Пожежа 19,08,2015 |\nДо чого може призвести людська недбалість!\nТериторія Ізяславщини, що розташувалась на півночі Поділля, характеризується природними екосистемами. Унікальність цього краю полягає в тому, що тут проходить межа Малого Полісся та Лісостепу. Значну частку території Ізяславського району займають ліси, із них 19,5 тис га це ліси ДП «Ізяславський лісгосп». Більшість населення, яке не працевлаштоване виживає за рахунок природних ресурсів лісу, а саме грибів, ягід, лікарської сировини. Адміністрація лісгоспу та працівники державної лісової охорони завжди відносяться з розумінням до населення, яке проводить заготівлю грибів, ягід та лікарської сировини.\nУ зв’язку з складними погодними умовами – відсутність тривалий час атмосферних опадів, висока температура повітря – у лісах Ізяславщини встановлено найвищий клас пожежної небезпеки. Працівниками державної лісової охорони ДП «Ізяславський лісгосп» посилено заходи по охороні лісу від пожеж, призупинено деякі види лісогосподарських робіт, проводяться невідкладні заходи щодо проведення протипожежних міроприємств. Постійно проводяться рейди по охороні лісу та роз’яснювальна робота серед населення щодо дотримання правил пожежної безпеки в лісах України.\nУ зв’язку з вище викладеним Хмельницькою обласною державною адміністрацією та Ізяславською районною державною адміністрацією видані розпорядження щодо заборони відвідування лісів населенням та в”їзду автотранспорту на територію лісу.\nБагато відвідувачів лісових масивів не зважають на аномальну суху погоду та не дотримуються правил пожежної безпеки в лісах України. В результаті чого за останній період часу збільшилась кількість випадків лісових пожеж. 19 серпня 2015 року виникла лісова пожежа на території Михельського лісництва в кварталі №6 на брусничному (в народі клюквенному) полі близько 12 00 години дня. До гасіння лісової пожежі були задіяні 65 працівників державної лісової охорони, інженерно-технічних працівників, працівників атогаража та дільниці по лісозаготівлі деревини, задіяно 8 пожежних автомобілів, 2 трактори МТЗ -80 та МТЗ – 82 з плугами ПКЛ -70, ранцеві оприскувачі та оприскувачі на базі марки «Штіль».\nОскільки, на території кварталу знаходиться сфагнове болото, то умови не дозволяли максимально залучити для використання техніку, що значно ускладнювало та затягувало в часі гасіння пожежі. Там, де дозволяли лісорослинні умови, було облаштовано мінералізовані смуги багаторазовим проходженням тракторів з плугами, заливалась кромка водою з пожежних автомобілів.Частково було локалізовано пожежу. З двох сторін осередку пожежі, там де неможливе використання техніки, гасіння пожежі проводилось за рахунок заливання водою з пожежних автомобілів з двох сторін на відстані від 1 до 400 м з використанням великої кількості пожежних рукавів. Від сильного вогню пожежа вийшла за межі сфагнового болота та розповсюдилась на лісові насадження. Гасіння затрудняло висока задимленість. Близько 20 00 вечора осередок пожежі був повністю локалізований. Загальна площа пожежі становила 4,0 га.\nПовністю погашена пожежа на площі 1,5 га сфагнового болота, яке становило високий рівень пожежної небезпеки, оскільки загальна площа болота 56,5 га. Оборані мінералізованими смугами інші ділянки, пролитий водою з пожежних машин периметр насаджень, охоплених пожежею.\nВраховуючи товстий шар лісової підстилки, а також залягання торфу проводилось гасіння в середині осередку пожежі. Гасіння пожежі проводилось до пізньої ночі. Для чергування в зоні осередку лісової пожежі залишились працівники державної лісової охорони. Було залишено один трактор МТЗ з плугом ПКЛ-70, пожежний автомобіль ЗІЛ 131. Всього приймало участь в гасінні пожежі 35 чол.\n20 серпня 2015 р вночі близько 5-ої години через поривчастий вітер на території сфагнового болота в кварталі №6 повторно загорівся сухий очерет з травою, що знаходився на межі кварталу №16 Лютарського лісництва. Осередок пожежі та квартал №16 розділяє піщана дорога, абсолютно відсутня рослинність, по цій же дорозі проходить квартальна просіка, яка розділяє лісові масиви Лютарського та Михельського лісництв. Дорога була облаштована шляхом насипу. Ширина дороги або квартальної просіки в межах 6 м. Розгорівшись очерет та суха трава в кварталі №6 Михельського лісництва, вогонь був підхоплений вітром та перекинувся через просіку (дорогу) в квартал №16 Лютарського лісництва (насадження природного походження осики та вільхи з великою кількістю сухої трави та очерету).\nПожежа розповсюдилась миттєво на виділи 10, 12, а пізніше на виділ 13. У виділах 10, 12, частково 13 є наявність торф’яного горизонту. Використання техніки, тракторів обмежене. Враховуючи, що територія осередку була з наявністю густої трави та очерету, а також наявність вітру, пожежа стрімко розповсюджувалась. Приймались всі міри по її ліквідації пожежною машиною, там де можливо проводилось оборювання трактором з плугом ПКЛ-70, працюють люди з інструментом – лопатами, ранцевими оприскувачами.\nВраховуючи наявність торфу в даному осередку, гасіння в зоні осередку /там де можливий доступ/ проводилось до пізньої ночі. На даний час пожежа повністю локалізована, призупинено інтенсивне горіння.\nПродовжується тління торфу в зоні осередку, обгоряння кореневої системи дерев /осики, вільхи, берези/ та їх падіння, що не дає доступу в осередок.\nНа даний час, де можливо, ведеться ліквідація загорянь всередині осередку, цілодобово ведеться чергування, в нічний час лісничими з працівниками державної лісової охорони, присутні пожежні автомобілі ЗІЛ 131 та ГАЗ 66, трактор МТЗ з плугом, а також ранцеві оприскувачі та 2 оприскувачі на базі «STIHL».\nЗа попередньою версією причиною виникнення даної пожежі є недбале поводження з вогнем громадян, що проводили заготівлю ягід брусниці в даному кварталі. Загальна площа пожежі становить близько 10 га. Адміністрація лісгоспу дякує за співпрацю пожежним командам Шепетівського, Славутського лісгоспів та пожежної частини м. Ізяслава.\nНа час підготовки статті 25 серпня 2015 р. близько 12 30 надійшло повідомлення про виникнення пожежі поблизу с. Радогощ. За попередньою інформацією через сильний вітер вогонь дуже швидко поширюється на території лісового масиву КП «М’якоти» та наближається до лісового масиву Кунівського лісництва ДП «Ізяславський лісгосп». Кілька років тому тут вже була серйозна пожежа на площі 10,0 га, при гасінні якої загинув житель с. Радогощ.\nПри виявленні пожежі просимо Вас повідомляти в ДП «Ізяславський лісгосп» за телефонами гарячої лінії 4-20-49 ( пн. – пт з 8 00 до 17 00) чи 4-20-79 (цілодобово) або до пожежно-рятувальної служби за телефоном 101.\nШановні громадяни, Адміністрація ДП «Ізяславський лісгосп» наполегливо просить Вас утриматись від відвідання лісів, ні в якому разі не розводити багаття, кидати в лісі та поблизу лісових масивів не загашені недопалки, адже чиясь недбалість може призвести до стихійного лиха та завдати великої шкоди не тільки для природи, а й може загрожувати для життя людей!\nПросимо Вас поставитись з розумінням до закликів лісівників! Допоможіть нам подбати про пожежну безпеку лісів України! Тільки спільними зусиллями ми зможемо вберегти ліс від вогню!\nАдміністрація ДП «Ізяславський лісгосп»


Індикатор Forex Insider — відмінний інструмент, що дає можливість побачити відкриті на ринку ордера всіх його учасників. До недавнього часу, доступ до подібної інформації мали тільки деякі брокерські компанії, що давало їм велику перевагу перед іншими ринковими учасниками.\nАле завдяки тому, що був розроблений індикатор Forex Insider, який можна завантажити на цьому блозі нижче, така інформація може стати доступною для будь-якого трейдера.\nІндикатор Forex Insider – принцип функціонування і можливості\nСпираючись на відгуки ринкових учасників і дані статистики, ми знаємо, що в 90% випадків трейдери заключають збиткові угоди.\nІншими словами, «натовп» завжди робить помилки, а отримує прибуток меншість. А що було б, якщо б ми могли бачити ордера цієї «натовпу»? Що було б, якщо б ми знали не тільки те, кого саме в даний момент більше (продавців або покупців), а й бачили ціни за яким скоїла ринковий вхід основна маса торговців?\nШвидше за все, ви вже складаєте в голові кілька вдалих ідей з приводу використання такої інформації. Але як її здобути? Саме для цього і був розроблений такий унікальний інструмент, який, як уже говорилося, можна скачати тут.\nЯкі можливості у цього алгоритму?\nІндикатор Forex Insider, відображає інформацію і дані за більш ніж 70-ти різних інструментах в режимі реального часу, дані щодо реальної кількості відкритих позицій і реально торгованих обсягах, середні ціни продажу і покупок, що виводяться на графік у вигляді рівнів.\nІнформація по індикатору, надходить від каналів даних MyFxbook (аналітичне співтовариство) на підставі не менше 100 тисяч торгових позицій і включає в себе:\nспіввідношення обсягів довгих з короткими позиціями;\nспіввідношення довгих з короткими позиціями, виражене у відсотках;\nкількість всіх позицій;\nсередню ціну для активних довгих позицій;\nі відповідно, середню ціну для активних коротких позицій.\nГрафічно, індикатор Forex Insider виглядає наступним чином:\nДані алгоритму оновлюються щохвилини, тому вся інформація, що надається даним алгоритмом, дає ринкового учаснику унікальну можливість бачити, як саме ведуть торги всі інші спекулянти. Все це дозволяє отримати стратегічну перевагу, що дозволяє захиститися від високо ризикованих позицій, а відкривати ордера з високим виграшним потенціалом.\nПовна настройка і правила торгівлі по індикатору Forex Insider\nІнструкція по установці та налаштування індикатора Forex Insider\nХоча інструкція по установці даного алгоритму, нічим не відрізняється від інших індикаторів, але є кілька нюансів.\nЗавантажити індикатор Forex Insider + інструкція з очікуванням 90 сек.\nВідразу відзначимо, що установча інструкція Forex Insider вимагає дозволу запитів до myfxbook , так як саме з даного сервісу індикатор отримує всю необхідну інформацію. Для цього в торговому терміналі зайдіть в «Сервіс» → «Налаштування» → «Радники».\nМожливо стати в нагоді: Про встановлення та налаштування індикаторів в МТ4 і 5\nВстановіть галочку на пункт «Дозволити WebRequest для таких URL:», потім додайте myfxbook точка com/ у відкритий список:\nТепер перейдемо до налаштувань алгоритму, які нам знадобляться.\nВ індикатор Forex Insider, включені наступні налаштування:\nLogin – електронна адреса користувача в Myfxbook;\nPassword – пароль користувача;\nUpdate Period, seconds – настройка, виражений в секундах (60, 120, 180...) дозволяє вказати в який період повинні оновлюватися дані індикатора;\nShow Mode – параметр, який відповідає за функціонал відображення даних індикатора. Тут можна вибрати «all symbols», інакше – весь інструментарій або «current symbol», що означає «поточний інструментарій»;\nSymbols Count – параметр, який відповідає за кількість інструментів, що відображаються, якщо параметр «Show Mode» буде підключений на «всі інструменти» в налаштуваннях;\nShow Lines – дає можливість встановлювати на графік показання по середнім цінами продажу/купівлі у вигляді рівня.\nТакож, в налаштуваннях індикатора є блок налаштувань, що дозволяють здійснювати зміну шрифту (стиль, розмір, колір, інтервал) і керувати фоном (прозорість, колір і так далі) інформаційного вікна розглянутого нами алгоритму.\nЩоб постійно не вводити дані Myfxbook, під час приєднання індикатора до торгового графіком, рекомендовано їх зберегти у файл «.set». Щоб завантажити існуючий сет або один з 4-х файлів, що входять в комплект індикатора, активуйте кнопку «Завантажити» («Load») і виберіть необхідний інсталяційний файл.\nПісля всіх маніпуляцій не забудьте натиснути на кнопку «Зберегти».\nСтратегія торгівлі з індикатором Forex Insider. Загальна інструкція по торгівлі\nЯка ж стратегія торгівлі, підходить для роботи з індикатором Forex Insider? Оскільки чутний нами алгоритм, надає найдетальнішу інформацію про роздрібних торговців і їхніх діях на ринку, то використовуючи дану інформацію ми можемо їх перехитрити.\nЩо ж це за стратегія? Розглянемо на прикладах.\nПрипустимо, ви вважаєте, що «натовп» вибрала правильний напрямок. В такому випадку позиції відкриваються в тому ж напрямку, що обрало більшість трейдерів.\nДругий варіант – ви вважаєте, що «натовп» торгує по збитковому напрямку. При такій ситуації, використовуючи інформацію про основній масі ринкових учасників, слід спробувати визначити найбільш вірогідну тенденцію розвороту і в ній відкрити позицію.\nСпираючись на відгуки користувачів індикатора Forex Insider зазначимо, що слідувати за натовпом» рекомендовано лише в певних моментах. Наприклад, після виходу важливої новини, яка призвела до зростання курсу. Тут на ринку можуть переважати бики, за якими є сенс дотримуватися.\nІноді, потужний перевага однієї групи торговців, може привести до різкої зміни напрямку тенденції, тому слідуючи за більшістю слід бути гранично обережним, а свої рішення краще підтверджувати іншими інструментами, так як Forex Insider, це лише інформаційний алгоритм, що не дає сигнали на купівлю чи продаж.\nСтратегія «Supremacy» на базі індикатора Forex Insider\nТакож позитивні відгуки має така стратегія як «Supremacy» в основу якої покладені дані отримані від індикатора Forex Insider. Стратегія працює на таймфрейме D1и може застосовуватися для валютних пар:\nEUR/JPY, і тому подібні.\nОтже, дана стратегія передбачає відкриття ордерів один раз на добу – протягом півгодини до і протягом півгодини після того, як закриється денна свічка. Знаходимо всі необхідні нам валютні пари і вивчаємо співвідношення покупці/продавці. Якщо дане співвідношення в процентному вираженні варіюється в межах від 40 до 60, то таку пару краще пропустити.\nПри процентної різниці більше 40 і 60, то тут необхідно проти більшості або продавати, або купувати. На скріншоті нижче ми бачимо явну покупку.\nЯк відкривається угода?\nЯкщо співвідношення відсотків благоволить, то ви просто відкриваєте ордер в потрібну вам сторону. На лоу або хай закритій свічки ви ставите лімітний ордер по тому ж напрямі. При цьому, угода відкривається незалежно від того, як близько до нього буде знаходитися ціна свічкового закриття.\nЯк бачите на малюнку вище – свічка закрилася, процентне співвідношення вказує на покупку. Відразу входимо в покупку і ставимо на лоу лімітний відкладений ордер. Щодо продажів, то тут все в дзеркальному відображенні покупок. Виходимо з позиції закриттям та скасуванням всіх ордерів в кінці дня. Тут не важливо які з них в мінусі, а які в плюсі – загальний результат буде позитивним.\nЗастосовуємо індикатор Forex Insider у стратегії:


І. МОЄ ДИТИНСТВО 9 страница\nТаке ставлення до землі мене глибоко вразило.\n— Земля трудиться, виробляє, — пояснював Карпо Трохимович. — Те, що трудиться... Як його мертвим назвати?\n— А верстат? — запитував дядько Сашко. — Або локомобіль. Вони ж бо теж трудяться.\nНапевне, дядько запитував лише для того, щоб гість повніше висловив свої погляди. Так я зрозуміла його запитання.\n— Трудиться не верстат, а людина біля верстата. А земля... Ні, з машиною її порівнювати не можна. Земля й без нас родить. Хай не так, як ми хочемо, але ж родить. А локомобіль... Без людини він мертвий.\nОсадчий заговорив про те, як виникають пустелі: їх створює людина. Жодна жива істота не здатна діяти на змертвіння землі. Жодна, окрім людини. А чому? Тому, що людина навчилася відбирати в неї енерґію. Здебільшого вона робить це дуже нерозумно. Скажімо, як виникла Сахара? Єгипетські фараони зганяли людей із усієї Африки, щоб споруджувати велетенські піраміди. Сотні тисяч рабів упродовж тисячоліть служили єдиній справі: вони мусили своїм кривавим трудом звеличувати мертвих Синів Сонця. Ну що ж, величні споруди стоять і досі, а земля... Вона помирала разом з фараонами. І ось, бач, померла...\nВідбувається непомітне для людського ока перенесення енерґії від землі до споруд. Будуть це піраміди чи то хмарочоси — байдуже. Енерґія на їхнє спорудження все одно черпається із землі. Власне, це перенесення лишається непомітним тому, що вік людський надто короткий. А якби люди щороку брали проби ґрунту й віками зберігали аналізи — вони б це легко помітили. Та люди звикли цінувати лише те, що власними руками витворили. Землю ж творили не вони, через те їм здається, що вона вічна. Як сонце, як зорі. А воно ж не так! Бо тут одразу ж треба запитати: про яку землю ви кажете? Про ту, що хліб родить, чи взагалі про земну кулю? То ж різні речі...\nЧим більше люди будують, тим більше енерґії вони відбирають у гумусу. Оте незнання може дорого коштувати людям. Про це не раз казав Докучаєв. Тому велике будівництво вимагає великих турбот про землю.\n— То, виходить, і машини землю поїдають? — скрушно хитав головою дядько Сашко. — Ми хочемо, щоб у нас було більше тракторів. А від них тільки шкода.\n— Трактор — не віл, добрива з нього немає, — набиваючи ніздрі\nтютюном, сказав Осадчий. — Ні добрива, ні м'яса.\n— Де ж вихід?..\n— Вихід є. Люди, яких звільнив трактор, мусять виготовляти добрива. Та поки що... Земельці нашій терпіти доводиться. Тільки й того, що ножів для неї наготували. Силою хочемо взяти. Ну, ще років десять... Може, двадцять... А потім вона скаже: годі! Все, що в мене було, я вам віддала. Більше взяти нічого.\nУ словах Карпа Трохимовича я інколи впізнавала слова дядька, але це так і повинно бути, бо вони ж однодумці.\nСумно мені було від цієї розмови. І страшно трохи. Ніколи раніше я про це не чула. Мені здавалося, що земля завжди родила добре. Виявляється, родила тому, що її тепер глибше перевертали, до нутрощів добиралися...\n— Не горюйте, — посміхнувся Осадчий. — Не все одразу. Народ терпіти вміє, то й годувальниця наша витерпить. Не завжди так буде. Порохом у світі запахло. Чує моє серце: велика біда сунеться. Земля мені каже: «Терпітиму, людоньки! Аби ви витерпіли».\nПроговорили вони тоді до пізньої ночі. Осадчий навіть ночувати в нас лишився. Мабуть, Карпо Трохимович дещо раніше пояснював дядькові, але вони знов і знов поверталися до небувалого врожаю, — такого справді світ іще не знав! — отож поволі і я почала засвоювати, в чому саме полягав секрет Осадчого.\nЗ першого дня колективізації Карпо Трохимович почав брати проби ґрунту. Деякі аналізи робив сам, у хаті-лабораторії, складніші робилися в лабораторії інституту. Якщо поле — організм, а організм — це процес, то немає жодного року, коли хімічний склад гумусу лишається сталим.\nЦікавила Осадчого також кількість дощових черв'яків: це вони, пропускаючи землю через власний стравохід, роблять її родючою. Коли структура ґрунту погіршується, дощовий черв'як вимирає. Тоді знайте: земля також починає вмирати. Мікроби тримають вологу — отож дбайте, щоб вони не гинули.\nА коли в гумусі досить органіки — тобто він живий, здоровий — тоді лишається визначити, які мінеральні речовини вибрані з нього попередніми врожаями.\nОтже, все відбувається так само, як і в нашому організмі. Нічого не можна робити без аналізу — ні орати, ні сіяти. Так само, як не можна приписувати дієту, коли невідомо, чого вимагає організм.\nПоле складається із клітин, бо немає жодного гектара, де не існували б свої відмінності. Карпові Трохимовичу не під силу брати пробу з кожного гектара, а треба було б! Він мріє про такі часи, коли в колгоспі буде добре обладнана лабораторія — краща, ніж в інституті. О, як це потім окупиться! Та до цього, мабуть, іще далеко...\nПоки що свій небувалий врожай він виростив ціною великих зусиль. Деякі добрива доводилося на велосипеді привозити аж із Києва, з інституту. Ну скажімо, мікроелементи. Але яка ж то була пшениця! Очерет, справжнісінький очерет...\nПроби ґрунту (за десять років!) Осадчий зберігає так, як лікарі зберігають аналізи крові. Він точно знає, коли і яких добрив земля не отримувала. Знає, скільки загинуло черв'яків та мікробів. У процентах, звичайно. А вони гинуть — гумус поволі виснажується. Багата, дуже багата земля — їй ще жити та й жити! — але глибокі оранки випивають із неї предковічну кров. Це не те, що шкрябати сохою. Тоді у землі слізно просили, а тепер владно вимагають: віддай!\nБувають у людському житті хвилини, коли зненацька приходить осяяння — тоді починаєш усвідомлювати, що тебе оточує, звідки отримуєш життєві сили. Простіше сказати: починаєш розуміти природу. І себе в ній. Відкривається світ, найголовніші зв'язки в ньому — і тоді твоя душа виповнюється чимось високим, хвилюючим. Сонце, земля, люди — все це набуває нових, незнайомих досі якостей, набуває глибокого змісту. Це можна назвати пробудженням серця. Адже й досі ніби все тобі було відомо, але не так, як зараз — одномірно якось, без душевного трепету.\nСаме такі хвилини я тоді пережила. Навіть шкодувала, що вступила до медичного. Думала: чому б не піти лаборанткою до Осадчого?..\nВранці дядько Сашко повів гостя туди, де вирощувались найкращі на Вкраїні помідори. Принаймні Осадчий легко з цим погодився — дядькове господарство дуже йому подобалось. Я також ходила з ними, дослухаючись до їхніх розмов.\nОбидва вони мали схильність до філософії, отож їм було про що погомоніти.\n— Неволя виснажує землю, — наче сам до себе промовляв Осадчий.\n— Тільки неволя! От, скажімо, кріпацтво... Де вже селянинові дбати про\nземлю, коли він сам ледве животіє?..\n— А колгоспи? — притишено докинув дядько й озирнувся на мене:\nчи не почула?\nОсадчий промовчав — тільки руку поклав на дядькове плече. А потім таки мовив:\n— Колись не так буде. Вже не довго чекати. Ну, може, з півстоліття...\nДля людини це довго, але для землі... Вона свій вік тисячоліттями лічить.\n— І я так само думаю, — погодився дядько.\nНе забули згадати навіть про пустелю Гобі, котра вже за людської пам'яті виникла. Незрозуміло, чому це так, але ж виходить, що не кожен народ здатний власне майбутнє вибороти.\nГоворили також про нас та про німців. Ми ще дуже молоді, наш розвиток великими природними багатствами забезпечений. Є в нас головне: нетерпимість до будь-якого гніту. Коли дивитися на цю якість через гумус, мов через сонячну призму, то за майбутнє народу нашого можна не боятися: земля сама підкаже, як йому жити належить. Аби він умів голос її слухати! А німці...\nВони, бач, націлилися Римську імперію перевершити. Отож знову рабство, знову стогін людський. До чого ж це здатне привести, окрім загибелі? То загроза для всього людства.\nТак ці сільські сократи розглядали світ, його історію — через гумусний покрив планети. Не знаю, що про те дипломовані філософи скажуть, але мені здається, що вони мали рацію.\nЩоправда, я не вважаю себе компетентною судити про це з наукового погляду. Скажу тільки: їхні переконання надовго стали для мене тим, що формувало мій духовний світ.\nV. В ГОСПІТАЛІ\nВ той самий день, коли киян розбудили вибухи німецьких бомб, дядько зайшов до мене в гуртожиток виголений і пострижений. Я впізнала його лише по старому бавовняному піджаку, в якому він ходив на роботу. Важко було повірити, що кремезний, сивобородий дід, який навчав мене любити землю, і цей моложавий чоловік без єдиної зморшки на обличчі — та ж сама людина. Він виглядав молодшим від Василя, та й справді був трохи молодший.\nМи вийшли на вулицю, де товпилося багато киян. Щось особливе, нечуване досі, промовляли людям і старовинна Софія, і хрест у руках князя Володимира, і те каміння біля Золотих воріт, яке закладалося в мури іще за часів Ярослава. Хоч ми не цілком розуміли, що це війна не на життя, а на смерть, — декому здавалося, що бої не вийдуть за межі прикордонної смуги, — але все довкола в той день обгортало людські душі чимось вічним, наче й саме повітря зберігало в собі пам'ять про татарську навалу.\nЯ сподівалася почути від дядька якісь напучення, але він розмовляв зі мною так, як розмовляли всі люди.\n— Ну, Сонечко... Як же ти? Вам іще нічого не казали?\nНі, нам іще нічого не встигли сказати. Проте всі першокурсниці розуміли, що в них є вибір: або лишатися в інституті, або пройти коротенькі курси медичних сестер. Далі — госпіталь або фронт.\nПро це я й розповіла дядькові.\n— Фронт? — спинився переді мною дядько, наче бажаючи заступити\nдорогу, яку я для себе обрала. — Ти при своєму розумі? Не з твоїми\nочима, дочко. Та й не з твоїми силами. В окопах, брат, не до окулярів. А\nтягати на собі поранених... Це не для тебе, Сонечко.\nЯ справді не відзначалася міцним здоров'ям, — мабуть, бабусині катування далися взнаки. Промовчала, бо в ті хвилини остаточного рішення ще не мала.\nЧерез кілька днів ми з тіткою Параскою стояли на пероні, а дядько Сашко у формі піхотного капітана махав нам із теплушки, що цокотіла колесами в напрямі Поста Волинського. То був шлях на Захід...\nПлакали молоді дружини та старенькі матері. Плакала й тітка Параска. Для неї дядько Сашко був добрим чоловіком, який ніколи не сказав жодного лихого слова. Тільки там, на пероні, я зрозуміла, що дядько був значно молодший від тітки, — мабуть, через те й відростив бороду.\nНа курси медсестер я все ж таки пішла, а невдовзі вже працювала у військовому госпіталі. Фронт із далекого став близьким, госпіталь разом з військами покидав Київ.\nНе стану описувати того, що добре відомо з інших розповідей про війну. Доля кинула мене далеко від України — в місто Кінешму, Іванівської області.\nЯк я жила і що робила?\nСлужила медсестрою в сортувальному відділенні. Приймала поранених. Попередньо їм уже було надано необхідну допомогу у фронтових госпіталях, а звідти санітарні поїзди доставляли всіх у глибокий тил для тривалого лікування. Здебільшого це були тяжко поранені. Обліплені зашкарублим гіпсом, вони лежали на ношах, мов повалені статуї. Стогони та зойки дісталися тим, хто приймав їх у фронтових госпіталях. Тут вони вже не стогнали, трималися тихо й покірно, ніби то були не люди, а тільки матеріал, із якого належало виліпити людей.\nРобота в мене була ніби й проста: помити, переодягнути. Та це просто тільки тоді, коли маєш справу з «легкими». А як помити непорушну людину, що від шиї до пояса закована в гіпсові лати?\n«Легкі» милися самі. Це переважно бійці, в яких були скалічені руки чи ноги. Почували вони себе непогано, тільки й того, що війна відібрала в них можливість ходити, володіти зброєю. Десь потай не одна жінка молилася, щоб хоч отак повернувся додому її чоловік, — без руки або ж без ноги, але здоровий, повний жаги до життя.\nМолоді бійці дуже соромилися нас, медсестер. Ми так звикли до своєї роботи, що голе чоловіче тіло вже не викликало в нас ніяких інших почуттів, крім почуття власного обов'язку. Це здавалося їм неприродним, навіть принизливим. Ота сором'язність, цнотливість вельми засмучували мене. Моя професія передбачала вміння абстрагуватися стосовно статі: є хворий, є пацієнт, і не має значення, хто він — чоловік чи жінка. Ці ж юнаки бачили в нас дівчат, а не медиків. Там, на передовій, кожен із них, мабуть, думав про те, чи пошле йому доля звичайну людську радість, якою ніхто не буває обділений поза окопами? Хто б він не був, а таки знаходить для себе пару. І скільки ж їх загинуло, так ні разу й не звідавши дівочого поцілунку!..\nЯ намагалася виявляти тактовність, але обов'язок змушував стежити, щоб не змокріла пов'язка, отож здебільшого виходило так, що мені доводилось майже силоміць вихоплювати з-під гарячого струменя води забинтовану руку чи ногу.\nОдного разу, — влітку 1942 року, — ми приймали велику партію поранених. Серед бійців, що милися під душем, я помітила постать юнака, який забився в куток, боячись навіть ворухнутися. Він стояв спиною до мене, права рука була забинтована. Юнак намагався якомога ретельніше виконати мій наказ, підіймав поранену руку, щоб вона не змокла, але робив це так, що забруднена пов'язка опинялася під струменем води, яка лилась на сусіда. Тоді я підійшла до нього впритул, взяла поранену руку і, підтримуючи її, лагідно сказала:\n— Мийтесь, я допоможу.\nЮнак, ховаючи обличчя, спробував орудувати милом та мочалкою, але однією рукою робити це було важко, тому я вихопила в нього мочалку й почала намилювати йому спину. Мені чомусь стало його жалко. Може, тому, що плечі в юнака були худі, вузенькі, а вся його постать нагадувала скривдженого підлітка, що випадково відбився від домівки й тепер не знає, де знайти притулок.\nРаптом я почула знайомий голос:\n— Софіє, відійди! Я сам...\nЦі слова так мене вразили, що мило вислизнуло із моїх рук. Хлопець на мить обернувся, і я його впізнала. Це був Юрко Смоковський, студент Київського університету, з яким я познайомилася в Академічній бібліотеці. Юрко вчився вже на третьому курсі. Якось він зацікавився книжками, котрі я брала для себе. То були Платон, Арістотель, Ґалілей. Потім ми не раз засиджувалися допізна в Ботанічному саду, обговорюючи вивчене та прочитане. Він хотів було керувати моєю самоосвітою, та я вважала його керівництво зайвим. Одного разу він спробував навіть поцілувати мене, але я дуже розгнівалась. І то було не дівоче лукавство — я вірила, що Василь незабаром приїде, готувалася зустріти його не дитячим щебетанням, а словами зрілої, дорослої людини.\nТа мені все ж таки було цікаво з Юрком. Знав він справді багато, — мабуть, більше, ніж дядько Сашко, — проте всі його знання були звалені докупи, з якої він міг у будь-яку хвилину висмикнути що завгодно, але дошукуватись у цій купі якоїсь певної системи було марно.\nТепер, бач, як звела нас війна!..\nТут я вперше відчула незручність, відразу ж спаленіла, але мусила виявити твердість, — Юрко ж таки поранений, іще, чого доброго, занесе в рану інфекцію, почнеться запалення. А може, мені хотілося виявити владу над собою (та, до речі, й над ним), — бо я завжди картала себе за безхарактерність. Не знаю вже, яка пружина в мені спрацювала, але ж я так взялася шкребти Юрка, що він, бідолаха, аж зубами скреготів.\nІ знов мені стало соромно, коли він, уже помитий, почав зодягати підштаники. Доручивши його літній санітарці, я вийшла.\nЗустрівшись у палаті, ніякої незручності ми вже не відчували. Він поцілував мене, як сестру, і я вдячна була йому за цей поцілунок.\nВиявилося, що Юрко — молодший політрук, йому відірвало три пальці на правій руці, отже про повернення на фронт не могло бути й мови.\nТреба сказати, що наш комісар охоче користувався допомогою легко поранених політруків. У госпіталі був лише один штатний пропагандист, який цілоденно ходив по палатах, розповідаючи бійцям про міжнародні події. Крім того, на його обов'язку лежало приймання партійних квитків та цінностей від поранених, що прибули в госпіталь. Цілком природно, що ця людина не могла з усім упоратися.\nОтож десь через тиждень Юрка перевели до палати для легко поранених командирів. Лікарі часом дозволяли їм зодягати форму й вільно прогулюватися по місту.\nСтарший політрук Моргунов — комісар госпіталю — був колись газетярем. Юрко сподобався йому гострим розумом, ґрунтовною освітою та отими якостями, які робили Смоковського незмінним членом комсомольського комітету іще там, в університеті. Моргунов подав рапорт до політвідділу так званого Евакуаційного Пункту з проханням затвердити в штаті ще одного пропагандиста, а Юрко тим часом почав виконувати ці обов'язки.\nНам довелося разом черґувати в сортувальному відділенні — я наглядала за санітарною обробкою, а Юрко приймав документи й цінності. Власне, особливих цінностей майже не траплялося, — здебільшого це були годинники, — але грошей дехто з офіцерів мав чимало. Звісно, не кожної ночі прибував санітарний поїзд, у нас було досить часу і для перепочинку, і для продовження тих філософських суперечок, які почались іще в Ботанічному. Санітарки спали на ношах десь у душовій, а ми з Юрком пильнували телефон, бо кожної хвилини міг прибути ешелон з пораненими.\n— Дивуюся тобі, — сказав якось Юрко. — Ти, часом, не знаєш, який у тебе альфа-ритм?\nЙого ліва рука лежала на моїй долоні, поранену руку він сховав під стіл. Дівчата вважали Юрка вродливим. Може, це й правда, він володів тією вродою, яку можна назвати шляхетною. Але було в ній щось таке, що більше пасувало дівчині, аніж юнакові. Особливо це впадало в око в ті суворі часи, коли суспільство значно різкіше ділилося на чоловіків і жінок, ніж у дні миру.\n— Альфа-ритм? — розгублено перепитала я, напружуючи пам'ять.\nМені було трохи соромно, я не знала, що це, власне, означає. Правда,\nщось ніби ворушилося в пам'яті, але я була непевна, що зумію відповісти\n— Пульсація біострумів мозку, — пояснив Юрко з посмішкою. —\nВиявляється, люди мають сім видів альфа-ритму. Дивно, правда?..\n— Ну, то що? — насторожилась я, не розуміючи, що ховається за\n— Чого так дивишся?.. До речі, в цій хустці, з хрестом, ти нагадуєш\nчерницю. Хочеш, я подарую тобі люстерко?\n— Щоб ти хоч раз глянула на себе. Ти дуже вродлива!.. Він поклав\nмою руку собі на груди, і я її не відірвала. В цю мить я навіть не\nзвернула уваги на оту його звичку похизуватися власною освіченістю.\nДо речі, я не від Юрка вперше почула, що з таким характером, як у мене, раніше в монастир ішли. Так жартома казав дядько Сашко. Я й справді потім почала роздумувати про себе, спостерігала інших дівчат. Висновок був невтішний. Я — не дівчина, а якась позастатева істота, таких чоловіки не люблять. Саме цим я й пояснювала надмірну стриманість Василя в його листуванні зі мною.\nКілька слів про Василя. Комісар мені підказав, що слід написати в Головне Політичне Управління, там дадуть номер його польової пошти. Я отак і зробила. Невдовзі прийшла відповідь, номер пошти я одержала і майже щотижня писала листи Василеві, але вони мовби у воду падали. Жоден із них не повернувся назад. Що ж це мало означати? Тільки одне: адресат їх одержував, але відповідати не бажав. Я катувала себе докорами, бо в перших двох листах дала волю своїм почуттям, недвозначно висловивши те, що раніше приховувала. Просто написала, що люблю. І жодного слова у відповідь!..\nЛишилось змиритися з тим, що у Василя є вибір без мене.\nВся Правобережна Україна була окупована, про рідних я нічого не знала. А найрідніша людина — дядько Сашко — також загубилася в кривавому вирі війни.\nОтож сталося так, що Юрко був тепер для мене єдиною людиною, яка пов'язувала всі мої думки й почуття з тим високим і добрим, чим я жила до війни. Мабуть, і він відчував те ж саме. Ми згадували Київ, нашу світлу академку, Ботанічний сад та нескінченні суперечки про поезію і філософію.\nДля мене було дуже дорогим те, що з Юрком можна розмовляти на ці теми де завгодно і скільки завгодно. Тепер, мабуть, зрозуміло, чому я, не вирвала руки, коли Юрко поклав її собі на груди. Мені було тепло від цієї ніжності. Я дивилася в його по-дівочому гарне обличчя, знаходячи те, чого в ньому не було, — риси чоловічої твердості, мужності. Мені хотілося їх побачити, і я себе переконала, що справді бачу. Я картала себе: ти, Софіє, вважаєш його пестуном, маминим синком, що наковтався книжок, а чому не придивишся до величі духу в цьому фізично слабенькому хлопцеві? Такому, як Юрко, стократ важче пристосуватися до фронтового побуту, ніж людям загартованим, а він, бач, комсоргом батальйону був, — хіба ж це просто?..\nНікого не дивувала моя дружба з Юрком. Всі знали, що вона виникла не сьогодні — зустрілися друзі по студентській лаві, а на війні таке трапляється не часто. Юрко добре співав, почав створювати гурток самодіяльності. А на його політінформаціях було чути, як дзижчить муха.\nЯкось я застала його в палаті, коли він розмовляв з пораненими. Не такий він пестун, як мені здавалося. Він умів викликати пошану до себе і красномовством, і твердістю вдачі. Юрко не любив карт, не любив навіть тоді, коли поранені просто перекидалися в «дурня». Коли я зайшла в палату, він саме відбирав карти.\n— Ви, товаришу політрук, знаходите для себе розваги, — докоряв\nпоранений командир, — а тут дні місяцями здаються. Все ж таки з\nЯ теж так гадала, але Юрко був невблаганний. В його голосі з'явилися металеві нотки:\n— Після війни розважатися будемо. А зараз треба вчитися, як ворога\nбити. Читайте! Потім обговоримо.\nПоклавши на тумбочку якийсь журнал, він твердим кроком вийшов із палати.\nІнколи Юрко навідувався до гуртожитку, де жили медсестри. Його присутність наче хмелила дівчат, вони то неприродно сміялися, то змовкали. А він тримався суворо, розмовляв тоном начальника, який уміє піклуватися про підлеглих. І справді, Юрко брав на себе й клопоти, за які його почали шанувати. Одній відпустку допоможе одержати, іншій роздобуде листа за підписом комісара — прохання до сільради потурбуватися про батьків.\nОдного разу після нічного черґування Юрко провів мене до гуртожитку. Нікого з дівчат не було, всі пішли на службу. В кімнаті нас жило четверо, моє ліжко стояло в кутку за ширмою. Запросивши Юрка в кімнату, я посадила його біля столу, а сама сховалася за ширму, щоб переодягнутись. І тут мій погляд упав на конверт, завбачливо залишений на подушці. Я розірвала його й скрикнула — то було повідомлення про те, що дядько Сашко пропав безвісти. Так гірко скінчилися мої розшуки!..\nЧи варто казати, ким був для мене дядько Сашко? В очах потемніло, застрибали вогненні кільця. Серце стиснулось так, наче хтось ухопив його гарячою п'ятірнею, щоб вирвати з грудей. На обличчі виступив холодний піт, навіть пальці на руках не розгиналися — їх звело судомою. Я хотіла покликати Юрка, але слів не було, сама чула свій голос, розуміла, який він був страшний, та я ніби відразу ж стала німою, могла кричати тільки без слів. Далі нічого не пам'ятаю — мабуть, знепритомніла. А коли отямилась, побачила над собою засмучене Юркове обличчя. Він усе зрозумів, пояснення були зайві.\n— Заспокойся, Сонечко, — поклавши руку на моє волосся, шепотів Юрко. — Може, він у партизанах.\nТоді це було єдиною розрадою для людей, які одержували такі повідомлення.\nСонечко!.. Я ніби почула голос дядька, ніби побачила його обличчя. Колись я сказала Юркові, як називав мене дядько Сашко, а він, бач, запам'ятав. Наче промінець у груди мої заглянув, наче сонячний зайчик заблимав у темряві. Боже, що б я робила, якби не Юрко! Добре, що він був поруч і його музичні пальці — пальці лівої руки — перебирали моє волосся. Окуляри з моїх очей він зняв, поклав на підвіконня, але незграбні кирзові чоботи бруднили ковдру. Юрко помітив, що це мене дратує, вийшов за ширму. Я почувала себе дуже зле. Пробачилась перед Юрком, роздягнулася й лягла в ліжко.\nВін зайшов для того щоб попрощатися. Юркова рука опинилася в моїй руці. Його пальці несміливо ворушилися, і від цього також теплішало на серці. Мабуть, життя не вгасає тому, що зірка в небі відчуває зірку, а людина на землі відчуває людину.\nМи, наче дві кленові насінини, підхоплені вітром, обпалені вогнем і закинуті далеко в поле, аби прорости новим життям.\nЯ не могла в ці хвилини випустити його руку, бо він був єдиною людиною, яка розуміла мою втрату. Крім нього, міг би це зрозуміти тільки Василь. Мене мучило те, що Василь мовчав, не відповідав на листи. Живий, а мовчить! Тяжкою образою лягало це на мою душу.\nІ Юрко не пішов. А коли повернулися дівчата, ми вже й не крилися від них, лишилися за ширмою. Наступного дня зняли для себе кімнату з дерев'яними стінами, поточеними шашіллю, і оголосили про свій шлюб.\nПригадую теплий літній вечір, коли Юрко, десь роздобувши човна, запросив мене на Волгу. Як і на Дніпрі, правий берег тут високий —- саме на ньому стоїть Кінешма, — а лівий низький. Там біліли берізки, полум'яніли в червоному сонці вікна заволзьких будиночків. Вода під нами нагадувала розтоплене золото, і душу мою також огортало вечірнє світло, яке все довкола робить близьким і рідним, бо це твій світ, твоя земля, по якій тобі належить пройти тільки один раз. Отож умій не лише сумувати, — умій побачити в червоно-мідяному сонці усмішку самої природи, її добрий настрій, адже ж вона також радіє від самої можливості жити, існувати, променево сміятися у цій воді та у твоїх жилах.\nЮрко здавався мені таким вродливим, що я подумала: дурна ти, Софіє! Невже не розумієш, що людська врода — сама тільки врода — це висока цінність? Тобі випало щастя, маєш вродливого друга, який назвав себе твоїм чоловіком. Він і тебе також вважає вродливою, хоч знаєш, що вродою природа тебе обділила, — добре це знаєш. Але Юрко не лише вродливий — він ще й розумний. Чого ж тобі треба для повного щастя? Сумуєш, бо Василь не пише. Та хіба ти одна така в цьому світі? Чи варто сумувати, коли тебе кохає Юрко?..\nВ той вечір я майже була певна, що забуду Василя, — Юрко допоможе забути. І навіть усе те, що сталося пізніше, не вбило в душі моїй вдячності за цей вечір, за те, що він був, що я також мала у своєму житті хвилини, які можна назвати щасливими. І нині, коли спомини повертають мене до Кінешми, це місто лишається для мене таким, яким я побачила його в той вечір. Тоді я ще не розуміла, що вдячність моя адресована самій природі.\nЮрко не міг гребти двома руками, тому ми сиділи поруч — на кожного по одному веслу.\n— Кі-неш-ма, — тихенько скандував Юрко. — О, ні! Всю землю\nобшукав, тепер кидати? Нема дурних.\n— Ти про що?..\n— Ген Беатріче стоїть на березі. На ній солдатські чоботи, але вона\nвсе одно прекрасна. Бо це ти, Сонечко!.. Стоїть і питає: «Кінєшмя»?..\nТобто: кинеш мене?.. А я відповідаю: нема дурних. Всіх чортів у пеклі\nперетовчу, а тебе зроблю щасливою. Побачиш!..\nМи відкинули весла, завмерли в обіймах, наче справді це була Дантова ріка, бо світ тоді нагадував пекло.\nНадійшла осінь. Юркова рука загоїлась, він уже ходив без пов'язки, але з госпіталю його не виписували — комісар сподівався, що політвідділ таки збільшить штат пропагандистів. До того ж, Юрко все одно вже не фронтовик, отож не було ніякого злочину в тім, що лікарі призначали йому так звані фізметоди лікування, без яких можна було обійтись. А Юрко звик вважати себе співробітником госпіталю, та й усі до цього звикли.\nНе знаю, як це сталося, але непомітно для себе я все далі відходила від подруг, коло наших друзів перемістилося із госпіталю до театру, що прибув у Кінешму з окупованої території. Артисти жили скрутно — значно гірше, ніж робітники на заводах. Тоді весь тил майже голодував. Не обминула лиха доля й артистів.\nЧастенько ми влаштовували для них вечірки. Юрко виявляв таку спритність, що я спершу дивувалася, а потім почала з острахом себе питати: звідки це береться? Краби, ікра, американська тушонка, спирт, коньяк, цукерки — все це виставлялося на стіл з такою щедрістю, наче — ні війни, ні голоду.\nМені було приємно, що Юрко нічого не шкодує для друзів. Адже ми з Юрком не знали голоду, госпіталь забезпечувався непогано. А як боляче дивитися, коли відома актриса, улюблениця публіки, ледве стримується, щоб не простягнути руку до тарілки з шинкою раніше, ніж господарі запросять гостей до столу!..\nОдного разу, коли гості розійшлися, я запитала в Юрка, яким чином йому вдалося заволодіти скатертю-самобранкою.\n— Украв, Софійко. Зустрівся мені старий чаклун з отакенною бородою. На біса, думаю, йому самобранка? Все одно в могилі згниє. Черв'якам зараз харчів досить. А люди... Бачила, як Астаф'єва хотіла бутерброд сховати?.. Зрозумій, Астаф'єва! Заслужена артистка республіки. Гордість театру...\nЮрко був збуджений, я його не розуміла, та згодом він пояснив це простіше:\n— Просто витрачаю польові. Чи, може, ти гадаєш, що нам вони\nпригодяться? В мене дещо лишилося. Якщо на те твоя воля, то я, звісно,\nпритримаю. Але знаєш, Соню... Ховати окопні гроші... їй-бо, це якось\nпідло. Нас же не на заробітки посилали.\nТоді він майже мене переконав, що справді витрачає окопні гроші. Але я чомусь довго не могла заснути, мене щось непокоїло — мабуть, таки лишалися деякі сумніви, — а Юрко, відчувши це, заговорив про свої почуття до мене.\n— Ми знайшли одне одного, Соню. Якщо я втрачу тебе, — загину. І\nти загинеш. Правда, Сонечко... Ти не така, як інші жінки. Не всякий\nчоловік тобі підходить. Ти — Софія! Мудрість...\nМені не сподобався цей каламбур. По-перше, саме ім'я ще не свідчить про мудрість, а, по-друге, я взагалі не люблю таких компліментів. Якщо люди намагаються щось пізнати, зрозуміти, то зовсім не для того, щоб їх за це хтось похвалив. А про чоловіка, якого я могла любити й шанувати, Юрко сказав правду.\nЧитайте в этой же книге: Фонтан тревог или «беременные» страхи. | The following is from Ayrton Senna's book, 'Principles of Race Driving', published by Hazleton Publishing. | The following is from Alain Prost's book, 'Competition Driving', published by Hazleton Publishing. | І. МОЄ ДИТИНСТВО 1 страница | І. МОЄ ДИТИНСТВО 2 страница | І. МОЄ ДИТИНСТВО 3 страница | І. МОЄ ДИТИНСТВО 4 страница | І. МОЄ ДИТИНСТВО 5 страница | І. МОЄ ДИТИНСТВО 6 страница | І. МОЄ ДИТИНСТВО 7 страница |\nІ. МОЄ ДИТИНСТВО 8 страница | І. МОЄ ДИТИНСТВО 10 страница


Дитячий диван своїми руками: як зробити дитячий диван самостійно | Поради\nДитячий диван своїми руками: як зробити дитячий диван самостійно\nСьогодні дитячої меблів багато в меблевих магазинах і салонах. Але багато хто воліє спробувати себе у виробництві меблів для своєї дитини самостійно. І не завжди причиною тому стають фінанси. Створення дитячого дивана своїми руками – це захоплюючий творчий процес.\nЯк зробити диван для дитини своїми руками\nЯкі бувають форми і розміри дитячих диванів\nЯкі матеріали використовувати для виготовлення дитячого спальних меблів\nДитячий диван самостійно: покрокова інструкція\nВесь процес виготовлення цього виду меблів можна розділити на кілька етапів:\nвиготовлення деталей каркаса;\nоббивка каркаса меблевою тканиною.\nСпроектувати меблі можна самостійно. Але креслення для виготовлення можна знайти в інтернеті. Враховуючи, що меблі буде використовуватися дитиною, необхідно, щоб вона була безпечна. У неї повинні бути:\nбоковини для захисту від падіння.\nФорма і розмір можуть бути різними. Це залежить від віку дитини, конструкції. За віком дивани поділяються на:\nДля малюків. Відмінність такого предмету меблів від інших у тому, що він не має гострих кутів. Всі краї заокруглені. Твердих поверхонь на ньому теж краще не залишати. Все повинно бути оббите м’яким матеріалом. У дитячих варіантів обов’язково наявність бортів для захисту від падіння вночі. Іншою їхньою функцією є захист від холодних потоків повітря.\nМеблі для підлітків. У таких рішеннях увагу слід звертати на дизайнерські моменти. Дитину можна залучити до цього процесу. Нехай він сам робить вибір на користь кольору, тканини, малюнку. Елементи безпеки важливі, але вже не так, як для малюка.\nПо конструкції можна виділити наступні варіанти:\nРозкладні. Інше їх назва «розкладачки». Найпростіший і найпоширеніший тип конструкції.\nВисувні. Такий механізм називають ще викочування. Висувна частина може забезпечуватися ящиками, в яких зберігають постільні приналежності.\nКутові дивани. Серед меблів для дітей трапляються кутові дивани. Вони економлять місце і є дуже просторими.\nВажливо! Розміри дитячих диванів дуже різні. Але є стандартні розміри: при довжині матраца 186, 190, 195, 200 см, ширина від 60 до 150 см з інтервалом в 10 див.\nУ створенні дитячих меблів потрібно використовувати тільки натуральні гіпоалергенні матеріали. Зазвичай застосовують:\nФанеру для виготовлення каркасу. Це міцний матеріал, у виготовленні якого використовується дерево.\nНатуральне дерево. Для основи.\nПоролон меблевий. Їм наповнюють меблі для м’якості. Сучасний меблевий поролон довго тримає форму.\nМеталеву та пластикову фурнітуру. Потрібні будуть висувні механізми, ніжки, кріплення.\nМеблеву тканину для чохлів.\nУвага! Матеріал не повинен виділяти сторонні запахи, фарбуватися, викликати алергічні реакції. Матеріал не повинен містити шкідливих хімічних елементів.\nТепер прийшов час збирати дитячий диван. Що для цього знадобиться? Щоб зібрати його самому, потрібно виконати наступні дії:\nПроектування. Готові креслення можна взяти в інтернеті. Там будуть вказані всі необхідні розміри. Проект можна скласти самому. Майбутній проект дозволить визначити кількість необхідного матеріалу для виготовлення і скільки потрібно затратити грошових коштів.\nПридбання матеріалів. Тепер, коли проект готовий, саме час придбати матеріали. Крім матеріалу для каркаса, тканини для чохлів та поролону купується вся необхідна меблева фурнітура.\nВиготовлення каркаса дивана. За приготованим кресленнях (неважливо, з інтернету вони або власна розробка) випилюються деталі, і виготовляється каркас. Він повинен володіти хорошою міцністю. Діти можуть не просто спати на дивані, але і стрибати на ньому.\nПеревіряються всі нерівні краї і гострі кути. При необхідності проводиться зачистка.\nМеблі наповнюється поролоном і обтягується меблевою тканиною. Кріплення здійснюється за допомогою степлера.\nЗібраний диван можна декорувати різними подушками у вигляді казкових героїв, автомобілів та інших предметів з того, що подобається дитині. Можна обійтися і без декору. Головне, щоб меблі була зручною і подобалася дитині.\n← Що таке банкетка: її призначення, види, матеріали для виготовлення Пуф з шини своїми руками: матеріали та інструменти, інструкція створення →


12 березня 2019 року в рамках тижня циклової комісії мови та літератури, викладач коледжу Пазюк Г.В. провела тренінг « Як написати власне висловлення на ЗНО з української мови?» для студентів відділення механізації сільського господарства.\nГалина Василівна розповіла студентам про вимоги до виконання письмового завдання при складанні ЗНО у 2019 році. Студенти мали можливість перевірити мовну компетентність, готовність до ДПА у формі ЗНО та навички з написання власного висловлення на тему «Чи любимо Україну, як Тарас Шевченко?».\nТакож викладач запропонувала учасникам тренінгу виконати вправу («Незавершені речення») – « Я успішно складу ЗНО тому, що…».


Президент України Віктор Ющенко розповів усій країні про те, що на його адресу надходять погрози. Причому в чималій кількості. «Якби я реагував на ці погрози, я б не мав нормального життя. Те ж стосується і моєї родини. Я не стану виходити на журналіста і розповідати, які обставини супроводжують кожен мій візит куди-небудь, які дзвінки, які записки, які натяки», - сказав глава держави. І додав: «На мене це не діє так, як хотіли б відчути ті, хто робить це, або ті, хто сподівається, що я реагуватиму так, як здебільшого реагують політики. Я не затремчу, мене це не зіштовхне з того шляху, що я обрав, і я гідно виконуватиму функції президента».\nЗ одного боку, втомлена мужність Президента вселяє повагу. Бентежить інше: цей монолог – яскраве свідчення безсилля держави в цілому та органів правопорядку зокрема. Але ж це найпростіший ланцюг умовиводів: якщо вже всі українські «силовики», «вся президентська рать» не можуть захистити главу держави від погроз на його адресу - хто тоді захистить «маленького українця»?\nІ справа навіть не в тому, що ні СБУ, ні МВС не інформували суспільство про затримку авторів «дзвінків, записок і натяків». Цілком можливо, що наші «компетентні» органи таку роботу ведуть, і навіть досить успішно. Однак нація бачить лише те, що обраний нею Президент демонструє невеселий фаталізм: мовляв, загрожують, і по-різному, - тільки що ж зробиш?! Залишається лише одне: «не затремтіти»...\nУ будь-якій цивілізованій державі подібні висловлення Президента (прем’єра, канцлера тощо) викликали б гучний скандал. Далі - два варіанти розвитку подій: або «силові структури» рапортують суспільству про вжиті заходи (причому ефективні!), або керівники цих структур подають у відставку. Іншого - не дано.\nІнша справа у нас. Слова Віктора Ющенка разом з мовчанням «силовиків» створюють у країні атмосферу «спагетті-вестернів» Серджіо Леоні: у маленькому містечку на Дикому Заході кожен житель уже давно «сам за себе», тому що шериф давно втратив контроль над ситуацією. А в місті тим часом лютують банди, яких бояться і господарі найбільшої крамниці, і власник салуна. І тільки місцевий священик увесь час повторює про очищення. А також про те, що своє життя він давно доручив Всевишньому...\nА тепер питання: як зреагують на втомлену браваду Президента іноземні інвестори? Європейські інстанції? Закордонні вболівальники, котрі планують приїхати в Україну на Євро-2012?\nОсь тільки чого не слід робити, так це кидатися в крайнощі. Не варто брати приклад з росіян, де терористів ловлять юрбами до пам’ятних дат, а затримання екстремістів, які нібито готували замах на губернатора Санкт-Петербурга Валентину Матвієнко, людський поговір відразу пов’язує з передвиборним піаром можливого кандидата в президенти Росії...\nНас, простих українців, влаштує і скупе повідомлення (відеосюжет) прес-служби СБУ (МВС): такого-то числа затримана особа, котра загрожувала Віктору Ющенку. Або: Генпрокуратура завершила слідство за фактом зловмисних погроз... (потрібне додати).\nКомфорт проживання, як відомо, починається з безпеки. Нам з вами про комфорт залишається наразі лише мріяти.


Вітаємо з 10-річчям роботи в компанії! — Новини Цеппелін Україна\nГоловнаПро компаніюНовини Цеппелін УкраїнаВітаємо з 10-річчям роботи в компанії!\nВітаємо з 10-річчям роботи в компанії!\nКерівництво компанії робить все можливе для забезпечення безпечних умов праці, успішних і довгострокових взаємин зі своїми співробітниками. Вираз подяки і вдячності тим співробітникам, які проявляють відданість і лояльність до компанії, стає хорошою традицією.\nУ 1ом кварталі Генеральний директор ТОВ «Цеппелін Україна ТОВ» Хольгер Шульц подякував Холодняк Віктора, Кордубана В'ячеслава, Молодічука Сергія, Давуденко Сергія за їх професіоналізм, досвід і знання, які вони віддають компанії вже більше 10ти років.\nХолодняк Віктор прийшов в компанію 14.01.2002 року і на сьогодні займає посаду Спеціаліста з продажу в відділі гірничої техніки.\nКордубан В'ячеслав прийшов на посаду завідуючого складом 25.02.2002 року; на сьогодні В'ячеслав займає посаду спеціаліста з продажу сервісу і запасних частин відділу будівельної техніки в місті Київ.\nМолодічук Сергій починав роботу в Цеппелін Україна на посади механіка 01.02.2002. Зараз Сергій займає посаду старшого спеціаліста з запасним частинам відділу сільськогосподарської техніки в місті Одеса.\nДавуденко Сергій приєднався до команди Цеппелін 01.03.2002 як механік підрозділу сервісного обслуговування відділу сільськогосподарської техніки в місті Одеса.\nСпівробітники були нагороджені сертифікатами та подарунковими годинниками з фірмовим логотипом «Цепелін».\nВся команда Цеппелін Україна ще раз вітає Холодняк Віктора, Кордубана В'ячеслава, Молодічука Сергія і Давуденко Сергія і бажає їм професійно зростання та успіхів у роботі.


"Проблема дітей — дебільні батьки" — інтерв'ю з педіатром - UA-IN\n“Проблема дітей — дебільні батьки” — інтерв’ю з педіатром\n29.12.2021 Yrij Безпека\nЗ багатьох інтерв’ю з литовським педіатром Петерісом Клявою напрошується один висновок. «Проблема дітей — дебільні батьки», — кожного разу наголошує відомий лікар. Як же правильно і без образ зрозуміти ту думку, якою ділиться фахівець? Просто уважно прочитати, вникнути в суть його меседжу і зробити висновки для себе.\nНаша редакція підібрала для вас основні тези, які розкривають таке критичне зауваження дитячого лікаря. Його вже охрестили “доктором Хаусом”. Такий же відвертий у висловлюваннях, безмірно любить своїх маленьких пацієнтів та відкрито говорить про діагнози й те, звідки беруться ці хвороби у малечі.\n-У чому ж причина того, що діти травмуються і помирають?\n-Все тому, що більшість батьків просто дебільні. Як зауважує наш охоронець, 60-70% батьків, які привозять свою малечу до нашого закладу, не пристібають їх ременем безпеки. І возять дітей на передньому місці, весь час наражаючи їх на небезпеку загинути в ДТП. Я щодня бачу системне батьківське невігластво, тупість і неуважність.\nНаприклад, дитя випило хімічний розчин для чищення труб. І все тому, що він стояв у кухні під раковиною в пляшці з-під лимонаду. Наші батьки настільки “уважні”, що діти топляться у водоймі просто на їхніх очах. А ще цінують свою безмежну свободу, проявляючи це навіть в тому, що не мають культури миття рук.\nПерше — ця байдужість і неуважність з’являється через те, що батьки ще не додивилися всі пости в соцмережі, втомилися на роботі. Не передивилися всі передачі по телевізору. А ще кивають на те, щоб їх підтримала держава. Друге — не всі мають жити в ситості, чистоті і багатстві. От уявіть, якби всі-всі користувалися благами цивілізації, то Земля вже давно б стала пусткою.\nУ той час, як покращуються умови та методи лікування, рівень відповідальності батьків за своє чадо — стрімко падає. Ось кілька реальних прикладів.\nЧтайте також: У Запорізькій області троє дітей підірвалися на боєприпасі\nПід час пікніка дитина облилася рідиною, якою розпалюють мангал, і загорілася. Привезли в лікарню, батько почав командувати лікарями — що і як треба робити. Пояснили йому, що зараз приїде поліція і доведеться пояснювати, як таке могло статися. Бо командувати треба було там, коли дитина гралася з цією вогненебезпечною рідиною. І вмикати мізки, щоб зрозуміти, якими будуть наслідки такого заняття.\nБабуся консервує огірки. Малюк, якому 4 роки, взяв пляшку з написом “Кола” і напився. Там була оцтова есенція.\nМаманя засмагає біля річки на палючому сонці. Біля неї весь день “смажиться” дитина. В лікарню привезли червоне маля, наче його окропом хтось облив. І що сказати цій мамі?\nБатькам треба ставити мізки на місце і завжди думати про наслідки та, як їх можна уникнути. Бо є ситуації, які апріорі не мають ставатися.\n-Вся хімія та ліки мають бути недоступними для дітей — і крапка. Та зберігатися у своєму автентичному пакуванні, а не в пляшках з-під “Лимонаду” чи “Коли”. А ще довести батькам важливість елементарної безпеки їхніх дітей. Наприклад, ті ж каски для велопрогулянок. Якщо у батьків є мізки, то вони захищають своїх дітей.\n-Чи є взаємозв’язок між рівнем розвитку суспільства і вихованням дітей?\n-Звісно! Настільки обмежені розумові здібності людини, настільки вона бачить і світ. З цим треба боротися, щоб не передати таку ж “науку” і своїй дитині. Прикро, коли своїх домашніх улюбленців вичісують, викупують, навіть виціловують. А деяким дітям такого й не снилося…\n-Хто має бути лідером — тато чи мама?\n-Взагалі-то родина має триматися на батькові. Але останнім часом ці представники сильної статі так деградували, що важко визначити головного. Боротися з таким явищем можуть лише спеціальні табори піонерів та скаутів, які раніше виховували справжніх чоловіків. Саме тому мама-одиначка теж не зможе виростити зі свого сина чоловіка, лише — синочка.\nЧтайте також: У Чернівецькій області прорвало дамбу\nНашим людям треба вчитися виховувати своїх дітей. Це така ж наука, як і предмети, які вивчають в школі, ВНЗ і т.д. Саме про це я розповідаю на своїх лекціях. Червоні дипломи про вищу освіту в цьому не помічники. Так само, як і двійки в шкільному атестаті не завадять такому батьку виховати хорошого нащадка. Все у нас в голові й розумінні того, як це робити. А процес цей нелегкий, іноді навіть занадто болючий.\nБув випадок, коли батьки віддали серце сина, який помирав, іншій дитині. Для цього вчинку їм не потрібно було бути академіками, супер інтелектуальними людьми. Вони виявилися мудрішими за інших, більш розвинутими. Вони мали більше любові та розуміння…\nІнша історія про молоду мамочку з кримінальним минулим. Її дитина народилася дуже хворою, лежала в реанімації. А ця персона продовжувала вести свій звичний спосіб життя. Вона поцупила в іншої мамочки мобільний телефон. І що ти їй скажеш? Як виховаєш? Вже запізно — просто в дитинстві її недолюбили, недообнімали, недоцілували. Щоб прибрати з цього списку оцей префікс “недо” батьками треба як мінімум 32 рази на день гладити свою малечу. Через дотик діти відчувають тепло, розуміння і батьківську любов.\n-Так, а що таке любов для вас особисто?\n-Це і поняття і стан людини. Коли говорити про поняття — то це відповідальність, можливість передавати комусь свої знання і виконувати свої зобов’язання. А з точки зору духовності — це співчуття людини.\nМожливо, ось таке гостре інтерв’ю з педіатром підкаже сучасним батькам, як же вберегти своїх дітей. Бо лікар переконаний, що проблема дітей — дебільні батьки, які просто не виконують чи не вміють виконувати свої обов’язки як годиться.


На Херсонщині поліція встановлює обставини ще одного вбивства в Голопристанському районі - Перший регіональний\nЯк повідомлялося, вчора ввечері, 13 серпня 2020 року, в с. Стара Збур’ївка місцева мешканка під час сварки спричинила смертельне ножове поранення своєму односельцю. Вже через 5 годин інспектор-черговий Голопристанського відділення поліції отримав ще одне повідомлення про скоєння вбивства в одному з населених пунктів району. Як з’ясувалось, дівчина 2002 р.н. спричинила ножове поранення співмешканцю своєї матері. Від отриманих ушкоджень чоловік помер. Наразі вирішується питання про запобіжний захід для неповнолітньої.\nPrevХерсонсцам представили команду Игоря Колыхаева «Нам тут жити»\nNextНа Херсонщині попередили браконьєрський вилов риби в озері Сиваш (відео)


Ліцензія на електромонтажні роботи Львів вартість під ключ\nЯк отримати ліцензію на електромонтажні роботи у Львові\nДля отримання ліцензії на електромонтажні роботи у Львові необхідно:\nЗвертайтеся в нашу компанію для отримання будівельної ліцензії в короткі терміни. Ми підготуємо документи і подамо їх до органів ліцензування, де в 100% випадків випадків ми отримуємо ліцензію. Ліцензія на Електромонтажні роботи буде оформлена в термін. Ліцензія на будівельну діяльність з нами – це просто.\nЛіцензія на електромонтажні роботи Львів. Телефонуйте нам, ми будемо раді допомогти і будівельна ліцензія буде у вас!\nЛіцензія на електромонтажні роботи Івано-Франківськ


Профспілка — Великовеселiвська школа\nВеликовеселiвська школаНовиниРобота профспілкової організації\nУрок мужності “Пам’ять серця”\nІсторія села Великовеселе\nІсторія Великовеселівської школи\nНовий час, нова доба вимагають нових, нетрадиційних шляхів розв’язання загальних проблем модернізації всіх сфер соціального буття і. в першу чергу – освіти. Головна дійова особа в системі реалізації освітньої політики – Вчитель, той хто безпосередньо працює на учня.\nДержавну політику у сфері освіти визначено Конституцією України, Законами України «Про освіту», а також відповідними актами Президента України та Кабінету Міністрів.\nПитання нового програмно-цільового забезпечення соціального та професійного статусу вчителя та працівників. Що задіяні в освітній сфері є найголовнішим у роботі всіх профспілкових організацій.\nРозділ І. Загальні питання.\nДо складу профспілкової організації Великовеселівської загальноосвітньої школи І- III ступенів входять педагогічні працівники та обслуговуючий персонал в кількості 22 осіб.\nВ своїй діяльності організація керується Статутом профспілки працівників освіти і науки України, програмними документами і рішеннями профспілкових органів, чинним законодавством. В межах повноважень, визначених Статутом, профспілка намічає напрямки своєї діяльності.\nПрофспілкова організація працює у тісній співдружності з районною профспілковою організацією працівників освіти Врадіївського району та адміністрацією школи. Працюємо згідно плану роботи, який профком складає щорічно і який затверджується профспілковими зборами. Засідання профкому проводяться згідно плану і позачергові (за потребою), існує така форма роботи як робота між засіданнями.(Додаток 1). Весь колектив працює згідно колективного трудового договору, складеного профкомом та адміністрацією школи, який укладається терміном на два роки і при необхідності доповнюється необхідними змінами. (Додаток 2)\nПрофспілковий комітет контролює виконання колективного трудового договору і звітує про хід виконання на профспілкових зборах. Адміністрація погоджує з профкомом правила внутрішнього розпорядку, розклад занять, розподіл навчального навантаження, графіки відпусток, склад атестаційної комісії, звільнення працівників за ініціативою адміністрації з підстав передбачених п.1, п – п. 2 – 5, 7 ст.40, п. п. 2,3 ст.41 КЗпП України,накладання дисциплінарних стягнень на членів профкому, заходи з охорони праці та техніки безпеки, правила техніки безпеки у навчальних кабінетах, майстернях, спортзалах, котельнях,тарифікаційні списки, розміри премій, інші питання, передбачені діючим законодавством Члени профспілкових організацій школи беруть участь у Всеукраїнських акціях , спрямованих на захист інтересів працівників освітньої галузі.\nРозділ ІІ.. Захист соціально – економічних інтересів членів профспілкової організації\nПрофспілковий комітет школи стоїть на стороні захисту соціально-економічних інтересів працівників. Під час складання та в ході обговорення колективного трудового договору намагаємось враховувати всебічні аспекти для покращення соціально-економічного розвитку колективу. Дуже серйозно і з великою відповідальністю ставимося до ходу виконання пунктів трудового колективного договору. Адміністрація узгоджує з профкомом питання грошової винагороди працівникам школи. Профком контролює правильність нарахування заробітної плати працівникам школи.\nЩорічно у вересні запрошуємо бухгалтера районного відділу освіти для роз’яснення нарахувань заробітної плати.\nГолова профкому є постійним членом атестаційної комісії, бере участь у всіх її засіданнях, відвідує уроки колег та їх позакласні заходи, бере участь у обговоренні підсумків щорічної атестації працівників школи.\nЩорічно адміністрація узгоджує з головою профкому тарифікаційні списки вчителів, розклад занять, графік відпусток.\nТрадицією стало привітання вчителів –пенсіонерів,організація потрібної їм допомоги.\nУ тісному родинному колі відмічаємо ювілеї та інші визначні події, свята. Про ювілярів та кращих педагогів пишемо статті, поздоровлення до районної газети «Вісник Врадіївщини». У хвилини скорботи також підтримуємо колег, організовуючи моральну та матеріальну допомоги.\nЩорічно виділяються кошти на новорічні подарунки і проводиться свято для дітей працівників школи. Щорічно члени профспілки мають можливість оздоровлюватись. Профком разом з районною профспілкою організовує поїздки до пансіонату відпочинку «Зміна» с.Рибаковка.(Додаток 3) Також організовується для членів профспілки та їх дітей різноманітні екскурсії: Софіївський парк м.Умань, с.Кримка музей «Партизанська іскра, м.Миколаїв Зоопарк.\nВ школі створено комісію по соціальному страхуванню, яка оформляє лікарняні листи, документи на матеріальну допомогу по догляду за дитиною та інше.\nЕкскурсія. Кримка. Музей «Партизанська іскра»\nРозділ ІІІ . Дотримання трудового законодавства та охорони праці.\nВ профспілковій організації школи створено комісію по контролю за дотриманням трудового законодавства та охорони праці, яка контролює виконання заходів з цих питань та спрямовує діяльність профспілки на правовий захист її членів. Перевіряються умови праці всіх членів колективу відповідно до нормативних документів. Щорічно комісією, до складу якої входить голова профкому, перевіряється готовність школи до навчального року. Дається оцінка стану підготовки кожного кабінету і школи в цілому. На початок року також оцінюється стан безпеки в кабінетах, майстернях, в спортзалі, їдальні. Погоджуються підписуються акти готовності кабінетів до експлуатації. Комісією також перевіряється стан ведення трудових книжок, вносяться зауваженні та пропозиції, хід виконання яких теж контролюється. Адміністрація погоджує з профкомом питання прийняття та звільнення працівників, накладання стягнень та призначення винагород.\nЩорічно колектив школи проходить організовано, в спеціально призначений день медогляд. Вирішуються питання лікування та оздоровлення членів профспілки.\nРозділ IV . Культурно-масова робота\nРобота цієї комісії проводиться завжди активи і жваво. Вона спрямована на згуртування колективу, підтримання здорового мікроклімату серед колег, на те, щоб кожен почував себе необхідним, бажаним, неповторним. У нас прекрасний колектив, на є чим пишатись. Ми горді за свою школу і розуміємо , що кожен має вкласти душу в улюблену справу навчання і виховання підростаючого покоління.\nЗавдяки коштам спонсорів та благодійним внескам, зусиллям і працьовитим рукам членів колективу школа є однією із найзатишніших і найкращих в районі. Тут радо зустрічають гостей. Наша школа – результат співдружності і співпраці з сільською владою, адміністрацією району, відділу освіти, батьками.\nУсі свята радісні і сумні події ми ділимо на всіх. Нам добре і весело разом. День вчителя, Міжнародний жіночий день, День Захисника Вітчизни, новорічні свята, дні народження колег, зустрічі з випускниками,зустрічі з видатними людьми, виїзди на лоно природи – всі ці свята профком намагається організувати і провести якнайкраще. На коридорі є стенд «Профспілкове життя» де завжди висвітлюються всі події. Кожне свято проходить не повторно, адже всі члени профкому і педагогічний колектив беруть участь у його підготовці. Готуються сценарії, розважальні програми, вірші, випускаються газети чи оформляються альбоми. Всі свята знімаються на фото чи відео. Педагогічний колектив школи приймає активну участь у справах рідного села, яке квітне і кращає з кожним роком.\nУ школі працюють воїни-інтернаціоналісти Коханюк О.В., Михайльонок О.М. для них 15 лютого кожного року проводиться святкова зустріч з педагогічним та учнівським колективами.\nМи радіємо за наше село і наш район і вважаємо, що в цьому є і частина\nнашої праці. Адже зусиллями педагогічного колективу і учнів відремонтовано і підтримується в належному стані Обеліски Слави сіл,буяє квітниками і вабить прохолодою дерев та чистотою територія нашої школи а також сільський парк.\nУ школі створена футбольна команда,яка займає призові місця в районі.\nНа День села. Селища, День Незалежності, День Перемоги та інші свята ми завжди разам, разом із колегами, із учнями та їх батьками і в цьому наша сила.\nНавчальні заклади – основа державності, у яких формуються громадяни. Рівень оволодіння базовою культурою, основу якої становлять духовні цінності українського народу й світової цивілізації, має визначати статус того чи іншого навчального закладу в системі національної освіти.\nПедагогічний колектив Великовеселівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів намагається виховувати людей гармонійних і освічених, національно свідомих і універсальних, які вміють відстоювати свою думку і розуміти іншого.\nЗустріч із письменником Жиколом А.В\nГоловна мета профспілкової роботи – виконання зобов’язань за колективним договором, піклування про членів профспілки, захист їх інтересів у межах чинного законодавства України, дотримання і перегляд виконання домовленостей – запорука творчого неспокою і сприятливого морально-психологічного клімату в колективі. Адже, настрій з яким учитель переступає поріг школи сприяє творчому успіху, професійному зростанню і, найголовніше, корисно впливає на здоров’я колективу.\nЗдається, зроблено чимало, але не вирішених проблем ще дуже багато. Профспілкова організація школи разом із районною профспілкою працівників освіти будуть шукати нові форми роботи для вирішення всіх проблем разом, адже лише в єдності профспілкових лав – сила, надія, впевненість у майбутньому.\nвул. Шкільна, 29, с. Великовеселе,\nМиколаївська область, індекс: 56340\nТелефон: +38 (05135) 9-45-29\nСайт створено за сприяння вчителів\nСпотар Н. В. та Московчук О. О.\n© Великовеселiвська школа, 2012—2021\nСтворення та підтримка сайта: Олександр Спотар


Цей день в історії Хмельниччини: 30 липня | Рідна Хмельниччина\nНауковець Анна Ніколаєва у статті «До питання про пенітенціарні заклади другої половини ХІХ століття у Кам’янці-Подільському» зазначає, що з 1852 року в місті діяло два виправні заклади — губернська в’язниця та арештантська рота цивільного відомства. Остання з’явилася у Кам’янці-Подільському після відповідного указу імператора Миколи І від 30 липня 1852 року.\n30 липня 1919 року в Кам’янці-Подільському пройшла нарада керівництва Української Народної Республіки й Західної Української Республіки за участю місій Франції, Англії та США. Усі сторони обговорювали остаточний план перемоги над більшовиками. Про це йдеться у книзі Миколи Литвина та Кіма Науменка «Історія ЗУНР».\nОтож, під час наради Симон Петлюра розповів план ліквідації більшовицької влади на території України. Він висунув вимоги до Антанти (військово-політичне угрупування — авт.) щодо озброєння та спорядження 500-тисячної української армії. Крім того, він просив підштовхнути Юзефа Пілсудського до нового наступу на більшовиків.\nЗагалом Симон Петлюра будь-якими способами намагався втягнути Польщу у війну проти радянською Росією. Зокрема, запевняв Пілсудського, що Дієва Армія та Українська Галицька армія бажають миру з Польщею й вести спільну боротьбу проти більшовиків. Для цього він намагався примирити обидві сторони, наприклад, пропонував полякам і галичанам обмінятися військовополоненими. Однак спроби Симона Петлюри переконати Пілсудського виявилися марними.\n30 липня у зоні проведення Операції об’єднаних сил загинуло двоє наших земляків. Так, цього дня у 2015 році на міні поблизу села Кримське Луганської області підірвався Дмитро Загородній з Теофіпольського району. Він служив у 14-й окремій механізованій бригаді. 30 липня Дмитро Загородній зі ще одним бійцем виконували завдання зі знешкодження боєприпасів. Під час розміновування ділянки в районі Кримського пролунав потужний вибух, у результаті якого військові отримали важкі травми. На жаль, врятувати життя Дмитру Загородньому не вдалося.\nА 30 липня 2016 року під час несення служби поблизу села Олександро-Калинове Донецької області загинув 45-річний Олег Безейко з Полонського району. Військовий служив у 703-у інженерному полку Збройних Сил України.\nТорік 30 липня кореспонденти сайту «Є» писали про проблеми з роботою громадського транспорту у ранковий час. Саме того дня жителі міста скаржилися, що вони не могли доїхати з віддалених мікрорайонів на роботу через брак маршруток. Виявилося, що у деяких місцевих перевізників не весь транспорт виїхав на рейси. Причиною стали поліцейські, які перевіряли справність громадського транспорту через зростання кількості аварій за участю маршруток. Зокрема, тоді правоохоронці затримали кілька автобусів, в яких був відсутній обов’язковий технічний контроль та несправності, наприклад, відсутність гайки кріплення на колесі.


Деу Сенс лямбда-зонд (датчик кисневий) 4 конт ≡ 25368889-FSO (Bakony) -《Купити в Україні》- Ціна 720 грн - ID58588\nДеу Сенс лямбда-зонд (датчик кисневий) 4 конт 25368889-FSO (Bakony) - ID58588\nЛямбда-зонд (датчик кисневий) 4 конт. Артикул: 25368889-FSO (Bakony)\nВиробник: FSO (Bakony)\n☝ Лямбда-зонд (датчик кисневий) 4 конт 25368889-FSO (Bakony) як купити та замінити на Деу Сенс?\nПеред установкою зробіть огляд товару ➜ 25368889-FSO (Bakony) на предмет його працездатності;\n☝ Вигідна ціна на 25368889-FSO (Bakony) і професійна консультація по запчастинах Daewoo Sens\nЦіна на каталожний номер деталі 25368889-FSO (Bakony) - 720 грн.\nВідгуки про товар Лямбда-зонд (датчик кисневий) 4 конт (25368889-FSO (Bakony)) - 720 гривень


Prom.ua запустив дошку оголошень від приватних осіб - K.Fund Media\nProm.ua запустив дошку оголошень від приватних осіб\nВівторок, 17 Липня, 2018 17:07 Ви можете також прочитати цей матеріал російською мовою\nГрупа EVO посилила конкуренцію з OLX.ua в спробі стати українським AliExpress\nМаркетплейс Prom.ua запустив дошку безкоштовних оголошень для приватних осіб, повідомляє «Інтерфакс-Україна» з посиланням на групу компаній EVO.\nУ каталозі Prom.ua з’явився поділ на товари від інтернет-магазинів і приватні оголошення. Покупці, що бажають купити вживані товари, зможуть порівняти пропозиції, в тому числі й нових товарів.\n«За даними нашого дослідження, 65% користувачів Prom.ua купують товари «з рук» офлайн і онлайн. Потенційно ще 20% готові це робити в майбутньому. Тому ми розширюємо можливості маркетплейса для таких користувачів», – зазначив глава Prom.ua Іван Портной.\nЯк в EVO на практиці використовують Agile, Scrum і Kanban\nУ Prom.ua відзначають, що дошка оголошень допоможе позбутися непотрібного, але не варто будувати тут системну торгівлю. Один користувач може подати не більше 10 оголошень. Тут немає інструментів інтернет-магазину для оформлення онлайн-замовлення – кошику і опису способів доставки і оплати.\nБезпека угод між приватними особами буде підтримуватися системою відгуків і рейтингів. Крім того, передбачена перевірка користувачів за номером телефону. Також зареєстровані покупці отримають відкриту (зареєстрованим користувачам) історію покупок: коли зареєструвався, як часто купував, контакти, опціонально – посилання на сторінки в соціальних мережах. «Це стосується як нових, так і наших постійних покупців», – зазначає Іван Портной.\nГрупа компаній EVO розвиває маркетплейси в Україні, Білорусі, Росії, Казахстані. У рамках EVO работают проекти prom.ua, satu.kz, tiu.ru, deal.by, bigl.ua, shafa.ua, kabanchik.ua, crafta.ua і учасник системи електронних державних закупівель України zakupki.prom.ua.\nУ 2018-му український ринок e-комерції виросте на 30%, прогнозували в компанії півроку тому.\nУ травні маркетплейс приватних оголошень OLX.ua все ще випереджав Prom.ua за трафіком.


Дифузна алопеція – захворювання, що характеризується сильним, рівномірно розподіленим по всій поверхні волосистої частини голови випаданням волосся і є наслідком збою циклу розвитку волосся.\nДифузна алопеція захворювання зустрічається як у жінок так і у чоловіків.\nПроблема зустрічається у 35-40% людей. Алопеція або облисіння це великий косметичний недолік, який дуже часто приводить людину до психологічних розладів.\nМедична статистики каже, що дифузна алопеція виникає як у жінок так і у чоловіків. Жінки страждають таким захворюванням частіше за даними статистики, але швидше за все ці дані не зовсім вірні.\nЧоловіки часто не надають особливого значення проблемі рясного випадання волосся і облисіння, на відміну від жінок, які частіше звертаються до фахівців трихолога з даною проблемою. Гнітючим фактором є збільшення захворювання дифузна алопеція за останнє десятиліття. Найчастіше людина звертається до фахівця трихолога не на початку захворювання, а коли проблема стає очевидною, волосся стали набагато рідше, крізь волосся просвічується шкіра голови, проділ явно сильно розширено.\nРозглянемо основні фази циклу розвитку волосся.\nФаза анагена –\nтривалість фази від 2 до 7 років. Це фаза активного розвитку і зростання здорового повноцінного волоса. В ході фази анагена клітини волосяного фолікула діляться, відбувається формування стрижня волоса, вироблення меланіну, який відповідає за надання волосу кольору.\nФаза катагена - триває кілька тижнів, є фазою переходу. В цей час ділення клітин і вироблення пігменту припиняються. Фолікул волосся зменшується. Стрижень волосини відходить від волосяного сосочка і починає його переміщення до епідермісу.\nФаза телогена - тривати близько 3 місяців. Волос випадає і настає стан спокою фолікулів. Саме в цей час волосся легко видаляється при розчісування, миття голови. В цей час і відбувається зародження нового волоса, який росте і поступово виштовхує старий.\nШкіра голови людини містить близько 100 000 фолікул, в середньому лише 10 000 фолікул знаходяться у фазі спокою. При розчісуванні і миття голови в середньому у здорової людини випадає не больше150 волосків.\nПри дифузійної алопеції відбувається збій біологічної програми зростання і життя волосся в слідстві якого-небудь шкідливого впливу на організм людини отриманого як ззовні, так і пов'язаного з внутрішніми патологіями різних органів.\nРозрізняють дві основні форми дифузійної алопеції - телогенового і анагеновой.\nТелогенновая форма дифузійної алопеції.\nЦя форма зустрічається більш ніж в 80% випадків. Випадання волосся відбувається з причин чи дострокового закінчення першої фази анагена, або навпаки пізніше закінчення першої стадії, або фаза телогена по ряду причин завершується швидше ніж повинна.\nФактори і причини, які можуть спровокувати збій природного правильного циклу волосся і викликати телогеном дифузне облисіння:\n♦ Хронічні хвороби, серед яких проблеми з щитовидною залозою, псоріаз, деякі види дерматиту\n♦ Стреси, особливо затяжні, тобто людина відчуває або випробував психоемоційний перенапруження досить тривалий період.\n♦ Деякі види інфекційних захворювань у людини.\n♦ Недолік в організмі людини таких речовин як білок, цинк, селен, хром, залізо, вітамін В12.\n♦ Спровокувати брак дуже потрібних мікроелементів і вітамінів можуть хвороби травної системи, в ході яких ці елементи або взагалі не засвоюються організмом, або засвоюються в недостатній кількості. Причинами в даному випадку можуть бути також незбалансовані дієти, вегетаріанське харчування. Виникає такий стан і в ході великої втрати крові, наприклад у жінок з рясними кровотечами і з порушеннями менструального циклу.\n♦ Дифузне облисіння у жінок може бути наслідком прийому тривалий час гормональних протизаплідних таблеток старого покоління.\n♦ Фактором облисіння у жінок може стати вагітність, в слідстві якої в організмі жінки відбувається гормональна перебудова.\n♦ Спровокувати хворобу можуть хірургічні втручання\nПроходить у вигляді раптового випадання волосся. Причинами анагеновой форми дифузійної алопеції можуть бути такі чинники впливають на організм:\n♦ людина отримала радіоактивне випромінювання\n♦ в процесі лікування хіміотерапією\n♦ в ході прийому антикоагулянтів, цитостатичних, тиреостатичних препаратів ♦ медикаментів, спрямованих на зниження холестерину в крові\n♦ сталося отруєння сильними отрутами\n♦ порушення правильної роботи щитовидної залози\n♦ організм недоотримав або в ньому не змогли засвоїться деякі необхідні\n♦ хвороби нирок і печінки\n♦ аутоімунні захворювання організму\nМетоди лікування дифузного облисіння:\nОсновне в ході лікування дифузної алопеції це визначити справжню причину або ряд причин спровокували наступ облисіння. У більшості випадків після того як причина була знайдена і нейтралізована відбувається повне відновлення волосся.\nУ цей період дуже важливо надати волоссю правильну підтримку, яку може порекомендувати досвідчений трихолог.\n♦ Це призначення спеціальних засобів поліпшують кровообіг в шкірі голови. До числа таких засобів відносяться спеціальні креми, маски, гелі, бальзами на основі екстрактів подразнюючих речовин.\n♦ Тріхоламі призначаються спеціальні косметологічні процедури, серед яких масаж волосистої частини голови, мезотерапія волосся необхідними вітамінами.\n♦ Важливо дотримуватися правильного збалансованого харчування.\nПризначається курс вітамінів і мікроелементів, недолік яких виявлено в ході діагностики організму\nЯкщо правильно і грамотно здійснить в цей період догляд за волоссям то часто волосся стає ще краще і здоровіше, ніж були до хвороби. Іноді пряме волосся починають витися, а кучеряве навпаки стають прямими. Може зміниться колір волосся.\nУ нашій клініці "Довіра" в Дніпрі досвідчений трихолог проведе грамотну консультацію, призначить необхідну діагностику і підбере індивідуальне лікування дифузної алопеції. І ви знову будете пишається і насолоджуватися своїми прекрасними живими, блискучими волоссям!


Брукс Ньюмарк, член парламенту Великої Британії з 2005 по 2015 роки. Також він займав крісло міністра у справах громадянського суспільства, а зараз Ньюмарк запрошений науковий співробітник на факультеті політики і міжнародних відносин Оксфордського університету. УНН розпитав британського політика, яку реакцію викликав цей інцидент у Великій Британії, і як дві країни можуть протидіяти російським провокаціям.\nМіністерство оборони Великої Британії заперечувало, що одне з його суден було обстріляно російськими військово-морськими силами недалеко від Криму. У заяві в середу Міноборони зазначено, що один з його кораблів “здійснював мирний прохід через українські територіальні води”, і що стрілянина по ним не велася. Як ви бачите цю ситуацію?\nВчорашній інцидент стався біля мису Фіолент, району, який Велика Британія і НАТО не визнають територією Росії після незаконної анексії Криму Росією. HMS Defender просто виконував звичайний транзит між Україною та Грузією. Подорож в міжнародних водах завжди передбачала, що британський військовий корабель (і нідерландський фрегат HNLMS Evertsen) пройде повз Севастополя, штаб-квартири Чорноморського флоту Росії. Британія заздалегідь була добре обізнана про те, що Росія веде військові ігри в цьому районі, і будь-які бомби, які могли бути скинуті в ході цих російських навчань, які не перебували поруч з військово-морським кораблем Великої Британії. Два кораблі берегової охорони, якими управляє ФСБ Росії, стежили за британськими та нідерландськими військово-морськими суднами, створюючи серію безглуздих порожніх погроз, які були проігноровані військовими кораблями НАТО. Як сказало джерело в Міністерстві оборони Великої Британії, “ми перебували в українських водах, що нам дозволено і наш військово-морський есмінець йшов по найбільш прямому маршруту між Україною і Грузією”.\nВелика Британія за підтримки НАТО зобов’язана підтримувати відкриті і безпечні морські шляхи в усьому світі, в тому числі в Чорному морі. Це правильно, що Захід, включаючи Велику Британію, готовий заявити про солідарність з Україною, а також підтримати міжнародне морське право.\nУ Росії вважають, що підписаний напередодні меморандум про морське співробітництво між Україною та Великою Британією має на меті “досадити Росії”. Ви бачите загрози такої співпраці? Чи може Росія посилити агресію?\nРосія бачить те, що хоче бачити. Російські протести з приводу “кричущого порушення міжнародних норм” є типовим прикладом російської агресії, прикритої фальшивою ображеною невинністю на додаток до фальшивих повідомлень про те, що британський корабель йшов прямим курсом на Севастополь, чого, звичайно ж, не було. Російська агресія проти України навряд чи може стати гірше, якщо не буде тотальної війни, коли російські маріонетки борються на сході України, а 100 000 російських військовослужбовців розміщені на східному кордоні України. Підтримка Великою Британією України і українського народу непохитна. Ми з НАТО, я впевнений, попередимо повномасштабне вторгнення в Україну, і Путін це знає. Так що, як і “Чарівник країни Оз” (твір драматурга Френка Баум – ред.), Путін може наробити багато шуму, але він знає, що пряме вторгнення в Україну було б занадто великим і помилковим кроком.


WSBK, Ель Віллікум: володарем поулу став Меландрі\nWSBK / Ель Віллікум / Репортаж з кваліфікації\n13 жовт. 2018 р., 17:33\nДжонатан Рей уникнув аварії наприкінці другого Суперпоулу, але поступився поул-позицією Марко Меландрі, котрий став найшвидшим у кваліфікації в Аргентині. Третє місце виборов Юджин Лаверті.\nТом Сайкс (Kawasaki Racing Team WorldSBK) та Якоб Ганьє (Red Bull Honda World Superbike Team) були найшвидшими більшу частину першого Суперпоулу. На останніх хвилинах Сайкс поліпшив свій час кола майже на півсекунди. Хоча наприкінці сесії на другу позицію піднявся Лоріс Баз (GULF ALTHEA BMW Racing Team), перед картатим прапором його випередив Міхаел ван ден Марк (Pata Yamaha Official WorldSBK Team).\nДо другого Суперпоулу пройшли Том Сайкс (1.39,961) та ван дер Марк (1.40,280).\n1 66 Том Сайкс Kawasaki 7 1'39.861\n2 60 Міхаел ван дер Марк Yamaha 6 1'40.280 0.419 0.419\n3 76 Лоріс Баз BMW 6 1'40.352 0.491 0.072\n4 45 Якоб Ганіє Honda 7 1'40.718 0.857 0.366\nHonda 6 1'41.484 1.623 0.766\nMV Agusta 7 1'41.714 1.853 0.230\n7 40 Роман Рамос Kawasaki 6 1'41.893 2.032 0.179\n8 96 Якуб Шмрц Yamaha 7 1'42.041 2.180 0.148\nKawasaki 6 1'42.093 2.232 0.052\nНайшвидшим на початку другого Суперпоулу був Марко Меландрі (Aruba.it Racing - Ducati) з 1.39,888, другим на 0,135 секунди повільнішим був Джонатан Рей (Kawasaki Racing Team WorldSBK).\nЗ першим колом Сайкс піднявся на третю позицію, але через кілька хвилин його випередив Юджин Лаверті (Milwaukee Aprilia).\nГонщики помітно прискорились із самого початку другого виїзду. На першу позицію піднялись по черзі Сайкс та Рей, але Меландрі, котрий виїхав на трасу пізніше, перевершив результати гонщиків Kawasaki та повернувся на найвище місце.\nЗаключне коло Меландрі було ще кращим. Із 1.39,012 він став володарем поулу в Аргентині.\nРей помилився і ледь не впав на вирішальному колі. Йому вдалось уникнути падіння, але він не зміг прискоритись і залишився другим із часом, на 0,440 секунди позаду італійця на Ducati. Сайкс поступився Лаверті, котрий був на 0,028 секунди швидшим і стартуватиме у першій гонці третім.\nПоруч із Сайксом на другому ряді посіли місця Хав’єр Форес (Barni Racing Team) та Алекс Лоус (Pata Yamaha Official WorldSBK Team).\nСьоме місце виборов Топрак Разгатліоглу (Kawasaki Puccetti Racing), Лоренцо Савадорі (Milwaukee Aprilia) став восьмим, Чаз Девіс (Aruba.it Racing - Ducati) дев’ятим.\nОстаннє місце у топ-10 посів Леон Кам’єр (Red Bull Honda World Superbike Team). Ван ден Марк поліпшився до 11-ої позиції. Останнім у другому Суперпоулу став місцевий гонщик Леандро Меркадо (Orelac Racing VerdNatura).\n1 33 Марко Меландрі Ducati 6 1'39.012\n2 1 Джонатан Рей Kawasaki 6 1'39.452 0.440 0.440\n3 50 Юджин Лаверті Aprilia 6 1'39.530 0.518 0.078\n4 66 Том Сайкс Kawasaki 5 1'39.558 0.546 0.028\n5 12 Хав'єр Форес Ducati 6 1'39.590 0.578 0.032\n6 22 Алекс Лоус Yamaha 6 1'39.730 0.718 0.140\n7 54 Топрак Разгатліоглу Kawasaki 6 1'40.070 1.058 0.340\n8 32 Лоренцо Савадорі Aprilia 5 1'40.083 1.071 0.013\n9 7 Чаз Девіс Ducati 5 1'40.094 1.082 0.011\n10 2 Леон Кам'єр Honda 6 1'40.189 1.177 0.095\n11 60 Міхаел ван дер Марк Yamaha 5 1'40.343 1.331 0.154\n12 36 Леандро Меркадо Kawasaki 6 1'40.349 1.337 0.006\nWSBK, Ель Віллікум: з перемогою Рея у першій гонці Kawasaki виграв Кубок конструкторів\nПід-подія Суботня кваліфікація


ТрампНаш? Ні - наш: Клімкін у захваті від того, як Трамп поводився у розмові з Порошенком\nпонеділок, 6 лютий 2017, 23:56\nМіністр закордонних справ України назвав "класною" телефонну розмову між президентом США Дональдом Трампом та президентом України Петром Порошенком.\nМіністр зазначив, що був присутній під час цього спілкування глав держав. Про це Павло Клімкін сказав в ефірі ICTV у понеділок ввечері, повідомляють Патріоти України.\n"Ця розмова була класною за тональністю, атмосферою. Так, як розуміють один одного президенти, мені важливо", - заявив Клімкін, додавши, що розмова була змістовною.\nЗа словами високопосадовця, Трамп ставив "дуже чіткі запитання": що відбувається, чому саме зараз, в якому обсязі, який вплив це має. "Глибина цих запитань і бажання зрозуміти, що реально відбувається, і допомогти, для мене були дуже хорошою ознакою", - додав міністр.\nЯк відомо, телефонна розмова Трампа та Порошенка відбулася 4 лютого.


Транспорт у ПАР — Kraina.One\nТранспорт у ПАР\nТуризм 28 вересня 2021\t Перегляди: 140\nПівденна Африка - держава з добре розвиненою мережею автомобільних доріг. Одна третина з них покрита високоякісним асфальтом. Ніяких особливостей, порівняно з Європою, в правилах дорожнього руху немає. Обов 'язкова вимога - використання ременів безпеки і дотримання швидкісного режиму - по місту 6 км/год, по деяких дорогах 100 км/год, а по автомагістралях до 140 км/год. Для переміщення містом існує мережа салонів з прокату автомобіля. Це один з економних варіантів для переміщення туристів.\nТранспорт у ПАР дуже різноманітний:\nповітряний (у тому числі і міжнародний).\nЗагальна протяжність автострад у країні - понад 200 000 кілометрів. Це в 10 разів більше, ніж протяжність залізничних колій. Рух лівосторонній, автомобілів багато всіх відомих і невідомих марок, в тому числі і люксових. Багато автострад були спеціально відремонтовані до чемпіонату світу з футболу, який проходив тут в 2010 році.\nБензин на автозаправках тільки 95-й плюс один вид дизельного палива. Вибір невеликий, але якість досить висока.\nАвтомагістралей дуже багато. На кожній мінімум 3 смуги в кожну зі сторін. Проїзд платний, правда, заторів майже немає, що істотно економить час.\nДорожніх знаків у ПАР багато. На автомагістралях їх кріплять до дерев 'яних стовпів, тоді як у місті тільки до сталевих труб. Небезпечні ділянки дороги забезпечені спеціальними дорожніми знаками з підсвічуванням. Вона вмикається, коли стемніє. Зазвичай це пара помаранчевих ламп. Якщо не хочеться додатково платити, можна вибрати об 'їзні безкоштовні дороги (позначені на дорожніх знаках буквою "T"). Найцікавіший дорожній знак у ПАР - це заборона стояти під парасолькою за столом.\nТонування на автомобілях відсутнє. Виняток - тільки машини поліцейських. Переміщатися країною можна як на орендованих авто, так і на таксі. Викликати машину потрібно виключно по телефону. Голосувати на вулиці не прийнято. Та й для білої людини зовсім небезпечно переміщатися з незнайомим водієм.\nСеред місцевих популярний такий вид громадського транспорту, як маршрутки та автобуси. Вони добре укомплектовані, їхати в них комфортно. Ціни доступні. Для туристів будь-який вид громадського транспорту в ПАР - табу.\nПотяги пов 'язують всі великі міста країни. Залізниці ПАР вузькоколійні, однак, поїзди сучасні. Правда, користуватися таким сервісом можуть тільки чорні. Білим небезпечно переміщатися залізницею.\nКрім поїздів є і електрички. Вартість поїздки невелика, тому дозволити собі відправитися з Дурбана в Кейптаун і назад може будь-який місцевий, який має роботу. Виняток - поїзди підвищеної комфортності (Транс-Куру, Блю-Трейн). Вирушити на них у поїздку можна тільки після попереднього бронювання квитків. Вартість проїзду висока.\nВсі поїзди можна розділити на три види:\nкупейні з 4 місцями;\nкупейні з 6 місцями.\nУ ПАР перебувають 3 міжнародні аеропорти - в Дурбані, в Йоганнесбурзі і в Кейптауні. Вартість перелізів висока, але якість відмінна і затримок між рейсами не буває, всі літаки йдуть строго за графіком.\nУ 2010 році на ринок авіаційного транспорту прийшли лоукост-компанії - FlyMango, Interlink Airlines (літає також у Мозамбік, Танзанію, Зімбабве), KulceAir (крім внутрішніх переліз здійснюють доставку пасажирів у Зімбабве, Замбію, Намібію і Маврикій.)\nГоловним аеропортом ПАР вважає Тамбо. Він знаходиться поруч з Йоганнесбургом і пропускає в рік понад 20 мільйонів пасажирів.\nГоловний порт ПАР знаходиться в місті Дурбан. Тут же базуються південно-африканські військово-морські сили в Індійському океані. Параметри фарватеру, що веде до цього порту - 152 м (ширина) та 12,8 м (глибина). Біля причалів одночасно можуть перебувати до півсотні суден.\nТакож на території ПАР знаходиться ще три, не менш значущих, порту - в Кейптауні, Сімонстаді і Моссел Бей. Останній - це місце базування військово-морських сил країни, а також найпівденніший порт.У Симонстаді базуються підводні човни і авіаносці.\nТранспорт ПАР добре розвинений і різноманітний. Однак туристам рекомендується користуватися таксі для переміщень містом, куди вони приїхали на відпочинок, і літаком, для перельоту з одного пункту призначення в інший. Всі інші види транспорту для білої людини небезпечні.\nHewlett-Packard запропонувала нову технологію мобільного 3D\nНародні засоби від мастопатії\nДворівнева стеля з підсвічуванням\nЯк повністю видалити "Офіс" з комп 'ютера\nНародні слабкі засоби від запору швидкої дії\nРожева сіль з Криму - корисні властивості


Українці, в яких є заощадження в доларах, зможуть підзаробити | Юріс-Консалт\nУкраїнці, в яких є заощадження в доларах, зможуть підзаробити\nОблігації на пред’явника випустять під 9% річних, це на 1,5-2,5% вище, ніж за валютними внесками в банках.\nТермін обігу паперів 1 рік, потім їх можна здати в банк і отримати гроші з відсотками: на кожні $100 – $9 навару. На жаль, прибуткові держпапери виявляться мало доступними більшості українців – їх номінал аж $1000. Хоча в Мінфіні хочуть зменшити його вдвічі (до $500).\nСпочатку думали зробити облігації в електронному вигляді, але потім вирішили випустити в паперовому. “Це правильно, адже у нас люди більше звикли вірити “папірцям”, а не абстрактному запису в комп’ютері, – говорить аналітик МЦПД Олександр Жолудь. – Але люди, у яких в заначці лише $1000-2000, навряд чи підуть купувати цінні папери, вони розраховані на заможних клієнтів, які можуть придбати 100 і більше облігацій. Завдання влади – залучити якомога більше валюти “з-під матраців”. Але, за прогнозами Жолудя, фізособи куплять облігацій не більше ніж на мільйон доларів.\nПрезидент Українського аналітичного центру Олександр Охріменко стверджує, що валютні облігації – надійний інструмент для заробляння грошей, але у нас не приживеться: “У світі їх купують топ-менеджери, які мають великі зарплати. Але багато хто у нас побоїться світити свої доходи. Крім того, щоб облігації купували, треба скасувати їх оподаткування при продажу (15-17% від доходу. – ред.), інакше вигідніше відкрити валютний внесок”.\nСтаття опублікована у понеділок, 20.02.2012, у категорії Фінанси. Ви можете відслідковувати відповіді на цю статтю за допомогою RSS 2.0.\n« Куди “їде” автоконфіскат зі штрафмайданчиків?\nВіддав банку квартиру – сплати податки »


четвер 24 серпня, 2006 13:42\nПідрозділами Головного управління МНС України в Львівській області (з 08.00 год. 23 серпня до 08.00 год. 24 серпня) для попередження надзвичайних ситуацій, гасіння пожеж, проведення рятувальних робіт та інших заходів здійснено 58 виїздів.\nПротягом доби зареєстровано 3 некласифікованих надзвичайних події, ліквідовано 3 пожежі на яких врятовано 2 особи та 3 будівлі, в 1 випадку надавалась допомога населенню.\nЗгідно оперативних даних протягом доби зареєстровано 5 пожеж. Орієнтовні збитки від пожеж складають 26,6 тис. грн., з яких прямі 25 тис. грн. Врятовано 2 особи та матеріальних цінностей на суму 85 тис. грн. Повідомила прес-служба ГУ МНС у Львівській області.\n23 серпня о 15.04 год. надійшло повідомлення про пожежу в с. Рибник Дрогобицького району в дерев’яному житловому будинку, що належить Наталії К., 1968 року народження Вогнем знищено будівлю. Збитки: прямі – 10 000 грн., побічні – 14 200 грн. Врятовано двох дітей, одну будівлю та майно на суму – 15 000 грн. Причина пожежі – порушення правил монтажу електромережі. Пожежу ліквідовано о 16.35 год.\n23 серпня в с. Тернавка Сколівського району отруїлись грибами Володимир Т., 1968 року народження та гр. Віталій А., 1999 року народження, мешканці с. Тернавка, яких в стані середньої важкості о 19.10 госпіталізовано у реанімаційне відділення Сколівської ЦРЛ.\nЗ початку року зафіксовано 7 випадків отруєння грибами.\nЗ початку року на території Львівської області виникло 13 надзвичайних ситуацій (місцевого рівня – 4 НС, об’єктового рівня – 9 НС), з них 8 природного та 5 техногенного характеру, в результаті яких 11 осіб загинуло та 31 травмовано.\nЗа добу зареєстровано 6 дорожньо-транспортних пригод, внаслідок яких 7 осіб травмовано.\nЗ початку року на території області виникло 965 дорожньо-транспортних пригод, внаслідок яких 114 осіб загинуло, з них 4 дитини та 1223 осіб травмовано, з них 21 дитина.\nМінлива хмарність. Без істотних опадів. Вночі та вранці подекуди слабкий туман. Вітер північно-західний 5 – 10 м/с. Температура повітря вночі 8 – 13 тепла, в горах 4 – 9 тепла, вдень 18 – 23 тепла. Радіаційна обстановка стабільна (в межах норми), середній радіаційний фон у м. Львові складає – 11 мкР/год.