вінніпезі. І справді, він переслав один спадок в сумі 2500 долярів через податковий уряд в Борщові, який виплатив вдові марками. Вона їх тут же виміняла на доляри, причому втратила 200 з них. Два наступних спадки переслав польський конзулят через суд в Мельниці.\nСпадковий суддя Володимир Сарачинський наказав вдовам, щоб закупили на гроші, припадаючі дітям, землю. Виплатив їх частки в долярах, мене теж казав винагородити за мій труд. Я одержав по 100 долярів від кожної вдови.\nОдин селянин з Пилипча потратив 2500 долярів на купівлю т. зв. подорожних чеків. Він зайшов до мене через три роки після повернення з Канади і просив о конфінденційність, щоби з нього в селі не насміхались, бо з тими чеками має самі клопоти. В банку сказали, що вони є підроблені.\nЯ вирішив зайнятись його чеками. Для початку переслав їх в Земельний Банк у Львові, зворотну адресу подав не його, а кооперативи. За першим разом прийшли чеки з Зембанку назад, але з допискою, що можуть їх вислати за моєю згодою до свого кореспондента в Нью-Йорку, а це забере не менше як 6 тижнів часу. Заінтересований погодився. Я запакував чеки у грошову конверту з ляковою печаткою адвоката Брестічкера, запечатав і надав.\nВідповідь Зембанку наспіла до трьох тижнів – чеки добрі, готівка в долярах в прилозі. За банківське посередництво було взято 60, а мені селянин відчислив 120 долярів і подякував, що вдалося дістати гроші, які він вже вважав втраченими.\nНа свою недолю, мешкав цей чоловік самотньо і тримав свої, тяжко запрацьовані гроші вдень під сорочкою, а вночі – під подушкою. Хтось тихцем відкрив хату, приголомшив його ударом по голові і забрав десь під 7000 долярів. Поліція заарештувала кількох підозрілих осіб, але нічого з них не видусила. Бідака залишився в такій біді, як і колись, до від'їзду на заробітки.\nВід 1920-х років процвітало пачкарство через Дністер на поважну скалю (з великим розмахом). За польської окупації до наддністрянських сіл перевозили з Буковини і Бесарабії акцизні товари, а також мило. З галицької сторони пачковано матерію (тканини), сірники та папірці до курива. Над Збручем відбувалась контрабандна торгівля наркотиками за золоті царські рублі. Пачковали тільки по ночах. В Устю було кілька таємних жидівських магазинів, з яких вночі звозили товари над Дністер і човнами переправляли до Самушина, а звідти завантажували горілку і тютюн тощо. Польська поліція брала хабарі і робила вигляд, що нічого не бачить. Після впровадження польського золотого контрабанда товарами почала маліти, а наркотиками – тривала далі, принаймні до мого від'їзду у Львів.\nСуддя Петро Смаль і нотаріальний конципієнт Яворський не виїхали в липні 1919 року за Збруч. Смаля поляки звільнили з праці, Яворський покинув Борщів назавжди.\nУ 1921 році польська влада зарядила оцінку воєнних втрат з часу Першої світової війни, щоб мати більше претензій до австрійського державного скарбу. Покликано до життя оцінкову комісію (оцінка матеріальної шкоди, завданої населенню Борщівського повіту в Першій світовій війні, на велику суму в золоті валюті, але ніхто з громадян Борщівщини не одержував ні сотика з тих грошей), референтом її призначили Петра Смаля, а в 1923 році він приступив ще й до праці в суді. Ще до Першої світової війни суддя Смаль був головою і адміністратором Народного Дому, де мав безплатне помешкання. В міжвоєнний період він не скликав жодних загальних зборів, ігноруючи вимоги громадськості. В його адміністрування були втаємничені лише кілька священиків, таких як о. Малицький і інші, з якими він, за словами людей, переніс власність Народного Дому на нащу Станіславівську Єпархію. Скільки в тому правди – не знаю, бо ніколи не заглядав до табулі НД.\nНа відміну від Петра Смаля, його колега – суддя Воркун – дуже активно включився в наше громадське життя, а також адвокат, д-р Андрій Лунів. Було відновлено діяльність філій товариств "Просвіта," "Рідна школа", проводи яких він очолив і примістив в своїй канцелярії. Його тесть – о. радник Навроцький, парох Мушкатівки – теж брав активну участь в громадському житті.\nРобота обох філій пожвавилась, для "Просвіти" заанґажували постійного працівника – Семена Харамбуру, уродженця Яворівщини, який багато праці вложив в розвиток читалень "Просвіта", організації споживчих кооператив. Була це дуже чесна, працьовита та ідейна людина.\nВ початках 1924 року було вже створено в Борщівщині сім чинних споживчих кооператив, представники яких були за те, щоби заснувати Повітовий Союз Кооператив в Борщові. Мене уповноважено до обговорення цієї справи з адвокатом Лунівим.\nДосі кооперативи Мельниччини полагоджували свої закупи, головно, в мельницьких жидів-ґуртівників, а в "Народній Торгівлі" тільки принагідно, бо вона не була створена для потреб нашого селянства, а більше для духовної і світської інтелігенції. Сільські кооперативи провадили, здебільшого, всю вимінну торгівлю за яйця, горіхи, збіжжя, а "Народна Торгівля" тим не займалася.\nАдвокат Лунів на мою пропозицію створення Союзу кооператив відповів, що вже думав над цим питанням, і навіть є чоловік, що згідний цю справу фінансувати. Ним виявився Володимир Заклинський, колишній усусус (січовий стрілець), який поставив умову включення його до складу управи союзу.\nЗа кілька місяців повідомив мене д-р Лунів, що Заклинський приїжджає до Борщова з запасом товарів і з деякими своїми працівниками: Іваном Волошиним, Осипом Курилком, своїм братом – Зенком Заклинським і комбатантом Катамаєм.\nУстановчі збори мали відбутись в кінці березня 1924 року в залі НД, відпоручники кооператив повинні були мати з собою фірмові печатки для підпису статуту. В означений день з'їхались представники кооператив і підписали Статут Повітового Союзу Кооператив Борщова, вибрали керівні органи. Я підписав від Устя і був вибраний заступником директора, Осип Курилко також. Директорами були вибрані: о. О. Малицький – начальний директор, В. Заклинський – директор-скарбник, Іван Волошин – директор-книговод. До Надзірної Ради головою обрали Луніва, заступником – о. Казновського. Членами НР стали Чубей, Стус, Мартюк, Петришин та інші.\nСоюз Кооператив примістився в Народному Домі від бічної вулиці. Фронтальний льокаль займала "Народна Торгівля". З часу підписання статуту Заклинський зайнявся не тільки забезпеченням села товарами широкого вжитку, але й скупом яєць, збіжжя, горіхів, та розпочав з кооперативами вимінну торгівлю і гуртовий збут продуктів.\nДля сільських кооператив в Мельниччині мала бути заснована філія Союзу, але це дещо затяглося, бо не було льокалю. Філію відкрито вже в початках 1925 року; головою став Зенон Заклинський. Відкриваються на Мельниччині і ряд споживчих кооператив: у Ніврі, Мельниці, Кудринцях та інших селах. Свою колишню кузню майже на самому ринку у Мельниці відступив для приміщення кооперативи ремісник Лижечко. Частина її використовувалась як склад філії ПСК Борщова.\nДо створення споживчих кооператив у Мельниччині найбільше причинилась п. Євгенія Криницька, донька о. Сваричевського з Залісся над Збручем. Муж її був лісничим графа Михайла Баворовського. Вона, прошена і не прошена, пішки і на підводі, добиралась в найдальший закуток, щоб заснувати кооперативу. Під натиском вшехполяків Баворовський звільнив її чоловіка та решта українців з праці і прийняв на їх місця поляків – втікачів з Наддніпрянщини. Муж Криницької дістав працю в митрополичих лісах в Перегінську, і вони туди перебрались.\nУстецька споживча кооператива, користаючи з жидівського кредиту, змаґазинувала багато товару, який, після вальоризації польського золотого, пустила в хід, і так собі придбала кільканадцять тисяч капіталу у валюті польського золотого. Обороти кооперативи значно зросли. До праці взяли ще одного крамаря – Василя Пилипчука.\nПід кінець серпня 1924 року у Львові, на місці Краєвого Союзу Господарських Спілок, створюється "Центросоюз", який перебирає всі запаси товарів, рухоме і нерухоме майно КСГС – дві кам'яниці на вул. Зіморовича, 20, 22 та магазини на передмістю. На начального директора ЦС покликано Сильвестра Герасимовича, на торговельного директора споживчих товарів і сільськогосподарських машин – Юліяна Шепаровича.\nЮліян Шепарович стягнув з початком 1924 року Осипа Курилка з ПСК Борщів до "Центросоюзу" у Львові, знаючи О. Курилка як ідейну і працьовиту, солідну людину з співпраці в Окружному Союзі Кооператив в Станіславові.\nНадвірна Рада натиснула на мене, щоб я обійняв місце праці по Курилкові. Я погодився тільки на тимчасове заступництво, доки не знайдуть собі когось іншого, бо мій товариш – Теофан Глинський — заанґажував мене до праці на фабриці "Фортуна Нова", як тільки вона буде викінчена і урухомлена. На моє місце в ПСК Борщів зголосився студент права Гнат Баранюк з-під Борщова.\nРозділ 14. У "Фортуні Новій"\nЗ початком жовтня я вже приступив до роботи на фабриці "Фортуна Нова" заступником директора Теофана Глинського. Начальним директором її була п. Авдикович, вдова по гімназійному професорові, сестра Мирослава Січинського. Приїхавши до Львова, я замешкав в її тети – п. Січинської, сестри деканової Ганкевич з Устя при вулиці Панській, 21. Там же мешкав Глинський.\nКлиментина Авдикович починала від ручної фабрички цукерок "Фортуна" в Перемишлі в 1922 році. Як вона сама розповідала, при заснуванні фабрики мала труднощі. Потрібно було мати промислову карту, а її видавали при відповідній кваліфікації. Потрібне свідоцтво їй виставив п. Стецьків – львівський цукерник з вулиці св. Миколая. На його підставі п. Авдикович одержала промислову карту на ручний виріб цукерків під фірмою "Фортуна" у Перемишлі.\nДля виробництва було закуплено відповідний інвентар – мідні котли для переварки цукру і картопляного сиропу, столи, ручна машина до прасування цукерок з різними валками для зміни їх форми, упакування на готову продукцію. Пані Авдикович заанґажувала до праці доброго фахівця в цукерничій бранжі (спілки) – одеського жида Йоська.\nПідприємство "Фортуна" було чистеньке, гігієнічне, вироби першої кляси, бо вживались першосортні сирівці та аромати, а картопляного сиропу додавалось до цукру не більше, як 30-35%. Тому вироби її були тверді, не топилися за літньої температури. Те саме можна було сказати про шоколадні цукерки "Фортуни": "Тараси ки", "Оксанки" і т.д. Вони були високого ґатунку.\nОдин недолік мала "Фортуна" в Перемишлі – це брак споживачів. Не було наших відбірців, а жиди не потребували виробів "Фортуни", бо мали солодощі своїх великих і малих продуцентів у кожному більшому місті. У Львові – акційні спілки "Бранка" і "Газет" та кільканадцять малих реєстрованих і покутних.\nНа початку 1924 року п. Климентина переносить свою "Фортуну" до Львова і приміщає її в колишній фабриці м'ясних виробів "Краєвого Союзу для збуту худоби" при вул. Павлінів. У Львові тоді було на порядку деннім створення "Центросоюзу". З огляду на більший збут, а головно – збут серед своїх, устаткування не є вистарчаючим (як твердила п. Клементина), фабрику треба поширити, але бракує коштів.\nПороблено заходи, щоб до підприємства втягнути капітал Митрополита Шептицького. За впливами отця-каноніка Тита Войнаровського і нового пароха нашої церкви по вул. св. Миколая, Митрополит Шептицький погодився фінансувати заснування фабрики "Фортуна Нова" і вложив у це підприємство понад 400000 золотих. Він закупив одноповерхову споруду по вул. Кордецького, 23, яку було перебудовано на приміщення парової фабрики, згідно з вимогами магістрату, докупив з обох сторін будівельні парцелі – з наріжної Кордецького та Ядвіґи. Добудували кітлівню, машинову галю (зал з купольним дахом), сторожівку, різні господарські прибудови та стайню. Забрукували подвір'я та огородили весь комплекс. З Німеччини спроваджено машинне устаткування, інсталяцію яких проводив інженер Павло Дурбак. Перед закінченням інсталяційних робіт між ним і п. Авдикович виникло непорозуміння, яке закінчилось тим, що інженер Дурбак покинув роботу.\nМашину до переварки цукру, картопляного сиропу та їх очищення інсталював спеціаліст, викликаний з Німеччини. Він і вишколив персонал до обслуги машин. Цьому спеціялістові "Фортуна Нова" повернула подорожні кошти поїздом другої кляси в обидві сторони, оплатила готель та харчування, а за роботу він брав по 20 долярів денно. Працював понад два тижні. Цих витрат можна було уникнути, якби не нервозність п. директорової.\nКоли я приступив до праці в "Фортуні Новій", будівельні та інсталяційні роботи добігали кінця. В другій половині жовтня 1924 р. фабрика розпочала працю, але ще не на повну силу, бо не було відбірців. Пішли реклями по всіх союзах кооператив в краю, які дотепер покривали свої потреби на цукерки через "Центросоюз" в "Бранці".\n"Народна торгівля" мала домовленість з "Бранкою" і "Газетом". Пані Авдикович за своїми впливами і впливом о. пароха церкви Преображенія дістала в "Народній Торгівлі" не тільки відборця, але й доставця на цукор, як тільки Банк Цукрівництва відмовив їй в доставці цукру за недодержання терміну сплати рахунків.\nДо директора Ю. Шепаровича я ходив разом з Осипом Курилком просити, щоб "Центросоюз" брав цукерки виключно у "Фортуні Новій". Директор зауважив, що наші цукерки є дещо дорожчі від жидівських, але вкінці дався переконатись. Незабаром стали напливати замовлення з Повітових Союзів, безпосередньо або через ЦС.\nНаші приватники-купці зрідка робили замовлення в "Фортуні Новій" у невеликих кількостях. Фабрика мала свого агента, який час від часу приносив замовлення від львівських будкарів та деяких українських крамниць у Львові. Також в малій кількості.\n"Фортуна Нова" відкрила три роздрібні крамниці – на вулиці Руській в домі "Просвіти", при вул. Пекарській під управою інженера-аґронома Івана Семківа і напроти Політехніки. З них втрималась тільки крамничка на Руській, а решта треба було продати, бо не оплачувались.\nЩоб поширити продукцію фабрики, п. Авдикович створила два склади виробів поза Львовом. Один склад був у Ряшеві, а другий – в Рівному. Оба під управою якихось жидків. Я її попереджував, що жидки можуть надути, але вона не повірила і кожному вислала по півтори тонни цукерків, за які вони зложили векселі без покриття. "Фортуна" була змушена викупити векселі та заплатити відсотки та кошти протесту.\nІ до кінця свого існування під управою п. Климентини Авдикович "Фортуна Нова" ніколи не використала своєї продукційної спроможності, бо наш споживчий ринок був замалий.\n"Фортуна Нова" завжди мала брак готівки. Митрополит Шептицький вкладав і вкладав в неї гроші, а вкінці заявив, що більше вкладати не буде.\nУ надвечір'я, перед святом Андрія п. Авдикович заявила мені, щоби я пішов разом з її свояком – Темницьким, колишнім міністром УНР – до Митрополита та видобув в нього ще кільканадцять тисяч долярів на різні виплати. У ті виплати входили і її особисті потреби, що були досить поважні.\nКожного місяця треба було післати по кількасот долярів до Берліна, де вчилась в університеті її донька Соня, яка потім перейшла на студії до Сорбонни. Мала пізніше вийти заміж за якогось іспанського скрипаля, казали, що жида. Тепер перебуває в ЗДА. Утримання сина також вимагало чималих грошей. Він оженився з львівською жидівочкою і жив з родиною за рахунок матері.\nПані Климентина була людиною з добрим серцем. Скільки наші пані з різних інституцій не приходили просити о пожертви в цукерках, вона ніколи не відмовляла. А ті пожертви не раз, не два в місяць виносили і до 15 сотнарів метричних цукерок. Обороти були малі, не можна було звести кінці з кінцями, а вона з тим не числилася, бо жертвувала не своє.\nПані Авдикович мала різні забаганки, які переводила в життя, а потім кидала, як непотрібне, не числячись з затратами. Наприклад, замість продавати відходи – висівки і рештки з півфабрикатів по нижчих цінах десь по селах, – вона вирішила тучити свиней на "Фортуні Новій". Зарядила будову трьох хлівів, пивниці на бараболю і закупила трьох поросят. На смороди з хлівів не звертала уваги.\nПотім свиней не продали, а зарізали. Нароблено шинок, ковбас тощо. Посходились кревні і знайомі. Почались гостини і обдарування. До двох тижнів і знаку не лишилось по трьох свинях.\nА в п. Климентини відпала охота до тучення свиней. Наказала хліви розібрати, бо негігієнічно при фабриці цукерок тримати свині.\nФантазії їй не бракувало. Приміром, 10-кінний мотор від машини до охолодження галі та цукерок під час прасування наказала вставити на стриху, бо згори мотор буде тягнути чистіше повітря. Потужний мотор в руху тряс не тільки будинком "Фортуни Нової", але й сусіднім, з яким був спільний т. зв. "фаєрмур" (протипожежна стіна). В обох будинках ділкові стіни між кімнатами потріскали. Пізніше мотор заінсталювали в пивниці і тих стрясень позбулись.\nПаровий котел давав значно більше пари, ніж фабрика потребувала. Щоб пара не марнувалась, властиво вода, п. Авдикович наказала збудувати великий бетоновий збірник на воду, через який переходив надмір пари і скроплювався. За кільканадцять хвилин вода в збірнику починала кипіти, надмір пари виходив в міську каналізацію, а звідти – до сусідських кльозетів.\nМешканці сусідніх домів внесли скаргу до суду, щоб фабрику закрити. Зайшла потреба обробити якогось фахівця-інженера, який би потвердив, що фабрика ні при чім. За добрим посмаруванням це зробив магістратський інженер Пйонтровський. Поки з'їхалась судова комісія, було проведено зміни в паровику і надмір пари вже відходив у повітря.\nКомісія оглянула фабрику, переслухала свідків, а між ними і мене. Суддя спитав, чи фабрика в повному русі, і я відповів, що так. Інженер Пйонтровський узнав, що сусідні доми невідповідно збудовані і потребують негайної перебудови, бо стіни можуть завалитись. Комісія ствердила відсутність потрясень від праці моторів, і фабрика виграла процес, але він солено коштував.\nЩе в кінці листопада 1924 року, коли п. Авдикович стала співвласницею "Фортуни Нової", Митрополит Шептицький доручив створити комісію, яка мала оцінити устаткування фабрички ручного виробітку цукерків, що переходило до ф-ки "Фортуна Нова". До складу оцінкової комісії входили: від Митрополита якийсь Граф з Наддніпрянщини – начальний директор митрополичих дібр та начальний книговод Митрополії правник Роман Левицький – заступник директора Ревізійного Союзу Українських Кооператив, а від п. Авдикович – ревізор цього ж союзу п. Василь Ольховий.\nЦя "оціночна комісія" усталила вартість устаткування "Фортуни": котлів, столів, машинок до прасування, пакувального начиння, коня, воза і т.д. на 4000 долярів, а вартість фірми "Фортуна" – на 2000 долярів. Зазначу, що коня оцінено на 200 долярів, а слідуючого дня я, з доручення п. Климентини, продав його на торговиці за 20 долярів на м'ясо, бо кінь мав зірвані ноги і не міг ходити. Устаткування до ручного виготовлення цукерок, що оцінене на 4000 долярів, не мало застосування в паровій фабриці, якою була "Фортуна Нова". І ось з таким майном стала п. Авдикович співвласницею і начальним директором "Фортуни Нової".\nВідправляючи мене з Темницьким до Митрополита Шептицького, заповіла вона Темницькому, щоб остро ставив питання грошей перед Митрополитом, бо фабрика має багато пекучих платностей.\nПо дорозі, перед самим Юром, (собор св. Юра) стрінули ми генерального директора канцелярії Митрополита, зайшли під палату і подзвонили. Братчик, що вийшов на дзвінок, зголосив про наше прибуття і потім запровадив нас до кімнати, де сидів у фотелі хворий Владика.\nТемницький почав в рішучий спосіб вимагати кільканадцять тисяч долярів. Я натиснув йому на ногу, щоб змінив тон і спосіб висловлення, але нічого не помагало. Митрополит перервав його вимоги і сказав, що не дасть ні цента.\nМи повернули з нічим. Я зарапортував шефовій, що в такий спосіб не можна ставити справу. Слідуючого дня вона відправила мене самого до Митрополита за тим же самим. Трудна це була і не мила справа, з огляду на вчорашнє, але наказ є наказ, і я вирушив.\nВ їдальні я застав старенького директора "Народної Торгівлі" Миколу Заячківського та президента – Костя Левицького. Ми привітались. Вони обидва прийшли поздоровити Андрея Шептицького з іменинами і зложити побажання від української спільноти. Але чому я прийшов в такий день, їх здивувало. Мусів пояснити, що я від "Фортуни Нової" з двох причин – з нагоди іменин та в бізнесовій справі.\nПо відході Заячківського і Костя Левицького прийшла моя черга. Я поцілував перстень Митрополита, привітав з іменинами і виклав вдруге вчорашню справу. Вислухавши мене, Митрополит Андрей встав з фотелю і з другої кімнати приніс мені пачки по 1000 долярів самими сотками та сказав: "Ще даю тих кільканадцять тисяч долярів, але вже в останній раз". При прощанні, на вихіднім Митрополит додав, що я можу звертатися до нього, як тільки буду мати якусь особисту потребу, а він ніколи мені не відмовить.\nПані Авдикович була дуже задоволена з мого успіху.\nВона була доброю жінкою. Майже нікому не відмовляла, хто до неї звертався о поміч, пожертву чи працю. Але, як приймала когось нового на роботу, то зараз мусів хтось вилетіти з фабрики, навіть вчора прийнята людина.\nПриміром, мешкав на Левандівці суддя Корець, батько двох дітей. На працю в суді його як українця не прийняли, і він прилаштувався в млині Аксельрада у Львові. Змилосердилась п. Авдикович і стягнула його до роботи в експедицію цукерків, але за кілька днів Корець опинився без роботи, бо на його місце зголосилась дружина нашого генерала Армії УНР. Суддя Корець втратив роботу в млині і на фабриці. Незабаром вона прогнала і генералову жінку. Таких випадків було багато.\nОдного разу заходить вона до мого кабінету і каже оформити на роботу столяром якогось Врецьону з Винник. Буде робити скриньки та інші столярські роботи. Не послухала моєї поради не брати постійного столяра, бо можна обійтись принагідним. Мало того, що взяла його без потреби, то ще з місця підписала йому ґваранцію (гарантію) на кредит в сумі 150 золотих для якогось жидівського складу одягу, де він набрав багато речей на виплату. За кілька днів вбігає до мене задихана п. Климентина і каже звільнити Врецьону, а за нею він влітає – з сокирою і з вигуками, що її трупом положить за таке поводження з людьми. Я йому виплатив належне, і більше він на фабрику не приходив.\nВрецьона не заплатив ні гроша за речі, взяті в кредит. Коли прийшов жид з фірми одягу, я йому засунув, що на печатці нема підпису репрезентанта фірми "Фортуна Нова". За моєї бутності фабрика нічого не виплатила за одяг Врецьони, але як я чув, мала заплатити пізніше.\nНа початку березня 1925 року Митрополит Андрей повідомив через свого директора-ґрафа, що відбудеться перевірка всього фабричного діловодства. Пані Климентина занепокоїлась, бо в касі було її бонів-папірців на 15 тисяч. Потрібна була готівка хоча б на час перевірки. Вона вирядила мене, як це вже робила не раз, на пошуки грошей.\nЯ пішов, взяв своїх 3000 золотих і, вернувшись з міста, заявив, що позичив у Берґманів за векселевим підкладом "Фортуни Нової", Ревізія не відбулась. Пані Авдикович мала велику охоту затримати готівку в касі, бо вона їй була потрібна на різні видатки. Але я не згодився і забрав свої гроші.\n"Фортуна Нова" за моїх часів не мала кредитового конта (відкритий рахунок) в жоднім львівським банку Відбірці платили їй векселями з домовленим терміном платності. Готівка була постійно потрібна. Пані Климентина часто відправляла мене на "чорний ринок", щоби я згрошовив векселі. Жиди брали по 12-15 % за цю справу. Замість давати заробляти жидам, я почав давати свою готівку за той же процент. Не мав втрат на жодному векселі.\nЗі мною п. Авдикович поводилась дуже чемно. Інакшою була її поведінка щодо мого товариша Глинського, в якому вона була закохана, а він у ній. Між ними дуже часто приходило до непорозуміння, до надто гострих висловів п. Климентини на адресу її "любого Фанця". В подібних ситуаціях Фанцьо вбирався, забирав течку (портфель) і йшов додому вилежуватись, поки його кохана не стужиться за ним.\nВона заходила до мого бюра і оправдувалась, що такі відносини не можуть бути між директором і заступником. Я не відзивався, вдавав, що нічого не знаю. Не раз, не два вона підчеркувала, що зі мною не має суперечок і розходжень. Відповів я їй, що як зайдуть розходження між нею і мною, то тільки один раз.\nВитримавши кілька днів без Фанця, Клімця, або її ще кликали Ася, посилала мене за ним, і я його приводив. На якийсь час наставала втіха і забуття, щоби потім знову вибухла сварка. Через рік чи два по моєму відході з "Фортуни Нової" я чув, що вони одружились, незважаючи на те, що вона була о кільканадцять років старша від нього.\nПізніше, вже як дружина Глинського, не змінила своєї поведінки, бо в 1930-х роках він, після острої перепалки, пустив собі кулю в груди, яка пробила легені і застряла в хребті. Лікарі його врятували, але з тою кулею він і помер через пару років в Відні. За якийсь час і пані Авдикович упокоїлась там же. Спочивають обоє побіч себе, як оповідав мені мій шкільний товариш д-р Євген Суховерський – ветлікар, який мешкає в м. Бібінґен, в Німеччині.\nУ 1925 році латинські Великодні свята були на тиждень скорше від наших. Фанцьо поїхав на свята до родичів в Заліщики, бо його мати-полька вже святкувала, а я збирався на наші свята поїхати в Устя тижнем пізніше. Тимчасом прийшлось мені обійняти заступництво його рефератів.\nЯк завжди, по дорозі на працю ми вступали на головну пошту за готівкою з поштових переказів. Першого дня латинських свят мене затримав на пошті яких 15 хвилин урядник, що видавав гроші. На фабриці секретарка сказала мені, що п. Авдикович наробила багато шуму, ствердивши о 8-й годині відсутність мою і працівниці Левицької. Після мого приходу вона знову розкричалась в коридорі з тої ж причини. Я їй чемно пояснив, чому спізнився, і попросив в майбутньому без поденервування звільняти з роботи тих, хто спізняється без причини. Вона не відізвалась на мої слова.\nПро свій від'їзд на свята до Устя я повідомив її за кілька тижнів наперед, і тоді вона згодилась, а в середу, перед святами, я їй нагадав, що в п'ятницю їду. Пані Климентина попросила залишитись у Львові, бо приїде Фанцьо, і відсвяткуємо разом. Я відмовився, бо вже повідомив братів, щоб за мною виїхали на двірець. І поїхав, побажавши їй веселих свят, а вона мені. Вдома я застав від неї у презент кілька упакувань цукерок.\nУ Великодню неділю прийшов експресовий лист з "Фортуни Нової", в якому мене офіційно повідомляли про звільнення з праці. Підписали п. Авдикович і Фанцьо.\nТим звільненням я зовсім не перейнявся. Звільнено мене з місця без найменшої причини і протизаконно. Лист був висланий в квітні, а згідно з чинним польським законодавством про працю, звільнити розумового працівника можна було лише, попередивши його за 3 місяці перед закінченням кварталу. Оскільки звільнення наступило, або доручено після закінчення кварталу, то воно числиться аж з кінцем наступного, тобто по 6-ти місяцях.\nЯ повідомив управу "Фортуни Нової", що мене звільнено без найменшої причини і незаконно, а оскільки управа собі бажає, щоб я з місця залишив працю, то мусить мені виплатити шестимісячну заробітну плату. Крім того, я ще маю право вимагати відшкодування, бо залишив свою попередню працю на настійне домагання "Фортуни Нової".\nМоя праця в "Фортуні Новій" мала продовжуватись до кінця третього кварталу, і хоча п. Авдикович пропонувала мені залишитись на роботі, я відмовився. Розпрощався я з "Фортуною Новою" 30 вересня 1925 року.\nМитрополит Шептицький ще того самого року встановив свого брата Климентія, отця-ігумена Студитів у Львові, куратором "Фортуни Нової"' і ним він був до приходу більшовиків у 1939 році, за німецької окупації і, правдоподібно, до другої совітської інвазії (вторгнення) під кінець липня 1944 року.


Ільчишин Зоя Анатоліївна\nАрхеолог, фахівець в археології доби раннього заліза, рятівної археології\nНародилася 28 березня 1978 року в м. Мінськ (Білорусь).\nУ 2003 році закінчила історичний факультет Білоруського Державного Університету за спеціальністю «Історик. Викладач історії та соціально-гуманітарних дисциплін».\nУ 2006-2009 роках навчалася в аспірантурі відділу археології первісного суспільства Інституту історії НАН Білорусі. Тема дисертації «Кераміка залізного віку Центральної Білорусі як історичне джерело»\nУ 2009 – 2015 рр. науковий співробітник відділу археології первісного суспільства Інституту історії НАН Білорусі.\nУ 2011 році - стажування в Національному інституті превентивних археологічних досліджень (INRAP, Франція).\nУ 2016-2017 році – науковий співробітник відділу археології Тернопільського центру охорони та наукових досліджень пам’яток культурної спадщини.\nЗ 2017 р. – молодший науковий співробітник НДЦ «Рятівна археологічна служба» НАН України.\nЗа час професійної діяльності очолювала такі археологічні експедиції:\nПланові польові дослідження ІІ НАНБ на городищах ранньозалізного часу Старий Лепель, Нові Волосовичі, Вєрабкі, Бірулі (Білорусь) – 2007-2014 рр.\nРятівні археологічні дослідження ІІ НАНБ в зоні будівництва Білоруської атомної електростанції в 2009-2010 рр.: розкопки на поселеннях ранньосередньовічного та нового часу Третінішкі, Галіни (Білорусь).\nРятівні археологічні дослідження ІІ НАНБ в зоні будівництва Гродненської гідроелектростанції в 2010 р.: розкопки на городищі Х-ХІ ст. Глядовичі. (Білорусь).\nРятівні археологічні дослідження ІІ НАНБ в зоні будівництва Нежинського гірничозбагачувального комбінату (Любанський р-н, Мінської обл., Білорусь) – розкопки на городищі милоградської культури Обчин (2012-2013 р.).\nРятівні археологічні дослідження ІІ НАНБ в зоні будівництва Другої Мінської кільцевої автодороги. Розвідки, археологічний нагляд, та розкопки давньоруського поселення Бовблі (2010-2015 рр.).\nТакож брала участь у низці інших експедицій. Найважливіші з них:\nДослідження кафедри археології та спеціальних історичних дисциплін БДУ на городище ранньозалізного та давньоруського часу Ратюнки (Білорусь, Браславський р-н Вітебська обл. 2003-2006 рр.).\nДослідження Готландського університету на поселеннях епохи вікінгів та раннього середньовіччя Вестергарн та Фройель (Швеція) – 2005 р.\nПланові польові дослідження ІІ НАНБ на археологічному комплексі доби неоліту – бронзи біля с. Асавец (Білорусь, 2006-2009 рр.).\nОбстеження та інвентаризація пам’яток археології в Кореліцькому, Слонімському та Борисовському районах (Білорусь, 2011-2012 рр.).\nДослідження Інституту культурної спадщини Молдови пам’яток Единецького району (палеолітичне поселення грот Тринка 3, городище трипільської культури Тринка Ла Шанц (Молдова, 2011 р.).\nРятівні археологічні дослідження в зоні будівництва Каналу Сена – Північна Європа Національного інституту превентивних археологічних досліджень (INRAP), поселення римського часу Маркьон (Франція, 2011 р.).\nМіжнародна білорусько-французька археологічна експедиція на місці переправи Наполеона через Березину. INRAP – ІІ НАНБ (дд. Студенка, Брилі, Борисовський район) - вересень 2012 року.\nРятівні археологічні дослідження Тернопільського обласного центру охорони пам’яток культурної спадщини в мм. Тернопіль (Замок), Бережани, Зборів. – 2016-2017 рр.\nРятівні археологічні дослідження НДЦ «РАС» на поселенні Попівка Винницької обл. – 2017 р.\nПрофіль на Google Academy та Academia.edu\nм. Львів вул. Винниченка, 24


В Україну йдуть дощі і похолодання: прогноз погоди на найближчі дні | Архів новин Житомирської області\nВ Україні в найближчі дні настане похолодання і випаде дощ. В п’ятницю і суботу дощі пройдуть лише на заході України, а в неділю – вже по всій країні.\nУ п’ятницю в Україні скрізь буде тепло. У більшості областей день пройде без опадів, а на заході країни випаде дощ. Температура на заході вдень коливатиметься від +23 до +27, на півночі – від +24 до +27, у центрі і на півдні – від +25 до +28, на сході – від +25 до +27. Вночі – від +10 до +15.\nПрогноз на 26 вересня\nВ суботу ситуація істотно не зміниться. На заході дощі продовжаться і трохи знизиться температура, а в інших частинах України буде сухо і тепло. Температура на заході вдень від +19 до +26, на півночі – від +24 до +27, у центрі – від +24 до +28, на півдні – від +22 до +28, на сході – від +25 до +28. Вночі – від +11 до +17.\nПрогноз на 27 вересня\nЗа минулу добу на Житомирщині зареєстровано 9 смертей від коронавірусної інфекції\nУ неділю дощова погода пошириться на всю Україну, окрім Луганської області. Температура скрізь знизиться на декілька градусів. На заході вдень буде від +13 до +19, на півночі – від +18 до +21, у центрі – від +18 до +23, на півдні – від +21 до +25, на сході – від +21 до +25. Вночі – від +10 до +18.\nПопередній записУ Житомирі жінка віддала вуличній ворожці 160 тисяч гривеньНаступний запис«Водії мають бути відповідальними, а Житомир — безпечним» — Віктор Євдокимов


ОНЛАЙН-ЗАПИС НА ПРИЙОМ ТА ВИКЛИК ЛІКАРЯ ДОДОМУ – ДО ПОСЛУГ ПАЦІЄНТІВ ПОЛІКЛІНІКИ – Харківська міська поліклініка №11\nЕлектронна реєстратура, офіційний сайт поліклініки, функціонування сервісу для онлайн-запису, – усі ці новації до послуг пацієнтів. Їх впровадження роблять медичні послуги більш доступними та зручними для пацієнтів медичного закладу, суттєво економлячи їх час.\nМедичні працівники освоюють нові комп’ютерні програми, розроблені в рамках проекту MedCard, відпрацьовують нові алгоритми запису пацієнтів на лікарські прийоми, перебудовують порядок ведення прийомів з урахуванням новацій.\nЗміни у порядок запису пацієнтів вводяться поступово. Так, на даний час ще збереглися листки самозапису на прийом до фахівців жіночої консультації та лікаря-ендокринолога, залишається без змін порядок запису у стоматологічному відділенн рлдікдінікиі. До лікарів усіх інших спеціальностей попередній запис ведеться виключно через колцентр (по телефону) та реєстратуру (у разі особистого звернення пацієнта).\nМедичні реєстратори предметно займаються створенням електронної бази даних пацієнтів. На теперішній час в неї внесено більше 40 тисяч мешканців мікрорайону, ця важлива робота продовжується.\nЗважаючи, що впровадження новацій медики реалізують паралельно з виконанням звичних усталених обов’язків, виникають певні складнощі, що мають об’єктивне підґрунтя. Тож прохання до пацієнтів ставитися до цього з розумінням. Як правило, за короткий час у результаті проведення необхідних організаційних заходів усі питання вирішуються і забезпечуються ритмічна робота всіх структурних підрозділів.\nПринагідно інформуємо, що відтепер пацієнти поліклініки мають можливість онлайн-запису на лікарські прийоми та виклику лікаря додому через веб-сайт поліклініки.\nХочемо зауважити, що процедура запису не складна. Попередньо необхідно зареєструватися на сайті (ввести певні відомості про себе, що дають змогу сформувати електронну картку), отримати пароль, яким можна користуватися для входу в систему.\nДля підтвердження своїх персональних данних пацієнт повинен звернутися в реєстратуру поліклініки, маючи на руках документ, що посвідчує особу.\nПроцес запису на прийом передбачає вибір лікаря за спеціальністю (користувачу надається список із переліком спеціальностей фахівців поліклініки). А далі необхідно вибрати лікаря за прізвищем та вказати час, на який пацієнт бажає записатися на прийом (усі відомості про час прийому лікарів та про наявність вільних місць для запису завантажуються автоматично).\nПісля завершення процедури онлайн-запису на вказану під час реєстрації електронну пошту пацієнта надходить повідомлення з підтвердженням факту запису на лікарський прийом.\nУ разі необхідності відміни попереднього запису, зробленого через веб-сайт, пацієнт може скористатися функцією відміни запису, зайшовщи до персонального кабінету, або звернутися з цього приводу до реєстратури поліклініки.\nПрийміть до уваги, що медичні картки пацієнтів, які записалися на прийом через веб-сайт, у кабінети лікарів завчасно передаються реєстраторами, таким чином, пацієнту немає потреби звертатися до реєстратури.\nЗапрошуємо користуватися сервісом онлайн-запису, який діє цілобово, додає зручності та економить час.\nАдміністрація КЗОЗ «ХМП №11»\nелектронна реєстратура, онлайн-запис на лікарський прийом, поліклініка №11


Де отримати довідку про несудимість і який її зміст? - Блог НТідея\nДе отримати довідку про несудимість і який її зміст?\nДовідка є документом, який здатний підтвердити або спростувати наявність судимості певної особи. Для оформлення передбачений спеціальний бланк, при розробці якого був використаний захист від фальсифікації прийнятий в державі. При розгляді довідки можна помітити індивідуальний номер і серію, кожна людина повинна знати, в яких випадках потрібна довідка, що на бланку написано, а також хто займається її видачею.\nКоли необхідний документ\nПричин для пред'явлення довідки про несудимість може бути кілька, співробітники вищих органів за допомогою зазначеної інформації здатні перевірити, чи не перебуває в даний момент людина в розшуку, чи є дозвіл на легальне проживання в іншій державі, чи здатна людина отримати банківську підтримку або оформити візу, а також багато іншого. Серед поширених ситуацій варто виділити:\nОтримання громадянства, виду на проживання в чужій країні.\nПри працевлаштуванні в державні або приватній установі.\nБажання усиновити дітей.\nУ момент участі в тендерах.\nЛегалізація використання вогнепальної зброї.\nКим видається довідка\nЗа процес відповідає державний орган, призначений урядом, щоб видавати подібну документацію, їм є МВС. Процедуру не можна назвати швидкою, для проходження слід виділити достатньо вільного часу, але прискорити видачу допоможуть фахівці бюро NTidea, звернувшись до професіоналів своєї справи, виключаються всі контакти зі співробітниками МВС. Серед переваг співпраці з компанією можна виділити:\nБуквально за один день замовник отримує документ, в нескінченних чергах стояти не потрібно. Щоб почати процес оформлення заявки, достатньо надіслати скан паспорта та вказати мету отримання довідки про несудимість.\nЧасто через некоректно заповнену анкету люди стикаються з відмовою на першій стадії процедури, фахівці спочатку правильно складають папери українською мовою і максимально прискорюють хід справи.\nКонсультація з усіх пов'язаних з процедурою питань абсолютно безкоштовна.\nДоставка здійснюється за короткий проміжок часу, готові документи співробітники передають в будь-яке місто, можливий самовивіз.\nЩо вноситься в документ\nНаявність інформації і даних залежить від типу довідки, існує повний і скорочений варіант документа, причому при замовленні в компанії NTidea цей момент уточнюється відразу, в іншому випадку може надійти відмова в розгляді заявки. Залежно від обраного пакета послуг підготовка готового зразка займає від 1 до 5 днів. У скороченій довідці вказують наявність або відсутність судимості, а повний варіант передбачає перевірку залучення людини до кримінальної відповідальності, можливих накладених обмежень і інші важливі відомості про особу. Якщо людина на даний момент знаходиться в розшуку, то замовлення довідки про несудимість в роботу не приймається.


Настільна гра Kick-Ass: The Board Game / Пипець купити за низькою ціною у Києві, Харкові, Дніпрі, Одесі, Львові, Запоріжжі, Україні | інтернет магазин Ігромаг (Igromag)\nМагазин настільних ігор Видавець: Cool Mini or Not Настільна гра Kick-Ass: The Board Game / Пипець\nНастільна гра Kick-Ass: The Board Game / Пипець\nАнглійська Чорний гумор Кооперативний (команда проти гри) Амерітреш Виживання Герої мультиків та книг Супергерої Для компанії Соло режим Cool Mini or Not\nОглядВідгуки0 ПравилаАксесуари 1Схожі товари 3Купують разом 7\nКоли поліція перестає справлятися зі злочинцями, що заполонили ваше рідне місто, то значить прийшла пора братися самим за зброю, закривати обличчя масками і вирішувати питання зовсім не мирним шляхом!\nТип: кооперативна, рольова\nВидавець: CMON Limited (Сингапур)\nВ основі настільної гри Kick-Ass лежить серія однойменних коміксів про супергероїв в масках, які вирішили боротися зі злочинністю на вулицях Нью-Йорка. Однак вони не зовсім вже й «супер», тому їх методи швидше нагадують кривавий мордобій. Та й в інший час вони ведуть зовсім не героїчне життя: заробляють гроші на прожиток, вчаться в школі і навіть, о жах, займаються щотижневим пранням.\nВ Kick-Ass гравцям належить працювати разом, щоб розбиратися з натовпами поплічників головного злого героя, допомагати простим мешканцям Нью-Йорка і заважати планам антагоніста, при цьому намагаючись повністю не зруйнувати своє звичайне життя.\nВ Kick-Ass ви знайдете сім героїв з однойменної франшизи. Кожен з них володіє власними здібностями, які відображені в його характеристиках і унікальною колодою карт.\nСаме їм належить захищати Нью-Йорк від ворожих орд, які прагнуть захопити владу в свої руки.\n«Ігровий процес Kick-Ass: The Board Game» складається з декількох раундів, під час яких на ігровому полі міських районів будуть з'являтися все нові і нові посіпаки антагоніста, а сам бос приступить до здійснення своїх планів.\nУ свій хід гравці можуть грати по одній карті дії. За допомогою них можна атакувати ворогів, отримувати необхідні ресурси або ж активувати області міста. У різних частинах Нью-Йорка можна полікуватися, «прокачатися» або ще якось собі допомогти.\nКожен район Нью-Йорка має обмежену кількість місць і коли вороги заполоняють її, не може бути використана героями. (Схоже на механіку локацій в грі Мертвий сезон.) Якщо ж вороги заполонять всю будівлю міської адміністрації, то гравці автоматично програють.\nТому перед учасниками гри Kick-Ass завжди буде складний вибір між тим, зіграти зараз карти, щоб підсилитися на майбутнє, надіятися на удачу, що в руки прийде потрібна зброя або ж витратити свій хід, щоб хоч якось прожити ще один день і спробувати зачистити ворогів в локаціях Нью-Йорка.\n«Настільна гра Kick-Ass: The Board Game» чудово передає тематику і атмосферу коміксу. І це просто прекрасно, особливо якщо для вас герої Пипець і Убивайко стали одними з найулюбленіших. На картах гри також безліч посилань до оригінальних творів, а мініатюрки видавництва CMON як завжди на висоті! Kick-Ass - це повністю кооперативна гра, в якій від загальних рішень і планування ходів залежить ваше спільне виживання на столі, не кажучи вже про перемогу.\nКомплектація настільної гри «Kick-Ass: The Board Game»:\nтрек головної змови\n27 каунтерів баз\n2 трека прибуття\n7 планшетів героїв\nПридбати настільну гру «Kick-Ass: The Board Game» у Києві чи в Україні досить просто. Достатньо натиснути кнопочку "В Корзину" та оформити замовлення на нашому сайті, або зателефонувати нам за номером (044) 383-63-67.\n3 відгуки DOOM: The Board Game\nДум: Настільна гра


На Ковельщині зросли ціни на алкоголь - Район Ковель\nElapsed full time: 0.6442\nНа Ковельщині зросли ціни на алкоголь\nВчора в Україні набула чинності постанова Кабінету міністрів про підвищення цін на спиртні напої.\nПро це повідомляє видання «Український інтерес».\nВостаннє ціни на алкоголь змінювались у листопаді 2016 року. Пляшка горілки, наприклад, тоді стала дорожчою майже на 15 гривень.\nТеги: #Ковель, #Алкоголь\nМирний самогон - в кожен дім!\nПравильно зробили, що штучно накрутили на псевдобухло - розчин синтетичного спирту з отруйними домішками. Хто сильно захоче бухнути, той самогонку вижене. А хто ще не сильно хоче, той нехай і не починає.\nНезрозуміло, то бухло подорожчало тільки на Ковельщині, чи скрізь? Окрема республіка? Сепаратизм.\nНе сепаратизм, а контрабанда\nВесь ліс пішов контрабасом за бугор. Нема дерева, щоб спирт з нього бодяжити. То в Росії горілку з нафти роблять з часів Андропова, а ми не вміємо...\nприїхав з мордора\nНе гони. Зараз москалі в основному класну водяру роблять, тільки дорога. Є й таке г...но як у нас, теж лівак. Ні фіга ти про біленьку не знаєш, старших попитай, Андроповку в Києві робили також, і в Львові. Так я тобі скажу, що такої, як дешевий совдеповський "колінвал" по якості і ціні зараз точно не знайдеш.\nв результаті боротьби з алкоголізмом під час Горбачовького дурдому були знищені кращі віноградники, фруктові сади. Зате підвищилось самогоноваріння. Поважаючий себе пияка сам собі вижене горілочки і винця зробить. Рецептів табуретовки вистачає. А та бурда в магазинах нехай собі стоїть . Її ніхто й не купує. Хоч по мільйону за пляшку нехай роблять. Даю рецепт класного вина- 1 кг рису, літру любого варення, пів кіло цкуру. Після закінчення бродіння виходить 3 літри класного вина того смаку, яке варення покладете. Дай бог вам успіхів у боротьбі з алкоголізмом. Також на бреському базарі у клітці ви можете придбати класний самогонний апарат з нержавійки. у другому рядку. запитаєте сашу, вам покажуть\nРучечник - Помилці\nНа навіщо мінтам блатного кореша здав? Завтра його обложать за самогонні апарати такою мздою, що йому не буде вигідно їх продавати. Або ціни втричі підскочать.\nХто свое здоровячко береже пэ нанур продукт самогоночку цукрову або хлебную штука вещ и нестрашни нам ваши цены\n17:05 ФОТО У Ковелі «Мандруючу Книгу» з бульвару до гімназії перевезли за 5 тисяч гривень 37\n16:46 Олег Кіндер закупив для виконкому нові кондиціонери 122\n13:00 ФОТО Усміхнені та у вишиванках: для школярів пролунав останній дзвоник 508


«Ми готувались в приміщенні до останнього. Згадувати пісні, які повинні співати та обумовлювали деталі виступу. Думали ближче до концерту активісти розійдуться та все затихне. Проте вони ще більше почали проявляти агресію. Навіть поліція не могла їх вгамувати. З’являлись все нові й нові люди. Чому вони нас так ненавидять? Що ми їм зробили, не розумію. Кажуть, що це тому, що ми розмовляємо і співаємо російською. Це наші звички. У війні між Україною і Росією ми звичайно підтримуємо свій рідний край. Не хочу, аби інші думали, що якщо ми співаємо російською, то ми за Росію. Ні в якому разі. Теперішня ситуація дуже складна і нам щиро жаль всіх, хто постраждав в цьому. Ми лише за мир. Шкода, що відмінився концерт через непорозуміння», - ділиться співачка.


Рівнян просять ідентифікувати суддів у квесті «Покажи слугу народу» (оновлено) | Четверта влада\n18:51, 22 грудня 2014\nВгадай суддю. Оригінал статті від 15 вересня 2014 року, оновлено 22 грудня 2014 року\nУ звязку із ситуацією щодо приховування відкритої інформації головою суду щодо суддів Рівненського апеляційного господарського суду, яка детально описана в публікації «Статки суддів Рівненського апеляційного господарського суду налякали голову суду», оголошуємо ідинтифікаційний квест.\nМи маємо список слуг народу, які іменем України здійснюють правосуддя у Рівненському апеляційному господарському суді.\nЦей список взятий з офіційного сайту «Судова влада України». Є п’ять ідентифікованих суддів. Інших потрібно ідентифікувати.\n1. Бригинець Лариса Миколаївна\n2. Бучинська Галина Богданівна\n3. Василишин Андрій Романович\n4. Грязнов Василь Володимирович\n5. Гудак Алла Володимирівна\n6. Гулова Антоніна Григорівна\n7. Демидюк Оксана Олександрівна\n8. Демянчук Юрій Григорович\n9. Дужич Сергій Порфирійович\n10. Коломис Вікторія Вікторівна\n11. Крейбух Олена Геннадіївна\n12. Мамченко Юлія Андріївна\n13. Маціщук Анжела Веніамінівна\n14. Мельник Олег Володимирович\n15. Миханюк Марія Вікторівна\n16. Олексюк Ганна Євгеніївна\n17. Огороднік Костянтин Михайлович\n18. Павлюк Ірина Юріївна\n19. Петухов Михайло Георгійович\n20. Розізнана Інна Вікторівна\n21. Саврій Віктор Анатолійович\n22. Савченко Григорій Іванович\n23. Сініцина Лариса Михайлівна\n24. Тимошенко Олег Михайлович\n25. Філіпова Тетяна Леонідівна\n26. Юрчук Михайло Іванович\nОскільки голова суду Григорій Савченко, каже, що оприлюднення фото суддів загрожує їхній безпеці, водночас не аргументує як саме це загрожує їхній безпеці і яким саме законом заборонено оприлюднювати фото суддів, просимо у читачів допомогти з’ясувати хто є хто.\nЦе дасть можливість відкрито глянути в очі слугам народу. Переконаний, що чесному судді немає чого ховати своє обличчя. Окрім того судді мають посилений, передбачений законом, захист. В тому числі і фізичний.\nА той, хто задумав щось лихе на суддю, може взнати як виглядає суддя на будь-якому відкритому судовому засіданні.\nСаме тому, а також із розмови із головою суду наразі до кінця не зрозуміло про яку безпеку суддів йдеться. Припускаю, що про безпеку перед притягненням до відповідальності суддів за те, що задекларовані ними статки значно менші за справжні.\nХто першим правильно співставить пронумеровані фотографії суддів із прізвищем, ім’ям, по-батькові судді та виставить цей список у Фейсбук-групі той отримає в подарунок корпоративну кружку порталу «Четверта влада».\nОтже, до уваги фото неідентифікованих суддів (натисніть на фото, щоб збільшити): ВСІ СУДДІ ІДЕНТИФІКОВАНІ СТАНОМ НА 23 грудня 2014 року. Дякуємо всім, хто сприяв.\n25 грудня 2019 в 00:18\nДо цього матеріалу були такі коментарі


Homo Sapiens зникне через прориви в галузі генної інженерії та створення штучного інтелекту | Рідна Дніпропетровщина\n«Кінець епохи людей буде ознаменований не війною і не дефіцитом ресурсів, а проривами в галузі генної інженерії та створення штучного інтелекту. Все це видозмінить людей майбутнього, а такий вид як Homo Sapiens – зникне», заявив американський астроном Сет Шостак.\nЯк припускає вчений, в осяжному майбутньому знання людства в області біології стануть настільки глибокі, що дозволять вилікувати людей від усіх хвороб. При цьому з роками у світі спочатку будуть дозволені, а вже потім почнуть активно застосовуватися генетично модифіковані людські ембріони. Через це наступні покоління людей будуть відрізнятися від своїх недавніх предків не менше, ніж сьогодні домашні собаки відрізняються від вовків.\nЩе однією подією, яка принципово змінить людство в сучасному розумінні, може стати масове переселення людей за межі нашої планети. При цьому Шостак вважає, що на перших етапах мова, швидше за все, буде йти не про колонізацію Марса, а про створення штучних супутників Землі – величезних космічних станцій, за якими можна буде вільно пересуватися без скафандрів і жити довільну кількість часу.\nТретім і, відповідно до одного із запропонованих Шостаком сценаріїв, головним чинником, який в майбутньому може змінити людство назавжди, є розвиток штучного інтелекту. Вже зараз транзистори настільки менше синапсів в людському мозку, що теоретично штучний інтелект, який не поступається людському, міг би вміститися на планшетному комп’ютері. Що ж стосується необхідної для цього програмної складової, прорив у цій галузі, на думку вченого, буде здійснений до 2100 року. Це може призвести до того, що роботи візьмуть на себе практично всю людську роботу, а може – до того, що самі люди зуміють записати свою свідомість на цифровий носій, знайшовши, таким чином, щось на кшталт безсмертя.\nТак чи інакше, вчений переконаний, що через сто років люди майбутнього будуть не дуже схожі на Homo Sapiens, що живуть на Землі 50 тис. років.


Евакуатор як окремий вид спецтехніки\nЕвакуатор є одним з видів спецтехніки, призначеної для перевезення тих транспортних засобів, які не можуть самостійно пересуватися (наприклад, після серйозної дорожньо-транспортної пригоди або в результаті поломки). Іноді послуги автоевакуатора потрібні для доставки на робочий об'єкт важкої гусеничної спецтехніки.\nОсновні види сучасних евакуаторів\nФахівці поділяють евакуатори на 2 групи:\nЛегкі, розраховані на перевезення вантажів вагою до 3-х тонн;\n«Важковаговики» - вантажні моделі, призначені для перевезень вантажів вагою понад 3-х тонн.\nОсобливості конструкції евакуаторів\nЕвакуатор представляє собою платформу, розташовану на вантажних шасі, оснащену спеціальними пристосуваннями - гідравлічною лебідкою або підйомником. Платформа може бути суцільною (нерухомою) і ламаною (розсувною), що дозволяє перевозити габаритні автомобілі.\nЗалежно від технічного оснащення евакуатори поділяються на:\nспецтехніку з лебедочним гідравлічним устаткуванням;\nспецтехніку, обладнану краном-маніпулятором.\nЗазвичай лебедочне обладнання розраховане на тягову силу до 5 тонн, правда, є евакуатори, здатні розвивати її до 30 тонн. Кран-маніпулятор, який об'єднує в собі основні риси крана і гідравлічного маніпулятора одночасно, здатний здійснити завантаження легкового транспортного засобу на платформу з 4-метрової відстані.\nНа платформі розташовані кріпильні ремені з натяжним ручним пристроєм, які забезпечують автомобілю стійкість при перевезенні, а під час навантаження використовуються опорні гідроциліндри, що полегшують цю процедуру.\nКоли необхідний евакуатор?\nСьогодні більшість українських сімей мають в своєму розпорядженні транспортний засіб, але як і будь-яка інша техніка, автомобіль часом виходить з ладу прямо під час руху, а часом стає учасником ДТП. У цьому випадку послуги евакуатора є єдиною можливістю швидко звільнити дорожню смугу і дістатися до найближчого СТО.\nСьогодні послуги евакуатора у Львові надають багато компаній, наприклад, наша - «АСС». Вони працюють цілодобово і готові в найкоротші терміни направити цю спецтехніку в будь-який район міста та за його межі, тому водіям, що потрапили в такі неприємні форс-мажорні обставини, не доведеться довго чекати допомоги.\nКомпанія «АСС» працює з усіма видами транспортних засобів, а не тільки з легковими автомобілями, тому до їхніх послуг можуть звертатися водії вантажівок і маршрутних таксі.\nПрибувши в пункт призначення, екіпаж евакуатора швидко і акуратно зробить навантаження автомобіля на платформу і доставить його за адресою, вказаною в заявці, а там здійснить всі розвантажувальні роботи. Такий професійний підхід до справи дозволить зберегти цілісність аварійного автомобіля і допоможе відновити нормальний рух на дорогах Львова.


Київська міська влада в роботі по реалізації державної мовної політики керується передусім статтею десять Конституції України. Рішенням Конституційного суду України\n... На москалів не вважайте, нехай вони собі пишуть по-своєму, а ми по-своєму. У їх народ і слово, і у нас народ і слово. А чиє краще, нехай судять люди.\nЗадум цієї книги виник у Василя Горбачука - професора філології Слов'янського держпедінституту (Донецька обл.), - давно - ще "в епоху перемігшого соціалізму". Він колекціонував вірші, висловлювання про українську мову, факти про її переслідування й викорінення.\nЗа всіх обставин залишався вірним Україні, багато сил і коштів віддав українській справі: був засновником і будівничим Української Автокефальної Православної Церкви в м. Нью-Гейвен, побудував школу українознавства, в якій навчаються сотні дітей, підтримує національні організації.\nЦя добра спільна справа - видання книжки про дивовижну долю української мови, її історичний шлях - стане пам'ятником єднання українців з різних країн світу, прикладом спільної чесної праці. Вона допоможе читачам різного віку протистояти інерційній силі антиукраїнства, а небайдужим до рідної історії, культури та мови отримати насолоду від віршів Тараса Шевченка, Івана Франка, Володимира Самійленка, Лесі Українки, Олександра Олеся, Сергія Єфремова, Івана Огієнка, Василя Липківського, Микити Шаповала, Євгена Маланюка, Івана Багряного, Павла Тичини, Максима Рильського, Володимира Сосюри, Олеся Гончара, Василя Мисика, Дмитра Павличка, Миколи Вінграновського, Євгена Сверстюка, Ліни Костенко, Павла Глазового, Ігора Калинця, Василя Симоненка, Василя Стуса, Дмитра Білоуса, Миколи Луківа, Катерини Мотрич, Ганни Світличної, Івана Дзюби та багатьох інших\nБагато письменників, поетів, журналістів нині працють над східними проблемами. Як розповісти народу України яку чудову мову він має ? Якими барвами він володіє? Як навчити людей використовувати усе це багатство, не зменшуючи його значення у глазах світу, а кажучи, це наша мова і ми її діти! У багатьох з наших найкращих людей боляче на сердці , якщо вони бачуть якусь кривду до неї. І вони борюьбся за нашу рідну мову.\nВідоме на Україні радіо “Радіо Свобода” взяло декілька інтервю у діячів нашої культури, що здатні за неї заступитися. Наприклад, інтервю з Начальником Головного управління внутрішньої політики Київської міської держадміністрації Олесем Петіком дотримувалось питань, що зявляються перед нашою країною у мовному просторі, такой собі міні-звіт. Назвою інтервю було обрано “Українська мова в українській столиці” інформація замість звіту про виконання міської програми.»\nМіська комплексна програма “Українська мова в українській столиці” була підготовлена на виконання 10 статті Конституції України, рішення Конституційного Суду від 14 грудня 1999 року у справі застосування української мови, а також постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 1997 року про всебічний розвиток і функціонування української мови. Багато хто появу цієї програми привітав, повязуючи з нею надії на те, що вдасться переламати вкрай несприятливу ситуацію, яка склалася в мовному питанні не лише в Києві, але й у цілому в державі. Пройшло понад 14 місяців, однак, замість звіту про виконану роботу, присутні почули тільки інформацію “Про стан виконання Міської комплексної програми заходів щодо розвитку і функціонування української мови в місті Києві на 2002-2005 роки “Українська мова в столиці”.\nЯкщо говорити про проблеми питань, то будь-яка програма з бюджету це лише декларація.\nСьогодні ми поговоримо про міську комплексну програму заходів щодо розвитку і функціонування української мови в м. Києві на 2002-2005 роки “Українська мова в українській столиці”, схвалену і підписану Олександром Омельченком 2 вересня минулого року.\nЯк уже наші постійні Слухачі знають, останні місяці, останні п`ять місяців ми починаємо нашу передачу з мовних новин. З того моменту як прозвучала наша остання передача було досить багато мовних новин, але очевидно ж найголовніша - це ратифікація Європейської хартії регіональних мов і мов меншин, або, як кажуть правильно, “і меншинних мов” Верховною Радою. Це сталося 15 травня. До речі, в українській пресі, взагалі ширше у засобах масової інформації, була низка заяв від різних політичних сил і так само відкритих листів на ім`я президента України з проханням накласти вето на цей закон і на даний момент я перед передачею знову дивився останні повідомлення поки що на цю тему нічого невідомо: чи накладено вето, чи підписано закон, хоча вже час пройшов, але тут я би хотів би оприлюднити тільки один з тих листів за браком часу. Це лист, який підписали відомий письменник Валерій Шевчук, літературознавець Михайлина Коцюбинська, культуролог Роман Корогоцький, філософ Василь Лісовий, редактори двох видань, які займаються питаннями української мови, зокрема Сергій Греченюк, а також Анатолій Шевченко, професор Віталій Дончик і відомий мовознавець Лариса Масенко. Отже, цей лист адресований президентові України, Леонідові Кучмі :\n“ На дванадцятому році незалежності наступ на українську мову і культуру набуває все більших масштабів і все цинічніших форм. Свідченням цього є ратифікація Європейською хартією регіональних мов і мов меншин у тому вигляді у якому Верховна Рада прийняла її 15 травня. Відомо, що Європейську хартію було розроблено з метою захисту тих мов, яким загрожує зникнення. Водночас, у преамбулі хартії зазначено, що охорона і розвиток регіональних мов або мов меншин не повинні перешкоджати офіційним мовам і необхідності вивчати їх. Крім того хартія, враховуючи специфічні умови різних європеських держав, дає широкі можливості вибору з поміж переліку тих зобов`язань таких, які відповідають національним інтересам держави, що ратифікує хартію. Слід зазаначити, що хартію ще не ратифікували чимало країн, в тім числі і багатонаціональна Російська федерація. Зрозуміло, що тим, хто проштовхував прийняття цього документу у Верховній Раді, не йдеться ні про європейський вибір України, який лише задекларовано, ні про захист мов тих національних меншин, які перераховано у прийнятому документі, а саме білоруської, болгарської, гагаузської, грецької, кримсько-татарської та інших. Проімперськи шовіністично налаштована частина депутатів Верховної Ради використала хартію з тим, щоб юридично закріпити фактичне домінування російської мови в усіх сферах суспільного життя України. З причин попередньої тривалої русифікації, викривлення мовного культурного розвитку нашої країни полягає в тому, що фактично до становища упослідженої “меншинної” мови, яка потребує державної підтримки і захисту, яких досі немає, зведено у мову титульної нації. Насьогодні єдиним захистом української мови є її державний статус. Надання, згідно з прийнятим документом, таких же прав російській мові як колишній мові загальноімперського поширення, що внаслідок відсутності в нашій державі мовної політики продовжує активно витісняти українську з її власної території, розцінюємо як аморальну і цинічну за своїм характером спробу використання Європейської хартії з метою дальшої асиміляції лінгвоциду української нації на її власній землі. Вважаючи, що прийняття такого документа загрожує виконанню десятої статті Конституції, вимагаємо від президента України як гаранта основного закону, накладення вето”.\nНагадаю це б


Черкащани оголосили «війну» наливайці - 0472.ua\nЧеркащани оголосили «війну» наливайці\n15:40, 16 червня 2015 р.\nВже не один рік, навпроти будинку по вул. Смілянська 96 стоїть палатка, в якій розливають пиво, але відвідувачі «закладу» приходять і зі своїми «міцними» напоями. Біля цього місця, особливо у вечорі, страшно ходити. Мешканці сусідніх будинків скаржаться владі і час від часу викликають міліцію, та «заклад» продовжує працювати. Про це повідомляє громадський рух "Народний Контроль".\nСтолик під стінами житлового будинку


Впродовж вихідних 8-9 травня на території Івано-Франківщини виникло 10 пожеж — Івано-Франківськ, Новини, Аналітика, Фото\n9 травня вечірньої пори горів дачний будинок в с.Підлужжя Тисменицького району. Вогнем було знищено покриття споруди та пошкоджено стіни. Причина виникнення пожежі наразі встановлюється.\nВніч проти 10 травня в с.Камінна Надвірнянського району горіла недіюча господарська споруда. Вогнем було пошкоджено будівлю. Причина виникнення пожежі – встановлюється.\nВніч проти 10 травня виникла пожежа в одному із житлових будинків в місті Тлумачі. Вогнем було знищено перекриття будівлі та речі домашнього вжитку, пошкоджено стіни житлової кімнати. Причина виникнення пожежі – коротке замикання електропроводки.\nЗагалом з початку 2010 року на території Івано-Франківщини виникло 463 пожежі, у вогні загинуло 25б. осі\n7 травня під час проведення чергового етапу чемпіонату України з водного туризму в с.Топільче Верховинського району травмувався 25-річний учасник змагань. Рятувальники МНС допомогли спортсменові дістатися берега та доставили його до місця тимчасового перебування.\nРятувальники МНС надавали допомогу заблукалим туристам\n9 травня післяобідньої пори рятувальники Ворохтянського гірського пошуково-рятувального пункту в складі 3 чоловік виїжджали для проведення пошуково-рятувальних робіт в районі гори Говерла. Як з’ясувалося під час спуску з г.Говерла зійшли з маршруту та заблукали двоє туристів з Хмельницька. О 1715 год. рятувальники Ворохтянського гірського пошуково-рятувального пункту знайшли заблукалих горе-мандрівників та допомогли туристам дістатися до спортивної бази “Заросляк.”\nТеги: пожежа, МНС, рятувальники, допомога, туристи


Спорт Сторінка 76 / Новини : Житомир.today\n21 Грудня 2016, 11:14\tУ Житомирі відбулися "Новорічні старти" (ФОТО)\nУправління у справах сім'ї, молоді та спорту міської ради спільно з міською федерацією легкої атлетики 16–17 грудня провело відкритий чемпіонат міста Житомира з легкої атлетики "Новорічні старти" серед юнаків та дівчат. Чемпіонат відбувся в легкоатлетичному манежі Житомирської спеціалізованої дитячо-юнацької спортивної школи олімпійського резерву з легкої атлетики Житомирської обласної ради. Про це повідомляє прес-служба Житомирської міської ради.\n21 Грудня 2016, 09:30\tКубок Житомира з ММА: цьогорічні змагання підняттям Державного прапору відкриє чемпіон Європи Олексій Кравець\nУже традиційно в Житомирі стартує відкритий кубок міста зі змішаних видів єдиноборств ММА. Цього разу змагання відбудуться 23 грудня о 10:00 у ДЮСШ “Авангард”. Про це кореспонденту “ЖИТОМИР.today” розповів голова осередку змішаних видів єдиноборств ММА України у Житомирській області Руслан Домарецький.\n20 Грудня 2016, 15:13\t“Зінченко тямущий не по роках, бере на себе роль лідера”, – відомий футболіст та телеведучий про футболіста з Житомирщини\nЕкс-півзахисник “Вітесс” і “Гронінгена” (нідерландські футбольні клуби, - ред.), телеведучий Євген Левченко розповів про адаптацію українського футболіста родом з Радомишля Олександра Зінченка в ПСВ.\n20 Грудня 2016, 12:50\tУ Житомирі відбулися змагання міста з боротьби самбо та дзюдо до Дня Святого Миколая (ФОТО)\nЗа сприяння управління у справах сім’ї, молоді та спорту міської ради спільно із Житомирською федерацією самбо 17 грудня в ДЮСШ № 2 міської ради пройшла першість міста Житомира з боротьби самбо та дзюдо до Дня Святого Миколая серед груп початкової підготовки.Про це повідомляє прес-служба Житомирської міської ради.\n19 Грудня 2016, 11:30\tУ черговий раз до Житомира з’їдеться весь бомонд мотоспорту України\nУже навесні наступного року на черговий турнір пам’яті Сергія Корольова до Житомира з’їдеться весь бомонд українського мотоспорту. Крім того, керівництво федерації мотоспорту планує організувати етап чемпіонату Європи серед дітей. Про це кореспонденту “ЖИТОМИР.today” розповів президент федерації мотоспорту у Житомирській області Олександр Бочковський.\n18 Грудня 2016, 17:04\tУ турнірі з плавання пам’яті Ніни Сосніної знову били рекорди області (ФОТОРЕПОРТАЖ)\nТрадиційний Всеукраїнський турнір з плавання пам'яті Ніни Сосніної, який відбувся 16-18 грудня, зібрав у Житомирі досить велику кількість учасників. На доріжках басейну дитячо-юнацької спортивної школи “Авангард” змагалися майже 200 спортсменів мало не з усіх областей України. Участь взяли вихованці спортивних шкіл Чернігова, Львову, Полтави, Рівного, Хмельницького, Бердичева, Києва та Житомира, а також ветерани плавання України.\n18 Грудня 2016, 13:28\tНаступного року до Житомира приїдуть шахісти світового рівня\nНа міжнародному турнірі з шахів, який відбудеться у Житомирі вже наступного року, приїдуть шахісти світового масштабу. На запрошення президента федерації шахів області у якості гостей змагання відвідають відомі шахісти родом з Житомира. Про це кореспонденту “ЖИТОМИР.today” розповів президент федерації з шахів Артем Сачук.\n16 Грудня 2016, 14:42\tЖитомирські веслувальники на човнах-драконах замахнулися на участь у чемпіонатах Європи та світу\nЖитомирська команда веслувальників на човнах-драконах планує взяти участь у чемпіонаті Європи, який відбудеться у Франції. А наступним етапом стане чемпіонат Світу у Китаї. Про це житомирські спортсмени розповіли журналісту “ЖИТОМИР.today” під час брифіну у міській раді.\n15 Грудня 2016, 17:30\tМФК "Житомир" завершує І коло чемпіонату міста з футзалу на першому місці\nМинулими вихідними МФК "Житомир" відіграв останній поєдинок І кола чемпіонату міста з футзалу серед команд ІІ ліги. Підопічні Віктора Шиманського на майданчику ФОКу перемогли "Олімпік" з рахунком 4:1. Попри такий рахунок сама гра далася "житомирянам" важко. Про це повідомляє прес-служба МФК "Житомир".\n13 Грудня 2016, 11:52\tФутболіст із Житомирщини ще два сезони гратиме за ФК “ПСВ”, щоб підготуватися до англійської Прем’єр-ліги\nСпортивний директор голландського футбольного клубу “ПСВ” Марсель Брандс розповів, що український півзахисник родом з Радомишля Олександр Зінченко гратиме за голландський клуб ще два сезони. Це дасть змогу Зінченку належним чином підготуватися до АПЛ (англійська Прем’єр-ліга – ред.), щоб почати грати за англійський ФК “Манчестер Сіті”, адже тренер клубу покладає на нього великі надії.


Рапідографи і туш для рапідографа - купити за найкращою ціною l Happy Pen\nТуш для рапідографа, чорн. Centropen\nРапідографи або капілярні ручки є канцелярською приналежністю, яка використовується для малювання, виконання точних креслярських робіт, нарисів, ескізів.\nЦей інструмент, що складається з балончика для туші та трубки, яка, своєю чергою, оснащена клапаном з голкою-насадкою. Як тільки на насадку виявляється тиск, при взаємодії предмета, що пише, з папером, клапан відкривається і з трубки подається пігмент.\nОскільки рапідограф залишає на папері дуже тонкий слід, спочатку предмет був вірним помічником конструкторів. Працюючи над кресленнями, вони діставали можливість з високою точністю означати дрібні деталі.\nПоступово цим предметом, що пише, зацікавилися художники, ілюстратори, для яких точність ліній була не менш важлива. Комп'ютерні програми частково витіснили ватман і креслярські інструменти. І рапідографи розглядаються, пробуються тільки при навчанні. А ось представники творчих професій як і раніше без розуму від від капілярної ручки. Тим більше що у сучасного приладу міняються насадки. Залежно від потрібної товщини лінії гравер, кресляр, карикатурист може вибрати потрібний наконечник.\nАле при використанні цієї приналежності, що пише, потрібен особливий пігмент. Тільки якісна туш для рапідографа дозволить отримати ідеальну лінію по всій її довжині. У міру витрачання рідини, потрібна заправка чорнилом. У деяких моделях передбачена самостійна дозаправка інструменту.\nЧим рапідографи подобаються каліграфам, карикатуристам, художникам?\nВиконати нарис або ескіз можна олівцем, фломастером, фарбами. Але графічні роботи виглядають ефектніше, якщо вони виконані тушшю. І тільки рапідограф дозволяє добитися найвищої якості зображення. Лінії виходять однаковими по товщині, без потьоків.\nУ нашому магазині ви можете не лише рапідограф купити на вигідних умовах, але і замовити папір і туш для роботи з цим приладом. До речі, папір має бути щільним і гладким. Інакше існує ризик, що волокна, що відшаровуються, забиватимуть насадку.\nВиди рапідографів за типом насадки\nРапідографи бувають зі змінними та постійними насадками. За типом наконечників можна умовно розділити прилади на декілька видів:\nТонкі наконечники 0.13-0.18 мм використовуються для деталювання каліграфічних помилок, для зображення книжкових гравюр.\nНасадки розміром 0.20-0.25 мм застосовуються для креслення на ксероксному папері.\nЯкщо малювати належить на ватмані, вибирати треба насадку розміром 0.25-0.30 мм.\nДля створення великих креслень використовується пір'я 0.50, 0.80 і 1.0 мм.\nКращі наконечники виконуються з нержавіючої сталі. А корпус креслярської приналежності, частенько, виконується з високоякісного пластика.\nЯк вибрати туш для рапідографа?\nЯк вже відзначалося, якість зображення або тексту і навіть робота самого рапідографа безпосередньо пов'язана з тушшю. Хороший пігмент відрізняється світлостійкістю, непрозорістю, вологостійкістю. Туш для рапідографа рідка, швидко висихає, не засмічує наконечник.\nПерш ніж купити туш для рапідографа, поцікавтеся її характеристиками. Тільки такий якісний пігмент підходить для заповнення офіційної документації, виконання реєстраційних записів, реставрації книг. Якщо витратний матеріал пропонують недорого, варто замислитися, чому ціна пігменту понижена. Якщо є сумніви в якості туші, краще відмовитися від купівлі і замовити матеріали у перевіреного постачальника. Оптимальний варіант, якщо отримується чорнило того ж виробника, чий інструмент вже придбаний.\nДе в Україні купити якісну канцелярію?\nІнтернет-магазин "Happy Pen" - один з ведучих в Україні ресурсів, де замовити можна якісні канцелярські приналежності з доставкою в Київ, Дніпро, Львів, Одесу, Маріуполь, Запоріжжя, Харків, Кривий ріг, Миколаїв і інші міста України.\nМи пропонуємо вам купити інтернетом повний набір для креслення, роботи в офісі або творчості - рапідограф, папір і туш до нього. Якщо вам потрібна допомога, скористайтеся онлайн консультацією менеджера. Фахівець підкаже, скільки коштує та, або інша модель інструменту, які знижки чекають наших оптових і постійних покупців, який папір вибрати для роботи з конкретним наконечником.\nМагазин гарантує високу якість товару, оскільки співпрацює тільки з перевіреними виробниками. Замовляйте потрібну канцелярську продукцію та отримуйте її в найкоротші терміни. Доставляє замовлення "Нова Пошта". Онлайн оформлення замовлення і декілька варіантів оплати товару дає можливість робити покупки з комфортом.


Російські ЗМІ повідомили про загибель одного з ватажків ЛНР - Олексія Мозгового - ZAXID.NET\nРосійські ЗМІ повідомили про загибель одного з ватажків ЛНР - Олексія Мозгового\nСуспільство — Роман Ганкевич, 09:18, 23 травня 2015 0 0\nВатажок банди «Привид» Олексій Мозговий\nНа Донеччині в результаті замаху загинув ватажок батальйону «Призрак» самопроголошеної ЛНР Олексій Мозговий. Про це повідомили російські ЗМІ, передає «РБК-Україна».\nЯк зазначає телеканал LifeNews, він загинув недалеко від Михайлівки на території, підконтрольній ЛНР. Мозговий, його прес-секретар і охоронці загинули, потрапивши під обстріл. Джип, в якому вони перебували, розстріляли зі стрілецької зброї і кулемета.\nЗа інформацією джерела «Новой газеты», Олексій Мозговий отримав важке поранення від якого помер. Повідомляється, що автомобіль лідера «Призрака» спочатку підірвали на фугасі.\n«(Оновлено 21:00) Бригада «Призрак» піднята по тривозі: охороняють штаб, всі в'їзди до Алчевська перекриті. З Кіровська висунулася ще один підрозділ, раніше підконтрольний Мозговому», - повідомило джерело журналістам «Новой газеты».\nНагадаємо, на початку березня цього року Олексій Мозговий розповідав про замах на його життя. Тоді лідера «Призрака» намагалися підірвати за допомогою трьох саморобних вибухових пристроїв, які заклали на блокпосту на виїзді з Луганська. Мозгового тоді доставили до лікарні в Алчевську, де надали медичну допомогу.


Представлений новий універсал BMW 3 серії | Голос Одеси\nГабаритна довжина універсала складає 4709 міліметрів.\nКомпанія BMW представила універсал «третьої серії» нового покоління (G20). Автомобіль дебютував через вісім місяців після прем’єри седана – його показали в жовтні минулого року на Паризькому автосалоні.\nГабаритна довжина універсала складає 4709 міліметрів, ширина – 1827 міліметрів, висота – 1440 міліметрів, а розмір колісної бази досягає 2851 міліметра. Таким чином, новинка в порівнянні з попередником стала довшою на 76 міліметрів, ширше на 16 міліметрів і вище на 11 міліметрів. Відстань між осями стало більше на 41 міліметр. Також на 43 і 21 міліметра була збільшена передня і задня колія відповідно.\nМашина стала легше на 10 кілограмів, при цьому загальна жорсткість кузова збільшилася на 25 відсотків (а для деяких елементів конструкції і на 50 відсотків). По осях маса універсалу розподіляється в пропорції 50:50.\nНазвані швидко дешевшають автомобілі\nОдне з відмінностей нового «Туринга» від попередника в плані дизайну – це інша віконна лінія, яка тепер злегка піднімається до задньої стійки, а не проходить рівно по всій довжині. У універсала також знизився коефіцієнт аеродинамічного опору (з 0.29 до 0.27), став більше багажник (обсяг збільшився з 495 до 500 літрів; при складених кріслах з 1500 до 1510 літрів), став нижче поріг вантажного відсіку, а висота сходинки між ним і підлогою тепер дорівнює восьми міліметрів замість 35.\nLincoln Елвіса Преслі продадуть на аукціоні разом із “віковий пилом”\nШвидкісні траси в Україні будуть будуватися з звуженими лівими смугами\nНовий Opel Insignia сфотографували під час дорожніх випробувань\nSkoda зробила хетчбек Scala гіпоалергенним


Принц Чарльз заправляє свою машину сиром та вином - Главком\nПринц Чарльз заправляє свою машину сиром та вином\n13 Жовтня, 11:08 glavcom.ua\nНа один кілометр транспортний засіб витрачає дві пляшки пального\nфото: Rebecca Naden/AFP\nСпадкоємець королівського престолу намагається якомога менше забруднювати навколишнє середовище\nБританський принц Чарльз заради збереження чистоти навколишнього середовища заправляє свою машину не бензином, а – сиром та вином. Про це він розповів в інтерв'ю BBC.\nСпадкоємець королівського престолу заявив, що намагається якомога менше забруднювати навколишнє середовище, тому він вважав за краще від традиційного бензинового двигуна в машині суміш біоетанолу, отриманого з відходів сиру та вина. «У мене зараз є електромобілі, але з ними так складно. Можете собі уявити, мій старий Aston Martin, який я використовую вже 51 рік, їде за допомогою англійського білого вина та сирної сироватки», – зазначив принц. За допомогою біомаси та сонячної енергії також відбувається опалення його палацу.\nТепер залізний кінь принца їздить на етанолі, який роблять з вина. На один кілометр транспортний засіб витрачає дві пляшки пального. Але на цьому автомобілі, якому виповнилося 38 років, принц їздить переважно влітку. Щорічний пробіг машини – близько 480 кілометрів.\nВиконавчий директор компанії Greenfuels, яка виробляє такий «бензин» для машини принца Чарльза, розповів виданню The Times, що вони отримують етанол з білого вина та побічних продуктів, які утворюються під час виробництва сиру.\nНагадаємо, принц Уельський особисто зустрівся з юною кліматичною активісткою Гретою Тунберг в рамках Світового економічного форуму в Давосі.\nТакож, принц Чарльз вперше розповів, як перехворів на коронавірус.\nТеги: бензин опалення Електромобілі машини Принц Чарльз


-" Футбол : Ярославу Дмитрасевичу – 70! "- УФК - Львівське училище фізичної культури\nФутбол : Ярославу Дмитрасевичу – 70!\nЯрослав Іванович з першого дня заснування училища (до 1990р. – Львівський спортінтернат) плідно трудиться в нашому закладі. Є одним з кращих дитячих футбольних тренерів України. Через його руки пройшла не одна сотня здібних футболістів. Серед його вихованців такі відомі футбольні постаті, як Дмитро Чигринський, Володимир Шаран, Олександр Чижевський, Сергій Романишин, Микола Закотюк, Руслан Забранський, Андрій Федецький, Микола Сич, Андрій Клименко, Сергій Даниловський, Віктор Сидоренко, Матвій Бобаль, Сергій Данів та інші.\nДо складу юнацьких збірних команд України входять вчорашні випускники і сьогоднішні учні тренера Дмитрасевича. Це Іван Піцан, Павло Гордійчук, Андрій Бендер, Андрій Савченко.\nНезважаючи на поважний вік, Ярослав Іванович і сьогодні є прикладом самовідданого і професіонального відношення до улюбленої справи. Команда УФК U-15, з якою працює Дмитрасевич Я.І., минулого року стала бронзовим призером чемпіонату України, на рівні змагаючись з такими грандами українського юнацького футболу, як «Шахтар» і «Динамо», і цього року команда U-16 є безспірним лідером західної зони. Його тренування – завжди насичені, різноманітні, емоційні – є взірцем методики побудови тренувального процесу, доброю шкалою для молодих тренерів, які в останні роки поповнили училище і академію футболу «Карпати».\nЗ роси і води Вам, дорогий Ярославе Івановичу!


Інтер'єр - в Україні.. - каталог автозапчастин в Україні.\nКрісла та сидіння\nАвтокрісла, Сидіння, Килимки, Накладки і рамки, Органайзери, Сонцезахист, Частини салону, Чохли, Шумоізоляція.\nКилимки салону, Килимки багажника і вантажних відсіків, Засоби по догляду за автомобілем.\nОрганайзери салону і багажника, Бокси та накидки для перевезення тварин, Кріплення, тримачі і зарядки для гаджетів, Гачки і вішалки, Набори автомобіліста.\nКаністри та лійки, Чохли та сумки для шин, Автохолодильники, Губки, рушники, мочалки для догляду, Стартові провода, Аварійні знаки, Вогнегасники, Алкометри, Аптечки першої допомоги, Портативні сонячні батареї і зарядки, Шкребки та щітки.\nПідрульові перемикачі, Педалі, педальні вузли та їх складові, Рукоятки важеля перемикання передач, Важелі, троси та складові селектора коробки передач (КПП), Колеса рульові, Троси акселератора, Троси і ручки відкривання лючка бака.\nРемені безпеки, Спортивні та покращені сидіння (RECARO), Штатні сидіння, Підголовники, Системи управління і механізми сидінь, Сидіння системи PILOT, Додаткові сидіння і крісла.\nЧохли сидінь текстильні, Тенти і накидки, Комплекти для перетяжки салону, Чохли сидінь шкіряні, Чохли та ручки КПП, Чохли та обшивки для рульового колеса, Чохли підголівників.\nПідстаканники, Підлокітники, Попільнички, Консолі центральні, Ящики для рукавичок та їх частини, Подушки безпеки (Air Bag).\nШумоізоляція багажника, Шумоізоляція підлоги, Шумоізоляція капота, Шумоізоляція передніх панелей.\nНакладки педалі, Накладки і рамки повітропроводів, Накладки і рамки центральної консолі.\nСонцезахисні козирки, Шторки сонцезахисні, Плівки затемняючі і тонувальні.\nЗапчастини Масла та автохімія Освітлення Екстер'єр Електроніка Кузов Шини та диски Інструменти Спорт