Дмитро Кулеба. Велике інтерв’ю з главою МЗС про кордони, відпустки, віруси та свободу — The Village Україна\nІнтерв'юДмитро Кулеба. Велике інтерв’ю з главою МЗС про кордони, відпустки, віруси та свободу\nМіністр сперечається про стритарт, рекомендує доставку тістечок і скаржиться на незручну маску\nАндрій Баштовий, 11 червня 2020\nНадворі +29°, зовсім без хмар, вихідний. Перед будівлею МЗС на Михайлівській площі Дмитро Щебетюк, засновник проєкту «Доступно.UA», щойно підписав меморандум з міністерством. Домовленість має на меті перетворити МЗС на перший орган влади, який зміниться відповідно до принципів безбар’єрного простору: пандуси, поручні, підйомники, раціональна організація простору – усе для того, аби пристосувати простір до потреб маломобільних людей.\n«В Україні немає жодного повністю безбар’єрного органу влади. МЗС має стати першим кейсом», – це на початку каже міністр закордонних справ Дмитро Кулеба. Він виходить із будівлі в супроводі речника та двох охоронців, усі четверо у звичайних медичних масках. Рук під час зустрічі не тиснуть, досить карантинного вітання ліктями.\nКулеба на посаді міністра вже три місяці. Його призначили 4 березня – усього за тиждень до того, як Україні довелося перейти на карантинний режим через поширення коронавірусної інфекції COVID-19. Кулеба прийшов на посаду в момент, коли до звичних обов’язків глави МЗС додалися організації репатріація, переведення міністерства на дистанційну роботу та постійне протирання рук дезінфектором.\nЙдемо пити каву на Рейтарську – повз історичний музей і Пейзажну алею.\n– Як ваш персональний карантин?\n– Для мене найбільша незручність карантину, якщо чесно, полягає в масці. Тому що в ній дуже важко дихати й запотівають окуляри постійно.\nМені нормально. Я втягнувся. Є чотири локації, між якими живу: МЗС, Кабмін, Офіс президента та квартира. Коли ти курсуєш між цими локаціями, мінімізуєш контакти, то це дозволяє якось себе убезпечити. Хоча вчора ми з дружиною страждали й намагалися згадати, коли ми востаннє були в музеї.\n– І вдалося?\n– ...незадовго до початку карантину ми ходили в музей Ханенків. Учора аж закортіло знову піти.\nНасправді, у карантині для мене є одна велика зручність. Коли хтось намагається потрапити на зустріч, я кажу «Сорі, карантин – тому все в телефонному режимі»\nБільшість питань можна спокійно обговорити телефоном, але люди, звісно, хочуть особистої зустрічі. Це великий ризик, я намагаюся мінімізувати його соціальною дистанцією на нарадах і постійною дезінфекцією рук. Але коли ти публічна особа, тобі складно уникати соціальних контактів.\nДо того ж у мене активним професійним життям живе дружина, в якої теж багато різних зустрічей (Женя Кулеба – координаторка створення скверу Небесної Сотні, керівниця ГО Місто-сад – ред.). Вона теж у зоні ризику в цьому плані.\n– Guilty pleasure під час карантину?\n– Через карантин моя дружина почала шукати виробників найрізноманітніших речей онлайн. Ми випадково надибали дівчину, яка робить фантастичні, абсолютно безумні тістечка «Павлова». Вона ще в таких гарних коробочках їх передає. Наш guilty pleasure під час карантину – це замовляти ці тістечка й стиха точити їх удома, щоб ніхто не бачив. Бо це соромно – в яких кількостях ми їх з’їдали (після інтерв’ю міністр поділився посиланням на кондитерську – це FoodMood – ред.).\nА друге – коли було темно, я вигулював собаку й ходив без маски. Уночі у парку дуже мало людей на вулиці.\n«Репатріація» та дистанціювання\n– Міністерство працює на дистанційці?\n– Мене призначили в середу 4 березня, а вже за тиждень стало зрозуміло, що коронавірус прийшов. І я відразу запровадив дистанційну роботу за таким принципом: на робочому місці мають перебувати чергові, а всі інші мусять із готовністю виконати завдання, яке буде поставлено.\nДва тижні тому ми змінили підхід на прямо протилежний. Тепер у нас удома можуть перебувати лише ті співробітники, яким це вкрай необхідно. Наприклад, якщо дітей немає куди подіти чи потрібно доглядати хворих.\nРоздали співробітникам маски, поставили скрізь дезінфектори. Я ходив на роботу постійно. Певна група людей була на місці щодня.\nНам довелося повністю зупинити ротації: коли дипломати повертаються в Київ, а інші їдуть за кордон.\nВеликий недолік карантину полягає в тому, що ми були змушені закрити особистий прийом громадян за кордоном. Але ми справді не могли наражати своїх людей і відвідувачів на небезпеку. Посольства зараз працюють у штатному режимі. Скоро він відновиться майже скрізь. Правило таке: якщо у країні, де ви перебуваєте, епідеміологічна ситуація дозволяє здійснювати особистий прийом, то ви відкриваєтеся.\nНа жаль, не вдалося уникнути захворювань серед співробітників за кордоном. У нас було кілька випадків, але всі одужали. Був один кейс у Німеччині, але невідомо, де він заразився: консул із відвідувачами ж через скло працює, тому зараження сталося в якійсь побутовій ситуації.\n– На початку карантину головною задачею було повернення українських громадян додому – евакуація...\n– ...«репатріація» ми кажемо.\n– Зараз цей процес на якому етапі?\n– Він перебуває в активній фазі. Але оскільки все налагоджено і поставлено на рейки, то майже ніхто не помічає, як це відбувається. Майже щодня повертаються літаки й привозять громадян із різних точок.\nЗ іншого боку, у нас тепер є нова хвиля – українці, які готові їхати за кордон відпочивати, тому складнощі не припиняються. Але загалом кампанією з репатріації я задоволений, тому що фактично не маючи досвіду в цій сфері, ми змогли повернути різними шляхами понад 235 000 людей.\nЛітаки організовувати – це одне. Але є не лише вони. Моя улюблена історія – це коли потрібно було організувати безпечний транзит із Франції, щоб люди на машинах могли дістатися України.\nЯк це відбувається? Береш карту та дивишся основні автомобільні маршрути із Франції в Україну. Усі кордони на шляху перекриті. Потім починаєш дзвонити. Спочатку міністрові закордонних справ Австрії: «Привіт, а ти можеш дати транзитну дорогу, щоб нею українці могли проїжджати?». Він каже: «Можу, дорога буде ось така».\nПотім телефонуєш міністрові закордонних справ Чехії: «Привіт. Ти можеш дати дорогу, щоб люди в’їхали з Австрії саме ось тут?». – «Окей».\nДалі – міністр закордонних справ Угорщини: «Привіт, я тут домовився з австрійцями й чехами. Ти можеш дати дорогу?». Він каже: «Так, ми дамо вам дорогу. Але в нас такі правила, що дорога буде відкрита для транзиту з 21:00 до 05:00 без права зупинки – треба пролетіти до кордону».\nКласно! Фломастером намалював – усе в тебе склалося й починає працювати. Але хтось щось недочув, хтось не знає, хтось зупинився, когось почали виштовхувати, хтось застряг – і всі наші посольства займалися тим, щоб забезпечувати безперебійний транзит. Ось це було не менш цікаво, ніж організовувати літаки.\n– Після завершення дипломатичної кар’єри зможете влаштовувати тури Європою?\n– Логістом стану. [сміється]\n– У ситуації, коли пандемія в Європі ніби стихає, як змінюються основні цілі міністерства?\n– Я маю всіх засмутити – нічого ніде не налагоджується. Це люди вирішили, що вже можна знімати маски й подорожувати.\nПандемічна ситуація у світі залишається вкрай складною. І ми бачимо за цифрами, що є серйозні ризики початку другої хвилі\nТому якщо хтось вирішить улітку подорожувати, я закликаю та благаю вас дотримуватися максимальних заходів безпеки.\nЗараз ціль номер один – це економіка, допомога українському бізнесу заробляти більше грошей за кордоном на зовнішніх ринках, повертати ці прибутки в Україну, створювати робочі місця та платити податки. І залучення інвестицій в Україну. Це важливо, бо коронавірус з однаковою силою вдарив і по здоров’ю людей, і по «здоров’ю» економіки. Тому зараз повністю перезавантажили Раду експортерів та інвесторів при МЗС і змінили підходи до цієї роботи.\n– Ідеться про ситуативну історію – активності, які можуть швидко принести гроші, – чи про роботу «на перспективу»?\n– Я переконаний, що ми маємо утвердити себе як гаранта продовольчої безпеки світу. Їжа є політикою. Ми зараз, наприклад, розв’язуємо політичні питання з певними країнами, а нас просять: «Окей, ми вам ідемо назустріч у цьому, але ви не обмежуйте експорт сільськогосподарської продукції до нас». Ми є не просто постачальником їжі й «житницею Європи», як колись казали. Ми маємо стати глобальним гарантом продовольчої безпеки, без порушення продовольчого балансу всередині країни, звісно. У нас для цього все є, але треба інвестувати.\nІ є тактичні речі. Коли я їду кудись з офіційним візитом, то ми запитуємо про проблемні чи перспективні проєкти у членів ради експортерів. В Угорщині порушив питання чотирьох українських компаній. І так само міністр закордонних справ Угорщини запитував про угорські компанії. Це нормальна практика.\n– За тиждень ви вже були в Будапешті й Берліні з офіційними візитами. Як виглядає закордонне відрядження міністра в умовах карантину?\n– До Будапешта їхав понад тисячу кілометрів машиною, адже авіасполучення немає. Зате я намилувався краєвидами Закарпаття. 10 годин на машині маршрутом Київ–Ужгород, вечеря і 3 години Угорщиною до Будапешта – прочитав матеріали до завтрашньої зустрічі, випив келих вина й відключився. Провів усі зустрічі до 16:00. Три години до Ужгорода, вечеря й ночівля, і зранку в суботу 10 годин під безперервним дощем до Києва.\nА друге відрядження – це була велика делегація з віцепрем’єр-міністром, главою офісу президента та міністром оборони. У таких випадках дозволяється використовувати державний борт – одним днем злітали з дотримання всіх заходів безпеки. У машинах у Німеччині, які нам надали для супроводу, зона між водієм і пасажиром відділена пластиком. Усе ізольовано, усі в масках, перед кожною зустріччю нагадують, що не треба торкатися шкіри, вітаються ліктями, тримають соціальну дистанцію.\nАле з цим берлінці вивалилися на якийсь канал і влаштували рейв-вечірку на знак протесту проти закритих нічних клубів. Кожен живе по-своєму…\n– Але в Києві теж схоже буває.\n– За тисячоліття людської історії у світі змінилося все, окрім людської природи. Одне з базових правил людини: «Зі мною такого не станеться. Я ж гарний, позитивний. Чому це зі мною таке має статися?» Це абсолютно безвідповідальна позиція, коли люди не дотримуються базових правил.\nВпадати у фанатизм і приймати душ із дезінфекторів не треба, звісно. Але вірус невидимий – ти ніколи не знаєш, де можеш його підчепити\n– Ви у власному житті й роботі міністерства керуєтеся тим, що карантин – це тимчасово чи «нова нормальність»?\n– До кінця року це буде «нова нормальність» точно. Зараз у світі дуже важко спрогнозувати поведінку цього вірусу. Надто багато питань залишилося без відповіді про те, як він функціонує. Є люди, які переживають вірус узагалі безсимптомно. А інші – згорають, як свічка.\nТому я б зараз налаштовувався на те, що треба навчитися дотримуватися базових правил: маска, дезінфектор і соціальна дистанція.\n– Але зараз найбільше міжнародних новин стосуються вже відкриття кордонів? Усі чекають саме на це.\n– Я пережив за три місяці в міністерстві два реально несправедливі удари. Перший був про трудових мігрантів, яким ми ніби забороняли виїжджати, хоча жодних таких заборон ми не ухвалювали. А другий – про авіаперельоти, коли я сказав, що до кінця літа повноцінне відновлення авіасполучення не відбудеться. Але слово «повноцінне» прибрали й розлетівся заголовок, що авіасполучення не відновиться. Так я став «жертвою інформаційного простору». [сміється]\nЗадача МЗС до карантину, під час карантину й після нього – максимальне сприяння громадянам України в пересуванні світом. Для нас важливим маркером є рейтинг українського паспорта – ми маємо його постійно піднімати вгору (ідеться, зокрема, про рейтинг Passport Index, який зображає свободу міжнародного пересування для громадян різних країн – ред.).\nТому ми ніколи не виступали проти подорожей і не вводили штучних обмежень. Але ми мали створити правила, які б гарантували безпеку громадян у час пандемії.\nВідновлення не залежить від рішення однієї країни. Ми можемо зараз сказати: «Летіть усі». Але мало ухвалити рішення, що можна від нас вилетіти. Потрібно, щоб інша країна ухвалила рішення, що до них можна прилетіти. Ось цим ми зараз і займаємося.\n– За яким принципом зараз проводиться ця робота? Як обираються пріоритети: туристичні напрямки, партнери, бізнес-зв’язки?\n– Головний критерій – це здоров’я. У країні, в яку людина планує летіти, мають бути гарантовані базові правила безпеки.\nДругий критерій – це напрямки, найпопулярніші серед українців улітку. Тому я вже поговорив із главами МЗС Туреччини та Греції. Домовилися, що з 1 липня можна буде літати в ці країни, якщо епідеміологічна ситуація буде стабільною до того часу. З іншими країнами теж ведемо перемовини.\nХоча я особисто цього року буду відпочивати в Україні. І всім рекомендую. Станом на сьогодні заплановані «наступні елементи відпустки міністра». Перший – це поїздка в Херсонську область. Я хочу подивитися на Асканію-Нову, покупатися в морі та Дніпрі й поїсти херсонських помідорів. Другий елемент – разом із дітьми ми йдемо на вікенд у похід у гори під Коломиєю. І потім ми хочемо вже всією сім’єю поїхати на Західну Україну. Навіть собак із собою прихопимо. У нас буде кулінарно-алкогольно-культурний відпочинок – подивимося на архітектуру, поїмо локальну їжу та вип’ємо вина.\n– Але якщо Женя запитає: «Коли на море трохи далі?» То який прогноз?\n– Я їй скажу: «Ти ж була на морі минулого року. Що ти хочеш!?» Треба урізноманітнювати своє життя. Сумно постійно їздити лише на море. Жарт.\nБудуть можливості для громадян полетіти на море. Я ж не кажу, що таких можливостей не з’явиться.\nПросто ми свій вибір зробили. До того ж ми три роки жили за кордоном і хочемо зараз максимально використати літо, щоб поїздити Україною.\n– Коли очікуємо на відкриття європейських кордонів. Який прогноз міністра?\n– Зараз є два маркери. Перший – 15 червня, коли вони відкриваються між собою. Потім вони дивляться, що відбувається. І потім буде 1 липня, коли ухвалюватимуть рішення, як відкриватися далі.\nАле ми от ідемо з вами зараз – усі люди, які йдуть нам назустріч, без масок.\n– Я останні кілька хвилин рахую людей у масках. Їх немає, але хлопець позаду має маску. Вона на його шиї, правда.\n– Ми розуміємо, що це просто психологічна втома від карантину. Ми з вами належимо до покоління, яке відвикло від будь-яких обмежень. Ми звикли стрибати в літак і летіти, куди хочемо. І робимо, що хочемо.\nСитуація така: якщо буде знову загострення пандемії, якщо побачать, що мобільність людей призводить до суттєвого підвищення кількості захворювань, то не буде іншого шляху, як знову намагатися все згортати.. Хоча складно уявити, як це втілити вдруге. Люди дуже втомилися і будь-які обмеження сприймаються болісно.\nКарантин спочатку був веселим: люди вийшли на балкони квартир пити просеко, як на відео з Італії. А на третій місяць невесело зовсім. Люди вже тотально не готові дотримуватися правил.\n– Україна починає відкривати кордони. На які цифри й маркери ми будемо дивитися? Часто послаблення виглядають як політичні рішення, а не як рішення, базовані на статистичних даних.\n– Я розмовляю з міністрами закордонних справ інших європейських країн, вони погоджуються, що об’єктивно – з точки зору статистики захворюваності й контрольованості – реальних санітарних умов для серйозного послаблення карантину поки що немає.\nАле є два чинники. По-перше, люди втомилися й не хочуть терпіти обмежень. А кожен уряд дбає не лише про те, щоб захистити людей від карантину, а й про те, щоб залишитися урядом, а не бути зметеним. Друге – це бізнес, який приходить і каже, що за таких умов неможливо вижити.\nТреба дати економіці й суспільству дихнути\nІ все це спрацює за однієї умови – люди самі добровільно дотримуватимуться правил безпеки. Ми не можемо їх змушувати, але вони мають усвідомлювати, що йдеться про їхнє здоров’я. Хочеш ходити в кафе – ходи, але дотримуйся правил.\n– Була неочевидна комунікація уряду, коли МЗС погодилося надавати дозволи на в’їзд іноземців, але критерії зовсім не вказали. Як це розуміти?\n– Навмисно розробили таку широку норму, бо випадків у житті багато різних. Насамперед йшлося про екстрені гуманітарні випадки.\nОсь конкретний випадок: у хлопця помирає в Україні бабуся. Сам він живе в Австрії й не є громадянином України. За поточними правилами, він не має права на в’їзд в Україну. Але у нього помирає бабуся – ми ж не можемо людині не дати побачити бабусю востаннє. Тому ми із прикордонниками організовували йому проїзд, щоб він міг приїхати й попрощатися.\nІнші країни, до речі, теж ішли на такі речі. Коли кордони на шляху до Німеччини були закриті, ми організовували декілька проїздів для хворих людей – наприклад, з онкологією, коли треба було терміново їхати на лікування. Так само інші країни йшли нам назустріч, зробили для таких людей винятки й впускали їх.\nКиїв із прокляттями, «вандалами» та балконами\nПід «Косаткою» вільних столиків не лишилося зовсім. Кулебі не подобаються заповнені хаотичними написами стіни:\n– Ну що це за «андеграунд», який усе це розмальовує?\n– Але це теж частина міської культури...\n– Я за всі прояви міської культури, але має бути якесь смислове навантаження. Хоча це дискусійно.\n– Але теги на стінах можуть набувати смислового навантаження, зокрема, коли їх багато разів дублюють і заповнюють простір. Що частіше повторюєш – то більший ефект.\n– Дивись – от що це? «Потап + Настя = Любов» чи «На ёлку тудой». Це підпадає під твій опис? Хоча, можливо, це теж piece of art.\n– Я вважаю, що художник має розуміти контекст, в якому він оперує. У нас у сквері Небесної Сотні мурал – портрет Нігояна від VHILS (мистецький проєкт Португалії в Україні, вибитий із шару тинькування на цегляній стіні портрет першого загиблого учасника Революції гідності – ред.).\nЯ до муралів ставлюся позитивно, хоча вони в нас перейшли певні межі та перетворилися на карго-культ\nУ нашому сквері стоїть історичний артоб’єкт – частина паркану, який колись оточував цей незаконний будівельний майданчик (сквер створено в центрі на ділянці, яку вдалося врятувати від забудови – ред.). Під час Майдану вуличний художник зробив графіті тризуба та написав «Слава Україні». Потім з’явилися інші елементи й воно перетворилося на артоб’єкт. Якось зранку прокидаюся, а якісь чуваки поверх усього, що там є, написали AUF і все це замазали. Безумовно, стритарт і культурні нашарування повинні мати місце. Але мені здається, що митець повинен зберегти контекст, в якому він працює. І якусь стіну варто зберегти, бо вона є частиною ландшафту, вона робить це місто.\n– Якщо описувати стінами, Київ за вайбом має бути пофарбованою стіною, муралом чи як «Потап + Настя = Любов»?\n– Київ має бути різним. Для мене важливо враховувати контекст того, де ти залишаєш слід. Це питання до простору. Але де й в якому контексті – важливо.\nОдна з переваг і водночас один із недоліків Києва – це те, що він не регулюється\nМожна придумати офігезну стратегію трансформації міста в умовах коронавірусу, але… Тут усе буде розвиватися саме по собі, у хаосі, за який ми Київ одночасно любимо і ненавидимо (у цей момент проходимо повз скандальний «цар-балкон», добудований на даху житлового будинку – ред.).\nНасправді, природа свавілля забудовника, який будує «свічку» там, де її будувати не можна, і свавілля маленької ініціативи, яка починає трансформувати половину вулиці, нікого не запитавши – однакова. Наслідки для міста різні. Десь монстр виростає, а десь вулиця стає симпатичною.\nКиїв зіпсований двома речами – це засклені балкони й кондиціонери на фасадах історичних будівель. Якби ми прибрали ці дві речі, обличчя міста змінилося би докорінно. Ми б узагалі жили в суперкрасі.\nБалкони й кондиціонери – це покарання нам за якісь гріхи. Кияни одвічно приречені жити в пеклі кондиціонерів на фасадах\n– Це можна прибрати, але чи хтось коли-небудь наважиться ухвалити таке рішення, яке потенційно шкідливе для власного політичного рейтингу?\n– З одного боку – це проблема влади, але це так само й проблема громадян. Ти живеш у цьому будинку й тобі байдуже, як він виглядає зовні. Ти склиш свій балкон, бо так комфортно саме тобі. Я не заперечую, що ці люди люблять своє місто. Наша культура побудована так, що для нас внутрішній простір значно важливіший, ніж зовнішній. Тому в нашій країні люди не дбають про те, як це виглядає зовні, але надзвичайно зациклені на тому, як простір виглядає для них самих усередині. Якщо ми змінимо це сприйняття, якщо люди почнуть дбати про місто зовні, це й буде нашим історичним розривом із «совком».\nКультура зацикленості на своїй квартирі народжувалася з того, що ти жив у комуналці, не мав місця розвернутися, не відповідав ні за що, окрім свого власного клаптика. За все інше відповідали або сусіди, або держава. Це культурне спотворення, яке нашим поколінням або доведеться виправляти надзусиллями, або змиритися з цим і ходити повз кондиціонери й засклені балкони.\nНа жаль, зараз єдині рішення, які ми можемо собі дозволити, – це індивідуальні рішення. Коли кожен починає брати ініціативу у свої руки. З часом, можливо, місто стане достатньо заможним і відповідальним, щоб знайти якісь системні рішення.\nЯкщо чесно, у масштабах усього Києва, не так багато людей переживають за засклені балкони та кондиціонери.\nПроходимо напис «Сахалін – це Японія». Кулеба запитує: «А це арт?». Фотографується та проходить далі – у розмальовану арку з написом «The ХУЙ» на стіні. Позує для фото.\nСвобода, «свої» й ONUKA\nНа Рейтарській людно, але столик біля входу в галерею The Naked Room знайти вдається.\n– А, може, ми всередину підемо? – пропонує міністр.\n– Так не можна ж. Ви ж не хочете бути, як…\n– А хіба ще не відкрили?! А, точно! У Києві ще ж не дозволили.\n– Я себе обманюю, чи зараз Київ стає якимось магнітом для людей, які хочуть приїздити сюди (особливо з пострадянських країн)?\n– Це тому, що в Києві є свобода. У місті вона гармонійно поєднується з «європейськістю» і «слов’янськістю». Тут усе зрозуміло, але дуже мило. Я вважаю, що люди прагнуть свободи та якості життя. За цими параметрами Київ у якійсь точці для них при виборі місця подорожі і стає магнітом.\n– Чи може свобода бути бренд-продуктом, який представлятиме Україну у світі?\n– Я вважаю, що свобода – головний бренд-продукт, яким ми можемо «торгувати» в розвиненому світі. Коли ми дивимося, що ми можемо продати з доданою вартістю – як ідею – то це саме ідея свободи. Це місто, яке за останні 30 років пережило три революції. Це місто, яке змінилося тотально із сірого радянського досить провінційного містечка в бурлескне місто, яке здатне виробляти культурний продукт найвищого рівня. І головне – місто, де є цей вайб, двіж.\nЗ точки зору туриста із країн Європейського Союзу, у нас тут суперліберальні правила поведінки. При цьому якість послуг – ресторанів, барів, клубів, барбершопів – часто вища ніж там, звідки вони приїхали.\nМи тут живемо й нам усе це здається нормальним. Свобода – це річ, яку ти не відчуваєш, коли вона в тебе є. Але починаєш різко страждати, коли в тебе її забирають.\n– Це ви пояснюєте людям, які три місяці на карантині просиділи?\nКулеба відволікається – повз The Naked Room саме проходить співачка Руслана Хазіпова (Dakh Daughters).\n– А я вчора слухав твій трек із Женею. Як круто ж!\n– А ми добу знімали кліп на нову пісню з цього альбому, який Франку буде присвячений (Руслана саме стартувала з новим музичним проєктом під назвою Ragapop – ред.). Альбом у кінці цього місяця чи на початку наступного випустимо.\n– Але трек офігенний! Тому чекаємо на альбом.\nПовертаємося до розмови про «своїх».\n– Мене запитують, коли Україна стане членом ЄС. Україна стане членом ЄС, коли вони почнуть сприймати нас як «своїх». Для цього ми маємо стати інтегрованою частиною їхнього культурного та соціально ландшафту. Щоб для них це не було «неочікуваною містерією Східної Європи».\nУ мене був чудовий кейс – Дні українського кіно у Страсбурзі. На перший рік ми затягували людей, щоб вони прийшли; на другий рік вони прийшли самі, але їх було мало; а на третій рік – уже багато. Нам треба мислити проєктами, які є частиною стратегії. Якщо ми раз зробили крутий проєкт, а потім 5 років нічого не робимо й кайфуємо, – це так не працює. Ми маємо інституціоналізувати ці речі, укорінювати їх й робити нашу культурну присутність у важливих для нас країнах постійною.\nНас мають сприймати не як бунтівну частину Російської імперії, а як частину європейського простору. Це і є наше фундаментальне завдання. І ONUKA робить для цього не менше, ніж міністр закордонних справ.\n– Що є основною перешкодою для того, щоб поїздка у Львів чи Київ для туриста з умовної Чехії була такою ж логічною, як подорож у Будапешт чи Варшаву?\n– Для цього бракує тільки максимально зручної логістики. Контент уже є.\nЗахід лоукостів в Україну – це перший крок до розв’язання проблеми. Другий крок – це будівництво якісних автомобільних доріг. А третє – це логістика до тих точок, які ми хочемо продавати зовнішньому споживачу.\nЯ взимку їздив у Закарпаття в село Лумшори, звідки прийшла традиція гарячих чанів. Дуже мальовниче місце. Але якби я не був завзятим туристом, то розвернувся на половині дороги й поїхав би назад. Я говорив зараз із головою ОДА, він каже, що вже будує туди дорогу.\nКонтент вироблять і без нас\nСири й вино навчилися робити й без державної підтримки. Історичних пам’яток теж вистачає – заїжджай і дивись. Але треба дати маршрути, якими люди можуть до них дістатися. Це єдина фундаментальна проблема.\nА потім і виникне цей феномен «своїх». Спочатку до тебе приїдуть сусіди й жителі міст, з яких є лоукости. Потім це буде поширюватися й затягувати все ширші кола.\n– Але ж українці так само мають почати сприймати європейців як «своїх».\n– Тому ми маємо поширювати цей лайфстайл. Я люблю слово цінності, але тут правильніше буде сказати саме «лайфстайл».\nЯ випадав із Києва на 3–4 роки, коли був у закордонних відрядженнях. Коли я повернувся з Австрії (був там з 2005 до 2009 року), зміна, яку я помітив глобально в Києві – це поява в супермаркетах їжі, яка була для мене звичною в Австрії. Наприклад, в’ялені помідори – коли «Сільпо» запустили «Власний імпорт», це стало масмаркетом. Їжа – це найбільш очевидна зміна між 2005 і 2009 роком: поява в маркетах їжі, яку їдять там.\nА от коли у 2019 році я повернувся із Франції, то зміна була зовсім іншою – одяг людей на вулицях. Тут люди одягаються так, як одягаються французи. Кияни ці зміни не відчувають, бо все це еволюціонує на їхніх очах.\nОце все стирання кордонів є частиною процесу «стати своїм».\n– Це все звучить чудово, але нагадаю про пандемію та «нову нормальність». Як далі ви діятиме як глава МЗС у світі, який, замість глобалізації, починає частіше закриватися та фокусуватися на власних проблемах?\n– Буде і те, і інше. Мистецтво в тому, як поєднати глобалізацію із протекціонізмом. Ми довго жили в епоху глобалізації, коли що більше відкритості, то краще. Зараз у повний зріст встав протекціонізм. Основним мистецтвом дипломатії стане пошук балансу.\nЯ з перших днів розвиваю азійський напрям дипломатії. Бо я розумію, що ми не можемо розвиватися лише в контексті локальних розборок. Ми маємо бачити себе у глобальній картинці й витягувати максимальний профіт для себе з усього у світі.\nТекст: Андрій Баштовий\nЛітературна редакторка: Ніка Пономаренко\nВерстка: Анна Шакун\nінтерв'юПослаблення карантинуПорушення карантинуКордониВідкриття кордонів


Кияни зможуть слідкувати за транспортом у ''Києві цифровому'' | Українська правда\nКияни зможуть слідкувати за транспортом у "Києві цифровому"\nПонеділок, 13 вересня 2021, 11:26\nФото з nashkiev.ua\nКияни зможуть відслідковувати рух міського транспорту у смартфоні за допомогою сервісу "Київ цифровий".\nДжерело: Facebook-сторінка "Київ цифровий"\nДослівно: "Подорожувати містом із Цифровим стане ще зручніше. Вже працюємо над новим сервісом – Рух транспорту. Міські автобуси, тролейбуси та трамваї будуть у вашому смартфоні".\nДеталі: Як анонсується, з новим сервісом можна буде переглядати маршрути та зупинки міського транспорту, дивитися за рухом транспорту на мапі, а також зберігати потрібні маршрути, щоб мати їх під рукою.\nСпершу сервіс працюватиме у бета-версії – і його будуть удосконалювати та доповнювати за відгуками користувачів.\nПоки що "Київ цифровий" працює над тестовою версією "Руху транспорту".\nНагадаємо: Досі розклад громадського транспорту у столиці можна було дивитися на сайті "Київпастрансу", а за актуальним рухом автобусів, трамваїв та тролейбусів можна було слідкувати за мапою на EasyWay.\nУ січні 2021 року столична влада замінила "Kyiv Smart City" на "Київ цифровий", не попередивши про це користувачів транспортних карток та відповідного сервісу.\nУ лютому заступник директора комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр ГІОЦ" Євген Коробенко заявляв, що новий застосунок – це "місто в телефоні".\nАнонсувалося, що застосунок дозволить оплачувати паркування в Києві, голосувати за проєкти в рамках Громадського бюджету Києва, зменшити кількість заторів та оптимізувати транспортні потоки за допомогою машинного навчання.\nCOVID у Києві: 166 нових випадків і 24 госпіталізованих за добу\nСподіваємося, що не ввійдемо в жорсткі обмеження – Кличко про локдаун у Києві\nП'яна ДТП в Києві: зіткнулися 8 авто, 5 госпіталізованих


Як вимірюють відстань - від ультразвуку до лазерного далекоміра\nМетоди вимірювання відстані - від ехолота до далекоміра\nВимірювати відстань можна на око, або як в давні часи аршином. Але багато що залежить від дальності дистанції, необхідної точності. І в залежності від цього вибирається той чи інший метод виміру і відповідний вимірювач.\nМетоди та прилади для вимірювання відстані\nЯкщо для десятків сантиметрів завжди в кишені можна мати металевий метр або пластмасову рулетку, то щоб провести грубу оцінку відстаней в декілька десятків або навіть сотень метрів ми можемо, навіть не маючи в руках ніяких хитромудрих електронних пристроїв такі як лазерні далекоміри.\nІнструмент для вимірювання відстані є у кожного з нас – это наш голос.\nЦе раз і відбитий сигнал – відлуння. Це два. Наші голосові зв'язки випромінюють в простір звукові хвилі частотою 3-4 КГц на швидкості 330 м/с. Цікаво, що з такою ж швидкістю поширюються і ультразвукові імпульси з випромінювача відлякувача собак. Правда там частоти вище - 25 КГц.\nЯкщо до найближчої перешкоди близько 300 метрів, то наш крик або вигук, досягнувши допустимо схилу гори або стіни будівлі, відіб'ється і повернеться назад у вигляді луни через 2 секунди з урахуванням прямого і зворотного шляху.\nЯкщо за своїми суб'єктивними відчуттями або секундоміром зафіксувати момент крику і повернення голосового сигналу, результат ми отримаємо і вимірювач відстані фактично завжди поруч, з нами.\nвиміряти відстань неможливо як на малій дистанції – занадто мізерний час відгуку, долі секунди, що неможливо засікти ручними методами, так і на великій відстані – енергія голосу просто розсіється, так і не досягнувши перепони. Не дуже надійний голосовий прилад.\nНу і звичайно точність “кульгає”. Провести замір дистанції з точністю до метра не вийде. Похибка складе кілька десятків метрів. Так що практичного застосування подібний живий нструмент не отримав. Але зате принцип "відправив" - "отримав відгук" впроваджений і ми про це скажемо, в фазових далекомірах, що стріляють по поверхні, миттєвим лазерним променем.\nА ось слово ”відлуння” в назві іншого пристрою дозволяє буквально відкрити очі як рибалкам, так і дослідникам морських глибин. Це ехолот – ультразвуковий вимірювач підводних відстаней для обстеження дна водойми, виявлення косяків риб і пошуку прихованих під товщею води об'єктів.\nЗаміри проводиться ультразвуковимя променем, що розширюєтьс і дозволяє в дорогих моделях розгорнути на дисплеї цілу картину рельєфу озера, моря або океану.\nЕхолот – це фактично ультразвуковий далекомір, також використовується для виявлення і боротьби з підводними човнами.\nРадіолокатор – ще один інструмент для вимірювання кілометрових дистанцій шляхом генерації і аналізу відгуку радіохвиль, сфера дії якого поширюється на авіацію та судноплавство, а значить в побуті обладнання практично не застосовується – складне, дороге і габаритне. Та й потреби в ньому немає.\nДо речі, існує думка, що якби в далекому 1912 році, Титанік був обладнаний радіолокатором, можливо, трагедії не сталося б…\nВід кілометрів і сотень метрів, перейдемо до більш скромних масштабів. Вимірювання відстані на картах проведе ще один вузькоспеціалізований “эксперт” курвиметр. Ми згадали про цей оригінальний механізмі не дарма. Це один з небагатьох апаратів, для вимірювання криволинейної відстані, на що що "прямолінійні" лазерні рулетки - далекоміри не здатні. Правда сфера дії курвіметрів обмежена письмовим столом.\nВтім, вимірювання відстаней між містами вже не актуально – вже давно все задокументовано, вивірене і нанесено на карту.\nПо-перше, є інтернет, де за хвилину можна отримати всілякі таблиці з дистанціями між населеними пунктами.\nПо-друге, Google-карти здатні показати відстань між будь-якими двома об'єктами – до сусіднього будинку або країни на іншому континенті.\nВзагалі з нелінійним методом вимірювання відстані справи йдуть не так добре, незважаючи на вибухове зростання технологій в 20-м і 21-м столітті. Не залежно від того, який використовується спосіб - оптичний, ультразвуковий або електромагнітний, сфокусований або як світло від ліхтарика, розширюється – сигнал завжди йде тільки по прямій.\nЕлектронний метр – ручний портативний інструмент для точного безконтактного вимірювання відстані.\nЛазерна далекомір-рулетка в переважній більшості випадків проводить заміри на видаленні до 100 метрів. Окремі можуть похвалитися рекордною дистанцією, що перевищує 1000 метрів. У такому варіанті промінь використовується на місцевості - в поле, в степу. Це повсякденний прилад для геологів, геодезистів.\nАле оскільки переважна більшість практичних завдань - будівельних, побутових цілком вкладаються максимум з сотню метрів, баланс між функціоналом, брендом і ціною, забезпечують лазерні вимірювачі відстаней, розраховані саме на цей показник.


Золотоніська Ліга сміху в програмі "Життя яскраве"[ВІДЕО] · ЗОЛОТОНОША | Головне онлайн видання міста.\nЗолотоніська Ліга сміху в програмі “Життя яскраве”[ВІДЕО]\n13/04/2016 -Новини-, Культура, Місто\nПопулярність золотоніського проекту «Ліга сміху» поширилася вже і за межі нашого міста. Сюжет про нього можна було побачити у неділю на ТРК Рось у передачі «Життя яскраве». Це й не дивно, адже неординарність та позитив цього конкурсу справді притягують та захоплюють.\nДругий тур відбувся за повного аншлагу. Учасниками гумористичного шоу стали студенти, викладачі, освітяни, держслужбовці. Зокрема команда держслужбовців «Каламбур», збірна студентів Черкаської та Полтавської областей «Білосніжка і сім гномів», команда освітян міста «Активія» та дошкільної освіти «Дошкулярики».\nУ фестивалі взяли також участь команди випускників технікуму ветеринарної медицини «Хенесі» та викладачів технікуму «На лабутенах». Свою гумористичну зрілість показали колективи Будинку дитячої та юнацької творчості «Статус», студентів технікуму ветеринарної медицини «Міцні горішки» та команда місцевого Будинку культури «Культмах».\nВ когорті тренерів – волонтер Оксана Міхновська, поетеса та член спілки журналістів України Ніна Жук, депутат обласної ради Віктор Полозов, лікар Юрій Мазур та міський голова Віталій Войцехівський.\nГумористичне дійство нікого із присутніх не залишило байдужим. Гостре влучне слівце, витончені жарти, каламбури, дотепні афоризми, гострі на язик примовки, приказки та приспівки викликали в присутніх щирий сміх.\nНа три години Будинок культури перетворився у місце веселощів і розваг, де панувала захоплююча атмосфера, де золотонісці насміялися досхочу. Кожна команда, що брала участь в змаганні, проявила себе з найкращого боку. Анекдотичні історії, кумедні вигадки, жартівливі сцени часто переривалися аплодисментами.\nСміх, як зазначив міський голова Віталій Войцехівський, об’єднує громаду, допомагає в нинішніх непростих умовах подолати складнощі з посмішкою на вустах.\nЗа підсумками гумористичних змагань найкращими стали команди «Активія» та «Статус». Прекрасні результати показали команди «Дошкулярики», «Культмах», «Каламбур» та «Міцні горішки», які перейшли до наступного кола змагань.\nОтже, сюжет з телеканалу “Рось” до вашої уваги:


Прокат автомобілів у місті Eastern Creek - Порівняння за допомогою Skyscanner\nВзявши напрокат авто, ви зможете легко пересуватися містом Eastern Creek та чудово в ньому відпочити. Це легко: бронюєте авто через Інтернет, виходите з літака та від’їжджаєте. Вам, звичайно, доведеться пройти паспортний контроль і показати приязним працівникам прокатної компанії права водія, але сама суть процесу має бути для вас зрозумілою.\nВам не потрібно буде розбиратися в складній системі громадського транспорту, а просто сісти в авто та поїхати. Завдяки можливості пошуку готелів у місті Eastern Creek ви зможете знайти й порівняти найвигідніші варіанти розміщення з автостоянкою, тож у вас і у вашого авто буде де зупинитися.\nЗа допомогою Skyscanner ви зможете вибрати потрібний автомобіль за прийнятну ціну. Вкажіть лише дати поїздки — і ми покажемо, які автомобілі пропонують різні прокатні компанії в місті Eastern Creek. Незалежно від того, шукаєте ви гарненький кабріолет для романтичного відпочинку, мінівен для холостяцької вечірки чи хетчбек для сімейної подорожі, ми покажемо вам найкращі пропозиції та допоможемо зекономити гроші.\nОглянувши найцікавіші в місті Eastern Creek місця, ви можете сісти за кермо та вирушити в подорож околицями, милуючись неповторним видом на місто Eastern Creek, без зайвої мороки заїхати до прилеглого містечка або просто насолоджуватися тим, як дорога проноситься під колесами вашого авто. Якщо ви візьмете у місті Eastern Creek автомобіль напрокат, перед вами відкриються широкі можливості і ви зможете без зайвого клопоту оглянути нові місця.\nАвтомобіль у місті Eastern Creek дасть вам змогу не хвилюватися про те, як дістатися до аеропорту та з нього. Вам не доведеться більше панікувати з приводу запізнення на транспорт, адже взятий напрокат автомобіль завжди буде у вашому розпорядженні. Подорож проходитиме без стресів, якщо ви стежитимете за новинами щодо дорожньо-транспортних умов у місті, а також заплануєте достатньо часу для поїздки до аеропорту.


Неймовірний спосіб позбавитися від похмілля за 10 хвилин | LIGHT\nПро єдиний дієвий спосіб уникнути похмілля знають усі – не напиватися. Але ним мало хто користується, і коли вже вас похмілля таки наздогнало – то про цей спосіб залишається хіба що пошкодувати. Медики єдині у своєму судженні: похмілля – це по-суті отруєння. Людина отруюється продуктами розпаду етанолу, і при похміллі ці продукти вже знаходяться в крові, тому лихоманить весь організм, а не лише шлунок.\nНа жаль, щоб вивести ацетальдегид (основна отрута, що залишається після бурхливої вечірки) потрібен час. Немає заходів, які знімуть похмілля “як рукою”, але можна полегшити симптоми. І тут порад ціла купа: пити сорбенти, пити чай з медом, пити чай з лимоном, напій з кореня імбиру, мінеральну воду з лимоном, просто мінеральну воду і т. д.\nОднак вчені з Сіднея підійшли до цього питання не традиційно. Вони переконані – просто і доступно позбавити від болісного похмілля людям допоможе медитація. Так, спеціаліст і майстер йоги Рорі Кінселла стверджує, що всього 11 хвилин медитації врятують від сильного похмілля. Для цього людині необхідно повністю розслабитися і читати спеціальну мантру, яка і допоможе перемогти наслідки постінтоксикаційного стану.\nлайфхак, похмілля, спосіб переглядів: 929


Обережно у лісах і парках: кліщі! - Рідна країна\nОбережно у лісах і парках: кліщі!\nНавесні в лісах і парках активізовуються кліщі, чиїх укусів людині слід остерігатися під час відпочинку на природі, попереджає прес-служба МОЗ.\nПершим проявом хвороби Лайма є почервоніння на місці присмоктування кліща, головний біль, затверділість м'язів шиї, ломота у всьому тілі і млявість. Якщо не провести лікування на ранній стадії, хвороба може призвести до ураження різних органів: шкіри, суглобів, м'язів, нервової і серцево-судинної системи, і навіть до інвалідності.\n1. Для прогулянок на природі покривайте голову головним убором і одягайте світлий однотонний одяг з довгими рукавами, який щільно прилягає до тіла — аби легше було помітити кліщів.\n4. Протягом двох тижнів щоденно замірюйте температуру тіла, а в разі її підвищення чи виникнення почервоніння на шкірі — зверніться до лікаря!


Квасоля посадка і догляд у відкритому грунті, вирощування з насіння – Рослинник\nПосадка квасолі у відкритий грунт\nКоли садити квасолю в грунт\nХвороби і шкідники квасолі\nПрибирання і зберігання квасолі\nЛущильні, або зернова квасоля\nКвасоля (Phaseolus) є типовим родом сімейства Бобові. Він об'єднує приблизно 90 видів, які в природі зустрічаються в теплих регіонах обох півкуль. Грецька назва phaseolus в перекладі означає «човен, човен», швидше за все це пов'язано з тим, що боби цієї рослини зовні чимось схожі з човном. Бернардіно де Саагун який був місіонером і іспанським ченцем-францисканців, жив і працював у Мексиці в 16 столітті, в опусі «Загальна історія справ Нової Іспанії» дав опис свідчень ацтеків про різноманіття видів і властивості квасолі. Ця рослина родом з Латинської Америки. Дана культура потрапила на територію Росії з Туреччини і Франції в 16 столітті, спочатку її вирощували лише як декоративну рослину. На сьогоднішній день серед садівників досить популярна квасоля вогненно-червона, або багатоквіткова (Phaseolus coccineus), кущі прикрашають квіти вогняного забарвлення, ця рослина ще називають «турецькими бобами». Як городньої культури квасоля почали вирощувати в 18 столітті. На сьогоднішній день серед городників дуже поширена квасоля звичайна (Phaseolus vulgaris), у такого виду є безліч різновидів і сортів, її ростять як насіння і плодів. Квасоля є представником топ-10 найбільш корисних овочевих культур. Вона невибаглива, тому виростити у відкритому ґрунті її дуже просто. Однак щоб отримати багатий врожай, знадобиться знати деякі особливості.\nпосадка. Посів у відкритий ґрунт проводять в травні після того, як грунт прогріється на глибині 10 сантиметрів до 12-15 градусів.\nосвітленість. Ділянка повинна бути добре освітленим.\nГрунт. Земля повинна бути поживною легкої і водопроникної, при цьому її рН 6-7.\nполив. До того як почнеться формування бутонів, поливати кущики потрібно рясно, але досить рідко (не частіше 1 разу на 7 днів). Під час формування 4 або 5 листової пластини слід повністю припинити полив, а відновити його необхідно лише після того, як кущики зацвітуть, при цьому кількість води потрібно поступово збільшувати.\nПідгортання і розпушування. Після того як висота сіянців буде дорівнює 7 сантиметрам, грядку потрібно розпушити неглибоко в перший раз, вдруге – через півмісяця після першого, при цьому потрібно підгорнути кущики. А перед змиканням рядів поверхню грядки розпушують втретє, при цьому кущі знову підгортають.\nпідв'язка. Такий культурі необхідні опори, висота яких повинна бути близько півтора метрів. На них слід натягнути дріт. Для фіксації стебел квасолі до напрямних потрібно використовувати мотузку або шпагат. Також біля кожного кущика можна встановити кількість, по ньому будуть підніматися в'юнкі стебла цієї рослини.\nдобриво. Під час форміровкі першою цієї листової пластини рослинки треба підживити суперфосфатом, в період утворення бутонів – калійної сіллю. Під час формування бобів кущики потрібно удобрити деревною золою. Азотомісткі добрива такій культурі не потрібні, тому що даний елемент вона видобуває самостійно.\nшкідливі комахи. Квасолева зерновка, гусениці городньої і капустяної совок.\nзахворювання. Антракноз, бактеріоз, вірусна мозаїка.\nОвочева культура квасоля є прямостоячим або кучерявим трав'янистих багаторічним або однорічним рослиною. У перистих листових пластин у кожної з часткою є прилистки. Квітки входять до складу гроноподібних суцвіть, вони формуються в пазухах. Плоди є двостулкові боби, в них знаходяться великі насіння, вони один від одного відокремлені губчастими неповними перегородками. Кожна з квасолин важить приблизно близько 1 грама. Фахівці називають ця рослина «м'ясом здорових людей», так як воно поживно і в ньому міститься велика кількість білка, а ще квасоля дуже корисна.Ця рослина є культурою короткого дня, йому знадобиться не більше 12 годин світла в добу для того, щоб плоди вчасно дозріли, а урожай був високим. Перевагою квасолі є її самоопиляемость. На одній ділянці можна вирощувати різні сорти квасолі, при цьому вони не будуть перезапилюватися.\nВисів квасолі у відкритий грунт починають з травня, при цьому земля на глибині 10 сантиметрів повинна обов'язково прогрітися до 12-15 градусів. Також поворотні весняні заморозки повинні залишитися позаду. Як правило, цю культуру починають сіяти під час цвітіння каштана. Висів прямостоячих сортів треба проводити на 7 днів раніше, ніж посів витких сортів квасолі. Кущових квасоля можна ростити в якості другої культури після збирання врожаю овочевих рослин, яка дозріває до перших днів липня. Висів квасолі потрібно проводити в кілька прийомів: 1 раз в 1,5 тижні з другої половини травня по перші дні липня. Часто горох і квасоля ростять близько яблунь, так як дане дерево здатне захистити бобові від поривів холодного вітру.\nПерш ніж приступити до посіву, потрібно попередньо підготувати насіння і грунт. Для цього перед самою посадкою насіння потрібно перебрати, потім їх на ніч заливають водою для набухання. А в ранковий час перед самим висівом посівний матеріал потрібно на п'ять хвилин занурити в розчин борної кислоти (на піввідра води 1 грам речовини), дана обробка забезпечить захист насіння від більшості захворювань і шкідників.\nДану культуру не рекомендується вирощувати на глинистому ґрунті, так як вона дуже повільно пропускає воду, а застій рідини в грунті шкодить даній культурі. Така рослина так само негативно реагує на грунт, в якому міститься велика кількість азоту, так як воно здатне дана речовина добувати самостійно з повітря.\nДля вирощування даної культури найкраще підходять добре освітлені ділянки, що мають надійний захист від поривів вітру. Грунт повинен бути поживним легким і водопроникним, при цьому грунтові води повинні залягати дуже глибоко, а рН грунту повинен бути рівний 6-7. Ще цю культуру рекомендується вирощувати на ділянках з бідної грунтом, в яку давно не вносилися добрива, так як вона, як і всі бобові є сидератом і хорошим попередником для різних овочевих культур.\nПідготовкою ділянки потрібно зайнятися восени. Для цього треба провести перекопування грунту на глибину багнета лопати, при цьому в неї вносять 2 ст. л. доломітового борошна, 1 ст. л. подвійного суперфосфату, 4 кілограми компосту або перегною, 1 ст. л. аміачної селітри, ½ ст. л. калійної соди або хлористого калію з розрахунку на 1 квадратний метр грунту. Або в неї можна внести 30 грам суперфосфату, ½ відра компосту або перегною, а також 20 грам деревної золи з розрахунку на 1 квадратний метр ділянки. Добрими попередниками даної культури є: капуста, помідори, картопля, баклажани, перець і огірок. Квасоля не рекомендується вирощувати на тих ділянках, де до цього вирощувалися представники сімейства Бобові, наприклад: горох, сочевиця, соя, арахіс, боби і квасоля. Такі ділянки можна буде використовувати для культивування квасолі тільки через 3 або 4 роки. По сусідству з квасолею можна вирощувати буряк, помідори, капусту, моркву, цибулю і огірки.\nКущові сорти висівають на глибину від 50 до 60 мм, при цьому дистанція між кущами повинна бути від 20 до 25 сантиметрів, а відстань між рядами – близько 0,4 метрів. При висіві кучерявих сортів дистанція між рослинами повинна бути від 25 до 30 сантиметрів, а відстань між рядами близько 0,5 м. В одну лунку висаджують по 5 або 6 насіння. Після того як з'являться сіянці, в одній лунці потрібно залишити лише 3 із них найбільш міцних, при цьому зайві слід пересадити. Посіви треба полити, а потім грунт утрамбовують зворотною стороною грабель.Якщо є небезпека зворотних весняних заморозків, то поверхня грядки потрібно вкрити плівкою.\nДля того щоб з'явилися сіянці квасолі були більш стійкими, їх необхідно підгорнути. Потім кущики потрібно буде систематично поливати, полоти, підгортати, підгодовувати, розпушувати поверхню грунту, підв'язувати стебла до опор. Щоб кущі були більш гіллястими, а боби дозріли швидше, кінчики пагонів треба прищипувати.\nДо того як почнеться формування бутонів, полив потрібно проводити тільки тоді, коли це потрібно (не частіше 1 разу на 7 днів). Полив повинен бути рясним, проте точна кількість води безпосередньо залежить від грунту і погоди. Грунт повинен бути помірно вологим.\nПісля того як у сіянців сформується 4 або 5 справжніх листових пластин, кущики потрібно припинити поливати. Коли вони зацвітуть, поливи слід відновити. Потім проводять поступове збільшення кількості поливів і використовуваної води, в результаті їх потрібно збільшити в 2 рази. Найкраще для поливу підходить дощова вода, але можна для цього використовувати і водопровідну, але її попередньо слід налити у велику ємність, де вона повинна пробути не менше 24 год, це дозволить їй добре відстоятися. Коли грядка буде полита, видаляти бур'яни і розпушувати поверхню грунту між рядами набагато простіше.\nПерший раз поверхню грунту на грядці глибоко розпушують після того як висота сіянців буде дорівнює 70 мм. Через півмісяця грунт знов не дуже глибоко розпушують при цьому потрібно підгорнути кущі. Перш ніж зімкнуться ряди квасолі, грунт потрібно розпушити втретє, при цьому кущі знову підгортають.\nКоли буде сформована перша справжня листова пластина, кущів знадобиться підгодівля суперфосфатом (на 1 квадратний метр ділянки від 30 до 40 грам). А під час утворення бутонів в грунт слід внести калійну сіль (на 1 квадратний метр ділянки від 10 до 15 грам). Під час дозрівання бобів в грунт слід внести деревну золу. Азотомісткі добрива для підживлення даної культури краще не використовувати. Справа в тому, що квасоля здатна самостійно добувати азот з повітря, а якщо в грунті буде дуже багато даного елемента, то це спровокує сильне зростання зелені, що вкрай негативно позначиться на врожаї.\nПід час посадки витких сортів квасолі близько кущиків треба встановити опору, висота якої повинна бути близько 150 сантиметрів. На встановлені опори треба натягнути мотузку або дріт, при цьому розташувати її потрібно горизонтально. За цим мотузках і треба буде направляти в'юнкі стебла кущиків.\nРостити цю культуру можна гніздами, для цього після того як з'являться сіянці проріджувати їх не слід, вони будуть рости пишним кущиком. Близько куща потрібно встановити кол з дерева, саме по ньому будуть витися повзучі пагони. Потім навколо кущика потрібно встановити 3 або 4 напрямних двометрової висоти, потім їх верхівки пов'язують, при цьому конструкція зовні повинна бути схожа з індіанським вігвамом. Опора не повинна бути виготовлена з металу або пластмаси, так як пагони не здатні по ним підніматися.\nНайбільш часто кущики квасолі травмуються городньої і капустяної совкой, а ще фасолевой зерновкой. Совки влаштовують свої яйцекладки на надземних частинах куща, а через деякий час з'являються личинки, які поїдають квітки, зелень і плоди.\nКвасолева зерновка є жучка, який потрапляє в грунт разом з насінням. Такий жучок знищує плоди зсередини.\nЯкщо за такою культурою доглядати неправильно або не дотримуватися агротехнічні правила, то її може вразити бактеріоз, антракноз або вірусна мозаїка.\nНебезпека бактеріозу в тому, що він здатний погубити кущики квасолі, при цьому його збудники залишаються життєздатними протягом багатьох років, а розвиваються вони в грунті і в рослинних рештках.\nЯкщо кущ вражений антракнозом, то на його поверхні з'являються вдавлені плямочки коричневого кольору, форма їх може бути округлої або неправильної, при цьому жилки на листових пластинах набувають бурий окрас, листя стає жовтим і на ній з'являються дірочки, після чого вона гине. На поверхні плодів з'являються цятки блідо-червоного, рудого або бурого кольору, з часом вони стають виразками.\nПри ураженні мозаїкою на поверхні листових пластин утворюються некротичні цятки, при цьому жилки стають знебарвленими.\nЯкщо квасоля захворіла вірусної мозаїкою то вилікувати її вже неможливо, так як дана хвороба вважається невиліковною. З метою профілактики треба правильно доглядати за квасолею, при цьому потрібно дотримуватися правил сівозміни і не нехтувати передпосівної підготовкою насіння.\nПоразка бактеріозом або антракнозом квасолі так само можна уникнути, забезпечивши культурі правильний догляд. Якщо ж все-таки кущики захворіють, уражені частини або повністю рослина видаляють з ділянки і знищують. Потім кущі і грядку потрібно обприскати розчином бордоською суміші (1%). Однак слід врахувати, що краще своєчасно проводити профілактичні обробки кущів і грядки від грибкових захворювань, ніж потім обприскувати квасоля хімічними засобами. Обприскувати рослини і поверхню грунту навколо них необхідно розчином Фітоспорін, робити це потрібно навесні після того, як висота сіянців буде дорівнює від 12 до 15 сантиметрів, повторно дану процедуру проводять після збирання врожаю. Якщо дотримуватися заходів профілактики, а також дотримуватися правил сівозміни та агротехніки, то завдяки цьому кущики будуть мати дуже високою стійкістю до всіх захворювань.\nЩоб на ділянці не з'явилися совки, восени грунт потрібно глибоко перекопати. Однак якщо навесні вони з'являться на грядці, то кущики потрібно обприскати розчином Гомеліна (0,5%) або бітоксибациллін (1%), ці препарати є бактеріальними. Щоб на грядці не з'явились квасолеві зернівки, перед висівом посівний матеріал потрібно обов'язково перебрати, потім його треба замочити для набухання, а потім насіння обробляють борною кислотою.\nЯкщо для їжі вам необхідна молода квасоля, то збір плодів можна почати проводити через півмісяця після появи квіток після того, як величина плодів стане максимальною, при цьому вони будуть дуже смачними. Для зрізання стручків потрібно використовувати ножиці, проводять дану процедуру 1 раз на дві доби в ранковий час, при цьому вони повинні бути насичені нічною прохолодою і вологою. Молоду квасолю використовують для приготування овочевих рагу, салатів і супів, а також її подають в тушкованому вигляді як гарнір до рибних і м'ясних страв. Слід врахувати, що свіжа молода квасоля довго зберігатися не може. Для того щоб продовжити термін зберігання такої квасолі, її потрібно законсервувати або заморозити.\nУ тому випадку, коли дана культура вирощується на зерно, збір врожаю проводиться всього 1 раз після того, як плоди повністю дозріють, а стручки висохнуть. Пагони потрібно обрізати біля поверхні грунту, після чого їх пов'язують в пучки, а потім їх підвішують вниз верхівками в добре провітрюваному і сухому приміщенні, наприклад, в сухому сараї або на горищі. Через півмісяця після того як насіння повністю дозріють і висохнуть, проводять їх вилущування з стручків, потім квасолини прибирають на зберігання в ємності зі скла, які закривають металевою кришкою твіст. Потім ємності прибирають в прохолодне місце.\nКоріння кущів треба залишити в грунті, розкладаючись, вони наситять землю азотом. Для збору насіння використовують кілька стручків, які ростуть в нижній частині куща. Їх потрібно гарненько висушити, потім з них витягають квасолини, на зберігання їх прибирають в холодильник на полицю для овочів, де температура повітря повинна бути 5-6 градусів.Посівний матеріал залишається схожих на протязі 10 років.\nВсі сорти квасолі, призначені для вирощування у відкритому ґрунті, класифікують за різними ознаками. Наприклад, вони поділяються за термінами дозрівання:\nранні – дозрівають через 65 діб;\nсреднеранние – дозрівають за 65-75 діб;\nсереднього терміну дозрівання – зріють за 75-85 діб;\nсередньостиглі – дозрівають за 85-100 діб;\nпізньостиглі – вони зріють 100 діб і довше.\nСорти поділяють за формою надземної частини на кучеряве і кущові. Ще їх поділяють на 3 групи за призначенням і смаковим якостям на зернові (лущильні), Спаржеві (цукрові) і напівцукрові.\nЗернові сорти ростять для того щоб отримати зерна, так як у стручка всередині є пергаментний шар, тому їх не можна їсти разом з оболонкою. У середніх широтах такі сортів не культивують, так як вони не встигають дозріти, а недозрілі плоди їсти не можна. У теплих регіонах такі сорти культивують досить успішно. Найбільш популярні сорти:\nГрибовська 92. Цей кущовий середньостиглий сорт в міру гіллясте, дозріває він за 90 діб. Зелені стручки мечевидной форми мають довжину близько 12 сантиметрів.\nШоколадниця. Кущовий сорт середнього терміну дозрівання, кущі заввишки сягають близько 0,6 м. Прямі стручки коричневого кольору мають середню довжину, вони відрізняються стійкістю до осипання.\nмрія господині. Кущовий сорт середнього терміну дозрівання має довгі жовті і досить широкі стручки, усередині них знаходяться насіння білого кольору, в яких міститься велика кількість білка.\nбалада. Сорт середньостиглий він є посухостійким, кущики не надто високі. У зелених стручках знаходяться насіння бежевого кольору, на поверхні яких є фіолетові цяточки, в них міститься дуже багато білка.\nзолотиста. Висота кущиків близько 0,4 м, в золотистих стручках зігнутої форми знаходяться дуже смачні жовті насіння, в них міститься велика кількість білка.\nРубін. Кущовий сорт середнього терміну дозрівання має вузькі стручки, усередині яких знаходяться вишневі дуже смачні насіння.\nЩе серед городників популярні такі сорти: Оран, Варвара, Бузкова, Нерусса, Щедра, Інь-ян, Першотравнева, геліади, Світла, Білозерна, Уфімська і Палево-строката.\nУ спаржевих (цукрових, або овочевих) сортів всередині стручка відсутня пергаментний шар. У зв'язку з цим при бажанні насіння можна їсти разом зі стручком. Дані сорти в порівнянні з іншими різновидами є найбільш смачними, і вони дуже часто входять до складу дієтичних меню, так як вони сприяють виведенню з організму зайвої вологи. Стручки можуть бути пофарбовані в бурий, зелений, білі колір або в різні відтінки жовтого. Найбільшою популярністю користуються такі сорти:\nпурпурова королева. Кущовий середньостиглий сорт відрізняється високою врожайністю, невибагливістю і стійкістю до вірусів. Довжина темно-пурпурових стручків близько 15 сантиметрів.\nЖуравушка. Такий компактний сорт має невибагливістю і високою врожайністю. Висота кущиків близько півметра, безволокнистого стручки дуже ніжні, вони пофарбовані в зелений колір.\nмелодія. Цей кучерявий скоростиглий сорт потребує підв'язки, довжина зелених плодів близько 13 сантиметрів, вони майже плоскі. На одному пагоні виростає 8 або 9 стручків.\nмасляний король. Скоростиглий кущовий сорт відрізняється врожайністю. Стручки жовтого кольору володіє делікатесним смаком.\nпекло Рем. Плоди у такого кучерявого сорти мають грибний приємний смак. Квасолини мають блідо-рожевим кольором. Суп, приготовлений з даної квасолею, володіє грибним смаком і запахом.\nЩе популярністю користуються такі сорти: Переможець, Пантера, Оленячий король, Карамель, Фатіма і Сакса 615.\nУ полусахарную плодів пергаментний шар не дуже щільний або він формується досить пізно.Стручки можна їсти лише на ранній стадії розвитку, пізніше в них утворюються жорсткі волокна, які не дуже приємні на смак. Популярні сорти:\nсекунда. Кущовий раннього терміну дозрівання сорт має стручки зеленого кольору, які в довжину досягають близько 10 сантиметрів, всередині знаходиться 5 або 6 насіння коричнево-жовтого кольору. У плодів під час технічної стиглості відсутні щільні перегородки, проте в фазі біологічної зрілості вони утворюються.\nрант. Кущовий сорт володіє високою врожайністю і стійкістю до антракнозу і аскохітозу. Довжина зелених стручків близько 13 сантиметрів, в них знаходяться 5-6 бузково-рожевих квасолин.\nІндіана. Цей кущовий сорт раннього терміну дозрівання мають білі з червоним малюнком насіння. У південних регіонах даний сорт дає урожай 2 рази за сезон.\nЩе популярні такі сорти, як: Антошка, Фантазія і Настена.\n← Гібіскус садовий (сирійський) посадка і догляд у відкритому грунті, вирощування з насіння\nЦикламен догляд в домашніх умовах, пересадка і розмноження, види →\nЦимбідіум догляд в домашніх умовах, пересадка і розмноження, види\nКамелія - догляд в домашніх умовах, пересадка і розмноження


Суд умовно засудив двох юнаків за викрадення гаманця у мандрівника.\nЗгідно матеріалів справи двоє обвинувачених, повертаючись на автомобілі додому в напрямку м. Калуша, побачили на узбіччі невідомого чоловіка, який зупиняв їх машину. Чоловік попросив підвезти його в Івано-Франківськ, обвинувачені погодились, якщо він заправить їх пальним.\nПеребуваючи на заправній станції, коли потерпілий направився до касової зони, щоб розплатитись за пальне, юнаки змовились між собою викрасти у нього гаманець із грошима.\n“В подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, рухаючись автодорогою у напрямку м. Івано-Франківськ та перебуваючи у с. Вістова, водій заглушив автомобіль та повідомив, що він нібито поламався та його треба штовхнути, після чого потерпілий та інший обвинувачений вийшли з автомобіля. У цей момент, згідно попередньої домовленості, було витягнуто із його кишені гаманець з грошима в сумі 2200 грн”, – йдеться в повідомленні.\nВідтак обвинувачені із викраденим гаманцем на автомобілі поїхали в напрямку Калуша та коштами розпорядились на власний розсуд.\nОбвинувачені в судовому засіданні вину у пред’явленому обвинуваченні визнали повністю.\nРозкаялися у вчиненому, просили суворо їх не карати, оскільки потерпілому відшкодовано всі завдані збитки.\nДаючи оцінку зібраним по справі доказам, суд прийшов до висновку, що дії обвинувачених слід кваліфікувати, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров’я.\nТаким чином суд призначив обом покарання по 5 років позбавлення волі, однак звільнив від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.


Доантиаритмічних відносять групу лікарських засобів, які застосовують при різноманітних порушеннях серцевого ритму. За сучасною класифікацією їх поділяють за локалізацією дії:\n1) засоби, що діють безпосередньо на міокард;\n2) засоби, що впливають на іннервацію серця;\n3) засоби, що діють як на міокард, так і на іннервацію серця.\nЗа принципом застосування у клінічній практиці антиаритмічні засоби поділяють на 4 класи:\nІ клас – мембраностабілізуючі препарати (хінідіноподібні).\nІІ клас – β-адреноблокатори.\nІІІ клас – засоби, що збільшують тривалість потенціалу.\nІV клас – антагоністи іонів кальцію (блокатори кальцієвих каналів).\nПрепарати І класу, крім того, ще поділяють на підгрупи: активатори натрієвих каналів (Іа), активатори калієвих каналів (Ів) та блокатори натрієвих каналів (Іс). У механізмі дії всіх антиаритмічних препаратів провідну роль відіграє їх дія на клітинні мембрани, транспортування іонів (натрію, калію, кальцію) та взаємопов'язані з цим зміни деполяризації мембранного потенціалу кардіоміоцитів та інших електрофізіологічних процесів в міокарді. Різні групи антиаритмічних засобів і окремі препарати розрізняють саме за впливом на ці процеси.\nДо підгрупи Іа належать хінідин, новокаїнамід, етмозин, дізопірамід.\nХінідин (+)форма – це алкалоїд, що міститься в корі хінного дерева і є діастереоізомером хініну (-)форма.\n(+)форма Хінідин, (-)форма Хінін\nХінідин – перший антиаритмічний препарат І класу. Інші препарати цього класу (та підгрупи Іа) подібні до нього за дією. Хінідин знижує швидкість проходження іонів натрію і кальцію крізь клітинну мембрану, знижує збудженість міокарду та сповільнює провідність по передсерцево-шлунковому пучку. Препарат блокує передачу збудження до закінчень волокон блукаючого нерву в серці. Хінідин має сильну антиаритмічну активність й застосовується для купірування нападів та профілактики мерехтливої аритмії. Проте, зважаючи на високу токсичність, з 2012 року хінідин в ряді країн виключено з переліку життєво необхідних та найважливіших лікарських препаратів.\nПідгрупа Іб – це місцеві анестетики (лідокаїн, тримекаїн, піромекаїн, а також дифенін і мексилетин).\nПрепарати цієї групи (лідокаїн та деякі інші анестетики місцевої дії) викликають антиаритмічний ефект. Також вони пригнічують швидкий трансмембранний прохід калієвих іонів (на відміну від процесу передачі іонів Na+ і K+ препаратами групи хінадину), викликають сильну мембраностабілізуючу дію.\nМексилетин за структурою та фармакологічними властивостями подібний до лідокаїну, проте є більш стійкою сполукою. На відміну від лідокаїну, він швидко й повністю всмоктується при пероральному введенні. Мексилетин застосовують при різних видах аритмії, зокрема, шлуночкових аритміях після інфаркту міокарду, для профілактики фібриляції шлуночків при гострому інфаркті міокарду, при аритміях через передозування серцевих глікозидів.\nДо підгрупи Ів входять такі препарати як аймалін та етацизин.\nАймалін – алкалоїд, який міститься в деяких видах раувольфії (Rauwolfia serpentinа Веnth.). За хімічною будовою він відноситься до групи похідних індолу. Аймалін, як і інші препарати цієї підгрупи, пригнічує прохід іонів натрію через «швидкі» натрієві канали клітинних мембран. Застосовується для купірування гострих нападів миготливої аритмії та пароксизмальної тахікардії.\nСучасну кардіологію неможливо уявити без препаратів групи\nβ-адреноблокаторів, яких в наш час відомо більше 30 найменувань. У розділі, присвяченому вегетативній нервовій системі (розділ 6), ми вже відзначали, що є два види рецепторів, за допомогою яких реалізує свої ефекти норадреналін – основний медіатор симпатичного відділу цієї системи. Це α- і\nβ-адренорецептори. Вони містяться в багатьох органах і тканинах. Проте,\nβ-адренорецептори зустрічаються переважно в серці та бронхах,\nα-адренорецептори – в судинах. Засоби, що зв'язують ці рецептори, таким чином перешкоджають дії норадреналіну, їх називають адреноблокаторами. Найбільше застосування в медицині знайшли ліки, що блокують\nβ-адренорецептори. Вони відомі також як β-адреноблокатори. Препарати цього класу застосовують для профілактики ускладнень та в фармакотерапії артеріальної гіпертонії, ішемічної хвороби серця, хронічної серцевої недостатності, при метаболічному синдромі, а також при деяких формах тахіаритмій. Медикаментозне лікування у випадках неускладненої артеріальної гіпертензії починають з β-адреноблокаторів і діуретиків, які зменшують ризик розвитку інфаркту міокарда та порушення мозкового кровообігу. Препарати ІІ класу (β-адреноблокатори) зменшують вплив на серце адренергічних імпульсів, мають певну антиаритмічну дію, зокрема, за рахунок зменшення швидкості проведення збудження (що пов'язано зі зменшенням швидкості транспортування Na+-іонів та зростанням швидкості переносу K+-іонів). Препарати групи β-адреноблокаторів різняться за наявністю або відсутністю кардіоселективності, внутрішньої симпатичної активності, за мембраностабілізуючою властивістю, розчинністю в ліпідах і воді, впливом на агрегацію тромбоцитів, а також за тривалістю дії. До лікарських препаратів цієї групи відносять: анаприлін (пропанолол), надолол, соталол, тимолом, також сучасний препарат комбінованої дії корведілол та інші.\nОсобливим механізмом дії відрізняється основний представник препаратів III класу – аміодарон. За рахунок блокування калієвих каналів мембран кардіоміоцитів, він збільшує тривалість потенціалу дії, пролонгує проведення імпульсу по всіх ділянках провідної системи серця, уповільнює синусовий ритм, викликає подовження інтервалу QТ і при цьому істотно не впливає на здатність міокарду скорочуватись, гальмує проходження імпульсу по всім ділянкам системи проведення до серця.\nПрепарати ІV класу – антагоністи іонів кальцію. Препарати цієї групи мають антиадренергічні властивостї і не впливають на мембрани. До них належать такі препарати як верапаміл, дилтіазем.Верапаміл, як і інші препарати ІV класу, викликає розширення коронарних судин серця та збільшує коронарний кровообіг; знижує потребу серця в кисні, уповільнює транспортування іонів Са2+ через мембрани міокарду.\nЯк бачимо, в механізмі дії всіх антиаритміків провідна роль належить їх впливу на потенціали клітинних мембран, транспортування через них катіонів натрію, калію, кальцію та електрофізіологічні процеси в міокарді, які від них залежать.\nДата добавления: 2015-08-26; просмотров: 1855; ЗАКАЗАТЬ НАПИСАНИЕ РАБОТЫ


Харківські таємниці. Що ховається у нас під ногами - Навігатор Україна\nЧия кров тече у наших жилах? скіфів, сарматів, гунів, варягів, половців?\nЧи існує під Харковом розгалужена система підземних ходів та катакомб?\nКозацькі підземні ходи, купецькі підвали, винні льохи, тунелі метро та каналізаційні колектори – що з них вигадка, а що правда?\nЯкими таємницями та легендами огорнута історія нашого міста?\nПід час цієї екскурсії міфічні байки сперечатимуться з історичними легендами, а легендам протистоятимуть наукові факти. Отже, вперед, вірніше, вглиб історії Харкова!\nЗемля у нас під ногами зберігає багатовікову історію наших пращурів. У Верхньому Салтові тисячу років тому протягом трьох століть шуміло життя середньовічного міста Хазарського каганату. Донецьке городище (Покотилівка та Нова Баварія) зберігає сліди бронзового віку, скіфів, сіверян та давньоруського міста Донця. Готське поселення у Войтенках, скіфський курган у Малій Данилівці, скіфське городище у Новоселівці на Водолажчині, якому понад дві тисячі років, аланський скарб IX століття у Мохначі, давньогрецьке місто VI – VII ст. до н.е. в Люботині. Спробуємо і ми "закопатись" під землю, хай і не так глибоко і далеко.\nДохарківський період. Розкопки на вул. Квітки-Основ'яненко на місці колишніх поселень кочівників слідів житла та зернових ям, причому одна з них була заповнена кістками людей та тварин. Знайдені артефакти датовані XIV століттям.\nХарківська фортеця. Під усією фортецею були укріплення, які мали замасковані виходи на поверхню, причому у різних місцях, у тому числі і до річки Лопань. Їхня наявність дозволяла мешканцям фортеці не лише запасатися водою з колодязів у цих підземних ходах під час облоги, а й таємно, під землею переправляти ратників прямо в тил ворога для проведення розвідки або навіть битви.\nХарківський Гостиний двір був побудований у 1785 - 1786 рр. архітектором П. Ярославським і був на поверхні цілий квартал магазинів, ресторанів, готелів, а під землею - ланцюг винних підвалів та купецьких льохів. Купці, які приїжджали до Харкова з далеких місць, розміщували тут свої контори, довго гостювали самі, часом із сім'ями, і тут же, у спеціально розчищених та облаштованих підземних галереях зберігали запаси товару.\nВинні льохи купця Н. Жевержеєва. На сьогодні це одна з найбільш досліджених та розчищених частин харківських підземель. Постійна температура +14-16 градусів, яка тут тримається, - ідеальна для зберігання вина. За підрахунками дослідників, тут на полицях зберігалося до 30 тисяч літрів вина в пляшках, вина в бочках було ще більше. Бочки зберігали у підвалах, а пляшки – у галереях, причому вино витримували десятки років.\nПісля перевороту 1917 року підвали були розграбовані і занедбані, тут ховалися карні злочинці і безпритульні. Під час Другої світової війни у катакомбах були бомбосховища та шпиталь для поранених. Тому під час розкопок тут було знайдено не лише багато старовинних пляшок, тари, а й аптекарські пляшки, баночки, флакони, корпуси мін, снарядів, бомб, частини стрілецької зброї.\nРадянський період підземного будівництва. Підземна хода від будівлі облдержадміністрації на площі Свободи до станції метро "Університет", запасні тунелі метрополітену, каналізаційні колектори на глибині до 50 метрів та інші варіанти підземних споруд.\nПід час цієї захоплюючої екскурсії ви почуєте десятки легенд, байок та ще більше історичних наукових фактів. Вирішуйте самі – чому вірити, а чому – ні!\nКількість оплачуваних місць + безкоштовні 40+4 36+8 30+14 25+4 16+2,\n4-годинна екскурсія 180\nтематична авторська екскурсія від туроператора "Навігатор Україна"\nінтерактивні екскурсії автобусні тури з Харкова екскурсії для школярів екскурсії для студентів екскурсії по Харкову корпоративним замовникам


Купити матрац "Zephyr Glazur" Латона Прайм в м.\nМодель: Zephyr Висота матрацу: 18 см Виробник: Латона Прайм Тип товару: безпружинний Максимально допустиме навантаження на одне спальне: 140 кг\nНаявність: є в наявності Код товару: 673400\nРозмір 1900х800 (7254 грн 5803 грн)\nРозмір 1900х900 (8088 грн 6470 грн)\nРозмір 1900х1200 (10692 грн 8554 грн)\nРозмір 1900х1400 (12330 грн 9864 грн)\nРозмір 1900х1600 (14772 грн 11818 грн)\nРозмір 1900х1800 (16554 грн 13243 грн)\nРозмір 2000х800 (7284 грн 5827 грн)\nРозмір 2000х900 (8118 грн 6494 грн)\nРозмір 2000х1200 (10728 грн 8582 грн)\nРозмір 2000х1400 (12372 грн 9898 грн)\nРозмір 2000х1600 (14832 грн 11866 грн)\nРозмір 2000х1800 (16608 грн 13286 грн)\nНаш інтернет-магазин Мекко пропонує купити матрац "Zephyr Glazur" Латона Прайм з безкоштовною доставкою до Вашого дому в місті при загальній сумі замовлення від 1000 грн. У нас Ви отримаєте гарантовано низьку ціну, гарантію якості від виробника та сервіс.\nМатрац "Zephyr Glazur", торгової марки Латона Прайм.\n- латекс з контурною різкою\n- висота 19 см.\n- максимальне навантаження 140 кг\nМодель матраца з масажним ефектом і « Memory foam ».\nВ якості внутрішнього наповнення з одного боку матраца використовується в'язкоеластичний , володіє мікропористою структурою матеріал « Memory foam ». « Memory foam » приймає форму тіла, рівномірно розподіляє навантаження , сприяє глибокому розслабленню м'язів.\nВнутрішній шар матраца - натуральний матеріал кокосове полотно , надзвичайно міцний і довговічний , надає пружність і жорсткість матрацу .\nЗ іншого боку моделі використовується латекс. Матеріал має підвищену еластичність , добре відновлюється здатність. Контурна порізка забезпечує масажний ефект , зменшення напруги в м'язах , робить відпочинок приємним і комфортним.\nМодель : Zephyr\nВиробник : Латона Прайм


Творчість Гріффіта - Сторінка 2 | Allref.com.ua\nвін тенденційність протиставляв гріховним спокусам міської культури. Грифіт хворобливо відчував так звану фермерську проблему, загибель дрібновласницьких господарств в зіткненнях з фінансовим капіталом, що наступає на них, а тому інстинктивно тягнувся до минулого Америки ("Народження Нації", "Аврам Линкольн" та ін. ).\nТворчі зигзаги і невдачі Грифіта, наявність в його біографії художника неодноразових творчих пауз, його безуспішні спроби піти в патріархальне минуле перед лицем непривабливого сьогодення, безперспективність його світогляду - усе це говорить про те, що суб'єктивно Грифіт був і залишився тим "середнім" американцем, який трішки сентиментально-наївний, трішки плутаник в політиці, але завжди принциповий у своїх переконаннях. Йому ніяк не вдається здолати в собі роковий тиск "аполітичної" об'єктивності: ось вже різке слово проти насильства і свавілля готове зірватися з кадрів картин Грифіта, зараз, здається, він зробить рішучі позитивні висновки. Проте в останню хвилину, боячись сміливо поглянути в очі майбутньому, Грифіт йде від сучасності, озираючись назад, на нібито ідилічне патріархальне життя вільних фермерів у далекому минулому США.\nВідмінною рисою більшості фільмів Грифіта була сентиментальність, яка відбивалася і на загальній концепції речі, і на акторському трактуванні образів, і на тексті написів. Позитивні образи енергійних, цілеспрямованих людей з характером, що склався, були чужі Грифіту. Найбільш типовим персонажем в його фільмах була самотня, страждаюча, беззахисна дівчина. Ось чому найбільш типовою актрисою "школи Грифіта" була Ліліан Гиш, творець багатьох варіантів сентиментального образу американської "бідної Лізи".\nГрифіт багато в чому використовував уроки світової і сучасної йому реалістичної американської літератури, багато в чому наслідував сучасні йому зразки американської театральної драматургії (Давид Беласко, Байярд Уэйлер та ін. ). Грифіт зробив усе, щоб запозичувати досвід літератури і театру\nВін широко використовував для своїх картин літературні джерела, екранізував твори Диккенса, Теннисона, Едгара По, Льва Толстого. З театру він систематично притягав для роботи в кіно драматургів, режисер, акторів, у тому числі Герберта Бирбом-Три, Де-Вольф-хопера, Дугласа Фербэнкса і інших. "Серця світу", для зйомки якого Грифіт спеціально виїжджав у Францію і Англію, консультували видні англійські громадські діячі і письменники, у тому числі Герберт Уэллс.\nГрифіт був дуже сприйнятливий і творчо допитливий. Але далеко не кожен майстер, далеко не кожна картина залишали слід в його творчій пам'яті. Уважно вивчаючи літературу, театр і драматургію, Грифіт не йшов шляхом найменшого опору, а творчо переробляв усе запозичуване, створюючи лексикон, що не існував до нього, виразні засобів кіно. Зокрема, так званий паралельний монтаж (паралельний розвиток двох або декількох сюжетних ліній) Грифіт, по його власному визнанню, запозичував у Диккенса, а прийом "flash-back" (повернення сюжетної дії в минуле) був, поза сумнівом, навіяний сучасними Грифіту карними драмами Елмера Райса. Зовні Грифіту неначе не вдалося уникнути дуже сильних в 1913-1917 рр. "італійських" впливів, джерелом яких були численні без-помпезні бойовики Казерини і Пастроне ("Кабирия", "Антоній і Клеопатра" та ін. ). Проте у фільмах Грифіта "Юдіфь з Бетулии" і "нетерпимість" несмак і статичність італійських фільмів були значною мірою здолані, обстановочна живописність була поставлена на службу основної лінії картини. У "Юдіфі з Бетулии" Грифіт, організовуючи масові сцени, навіть до найменших ролей в цьому фільмі притягнув великих акторів.\nРозквіт творчості Грифіта співпав з роками першої світової


Коробка передач Деу Ланос — купити коробка передач — Оригінал і аналоги\nВтулка важеля перемикання передач Lanos/Nubira/Tacuma/Leganza;\nПрокладка кпп (верхня) 1,5/1,6 Lanos;Nexia;Aveo:Tacuma 1.8 SOHC/Lacetti\nМаховик (АКПП) Lanos;\nРукоятка важеля КПП Lanos;\nКращий вибір серед своєї категорії запчастин від нашого інтернет магазину - це коробка передач Деу Ланос! Висока якість виконання гарантує правильну роботу всього вузла на протязі всього терміну служби. А доступна ціна дозволить зробити ремонт вашого автомобіля більш економним, швидким і простим.\nКоробка передач Деу Ланос: заміни своєчасно - керуй впевнено!\nКожна поставлена нами деталь - це запорука надійності всього автомобіля. Не виняток і коробка передач Деу Ланос, яку ви можете замовити прямо з цієї сторінки. Ми гарантуємо:\nПам’ятайте: тільки професійна установка забезпечить довговічність деталі, безпеку при управлінні, тривалий термін служби. І тоді коробка передач Деу Ланос від нашого інтернет магазину задовольнить навіть найвимогливіших до якості власників цієї моделі!\nПалец кулисы Ланос, Нексия grog Корея 94535807\nК сожалению не успел оформить заказ до 19:00. Перезвонили и отправили запчасти уже на следующей день\nКільце непоганої якісті. Гума рівненько вилита, потріскань немає. Підійшло відмінно. Доставку магазин зробив швидко. Рекомендую\nПідшипник вала КПП 5 передачі голчастий (26 x 30 x 31) 94580805-GM (Korea)\nменя все устраивает по качеству. Доставили быстро и не дорого\nПідшипник вала КПП 1 передачі голчастий (33 x 37 x 26) 94580807-GM (Korea)\nстоимость норм и выбор супер, берите, не пожалеете


Заняття коханням за розкладом вирішують інтимні проблеми у шлюбі\nЯк би дивно це не звучало, але саме заняття коханням за розкладом є одним з найбільш ефективних способів налагодити згасаюче інтимне життя у шлюбі. Встановити графік занять сексом, як заявляють фахівці з проблем в шлюбі, все одно що зробити замовлення в ресторані для того, щоб насолодитися їжею. Те ж саме працює з інтимом. Але, природно, це далеко не єдиний спосіб змінити ситуацію до кращого.\nКрім розкладу, необхідно відкрито обговорювати перед собою наболілі проблеми і ставити перед собою реалістичні цілі, яких можна досягти разом. Слід обов'язково шукати компроміс і при неможливості виконати бажання і переваги обох партнерів постаратися знайти проміжний варіант. Не варто сподіватися, що інтимні проблеми зважаться відразу. Для цього необхідна тривала робота, що вимагає великих вкладень і терпіння.\nНарешті, дуже важливо уміння зробити перший крок. Не варто чекати, коли партнер почне любовну гру. У боротьбі за поліпшення інтимного життя хороші всі засоби, націлені на досягнення позитивного результату, який, як відомо, покращує психічний і фізичний стан і значно збільшує тривалість життя.


Матрац VERONA (ВЕРОНА) Двосторонній ЗИМА / ЛІТО 160х190АнаньївБезкоштовна доставка+ Бонус 1\nТак, працює з 2003 року. За цей тривалий час інтернет-магазин "Лагуна" став одним з лідерів інтернет-торгівлі України та пропонує вам безліч товарів, з якими ви можете ознайомитись в каталозі, обрати та придбати прямо зараз! Кількість товарів в каталозі показано справа від логотипу. Сподіваємось наш сервіс сподобається і надалі ви будете користуватись послугами лише нашого магазину.Наша історіяНовітня історія Матрац VERONA (ВЕРОНА) Двосторонній ЗИМА / ЛІТО 160х190 в м.Ананьїв:Відділення: вул. Незалежності, 19Або замовляйте доставку Матрац VERONA (ВЕРОНА) Двосторонній ЗИМА / ЛІТО 160х190 від інтернет-магазину "Лагуна" у м. Ананьїв за вказаною вами адресою!\nКупити Матрац VERONA (ВЕРОНА) Двосторонній ЗИМА / ЛІТО 160х190 в інтернет-магазині Лагуна (можливо в кредит, на виплат) в містах, селищах міського типу та селах: Ананьїв, Амури, Ананьїв Село, Байтали, Благодатне, Бондарі, Боярка, Великобоярка, Вербове, Гандрабури, Долинське, Дружелюбівка, Жеребкове, Калини, Козаче, Коханівка, Кохівка, Красне, Михайлівка, Новогеоргіївка, Новодачне, Новоіванівка, Новоолександрівка, Новоселівка, Пасицели, Романівка, Селиванівка, Струтинка, Точилове, Шевченкове, Шелехове, Шимкове а також в усіх інших населених пунктах України


Весну прикрасять "папуги". Розпочинаємо підготовку квітників до наступного сезону | Ogorodnik | Ogorodnik.com\nКінець літа для любителів тюльпанів – час хвилюючий.\nНасолодившись в травні-квітні барвистим цвітінням наших улюбленців, починаємо планувати посадки на наступний сезон.\nРізні цікавинки виглядаємо під час цвітіння в колекціях у друзів, на виставках, в садових центрах і парках тюльпанів.\nНепосвяченому важко зрозуміти те нетерпіння, з яким ми очікуємо появи каталогів квітникарських фірм і Інтернет-магазинів: що новенького пропонують, які шедеври селекції очікують посадки?\nВибираємо ретельно, адже нові сорти повинні гармонійно доповнити наші колекції, стати частиною квіткового декору садиби.\nЧасу на вибір не так багато, – вже в вересні почнеться висадка цибулинних.\nЯ для початку вибираю всі новинки з цікавих мені груп тюльпанів, а потім вже з них ті сорти, які подобаються більше за інших, підходять моїм квітникам за формою, кольором, термінами цвітіння.\nАле які б тюльпани я не замовляла, в списку завжди є і будуть сорти з групи попугайних.\nПершим «папугою», якого я побачила, був сорт Естелла Рейнвельд (Estella Rijnweld).\nЦе було кохання з першого погляду. Неймовірної форми квітки відразу зачарували мене незвичайними вигинами, надрізами пелюсток, неймовірними зубцями і складками, якоюст розпатланістю, в якій була особлива гармонія. А це неповторна забарвлення квітки! Двох однакових бутонів не знайти, білосніжні, з червоно-малиновими пір'ям і зеленими мазками.\nВидовище було настільки захоплюючим, що підкорило мене назавжди.\nБілосніжні, сонячно-жовті, ніжно-рожеві і зухвало-малинові, холоднувато-бузкові і пурпурно-чорні, вогненно-помаранчеві і блакитні «папуги» в квітнику незмінно стають об'єктом пильної уваги і захоплення.\nЧасто мої гості не одразу розуміють, що це теж тюльпани, така незвичайна у них форма і забарвлення квіток.\nВисаджую попугайні тюльпани, як і інші, у вересні-жовтні.\nХоча в силу обставин доводилося висаджувати цибулини в дуже різні терміни: від середини серпня до початку грудня.\nПравда, цибулини, висаджені в, серпні в досить спекотну погоду я не поливала. Пам'ятаю, потім дуже хвилювалася, чи зійдуть, чи будуть цвісти.\nОднак тюльпани виявилися вельми витривалими рослинами, незважаючи на мої «експерименти», вони не тільки вижили, але яскраво і дружно цвіли навесні.\nІ все ж, повторювати цей мій досвід не рекомендую.\nЩо стосується глибини посадки, то вона у мене буває різною: цибулини, які хочу розмножити, висаджую досить дрібно (на глибину близько 15 см), а ті, які потрібно підростити – глибше (на довжину лопати).\nПри будь-якій глибині посадки я не боюся, що цибулини «підуть на дно», оскільки всі цибулинні висаджую в пластикові кошики. Це дуже зручно, полегшує і висадку, і прибирання, і зберігання.\nПеред посадкою цибулини обробляю розчином фундазола і маззю Вишневського.\nІ якщо без першого іноді можна обійтися, то без другої висаджувати тюльпани і лілії я вже не ризикую. У снігові затяжні зими вони часто стають жертвою набігу мишей. Ніякі коти не стримають голодних гризунів, які в пошуках їжі пронизують землю мережею ходів.\nПотрапивши в кошик з необробленими цибулинами, гризун «бенкетує», поки від них не залишаються самі донця з корінням. В одну зиму я таким чином втратила майже всю колекцію.\nТепер перед посадкою обов'язково змащую цибулини маззю з неприємним запахом. Запах цей мишам зовсім не до смаку, і оброблені тюльпани завжди залишаються недоторканими.\nПісля посадки про тюльпани можна забути майже до весни.\nУ березні по снігу посипаю посадки золою. Так і сніг над тюльпанами раніше розтане, і з талими водами вони відразу отримають калійну підгодівлю, яку всі цибулинні дуже люблять. Вдруге підгодовую їх, коли починається бутонізація і втретє – під час цвітіння.\nНа родючих ґрунтах тюльпани цвітуть і без підгодівлі, але якщо ви не плануєте щорічно купувати нові цибулини, бажано подбати про рослини.\nПоливати тюльпани мені не доводиться, адже навесні ґрунт ще достатньо вологий, крім того дощі випадають досить часто.\nЯкщо цибулини були висаджені на дорощування, я не даю їм повноцінно процвісти. Як тільки квіти повністю сформувалися і готові відкритися, я роблю декапітацію: обламую квітки, щоб цибулина не виснажилася.\nПісля закінчення цвітіння кошики з цибулинами викопую та складаю під навісом, поки рослини повністю не висохнуть, передавши поживні речовини цибулині.\nПісля цього землю витрушую, цибулини перебираю і в тих же кошиках, в яких вони були посаджені, залишаю на зберігання в гараж на стелажі, забезпечивши етикетками з назвою сорту.\nТам вони зберігаються до осені. І все повторюється.\nІ яким би довгим не було очікування, але те захоплення, яке дарують мені квітучі тюльпани, виправдовує його. Впевнена, всі квітникарі мене зрозуміють.\nЧасникові хитрощі: як отримати та зберегти гарний врожай\nЧим сад садити? Про вибір «ідеальних» саджанців\nВолодар осені, гарбуз!\nБрюссельська капуста: вона собі ціну знає\nПоважний глід, окраса саду: сорти, вирощування, розмноження\nДомашній розплідник: вирощуємо розсаду садової суниці\nНайгарніші за всі квіти світу: улюблені пеларгонії\nСмачні і корисні компоти, варення, пюре: рецепти з плодів зизифуса\n"Інопланетянка" декенея Фаргеза: красива та екзотична\nНа зарядку ставай! Вологозарядний полив – запорука успішної зимівлі саду


"Природні ресурси та їх класифікація" - презентація з економіки\nПідготувала учениця 10-С класу Дубина юлія Природні ресурси та їх класифікація\nПриро дні ресу рси Природні ресурси - це елементи природи, які використовуються при даному рівні розвитку продуктивних сил для задоволення різноманітних потреб суспільства і суспільного виробництва. Природні ресурси є головним об'єктом природокористування, в ході якого вони піддаються експлуатації і подальшої переробки. Під класифікацією природних ресурсів розуміється поділ сукупності предметів на групи за функціонально значущим ознаками. Є кілька класифікацій природних ресурсів. Для видобутку енергії людина використовує величезні обсяги різноманітних природних речовин, тому проблема забезпеченості людства природними ресурсами є глобальною.\nПриродна Класифікація ресурсів геологічні, водні, грунтові, рослинні, тварини, Кліматичні ресурси енергії природних процесів\nКорисні копалини За економічним значенням корисні копалини поділяються на балансові, експлуатація яких доцільна в даний момент, і позабалансові, експлуатація яких недоцільна через низький вміст корисної речовини, великої глибини залягання, особливостей умов праці, але які в перспективі можуть розроблятися.\nКорисні копалини Серед класифікацій природних ресурсів, що відображають їх економічну значимість і господарську роль, особливо часто використовується класифікація за напрямом і видів господарського використання. Основний критерій підрозділи ресурсів в ній - віднесення їх до різних секторах матеріального виробництва або невиробничої сфери. За цією ознакою природні ресурси поділяються на ресурси промислового та сільськогосподарського виробництва. Група ресурсів промислового виробництва включає всі види природної сировини, використовуваного промисловістю.\nЕнергетичні ресурси Енергетичні, до яких відносять різноманітні види ресурсів, що використовуються на сучасному етапі для виробництва енергії: - горючі корисні копалини; -гідроенергоресурси; - джерела біоенергії; - джерела ядерної.\nНеенергетичні ресурси Неенергетичних ресурсів, що представляють сировина для різних галузей промисловості або беруть участь у виробництві згідно з його технічним особливостям: - води, що використовуються для промислового виробництва; - землі, зайняті промисловими об'єктами та об'єктами інфраструктури; - лісові ресурси промислового значення;\nСільськогосподарські ресурси Ресурси сільськогосподарського виробництва об'єднують ті види ресурсів, які беруть участь у створенні сільськогосподарської продукції: - агрокліматичні ресурси тепла і вологи, необхідні для продукування культурних рослин і випасу худоби; - грунтово-земельні - земля і її верхній шар - грунт, що володіє унікальною властивістю продукувати біомасу; - рослинні біологічні ресурси - кормові ресурси; - водні ресурси - води, що використовуються для зрошення.\nПотенційні природні ресурси Велику роль у розвитку економіки відіграє ступінь вивченості природних ресурсів: будова грунту, кількість і структура корисних копалин, запаси деревини і її щорічний приріст. Серед природних ресурсів особливу роль у житті суспільства відіграє мінеральну сировину, а ступінь забезпеченості природними ресурсами відображає економічний рівень держави.\nПотенційні природні ресурси За економічним значенням корисні копалини поділяються на балансові, експлуатація яких доцільна в даний момент, і позабалансові, експлуатація яких недоцільна через низький вміст корисної речовини, великої глибини залягання, особливостей умов праці, але які в перспективі можуть розроблятися. Серед класифікацій природних ресурсів, що відображають їх економічну значимість і господарську роль, особливо часто використовується класифікація за напрямом і видів господарського використання. Основний критерій підрозділи ресурсів в ній - віднесення їх до різних секторах матеріального виробництва або невиробничої сфери. За цією ознакою природні ресурси поділяються на ресурси промислового та сільськогосподарського виробництва. Група ресурсів промислового виробництва включає всі види природної сировини, використовуваного промисловістю. У зв'язку з багатогалузевим характером промислового виробництва види природних ресурсів диференціюються.\nВисновки: У зв’язку з інтенсивним використанням природних ресурсів, їх виснаженням і деградацією вони стають предметом все більшого вивчення багатьох галузей науки: економіки, екології, географії, геології тощо. Комплексність використання природних ресурсів визначає можливість і необхідність варіантного підходу до їх використання. Вибір варіанта, хоч і заснований на всебічному врахуванні природних властивостей ресурсів, але визначається також соціально-економічними і технічними факторами — загальними і локальними.


В Ужгороді затримали чоловіка, якого підозрюють в замахові на вбивство | Голос Карпат\nВ Ужгороді затримали чоловіка, якого підозрюють в замахові на вбивство\n(not set) christina 10.06.2018 12:37 Кримінал\nСлідчі Ужгородського відділу поліції розпочали кримінальне провадження за фактом замаху на вбивство ужгородця.\nПідозрюваного в злочині 39-річного жителя обласного центру, який наніс ножові поранення своєму знайомому, затримали та помістили в ізолятор тимчасового тримання.\nЗа фактом розпочато кримінальне провадження за частиною 2 статті 15 частини 1 статті 115 Кримінального кодексу України (Замах на вбивство). Підозрюваного затримали в порядку статті 208 КПК України. Наразі чоловік перебуває в ізоляторі тимчасового тримання. Слідство у справі триває, повідомляє Відділ комунікації поліції Закарпатської області .


«Замороження» електронних квитків на час карантину! - 4881.pl\nдодомуМісто ЛюблінТранспорт«Замороження» електронних квитків на час карантину!\nПасажири, котрі перестали користуватися електронними квитками через епідемію, спричиненою коронавірусом, можуть тимчасово призупинити термін їх дії.\nТаке рішення ще раніше прийняло керівництво Управління Міським Транспортом міста Люблін. Тимчасове зупинення терміну дії означає перерву в користуванні таким білетом, і пасажири, які «заморозили» свою карту, в разі проїзду мають придбати одноразовий квиток. Заощаджені дні можна буде потім використати, але не обов’язково це має бути час, одразу по закінченню епідемії, пасажири матимуть час на реалізацію до кінця року, інформує Zarząd Transportu Miejskiego.\nУ зв’язку з розпорядженням польського уряду від 09.04.2020 «Про продовження обов’язкових обмежень пов’язаних з епідемією коронавіруса, в тому числі подальше закриття шкіл, університетів та освітніх осередків» Управління Міським Транспортом продовжило термін, до якого можна тимчасово зупинити дію часових іменних квитків.\nУ випадку учнів та студентів цей термін продовжений до 26 квітня (тобто до кінця терміну закриття шкіл та університетів), а для решти – до 19 квітня (до кінця терміну закриття торгово-розважальних осередків).\nПодати заяву про «замороження» квитка можна онлайн за допомогою сайту ztm.lublin.eu. При заповненні відповідної форми потрібно вказати персональні дані, номер карти електронного квитка, а також початкову і кінцеву дати призупинення дії білета.\nПодані раніше заяви про припинення дії закуплених часових квитків, будуть автоматично продовжені до вказаних вище термінів. Також Управління Міським Транспортом просить осіб, які вже подали заяву, не висилати нових.\nДжерелоZarząd Transportu Miejskiego\nпопередня статтяПризупинено стягнення оплати за міські ясла-садочки\nнаступна статтяЩо чекає українців, які повертаються у Люблін?


Кириченко Ірина – радянська і російська актриса. Переважно грала ролі в телевізійних фільмах-виставах. У професійному списку уродженки міста Києва 14 кінематографічних робіт. Серед фільмів, в яких вона знялася, — картина «Дивні дорослі». Першим досвідом в кіно для актриси стала роль у фільмі «Камінний господар» 1971 року. Актриса Ірина Кириченко понад 40 років прослужила в Театрі на Малій Бронній. В кадрі працювала з акторами: Левом Дуровим, Юрієм Багиняном, Юрієм катиним обійстям-Ярцевым, Григорієм Лямпі, Леонідом Каневським.\nЗа знаком зодіаку – Водолій. Дружина Льва Дурова. Актриса пішла з життя 11 лютого 2011 року у віці 80 років в місті Москві. Ірину Кириченко поховали на Бабушкінському цвинтарі.\nЗ’явилася на світ у місті Києві (СРСР) 29 січня 1931 року. Відомо, що бабуся Ірини була наближеною імператриці, а дід дослужився до чину генерала царської армії.\nНа початку 1950-х років сиділа за студентською лавою Школи-студії МХАТ. Навчалася вона тоді на курсі К. С. Блинникова і Р. А. Герасимова. У 1954 році скріпила романтичні стосунки зі своїм однокурсником Левом Дуровим шлюбними узами. Після отримання диплома влаштувалася на роботу в театр «Современник». Пізніше служила в театрі імені Ленінського комсомолу. У 1967 році оформила трудову угоду з Театром на Малій Бронній, в якому вона прослужила до кінця свого життя.\nУ Льва Дурова та Ірини Миколаївни Кириченко є дочка, Катерина, яка пішла по батьківських стопах і сьогодні працює актрисою. У 2005 році їй було присвоєно звання Заслуженої артистки Росії.\nАктриса Ірина Кириченко познайомилася зі своїм майбутнім чоловіком в 1953 року, коли приїхала до Москви, щоб стати студенткою третього курсу Школи-студії МХАТ, в яку вона перевелася з київського театрального інституту. Як згадував Лев Дуров, він при першій зустрічі був захоплений Іриною, в якій виразно проглядалася аристократичність і витонченість. Влюбившийся артист, який тоді вчився в тому ж вузі, що й Ірина, красиво залицявся за своєю обраницею, постійно дарував їй квіти.\nВесілля відбулося, коли молоді люди закінчували своє навчання в Школі-студії МХАТ. Молодята перший час жили разом з батьками Лева в комунальній квартирі. І хоча тоді у них не було навіть власної кімнати і були відсутні нормальні побутові умови, за словами Ірини і її чоловіка, вони були безмірно щасливі. У 1959 році з’явилася на світ донька Катя. Дитина спала в ті роки в дитячому ліжечку, яку змайстрував Лев Дуров.\nВ родині не прийнято було говорити про гроші, хоча фінансові труднощі були присутні. На думку Льва Дурова, якщо часто згадувати про гроші, хорошим це не закінчиться. Ірина Кириченко і Лев Дуров працювали в одному театрі – Театрі на Малій Бронній. Лев Дуров одного разу вирішив поставити спектакль, в якому головну роль запропонував зіграти своїй дружині. Проте пізніше скасував своє рішення, і головну героїню в цьому спектаклі зобразила на сцені інша актриса. Ірина Кириченко сказала тоді чоловікові, що він повинен робити, як вважає за потрібне, хоча для неї це було ударом.\nВтім, вона завжди розуміла, що в театрі навіть між близькими людьми допускаються лише службові відносини і ніяких поблажок не повинно бути. Сталося так, що наша героїня все рідше виходила на театральні підмостки і рідко з’являлася на великих і малих екранах, на відміну від Льва Дурова, слава якого тільки зростала з кожним роком. Але Ірина Миколаївна ніколи не боялася жити в тіні свого знаменитого чоловіка, зробивши своїм головним життєвим пріоритетом сім’ю.\nЛев Дуров після її смерті повідав про те, що Ірину, з якою він прожив 57 прекрасних років, він завжди згадує з добрим і світлим почуттям, що було присутнє в їх відносинах всі ці роки.\nУ 1972 році актриса Ірина Кириченко зіграла дружину лоцмана у телевізійному проекті «Будденброки». У фільмі 1973 року «номерів» зобразила полковницу Нашатырину. У тому ж році стає Мадлен Бежар у картині «Всього кілька слів на честь пана де Мольєра».\nУ 1974 році стала партнеркою Лева Дурова у фільмі «Дивні дорослі», де вона перевтілилася в жінку його героя Рябикова. Трохи пізніше ввійшла в склад акторів проекту «Шагренева шкіра», основою якому послужив твір Оноре де Бальзака. Це історія про поета, який програв усі свої гроші. Герой, який має намір покінчити з собою, волею випадку стає господарем шагреневої шкіри, що володіє здатністю втілювати в життя все те, що він забажає, проте з кожним новим виконанням його бажання вона зменшується в розмірах і одночасно з цим тануть хвилини життя, відведені долею поета.\nОстанньою для Ірини Кириченко стала роль в серіалі «Діаманти для Джульєтти», що вийшов в світ в 2005 році.\nКінотеатри Нижнєкамська — сучасне розвага у місті