Жінка у сучасному суспільстві – її радощі і печалі, сумніви і розчарування, пізнання себе і пошуки сенсу життя, прагнення гармонії в усьому – у жіночому проекті, де жінка-журналіст спілкується із жінкою-героїнею програми. Науковий коментар проблем, що обговорюються, дає психолог після програми. Мета програми – допомогти нашим сучасницям знайти своє місце в бурхливому сьогоденні, не втратити свого «я» у побутових негараздах. Родзинкою передачі є участь у ній художника та психолога.\nПсихолог протягом передачі висловлює свою неупереджену думку, а художник створює асоціативний портрет героїні передачі.\nПрограма "Подіум її життя» - це не лише зустріч з цікавою особистістю, котра щиро й відверто розповідає про себе, розмірковує про призначення жінки на землі, це також можливість телеглядачів по-іншому подивитися на світ, зрозуміти себе, стати впевненішими, відчути радість життя.\nАвтор - В.Бондар.\nКожна з нас має свій подіум.\nІ йде по ньому, як вміє.\nОдна – впевнено крокує на високих підборах з гордо піднятою головою.\nІнша – згорбившись під тягарем щоденних турбот.\nТретя – виклично виблискуючи діамантами , загорнувши оголені плечі у розкішне хутро.\nА ще інша – ніяково озираючись, намагаючись заховати від сторонніх очей благенький одяг.\nМи всі різні. Впевнені і не дуже, веселі і сумні, втомлені та енергійні, вродливі та елегантні, безтурботні і заклопотані. Сильні і слабкі.\nРізні. Та об’єднує всіх одне – кожна прагне бути щасливою. І щоб її помітили на цьому (дуже часто – безжалісному) життєвому подіумі.\nЯк і героїні передачі «Подіум її життя».\nВалентина Іванівна Бабилюлько\nВона не уявляє свого життя без книги і Слова. Ще 6-річною дівчинкою розповідала напам’ять «Катерину» Тараса Шевченка – «Кобзаря» читав онуці дідусь.\nБатьки навчили любити рідне слово, рідну пісню, землю, на якій народилася, шанувати людей.\nВона вдячна долі, що підказала, який саме шлях обрати у житті.\nЗізнається, що ніколи не мріяла про кар’єру, просто чесно, сумлінно, з душею виконувала свої обов’язки, де б не працювала. Бо любить справу, якій присвячує всі свої дні. І повторює за поетом «Я кожен день іду на звіт…»\nВона вміє бути вимогливою (передусім, до себе), відповідальною і діловою. Вміє працювати й організовувати інших на досягнення спільної мети. Розуміє людей. Закохана у поезію. Відчуває красу навколишнього світу, багатство людської душі, неповторність кожної миті.\nДиректор департаменту видавничої справи та преси Державного комітету телебачення та радіомовлення України, Заслужений журналіст України Валентина Іванівна Бабилюлько.\nОльга Миколаївна Корж\nВона не вважає себе якоюсь особливою. Просто живе так, як підказує совість. І як вчить Життя. Бо переконана: людина народжується з любові і живе для любові.\nВ її великому материнському серці цієї жертовної любові вистачає на всіх. Не лише на рідних (по крові) 4 дітей. Зізнається, що кожна з 25 – Її дитина. Ця жінка – справжня Мадонна ХХ1 століття, мама, котра віддає тепло свого серця щомиті.\nПедагог за основним фахом, вона вміє робити все – впевнено тримати кермо авто, будувати, малювати, вишивати, готувати… А основне – любити. Тих, кому так потрібна її любов.\nМати вихователь дитячого будинку сімейного типу з Кіцманського району, що на Буковині, Ольга Миколаївна Корж.\nЇї народили буковинська земля, мудрі батьки і… пісня. Вона змалку одягала неповторні буковинські строї і купалася досхочу в мелодіях рідної Буковини.\n«Кажуть люди, що щаслива…» - такої пісні навчив її тато. І вона – щаслива. Найголовнішою подією свого життя вважає зустріч і життя з Ним. Вони були разом завжди – в радості і в горі, в хворобах і печалях. Він і зараз поруч з Нею, своєю Марічкою. В її піснях, які співає для нього (він їх так любив). У своїх спогадах (він там молодий і красивий). Вона продовжує нескінченну розмову з ним (він завжди був і залишається порадником). Єдиним. В усьому. Вони разом ходять стежками рідної Буковини, разом, як і в тому житті, зустрічають гостей, тішаться успіхам інших. Вона живе ним. Це її не хрест, це її покликання, дароване Всевишнім.\nНародна артистка України Марія Євгенівна Миколайчук.\nЛюдмила Іванівна Пахолка\nВона належить до особливих жінок, гарних не лише зовні, а тією світлою і чистою внутрішньою красою душі.\nЩе змалку пізнала науку любові через співчуття, співпереживання і драму власного життя. Зло, яке гримасувало біля її ніг, не змогло ввійти в душу. Вона залишилась такою ж відкритою для добра.\nЖиття навчило втілювати у реальність свідомо поставлену мету, не зважаючи на всю підступність важких життєвих обставин. Вона звикла віддавати те, що має в душі. Переконана, що лікар – це не лише професія, це призначення, доля, місія. Завідувачка одного із найскладніших відділень Чернівецького обласного клінічного онкологічного диспансеру, головний консультант, спеціаліст вищої категорії в галузі променевої діагностики та терапії, автор більш двадцяти наукових праць, лауреат премії імені Володимира Залозецького Людмила Іванівна Пахолка.\nЇї (а точніше – її книги) дехто не розуміє (чи не хоче зрозуміти).\nВона ж розуміє всіх (принаймні – намагається).\nМудра, надзвичайно серйозна і доросла у своїх книгах, вона – життєрадісна, добра дитинно-безпосередня в житті. З нею цікаво. З нею складно і легко водночас.\nВона – щоразу інша, непередбачувана, відверта, екстравагантна, смілива. Тендітністю душі схожа на перші весняні квіти – їх також чекаєш з нетерпінням і радієш щиро, від усієї душі.\nКритики порівнюють її творчість з Маркесом чи Едгаром По. Вона не погоджується. Переконана – це ЇЇ творчість, її душа, її сприйняття світу. Все, що відчуває, прагне перенести на папір. Вже народила 5 збірок.\nМолода чернівецька письменниця Христя Венгринюк.\nМарія Олексіївна Корсун\nЇї називають сонячною жінкою. Її щира усмішка гріє серця, її справи подивовують своїм розмаїттям, а Божі обдарування проростають красою у витворах рукотворних, в духовних скарбницях.\nВона вміє все. Малювати і вишивати, ліпити з глини, ткати, в’язати, писати вірші і співати. Та найбільший її дар – це вміння любити. Саме Любов до життя, людей, оточуючого світу і народжує в її щедрій душі оте світло.\nВчитель-методист, голова районного методоб’єднанння вчителів трудового навчання, відмінник освіти України, лауреат премій імені Омеляна Поповича, Юрія Федьковича, поетеса, член клубу творчої інтелігенції «Німчич», майстер народної творчості, лауреат багатьох Міжнародних фестивалів, координатор районного соціального проекту «Калинові обереги»… Мати-героїня.\nВона з тих, хто вміє бути першим. В усьому – не лише у спорті. Перемагати навчило життя. Переконана: бути першою – це значить бути кращою. І знає: бути першою – важко. Треба забути про себе, працювати до знемоги – і йти до мети.\nЦю вродливу жінку випробування супроводжують все життя. Доля перевіряє і разом з тим - дарує сили, щоб не просто пережити, а подолати, підкорити і перемогти. Ніхто ніколи не бачив її слабкою. Завжди – впевненою, усміхненою, енергійною. Бути такою навчив її батько, який ще в дитинстві зробив доньці щеплення проти вірусу слави.\nЗагострене почуття справедливості, постійне прагнення нового, невтомна робота над собою, зневага до ліні душі, вміння бачити навколо себе інших, вміння прощати і переконання, що все в житті має свій сенс. Це її бачення власного призначення на землі.\nВона вважає, що людину для чогось обирає Всесвіт. І намагається виконувати свою місію.\nЗаслужений майстер спорту, фіналістка Олімпійських ігор, нагороджена орденом «За заслуги III ступеня», дворазова чемпіонка світу зі стрільби з лука, чемпіонка Європи, неодноразова рекордсменка світу, тренер національної жіночої збірної зі стрільби з лука Тетяна Мунтян.\nНадія Денисівна Бабич\nЩе школяркою вона марила медициною. Вже кілька десятиліть лікує Словом – виваженим, щирим, добрим.\nСлово – її фах. І, очевидно вже зі «стажу» - її покликання. Зізнається, що має щастя-нещастя вислуховувати людей про їх біль. Може, тому що сама надто гостро фізично і морально відчуває те, що робить боляче людині, тварині і навіть рослині.\nКандидат філологічних наук, професор, викладач кафедри історії та культури української мови Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича. Автор близько 200 наукових та науково-методичних праць, автор і ведуча радіо- і телепередач. Надзвичайно шляхетна людина. Мудра дружина, мати, бабуся. Жінка, котра сама зробила себе. Надія Денисівна Бабич.\nВона з тих, хто бачить зорі у калюжах, хто помічає зламану гілочку і розуміє вранішню мову птахів. Вона ввібрала у себе щемливу ніжність жінок світу всіх часів і намагається їх почуття перепустити через своє серце і душу.\nНезглибинне джерело натхнення знайшла ще дівчинкою на рідній Київщині у розповідях рідних, у навколишній красі, у перших враженнях від, тоді ще незнаного, світу. І де б, і ким би не була – студенткою філологічного факультету Київського університету, вчителькою у школі, кореспондентом в редакції газети, редактором – Жінкою з великої літери, котра прагне допомогти своїм посестрам зрозуміти себе і разом з ними шукає (і знаходить) себе.\n«Улітку, в кінці зорепаду» вона мріє про перший весняний грім. Через «профіль сльози» помічає (і тішиться з того), як «закинуті ходулі проростають молодими вербичками».\nВона знає, що в «завії медів» жодній з нас не розминутися зі своїм щастям.\nЗізнається, що «Поезія – одяг моєї душі. Улюблений – клаптиками». Вона іде по межі назустріч людям. Її туга росою спадає на волошкові луги і , випаровуючись цілющою веселкою, ще раз натякає нам, що цей незбагненний – такий жорстокий і такий прекрасний – варто відчути.\nІ застерігає : ніколи нічого не варте життя навиворіт. Вона каже, що вірші їй нашіптує хтось Вищий та Мудріший.\nВона ходить тими ж вулицями, що і кожна з нас – член Національної Спілки письменників України та Асоціації українських письменників, поетеса Катерина Міщенко.\nМарина Петрівна Коняк\nВона належить до людей, які не сприймають слова «не можу». Вона ХОЧЕ пізнавати світ, ХОЧЕ дарувати людям радість, ХОЧЕ бути щасливою. І сама творить свої дні.\nВсевишній дарує нам долю. Та людина не повинна бути пасивною Не нарікаючи, не скиглячи, не замикаючись у своєму світі, вона вміє бачити дні сонячними (і в дощову погоду), вміє посміхатися (коли душа вмивається сльозами), вміє боротися за своє щастя.\nОдержима своєю справою, закохана у природу і все живе, невгамовна, ініціативна, ділова. Вона знає кожну стежину у Карпатах, сміливо піднімається в гору, пірнає в морські глибини, спускається в печери. Зініційовує несподівані (і такі потрібні всім) екологічні проекти. Вболіває за тих, кому важко. Лікує словом, порадою, справою.\nГолова Чернівецького обласного громадського екологічного об`єднання «Буквиця», голова екологічної громадської ради при Чернівецькій державній екологічній інспекції. Стильна, елегантна жінка, сильна особистість Марина Петрівна Коняк.\nВалентина Петрівна Мацерук\nВона не могла не стати журналісткою – батьки працювали у редакції районної газети. Змалку відчула красу і силу слова , усвідомила призначення журналіста. І залишається вірною своїм переконанням ось уже не одне десятиліття, де б не працювала – в університетській багатотиражці чи в обласній газеті. Її публікації цінують колеги, чекають читачі. Їй сповідуються герої статей і вважають її рідною людиною. Вона вміє жити радощами і болями інших, відчуває кожну людину і прагне допомагати. Всім, хто цього потребує.\nВона вміє бути сильною. Разом із сином дала друге життя творам чоловіка Григора. Для друзів і колег вона – як ковток свіжого повітря – завжди щира, доброзичлива, життєрадісна.\nЧлен Національної спілки журналістів України, лауреат премії НСЖУ «Золоте перо», «Відмінник освіти України», оглядач Чернівецької обласної громадсько-політичної газети «Буковина» Валентина Петрівна Мацерук.\nОльга Іванівна Савченко-Гнатюк\nВона не просто живе серед краси і вміє її помічати. Вона прагне творити цю красу і добро. Для інших. Щохвилини. Так вчили її батьки. З такими життєвими переконаннями завжди жили її бабусі, тітки, дідусі. Вся велика родина.\nВона зізнається, що її живить незглибинне джерело мудрості її роду і народу. Краса рідного слова. Мелодійність української пісні. Щирість дитячих оченят.\nШколяркою чомусь мріяла працювати в аптеці. Але Доля підказала правильний вибір. Вивчилась на педагога – у вузі і серед мудрих її земляків. Працювала в Оршівському дитячому будинку, нині – логопед Кіцманського дошкільного навчального закладу. Це – за фахом. А за покликанням – митець. Її слово – соковите, настояне на досвіді всіх поколінь Моргочів. Її книги знають і діти , і дорослі.\nВона не вміє бути пасивною. Бо її живить вічне ДЖЕРЕЛО.\nПедагог, письменниця і просто мудра жінка Ольга Іванівна Савченко-Гнатюк з міста Кіцмань, що на Буковині.\nЇй ніколи не буває нудно на самоті, як і будь-якій самодостатній людині.\nСвою долю вибрала сама – ще 5-річною дівчинкою наполягла, щоб батьки відвели в художню школу, хоча мріяла бути океанологом. Викладачі бачили в ній талановитого живописця, вона ж віддала перевагу дизайну.\nПереконана – не можна створювати зовнішню красу, якщо відсутня внутрішня. Вважає, щоб стати модельєром, необхідно мати широкий життєвий кругозір і нетиповий погляд на речі. Вона може бути художником, фотографом, хореографом, режисером-постановником. В одному із своїх шоу перевтілилася в ластівку – провісницю весни, провісницю всього нового. Працює одержимо. Мріє створити свою школу мистецтв.\nНаполегливо долає крок за кроком до мети, яку поставила перед собою. Закінчила з відзнакою Академію декоративно-прикладного та промислового мистецтва імені Мухіної, учасник Національного фіналу міжнародного конкурсу « smirnoff fashion awards» ( Москва), призер міжнародного конкурсу «Адміралтейська гла» ( Санкт-Петербург), призер конкурсу грантів «музи Санкт-Петербурга», багаторазовий учасник фестивалю «Майстер-клас» ( Санкт-Петербург), автор багатьох колекцій моди, керівник модельної агенції «Рута», стиліст італійської фірми «Лаура», дизайнер моди з Чернівців Світлана Крачило.\nЇї світ – особливий. Добрий і чистий. В ньому квіти мають обличчя і душу, а люди – щирі і відверті.\nВона зізнається, що любить бути щасливою. Але ще не пізнала до кінця щастя. Воно у неї схоже на її квіти, дітей і перший дотик олівця до паперу вранішньої пори…\nМалює змалку, малює щодня й іншої долі не може уявити. Живе, як відчуває, - душею, довірливо і чесно. Вважає, що професія художника вимагає щоденної праці і мужності.\nНародилась у Краснодарському краї, але всім єством поріднилася з Буковиною. Закінчила Вижницьке училище прикладного мистецтва за спеціальністю одяг та художня вишивка. В Українському поліграфічному інституті імені Івана Федорова отримала диплом художника-графіка.У Свердловську закінчила Всесоюзні курси художників-постановників народних театрів.\nНіколи не зупиняється на досягнутому. Прагне постійно вдосконалюватися. З тих невгамовних оптимістів, котрим спокій тільки сниться. Активна учасниця міських, обласних, всеукраїнських та всесоюзних виставок ( пастельна графіка). Працює з різними видавництвами, створює афіші , костюми, сценографію для театрів, дизайнерські розробки одягу для фабрик, сценічних костюмів для естрадних співаків, дизайн інтер’єрів, авторські вітражі, фрескові настінні розписи. Зараз активно займається створенням Чернівецького осередка спілки дизайнерів України.\nЇї роботи знають в Україні, Росії, Молдові, Ізраїлі, Англії Голландії, Німеччині, США. Майже 15 років присвятила педагогічній діяльності. Каже, що вміє працювати, а відпочивати ще треба навчитися. Поєднує у собі ніжну жіночність та мужню працелюбність. Чимось схожа на квіти , в які закохана, така ж приваблива, але так, як і її улюбленці, вміє протистояти життєвому вітрові і холоду.\nХудожник з Чернівців Світлана Шевченко.\nЄлизавета Михайлівна Цибуляк–Пушко\nВона – тендітна й елегантна, чарівна і вишукана. І разом з тим - сильна і принципова, вимоглива і рішуча. Вона переконана: мало прагнути до мети – її треба досягати. І перешкоди, які щедро дарує доля, лише своєрідний стимул для розвитку. Головне вірити в себе і кожну справу доводити до кінця.\nБути послідовною, наполегливою, не боятися труднощів і постійно працювати над собою її навчила мама, земляки із мальовничого села Кам’янка Глибоцького району, її вчителі , і ЖИТТЯ. Мріяла бути артисткою, але вибрала важчий шлях – фінансиста. Успішно закінчила Чернівецький фінансовий технікум, економічний факультет ЧДУ та академію державного управління при Президентові України.\nПрацювала в НАСК «Оранта», КРУ Чернівецької області та Головку, Рахунковій палаті України, представництві Президента в Криму. Від липня 2006 року очолює Головне фінансове управління Чернівецької області. Журналісти її називають «маленькою господинею великих грошей».\nВсі звикли бачити її зосередженою, спокійною, рішучою – справжньою діловою пані. Вона ж вміє бути зовсім іншою – ліричною та романтичною, закоханою в квіти і поезію. І відчайдушною, І безстрашною.\nКавалер ордена княгині Ольги III ступеня, Фінансист з великої літери Єлизавета Михайлівна Цибуляк–Пушко.\nВона з тих людей, котрі переконані, що мріяти потрібно завжди. Хто вміє мріяти, хто вірить у свої мрії, той обов’язково досягає мети.\nСвою, найзаповітнішу, мрію вона зуміла втілити у життя. Стала артисткою балету. Тендітна дівчинка з міста Золотоноші Черкаської області танцювала змалку. Скрізь і завжди. . Іншого життя не уявляла. Її лякали труднощами цієї професії, а вона – танцювала. З посмішкою на вродливому обличчі, пересилюючи втому, але з переконанням, що вийде на велику сцену. І робила наполегливі і впевнені кроки для цього. Спочатку навчання в училищі культури у місті Каневі. Здібну студентку помітили ще тоді. А вона – прагнула досконалості. 3 роки шліфувала свою майстерність у Любліні ( Польща) в Університеті Марії Кюрі-Складовської. Отримала міжнародний диплом з відзнакою.\nЧверть віку на сценах театрів України реалізовувала мрію всього свого життя. Працювала у Чернігівському та Волинському музично-драматичних театрах, Миколаївському театрі драми та музичної комедії, Чернівецькому музично-драматичному театрі. Створено десятки ролей . І кожна – Її.\nПрацювала невтомно, самовіддано, одержимо. І коли раптом дало збій серце і лікарі заборонили займатись балетом, вона сказала собі: «Я все-одно танцюватиму!». І продовжувала жити балетом. Своєю мрією, яка стала життям.\nВже 12 років передає свою любов до цього високого мистецтва молодим. Виступи дитячого театру танцю Арабеск», який створений при обласному центрі естетичного виховання «Юність Буковини», чекають всі. І не перестають захоплюватися вишуканої елегантністю юних танцівниць – її учениць. Колективу присвоєно звання зразковий. І кожного разу, коли її вихованки виходять на сцену, вона відчуває себе серед них. Артистка балету, керівник зразкового художнього колективу «Арабеск» з Чернівців ГАЛИНА ПУПЧЕНКО.\nЛюбов Миколаївна Тарангул\nВона переконана: все, що відбувається в її житті – дарунок долі.\nНародилася на Івано- Франківщині в родині мудрих людей, котрі не були за фахом педагогами, але вчили доньку бути доброю і щедрою душею. Університети життя проходила в затишній оселі дідуся і бабусі – тут формувався її характер.\nПедагогіку вибрала не випадково – підказало серце. Вважає: самого лише вчительського досвіду замало. Повинні домінувати, насамперед, любов до кожної дитини, прагнення її зрозуміти , допомогти знайти себе.\nПід час навчання в Чернівецькому педагогічному училищі, пізніше – в університеті, працюючи вчителем на Путильщині, директором обласного центру естетичного виховання «Юність Буковини», начальником обласного управління освіти і науки, інших посадах звикла брати на себе відповідальність, не боятись приймати рішення і за будь-якою проблемою бачити людину.\nНіколи не прагнула зробити кар’єру. Просто працювала і працює самовіддано , на совість, усвідомлюючи: людина відповідає за кожен свій крок у житті. Жартує – у житті не може бути чернетки, потрібно одразу писати свої дні, вчинки, слова на чистовик.\nМаючи невгамовний характер людини-піонера, звикла відкривати нове, бути в постійному пошуку не заради слави чи визнання – заради ідеї.\nНагороджена престижною обласною премією імені Омеляна Поповича, «Заслужений працівник освіти України», вона найвищою оцінкою своєї діяльності вважає щасливі очі дітей.\nВона вміє бути зібраною, вимогливою, послідовною, наполегливою і разом з тим чуйною, доброю, товариською. І ніколи не нарікає на долю, лиш дякує їй за все. По-жіночому ніжна, елегантна, вродлива вона є сильною особистістю, котра, приймаючи дарунки долі, творить її сама. Педагог за фахом і покликанням, начальник Чернівецької філії інституту інноваційних технологій і змісту освіти Міністерства освіти і науки України в Чернівецькій області Любов Миколаївна Тарангул з Чернівців.\n«Перший вірш – се ніби перший вдих…» Так починається один з її віршів. І справді – вона почала писати з першим подихом, а, можливо, ще й раніше. Бо її поезія – це думки всього її славного роду – творчих, гарних і щедрих душею людей. Її устами небайдужої поетеси промовляє її мама – майстриня народної творчості Вікторія Андріївна, тато – столяр-будівельник Микита Костянтинович, бабусі і дідусі, тітки і вуйки.\nЇї виколисала виноградна колиска у рідних НагОрянах, у маминих килимах вона знайшла серед сотень узорів вічний безконечник, навчилася бачити сонце вночі і ловити невловимий вітер.\nЩе першокласницею написала вірш, який і досі зберігається в родині. Свою долю не вибирала, це вона, доля поетеси, вибрала її. Ще навчаючись на філологічному факультеті Чернівецького національного університету редагувала факультетську стіннівку. Журналістський фах обрала не випадково – має характер бійця за справедливість. Працювала в газетах «Будівельник Буковини», Джерела Буковини», «Молодий буковинець».З 1997 року –головний редактор «Буковинського віча» та газети для дітей «Дзвіночок» - з 2003 року.\nВона належить до тих одержимих людей, котрі щодня трудяться на нелегкій ниві духовності, щоб не згубилась та золота нить. В неї стільки творчих задумів, стільки ідей, стільки роботи! Вона сумлінна робітниця кузні Івана Франка.\nПоет, публіцист, прозаїк, критик, редактор, громадська діячка, член Національної спілки письменників України, лауреат обласної літературної премії імені Дмитра Загула та літературно-мистецької імені Сидора Воробкевича ВІРА КИТАЙГОРОДСЬКА з Чернівців.\nГалина Володимирівна Синютка\nВона знає, що таке щастя. Пізнала його ще маленькою дівчинкою в рідному селі Окопи, що в Борщівському районі на мальовничій Тернопільщині. ЇЇ щастя дивиться на світ очима її внука Ромчика, котрого донька назвала на честь батька Романа, що загинув. Її щастя говорить спокійним голосом мама Катерини – вічної трудівниці, котра своїми натрудженими руками вміє творити красу. Її щастя віддзеркалюється у мудрих порадах тата Володимира, сільського філософа.\nВона живе з оголеною душею, та біль вважає випробуванням. Своєю несамовитою енергетикою перефарбовує сіру реальність. Уникає спокус суєтних буднів, постійно повертаючись до власного єства.\nВона вивчає ілюзорних характер світу кожної миті, скрізь, але не для того, щоб звільнитись від нього – щоб зрозуміти. Цей світ і себе, передусім.\nПрацюючи за кордоном, далеко від рідної землі і рідних сердець, стоїть осібно, але не вважає себе самотньою. Бо відчуває себе часточкою українською землі, бо мріє, сумує , радіє і плаче правдиво, так, як це робили всі жінки її роду. Сильні в своїй слабкості, мудрі в своїй дитинній наївності, щасливі в своїй вічній печалі.\nНею керує жага абсолюту та оптимістична домінанта. Вона беззахисна перед химерністю і жорстокістю світу, але вміє знайти радість в усьому. Бо небайдужа до іншої душі. Бо кожен день вважає своїм. Бо має заради кого жити. Бо в її світі – світі Жінки з великої літери – всі : мама, тато, доньки, внук, сестра – дивлять на світ мудрими очима чесних людей.\nВона не соромиться зізнаватися, що важко трудиться в наймах. Знає - заради кого. Головне, що її витончена душа не запродана і не спалена у вогні байдужого сьогодення.Що є світло, яке зігріває і вказує шлях у тунелю.\nДарія Онуфріївна Іванчук-Понур\nВона дякує Всевишньому, що народилася саме у такій родині – родині правдивих українців Онуфрія та Анастасії Іванчуків, працьовитих і чесних, гарних душею і шляхетних у своїй селянській простоті. Там, у рідних Іллінцях Снятинського району Івано-Франківської області, вона ще дівчинкою зрозуміла, ЩО є найважливішим у житті.\nВона вдячна долі, що поєднала її життя з чудовою людиною – Василем Понуром, котрий , пройшовши жахіття сталінських таборів, залишився світлим душею і творив впродовж всього життя добро і віддавав своє серце дітям. І навчив її бути сильною.\nВона щаслива, що Бог дав їй можливість реалізуватися як матері і бабусі. І є для своїх трьох дітей та трьох онуків Вчителькою з великої літери – доброю і вимогливою водночас.І авторитетом в усьому.\nВона не рахує свої роки – молода душею. І пишається, що 35 з них віддала педагогічній діяльності.\nНе звикла сидіти без діла. Не звикла бути байдужою. З 1991 року активна членкиня Чернівецького обласного осередку Союзу українок, бо душа болить не лише за свою сім’ю – Україну вважає своєю родиною.\nПравдива українка Дарія Онуфріївна Іванчук-Понур з Чернівців.\nОлександра Ярославівна Губчин\nВона належить до особливих людей – одержимих у своєму ставленні до людей, родини, роботи. Не байдужих і відчайдушних. Саме такою її змалку виховували батьки, бабусі і дідики, тітки і – велика і гарна українська родина, де в найбільшому пошанівку були народні традиції, шана до предків, де всі гордилися один одним, нікого не зневажали і завжди підтримували. Вона і досі пам’ятає слова дідика, що найголовніше для кожної людини – чесність, порядність і працьовитість.\nВсе життя прагнула пізнавати світ і себе у ньому. Мабуть, тому, пропрацювавши багато років хіміком, у 40 років вирішила отримати ще одну освіту – стала психологом.\nПереконана, що світ тримається на Любові і намагається щохвилини плекати її у своїй душі, дарувати оточуючим. Прагне нести людям добро і мріє залишити добру пам'ять нащадкам.\nЇй, невгамовній, енергійній, імпонують погляди Григорія Сковороди: «Для того, аби виміряти небо і землю, спершу маємо виміряти самих себе, шлях до пізнання істини лежить через самопізнання».\nВона позиціонує себе як правдиву українку, активно будує Свою державу (починаючи з власної сім’ї), встигає все, бо переконана, що саме від української жінки залежить майбутнє України.\nПрактичний психолог вищої категорії, член Української асоціації транзакційного аналізу, голова Чернівецького обласного осередку Всеукраїнської асоціації жінок «Славія» Олександра Ярославівна Губчин.\nНаталія Анатоліївна Куконіна\nВона вміє відкривати своє серце для усіх. Наче вікно в безмежний добрий і сонячний світ. Світ, де живе казка. Різнокольорова, яскрава, весела. Казка з її дитинства. Ще 5-річною дівчинкою вона відчула, ким буде у майбутньому – перекладачем, казкаркою і доброю феєю для тих, хто поруч.\nВона вміє поєднувати надзвичайну серйозність та відповідальність (без них не стала б науковцем) з романтичним, майже нереальним відчуттям краси, вмінням бачити у сірих буднях свято і творити його. Не лише собі і своїм рідним, а й усім, особливо тим, хто обділений цією радістю.\nЇї душа відкрита для щастя. Мабуть, тому доля й подарувала їй це щастя. Чоловіка, котрий сприймає світ так, як і вона , захоплено і щиро, котрий дивиться , як казав поет, в одному напрямку з нею. Трьох синів, котрі, виховані на її теплих казках, стали втіленням її материнських мрій, реалізували колір, слово та звук багатьох поколінь свого славного роду у професіях художника, барда, музиканта. Мужчини з її роду присвячували вірші своїм коханим і у 80-річному віці, а перші спроби творити починають у 5-річному, як онук.\nВона живе в оточенні чудових картин, прекрасної музики і … Любові. Зізнається, що їй цікаво все , бо це спроба пізнати себе. Вона вміє захоплюватися всім і допомагає іншим відчувати красу духмяних квітів і трав, мудрість і лагідність світу. Вона прагне жити у світі особливому і він стає саме таким. Переконана: якщо людина зуміє зберегти дитинне сприйняття життя, то їй буде легше жити, вона розумітиме життєві цінності по-іншому.\n«Не забувай відчиняти вікно у казку. Воно у твоєму серці» - це позиція не казкарки, науковця, викладача, це позиція щасливої жінки.\nКандидат філологічних наук ( перекладознавство), доцент кафедри перекладу з англійської мови Київського національного університету імені Тараса Шевченка, член правління Дитячого фонду України, автор збірок поезій «екс лібріс», марзо, 1994, ( Італія), «Зорі з нами», Чернівці 2001, численних публікацій у вітчизняних та зарубіжних часописах та альманахах, казок та віршів для дітей Наталія Анатоліївна Куконіна.\nВона живе між небом і землею, захоплюючись її неповторною красою, прагнучи побачити щось невловиме і передати це гостро-щемливе відчуття іншим, намагаючись творити прекрасне, аби цією тендітною, крихкою зброєю побороти сірість чиїхось буднів, ницість бажань, безликість мрій.\nЇй судилося бути Мисткинею. Художником, який вміє бути вільним від умовностей світу, але який відчуває тепло землі і міцно стоїть на ній.\nЩе з дитинства знала, що буде малювати. Фарби, пензль, мольберт, полотно – її однодумці. Вони відчувають її настрій, її вразливість і відкритість. Вони для неї – живі, продовження її єства.\nКвіти на її полотнах дихають, пахнуть і тягнуться до сонця, як і її душа.\nВона є філософом-мандрівником. В реальності і у своїх відчуттях та мріях. Картини мандрують разом з нею. В їх мовчазному товаристві затишно не лише їй, а й тим, хто зміг осягнути зміст кольору і форми.\nВона міцно і глибоко корінням вросла у рідну землю на Буковині, куди любить повертатися із своїх мандрівок.\nНіде не живе довго. Їй імпонують, як зізнається сама, творчі міста, де можна свою душу наповнити прекрасним. Легко малюється у Чернівцях і Софії, Римі і Барселоні, в горах Буковини і на Алтаї.\nВона вдячна Всевишньому, що подарував їй саме таке життя. Весь час разом зі своєю половинкою – чоловіком. Весь час разом зі своїми 5 дітьми, які народилися в різних куточках світу і яких вважає даром Божим.\nВона звикла сама обирати стиль свого життя. Не рахує своїх років, приймає рішення і завжди залишається вірною своєму вибору.\nВона висока у леті своєї світлої душі і надзвичайно відкрита у своїй простій земній доброті. Відчувати в усьому невловиме – її кредо.\nХудожниця зі світовим ім’ям, поетеса, керівник експериментальної дитячої студії при обласному центрі естетичного виховання «Юність Буковини», мати 5 дітей, філософ за світосприйняттям і вільна людина Лариса Куваєва.\nОлена Семенівна Заїчкова\nВона належить до невиправних оптимістів. Ніколи не нарікає на труднощі – вважає, що вони тимчасові. Ніколи не скиглить – переконана: треба діяти і досягати своєї мети. І в усьому бачить лише позитив.\nТакою її виховали батьки, точніше – весь її славний рід, в якому поєдналися долі полтавських козаків та російських князів, людей гордих, сильних, мудрих та шляхетних.\nНатхнення та життєву енергію черпає в історії свого роду, в своїй справі, якій служить віддано та чесно, а ще – в дітях, яким віддає свої знання, вміння та душу.\nНіколи не жалкувала, що обрала фах бібліотекаря, дитячого бібліотекаря. Ще навчаючись у Харківському інституті культури, під час практики, була для хлопчиків та дівчаток авторитетом.\nНа Буковині реалізувала себе як особистість. Творча, невгамовна, ініціативна, натхненна. З 1992 року очолює обласну бібліотеку для дітей. Для своїх колег є не просто мудрим керівником, а людиною, яка є джерелом ідей, цікавих починань. По праву вважається одним із ста найкращих дитячих бібліотекарів України.\nНадзвичайно енергійна та життєрадісна поєднує у собі найкращі людські чесноти. Для чоловіка , дітей та онуків є найпершим другом і порадником.\nВміє цінувати кожну мить життя. Переконана, що вони (миті) даровані кожній людині для щастя і радості.\nБібліотекар з великої літери, ділова жінка, директор Чернівецької обласної бібліотеки для дітей, Заслужений працівник культури України Олена Семенівна Заїчкова.\nВона живе по той бік океану. Але є правдивою українкою. Не лише за походженням. За покликом душі. Любов до батьківщини – в генах. Бо не ностальгію за Україною плекали батьки на американському континенті, а незгасиму любов до свого, рідного.\nА ще – вона змалку знала, що є часточкою великої української родини. Саме ця родина – міцна, дружна, самодостатня – допомогла їй стати особистістю.\nНе вважає себе якоюсь особливою. Зніяковіла, коли назвали її героїнею передачі. Зізнається, що боїться зовсім простих речей, прозаїчних та буденних. Та не боїться відповідальності за кожен свій крок, вчинок, слово. За фахом – вчителька. За покликанням душі – просвітитель.\nСпілкування з людьми – це її захоплення і сутність душі. А ще – постійна робота над собою, прагнення пізнати світ і себе у цьому світі. Переконана, що навколо нас стільки цікавого, стільки незнаного, якому варто присвячувати свої дні.\nВіддає себе родині, громаді і церкві. Пишається своїми дітьми: Лада – вперта оптимістка, котра ніколи не піддається життєвим випробуванням. Адам працює над собою і завдяки цьому здобуває не лише успіх в житті, а й повагу від людей. А Дора має сильну індивідуальність, яку важко захитати. Всі вони , як і мама, відчувають велику відповідальність за родину.\nВже майже 20 років працює при Українській Католицькій церкві святого Івана Хрестителя: не просто трудиться у канцелярії парафіяльного дому, а служить людям правдою і вірою. Не любить гучних фраз – віддає перевагу гарним справам.\nВ Україні знайшла свою вірну подругу, сестру за світосприйняттям поетесу Анну Дущак, з котрою спілкуються чи не щодня і відчувають одна одну на відстані.\nЛюдина делікатна, інтелігентна та шляхетна. Самодостатня особистість, яка зізнається , що не встигне зробити все, що хотіла б і тому вибирає те, що найважливіше. Українка США Ксеня Гординська-Гапій.\nВона – дитина своїх батьків, своєї землі і свого часу. Щира в усьому і завжди. В кожному своєму слові. В своїх стосунках з людьми. У своєму сприйнятті світу. У вмінні бачити в кожній людині світле і добре. Вона буває різною – весняною, зимовою, але не осінньою.\nЩасливою відчуває себе лише тоді, коли працює і бачить результати своєї праці, коли відчуває, що написане нею комусь потрібне. Переконана, що потрібно самій торувати свій шлях у літературу. Вважає, що людина досягає всього завдяки оточуючим людям і подіям, які відбуваються в її житті. Каже, що часто чує – її мислення таке, наче вже у дорослої, старшої людини. Цієї мудрості її навчило спілкування з бабусею, батьками, книгами.\nЇї цивілізація – поєднання всіх світів – навчило відповідальності за кожне написане слово, бо вже не раз переконувалась – думки матеріальні. Не шукає спеціально героїв і сюжети своїх новел – вони зустрічаються на кожному кроці у житті.\nВона вміє поєднувати все – навчання в аспірантурі факультету історії, політології та міжнародних відносин Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича, роботу на телебаченні, де створює цікаві проекти, творчість. Переможець другого Міжнародного конкурсу з української мови імені Петра Яцика, лауреат міжнародних літературних премій «Гранослов»(2007) та імені Олеся Гончара (2007). Автор прозових збірок, молода письменниця, яка вважає, що творчість не що інше, як серце сонця, Леся Воронюк.\nГалина Йосипівна Абрам`юк\nВона – тендітна зовні і делікатна душею. Належить до людей, котрі у похмурому грозовому небі вміють бачити не негоду, а провісника дощу, що несе благодать.\nНародилася на Івано-Франківщині в родині педагогів, де все – взаємини між батьками, виховання доньок, спілкування з односельцями – базувалося на Любові, бо домінувала духовність.\nВиросла з дідусевою молитвою, бабусиною колисковою, батьковими віршами і малюнками, маминими піснями і вишивками. Виховувалась серед краси і ще змалку навчилася творити цю красу – добру, світлу, щедру.\nЩе школяркою представляла Україну на фольклорному конкурсі в Румунії, брала участь в різноманітних танцювальних фестивалях – бальні та народні танці – одне з її захоплень.\nФах вчителя обрала не випадково :віддавати – її життєве кредо, кредо педагога, людини, жінки, матері. 25 років на освітянській ниві. Тисячі дитячих душ, в яких зуміла запалити вогник доброти. Тисячі сердець, які відкрила для творчості. Біолог, який пише вірші, грає на бандурі, є ведучої мистецьких імпрез. Мати, котра зуміла передати синам любов до народної пісні, українського слова, рідної землі. Всі разом перемагали на пісенному конкурсі «Співає родина».\nЦілеспрямована, працелюбна, відповідальна, невгамовна вона успішно поєднує вчительську діяльність, творчість і роботу керівника рекламної агенції «Добра реклама», яка спрямована на підтримку і вирішення освітянських проблем.\nВ ній поєднується незахищеність жінки, котра потребує ніжності, і сила жінки, котра вміє долати тернисту дорогу. Вона навчилася жити в гармонії із світом, знайшла джерело сили у любові.\nВона з радістю зустрічає кожен день, дарований Всевишнім, бо знає – щастя реальне, якщо у нього вірити. Прикрашає квітами кожний клаптик землі, зігріває теплом своєї душі тих, хто потребує уваги і співчуття.\nЗаступник директора з виховної роботи Чернівецької гімназії №5, вчитель-методист, «Відмінник освіти України, переможець другого і третьої етапу Всеукраїнського конкурсу «Вчитель року», керівник екологічних благодійних проектів.\nВона, наче писанка. Самобутня, буковинська, справжня. Народжена кіцманською щедрою землею, мудрими і гарними душею людьми, які її, доню-перлинку, випросили у Бога.\nВона, наче пісня. Світла і чиста, правдива і щира. Бо виростала серед краси, в атмосфері любові.\nВона, наче квітка. Змалку бачила, як матуся вітається з кожною квіткою у саду її дитинства.\nЇї пісня – як ковток свіжої води з джерела. Вона МОЛИТЬСЯ піснею і голосом своїм торкається небес.\nТам, серед свої талановитих земляків, ще в юні роки зрозуміла, що співати треба душею. Серцем відчула, що саме народна пісня є ЇЇ піснею. Торкаючись душею безцінних народних скарбів , усвідомила, що за кожною піснею стоїть людина. І завжди намагається ставитися до пісні як до живої – бережно і трепетно, як до найдорожчого.\nЗа фахом – «актор драматичного театру, кіно» - розпочала свою трудову діяльність на студії «Укртелефільм» - знялась у головній ролі телевізійної стрічки «Любов моя та смуток – Буковина». Працювала на Чернівецькому державному телебаченні редактором і ведучою.\nНа 1 Всеукраїнському фестивалі «Червона рута» була визнана кращою виконавицею пісень Володимира Івасюка. Відтоді пісня стала сенсом її життя, її єством, її теперішнім і майбутнім.\nДоля подарувала їй щастя нести у люди пісню. Зізнається, що сцена і досі є для неї загадкою, великою відповідальністю і любов»ю.\nЦю любов ділить зі своєю долею цимбалістом Іваном.\nЇї пісню знають і чекають в усьому світі. Вона має багато відзнак та нагород. У 2003 році дует «Писанка» отримав найвище визнання Української греко-католицької церкви медаль «Божої матері». Та найціннішим визнанням вважає любов людей.\nНагороджена орденом княгині Ольги. Найкоштовніша писанка Буковини. Заслужена артистка України Оксана Савчук.\nМарина Львівна Лібанова\nВона вміє бути різною. Але частіше – непередбачуваною. Ще у шкільні роки відчула себе лідером, прагнула постійних змін і пошуку себе. Була капітаном спортивних команд, ведучою різноманітних вечорів – гуртувала навколо себе ровесників. Приваблювала не лише вмінням спілкуватися і принциповістю – тоді не кожен мав власну думку і її відстоював, приваблювала відчайдушним характером сміливої дівчини, для якої свобода – стиль життя.\nНародилася не у Чернівцях, але стала справжньою чернівчанкою.\nЖурналісти стверджують, що в її характері на сто відсотків відчутний колорит Чернівців.\nЗізнається, що ніколи не терпіла жодних рамок. Ні в чому. Пізнання світу починала із себе. Закінчила технічний вуз, потім – торгово-економічний, ще пізніше – факультет іноземних мов. Працювала на заводі, продавцем. Але знайшла себе, як стверджують ті, хто її знає, серед книг, які є для неї живими істотами. Не просто продавчиня – психолог, порадниця і… цікавий співрозмовник, який завжди має свою думку.\nЇї знають письменники і журналісти, музиканти і критики. До неї за порадою приходять юнаки і дівчата, які пізніше стають її друзями. Вона вміє спілкуватися з дорослими і дітьми. Своїми захопленнями запалює інших.\nВважає, що книжковий магазин, це маленька, але сильна держава, де панує її величність КНИГА. Не обмежується лише продажем, виписує популярні журнали, цікавиться сучасною літературою, їздить на книжкові форуми, організовує зустрічі з письменниками. Основною своєю діяльністю вважає прогресивне просвітництво. Вона волелюбна і відкрита душею, не терпить фальші, не боїться пересудів. Любить життя, спілкування, відчуває красу в усьому. Вимоглива до себе, вміє бачити свої недоліки і навіть жартувати над собою. Має свої уподобання, яким не зраджує. Цінує в людях креативність і щирість. Вміє захоплюватися талантом інших. Основним принципом життя вважає свободу – в усьому.\nЕнергія, вогонь, таємниця, краса, воля, шарм, пошук, нестримність – це вона. Директор магазину «Букініст» Марина Львівна Лібанова.\nГероїня програми "Подіум її життя" Олена Глевська.


Сніговий шторм скасував тисячі авіарейсів у США - Світ - TCH.ua\nСніговий шторм скасував тисячі авіарейсів у США\nСвіт 2 лютого 2011, 10:52\nКрижаний шторм та снігопади змусили на декілька годин припинити роботу Міжнародного аеропорту Даллас-Форт-Уерт у штаті Техас.\nНайпотужніший шторм приніс сніг і обмерзання на територію більш ніж 30 штатів США. Через негоду було скасовано понад 9 тисяч авіарейсів. Обриви ліній електропередачі, викликані сильним вітром і обмерзанням проводів, вже позбавили електроенергії понад 100 тисяч споживачів у штатах Техас, Луїзіана, Арканзас. Міссурі, Кентуккі, Індіана, Іллінойс і Огайо.\nЖителям рекомендовано запастися продуктами і ліками та не виходити на вулицю без крайньої необхідності. З заметами заввишки в метр не може впоратися навіть спеціальна техніка, не кажучи вже про двірниках, чиї зусилля зараз і зовсім марні.\nУ Чикаго вперше за 12 років через сніг і морози скасовані заняття в школах. У штатах Міссурі, Оклахома, Іллінойс і Вісконсин, де оголошено надзвичайний стан, для надання необхідної допомоги людям планується залучати бійців Національної гвардії США. У штаті Міссурі вперше в його історії через снігопад повністю перекрита ділянка федеральної автотраси між Сент-Луїсом і Канзас-сіті.\nЗа словами метеорологів з Національної служби погоди США, в міру просування циклону з заходу на схід снігопади та обмерзання тільки посиляться. У деяких штатах температура повітря може знизитися до -35 градусів за Цельсієм. У Флориді, Джорджії та Алабамі оголошено попередження про можливість виникнення торнадо.\nПотужні снігопади в США відрізали Обамі дорогу до Білого дому\nУ Нью-Йорку оголошено надзвичайний стан через снігопад\nСніговий циклон накрив південь США: скасовано 2 тисячі авіарейсів\nЯпонію накрили потужні снігопади, понад 80 людей загинули\nВідеоСніговий шторм скасував тисячі авіарейсів у США\nСвіт 2 лютого 2011, 10:55


Головна•Новини•Україна•Аналітики підбили підсумки агрометеорологічних умов другої декади вересня\nГТК в цих областях вказує на надмірне зволоження територій. В Хмельницькій, Чернівецькій, Запорізькій, Херсонській, Вінницькій та Дніпропетровській областях випала найменша кількість опадів, тут панує сильна посуха ГТК дорівнює 0,1-0,3. За даний період кількість опадів перевищила показники за аналогічний період 2019 та 2020 років.\nЧитати по темі: Синоптики оголосили штормове попередження: очікуються зливи та шквальний вітер\nМаксимально температура підіймалась до +32…+31°С в Закарпатській, Миколаївській, Одеській, Херсонській, Кіровоградській та Дніпропетровській областях. Жара припала на 11-13 вересня, але на Заході найвищі температури фіксувалися 16 вересня.\n«З приходом осені, накопичення температур значно знизилося. Минулого року накопичення температур завершилося в третій декаді жовтня. Тож продовжуємо слідкувати за подальшим перебігом подій. Провідними областями активних 3106°С-3427°С та ефективних 1576°С-1796°С температур є Південна, Східна частина України, а також Дніпропетровська та Полтавська області. Найменшу кількість активних 2603°С-2607°С, ефективних 1177°С -1197°С температур накопичено в Івано-Франківській та Львівській областях», — інформують метеорологи.\nПоказники вологості ґрунту другої декади у порівнянні з показниками першої декади вересня знизились. Найнижчий показник вологості ґрунту 8-9% зафіксовано в Запорізькій, Одеській, Херсонській та Дніпропетровській області. На Заході досягнена максимальних значень 13-19%, на решті території вологість ґрунту знаходилась в межах 10-12%.\nсільське господарствоМетеоФармпогодні умовиУкраїнапосухаопади


Життя без кордонів. Об’єднання зусиль | IQholding\n31.03.2015 09:05 Ман Денис\nПольща, Словаччина, Угорщина, Румунія та Молдова входять в ринок Європи. Це значить, що їх економіка регулюється не тільки внутрішнім ринком, але й загальними правилами торгівлі. З метою поглибити міждержавну співпрацю наддержавне утворення ЄС впроваджує програми транскордонного співробітництва.\nПрограми такої співпраці передбачають, що як мінімум 2 держави-сусідки впроваджують один і той самий проект, виділяють у місцевих бюджетах кошти на його реалізацію та залучають додаткове «європейське» фінансування.\nЗа різними проектами і різними програмами («Польща-Білорусь-Україна», Угорщина/Словаччина/Румунія/Україна, Румунія/Молдова/Україна, програма морського басейну Чорного моря тощо) було профінансовано декілька десятків програм. Зокрема, тематика проектів різниться:\nсприяння сталому економічному і соціальному розвитку у прикордонних областях;\nспільна робота щодо вирішення спільних проблем у таких сферах, як навколишнє середовище, охорона здоров’я, попередження та боротьба із організованою злочинністю;\nгарантування ефективних та безпечних кордонів;\nсприяння місцевій транскордонній «міжлюдській" діяльності.\nДля кожної із програм спільного фінансування приймається спільна операційна програма, що визначає пріоритети і заходи, спільні структури, прийнятні території тощо.\nДля України в умовах децентралізації з метою захисту територіальних громад від банкрутства рекомендовано об’єднувати ці громади та спільно реалізувати і координувати свої дії. Поки що цей процес триває дуже важко, хоча подекуди вже склалася ситуація, коли сільська рада заробила 3 тисячі гривень з початку року, а на оплату зарплати та покриття головних «життєвих» витрат необхідно 13-15 тисяч.\nЗакарпатська область має традиції, коли сільська рада залучає європейські кошти на ремонт дитячого садочка, школи чи амбулаторії. Це результат постійного пошуку співпраці та точок взаємодії з країнами Європи. Ця співпраця продовжується і поглиблюється з року в рік. Маючи міста-побратими та села і селища-побратими, українські територіальні громади мають можливість переймати кращий досвід державного управління та користуватися європейськими благами, так само обмінюючи їх на українські блага. Такий досвід партнерства і співпраці має стати природним і звичним. Це дасть можливість не допускати помилок та «піднімати» економіку без зайвих «спроб».\n10.12.2014 - Декілька правил щодо написання резюме\n10.07.2014 - Як знайти відповіді на запитання?\n14.05.2014 - Хочеш бути успішним – відповідай вимогам часу!\n27.03.2014 - Як з користю скоротити час?\n11.03.2014 - Що відбувається у тренера?


24 Квітень 2020, 21:31\nГрузія вважає неприйнятним призначення засудженої в цій країні особи на посаду віцепрем’єра в Україні, заявив 24 квітня прем’єр-міністр Грузії Ґіорґі Ґахарія. Про це повідомляє Радіо Свобода.\n«Український народ є братнім для нас. Українська держава є нашим стратегічним партнером; в перспективі ніщо не може змінити це… Однак, якщо стратегічний партнер призначить особу, засуджену в Грузії за тяжкі злочини, віцепрем’єр-міністром – це є неприйнятним, як і для мене особисто було неприйнятним бачити колишнього президента Грузії в ресторані, коли його тягали за волосся і вивели за допомогою поліції», – сказав голова уряду Грузії.\nҐахарія пообіцяв, що такий крок викличе реакцію його країни. «Ми ще не відкликали посла, але якщо таке рішення буде ухвалене, звичайно, ми відкликаємо посла для консультацій»,– наголосив прем’єр-міністр.\nРаніше 24 квітня посол Грузії в Україні Теймураз Шарашенідзе вже заявив, що можливе призначення колишнього президента Грузії й ексголови Одеської ОДА Міхеїла Саакашвілі на посаду віцепрем’єр-міністра України з реформ може бути сприйняте у Тбілісі як недружній і неприйнятний з боку стратегічного партнерства крок.\nЗа кілька днів до того, як стало відомо про можливість призначення Саакашвілі віцепрем’єр-міністром України, він публічно пропонував грузинській владі призначити його перемовником із Міжнародним валютним фондом. Про це експрезидент Грузії заявляв в інтерв’ю Mtavari TV. Тбілісі відкинув його пропозицію.


Найсмачніший борщ на зиму рецепти з фото, інгрідієнти та способи приготування\nКулінарний сайт для душі » Заготовки » Консервовані овочі » Найсмачніший борщ на зиму\nНайсмачніший борщ на зиму\nНайсмачніший борщ на зиму - прекрасна овочева заготівля, яка обов'язково виручить, коли немає часу на повноцінну підготовку. Щоб приготувати з такої заготовки борщ, Вам знадобиться зварити бульйон і додати в нього картоплю. Коли картопля буде практично готовий, додати в нього консервований борщ і проварити ще кілька хвилин. В результаті на Вашому столі з'явиться дуже смачне перше блюдо, на яке Ви витратили мінімум часу.\nбуряк - 800 г\nМорква з буряком почистити і помити. Натерти на крупну тертку і покласти в посуд для варіння. Капусту помити, тоненько нарізати і відправити до тертим овочам. Помідори помити і нарізати шматочками. Цибулю почистити, помити і подрібнити. Покласти помідори і цибулю до інших овочів і гарненько перемішати.\nВлити воду, додати цукор, сіль і рослинне масло. Перемішати і нагріти до закипання. Варити протягом 20 хвилин, періодично помішуючи. Влити оцет, ще раз перемішати і швидко розкласти в стерилізовані баночки. Відразу закатати, перевернути і укутати.\nНайсмачніший борщ на зиму готовий!\nКатегорія: Заготовки » Консервовані овочі Переглядів: 236\nЧервоний борщ на зиму


У Луцьку адвокат видурив у підзахисного 12,5 тисячі доларів | ВолиньPost\nЛуцького адвоката, який шахрайським шляхом заволодів коштами свого підзахисного, засудили до чотирьох років позбавлення волі з конфіскацією майна.\nЗахисник видурив у того, кого мав захищати, 12,5 тисячі доларів США нібито задля передачі хабарів працівникам суду та прокуратури за позитивне вирішення питання про обрання запобіжного заходу та призначення покарання, не пов’язаного з реальним позбавленням волі.\nНасправді адвокат отримані від підзахисного гроші нікому передавати не збирався, а привласнив їх та витратив на власний розсуд.\nЯк повідомив заступник прокурора області Анатолій Хомич, апеляційний суд Волинської області своєю ухвалою від 13 грудня 2011 року залишив без змін вирок Луцького міськрайонного суду від 20 вересня 2011 року і адвокат-шахрай таки відбуватиме покарання за ґратами.\n29 грудень, 2011, 00:01\nУ центрі Луцька ледь не загорілася бібліотека\n28 грудень, 2011, 23:30\nВолинянин вкрав телефон, з допомогою якого зняв з картки 15 тисяч\n11 квітень, 2020, 17:10\n«Зек» виманював гроші у довірливих лучанок\n20 листопад, 2018, 16:58


Чи стане Микола Драганчук головую Рівненської облради? | ВСЕ - сайт чесних новин\nПонеділок, 16 січня 2017, 19:30\nЧи стане Микола Драганчук головую Рівненської облради?\nОпубліковано Олександра Громова Чтв, 08/09/2016 - 12:24 Юрій Благодир запропонував обрання голови облради перенести з кінця порядку денного на початок. Більшість у залі це підтримала, хоча радикали були проти. Повідомляє Рівне вечірнє.\nСхоже, таки спрацює схема, що головою облради буде Микола Драганчук, першим заступником Олександр Корнійчук, а заступником Олексій Бучинський. Втім, у залі є нардеп-радикал Андрій Лозовий, тож можливі суперечки.\nКлючові слова: голова обласної ради Драганчук голосування кандидатура 227 переглядів\nГроші на вітер, а краще би на благодійність Легенда про "Межиріцьку Богородицю" УНДІР Віталій Олександрович РОМАНЕНКО Юрій Іванович Гороскоп на сьогодні


Вирівнювання підлоги своїми руками якісно і без зайвих витрат | Ремонт\nВирівнювання підлоги своїми руками якісно і без зайвих витрат\nНа жаль, у більшості наших будинків проблема нерівності підлоги і їх ухилу стоїть дуже гостро. Тільки в одній кімнаті іноді трапляються перепади до 15 сантиметрів! Саме тому вирівнювання підлоги – важливий етап будь-якого ремонту, адже укладання будь-якого покриття, будь то ламінат, плитка або лінолеум на занадто кривий підлогу загрожує величезним розчаруванням у майбутньому. Приміром, ламінат на криве основа може і не лягти або він весь искорежится. Досить часто новачки в ремонтному справі вважають, що вирівнювання підлоги своїми руками – дуже складне завдання, тому вони вважають за краще найняти фахівців для виконання цієї роботи. Між тим, все не так страшно, і для того, щоб вирівняти підлогу, не потрібні якісь особливі знання чи навички. Потрібно тільки знати кілька правил і акуратно і точно їх виконувати. Варто відзначити, що вирівнювати підлоги краще удвох, так як одній людині самостійно виконати цю роботу може бути досить проблематично.\nОцінюємо якість існуючого підлоги\nДля початку слід визначити горизонтальність поверхні вашого статі. Для цього в будь-якому куті вгору від підлоги по стіні відміряємо рівне 1 метр і олівцем ставимо мітку. Тепер беремо лазерний рівень і з його допомогою переносимо нашу відмітку на всі кутки кімнати. Вымеряйте відстані від нанесених відміток до поверхні підлоги — так ви легко визначите перепади по висоті між усіма кутами.\nЯкщо у вас немає можливості використовувати лазерний рівень, то існує ще один спосіб. Знаходимо найвищу точку підлоги біля стіни. Від неї слід відміряти сантиметрів 5-6 вгору і поставити мітку. Тепер беремо довгу пряму рею або направляючу і прикладаємо її уздовж стіни паралельно підлозі. За допомогою рівня вирівнюємо рейку і проводимо лінію. З протилежного боку стіни також ставимо мітку. І точно так же по всьому периметру кімнати.\nТепер потрібно взяти мотузку або міцну нитку і хрест-навхрест з’єднати мітки, розташовані на протилежних стінах приміщення. У тому випадку, якщо мотузка не стикається з підлогою, вважайте, що вам крупно повезло і лінія, по якій буде вирівнюватися підлогу, готова. Якщо мотузка все ж стикається з підлогою, то слід підняти мітки на пару міліметрів і повторити процедуру. Тим самим ви наблизитеся до максимальної точки підняття підлоги. Це і є точка відліку вирівнювання нашого підлоги. Як правило, найбільш великі нерівності вилазять саме в кутах приміщень.\nТепер, коли ви знаєте найвищий кут, можна приймати рішення про методі вирівнювання підлоги.\nУ разі, якщо перекіс вашого статі незначний – 1-2 см або вам просто потрібно вирівняти невеликі виїмки на підлозі, найпростіше скористатися самовирівнювальною сумішшю. Вона розтікається по підлозі і досить ефективно і якісно його вирівнює. Правда, у таких сумішей є істотний недолік – досить висока ціна.\nВирівнювання підлоги цементною стяжкою\nЦе один з найбільш простих і найбільш поширених способів вирівнювання підлоги. Коли ми визначилися з лінією вирівнювання, можна приступати до виставлення направляючих, або як їх ще називають – маячків. Це досить відповідальна операція, оскільки саме за цим маяках і буде вирівнюватися підлогу. Як маячків можна використовувати будь завідомо рівний матеріал. Найзручніше використовувати профіль для гіпсокартону. Він досить жорсткий, ідеально рівний, стійкий до деформації, а після схоплювання стяжки його досить легко отримати з підлоги, заповнивши порожнечі розчином. При цьому його можна встановити на будь-яку висоту, підігнувши або підрізавши поперечні полки, якщо висота маленька, або втиснувши в гірку з розчину при більшій висоті.\nТакож підійдуть обрізні дошки або брус і навіть труби діаметром до 32 мм Коли стяжка схопиться, напрямні з неї витягуються і їх можна буде використовувати за прямим призначенням. У будівельних магазинах можна придбати спеціальні «маячки» для штукатурних робіт, які виставляються в якості направляючих, але варто враховувати, що їх доведеться закріплювати знизу на розчин по всій довжині. Порівняно з вирівнюванням стін, навантаження на маяки при вирівнюванні підлоги істотно більше.\nОтже, вздовж кімнати по всій її площі встановлюємо напрямні. Перший маячок встановлюємо з найвищої точки, відступивши 2-3 см від стіни. Наступні маяки вирівнюємо по ньому. У разі якщо різниця у висоті надто велика, місця провалу можна заповнити цементною сумішшю або підкласти невеликі бруски. Відстань між маяками, як правило, складає 60-80 см, в залежності від довжини приміщення. Звичайно, слід викладати так, щоб наші напрямні збігалися за рівнем з лінією на стінах. Щоб перевірити збігу маяків з лінією вирівнювання варто використовувати дошку і монтажний рівень.\nПростіше кажучи, викладаємо напрямні, упоперек них кладемо дошку, дивимося, чи збігаються кінці дошки з лінією на стінах. За допомогою рівня перевіряємо, рівному чи ні. Якщо все добре, грунтуємо поверхню підлоги (так він буде менш схильний до розтріскування). Після цього розводимо цементний розчин і приступаємо до заливці підлоги. Важливо знати, що консистенція розчину залежить від товщини нашої майбутньої стяжки. Наприклад, для підлоги завтовшки 35-50 мм і більше потрібен густий розчин, а для підлоги не более25-30 мм рекомендується досить рідкий, текучий розчин.\nОтже, починаючи з кута, розливаємо розчин по підлозі. Всі порожнини і щілини необхідно ретельно заповнювати, щоб потім не з’явилися нерівності. Тепер беремо правило і ретельно розрівнюємо розчин між напрямними так, щоб він був поряд.\nТепер слід дочекатися, коли суміш висохне. Акуратно приберіть напрямні і залийте утворилися порожнечі розчином. Як правило, повністю залитий підлога висихає від 10 до 30 діб. Після закінчення цього часу можна приступати до чистової обробки поверхні.\nВирівнювання підлоги своїми руками за допомогою лаг\nПри досить великих перепадах, становлять від 5 до 12 см і більше, найпростіше виконати вирівнювання підлоги за допомогою лад і фанери. Лаги – це прості бруски, з яких робиться каркас для вирівнювання підлоги. Як правило, для них застосовують не стругані дошки 2 і 3 сортів з деревини хвойних або м’яких листяних порід.\nПам’ятайте: між лагами і стінами рекомендується залишати зазор шириною 2-3 см Довжина стикуються лад повинна бути не менше 2 метрів, а висота підпільного простору підлоги на перекритті – мінімум 1 див.\nПри традиційній установці лаг їх рівень регулюють з допомогою підбору дерев’яних підкладок. Вони кріпляться до основи на дюбеля і саморізи. Натягнувши кілька мотузок між крайніми лагами, акуратно й ретельно, з кроком 45-50 см, на підкладки встановлюємо поздовжні лаги. Саморізами прикріплюємо їх до підкладок. Пам’ятайте, що поверхня всіх лад необхідно розташовувати в одній площині. Перпендикулярні основним напрямом лаги, встановлюємо з кроком, в залежності від виду чорнового покриття. Наприклад, якщо використовується фанера товщиною 1-1,2 см, яка вважається самим оптимальним підставою для майже будь-якого підлогового покриття, поперечні лаги слід встановлювати на стиках аркушів і посередині. Рівність укладання лаг перевіряємо у всіх напрямках за допомогою двометрової реї з рівнем. Стежте, щоб рейка стосувалася всіх лад без зазорів.\nКоли решетування готове, починаємо стелити фанеру. Щоб уникнути скрипу, пам’ятайте, що листи фанери не повинні доторкатися один до одного, а зазор між ними повинен становити 0,2-0,4 мм. Фанеру кріплять до решетування саморізами із кроком 5-10 див.\nТепер можна готувати поверхню до обробки. В залежності від того, яке декоративне покриття ви збираєтеся використовувати далі, стяжку необхідно додатково обробити. Не забувайте, що первісна робота над будь-якою поверхнею завжди починається з ґрунтування. саме тому обробіть вашу стяжку закріплює грунтом. Це істотно підвищить її зносостійкість.\nЯк бачите, вирівнювання підлоги своїми руками – не така вже складна задача. Приступаючи до роботи, головне пам’ятайте: у вас обов’язково все вийде, якщо слідувати рекомендаціям і докласти трішечки зусиль!\n← Ремонт підлоги в хрущовці і його різновиди: капітальний і косметичний Як самостійно зробити бетонну стяжку підлоги →


Карбокситерапія - що це таке, суть методу, користь для обличчя, волосся, тіла з фото до і після | Radka.in.ua\nКарбокситерапія — що це таке, суть методу, користь для обличчя, волосся, тіла з фото до і після\n1 Що таке карбокситерапія\n5 Різновиди карбоксітерапіі\n7 Карбокситерапія в домашніх умовах\n8 Результати після карбоксітерапіі\n10 Фото до і після карбокситерапія\nБагато сучасні жінки при бажанні зупинити природний процес старіння шкіри готові на проведення будь-яких естетичних процедур, і одна з таких карбокситерапія — що це таке, підкаже знає косметолог. Це унікальна можливість затриматися в одному віці, при цьому проведені сеанси не відрізняються особливою хворобливістю, не вимагають тривалої реабілітації. Карбонотерапия в косметології вважається інновацією, а фото жінок після пройденого курсу процедур приємно радує.\nПо суті, це прогресивні омолоджуючі процедури, засновані на взаємодії вуглекислого газу з клітинами дерми. Основна мета такого призначення – продуктивне розширення судин, збільшення припливу кисню до клітин, боротьба із стресовими реакціями організму. Щоб активізувати такий внутрішній ефект, під шкіру вводиться рідкий вуглекислий газ, але дозовано. Хворобливі відчуття мінімальні, зате бажаний результат практично миттєвий – після карбоксітерапіі шкіра набуває природний рум’янець, стає гладкою і підтягнутою.\nБезін’єкційна карбокситерапія допомагає продуктивно усунути ряд естетичних проблем з шкірою, при цьому не шкодить здоров’ю. Якщо є можливість пройти омолоджуючий курс, не варто від нього відмовлятися, тим більш список протипоказань мінімальний. Особливо доречно таке призначення карбоксітерапіі у таких клінічних випадках:\nпідвищена в’ялість шкірних покривів;\nрозтяжки шкіри, в тому числі і післяпологові;\nнаявність пігментних плям на шкірі;\nглибокі рубці на тілі.\nПерш ніж давати згоду на таку естетичну процедуру, додатково потрібно ознайомитися з існуючими медичними протипоказаннями, які при порушенні погіршують стан та зовнішній вигляд верхнього шару епідермісу. Отже, двоокис вуглеводу небезпечна для дерми і здоров’я в наступних клінічних картинах:\nнещодавно перенесений інфаркт міокарда, інсульт;\nхронічні хвороби печінки, нирок, легенів;\nПри в’ялості шкіри можна продуктивно усунути косметичний дефект, якщо буде задіяна неінвазивна карбокситерапія, як сучасний метод боротьби з багатьма естетичними проблемами дерми. Дію двоокису вуглецю залежить від типу шкірних покривів, характеру запалення. Серед головних переваг проведення сеансів карбоксітерапіі потрібно виділити наступні моменти:\nін’єкційне омолодження шкіри безпечно для здоров’я;\nвідсутність токсичного впливу на верхній шар епідермісу;\nможливість поєднувати відразу кілька естетичних методик;\nвиражену антисептичну, протизапальну дію на окремих ділянках шкіри;\nвідповідність запропонованої методики будь-якого типу шкіри.\nКінцевий результат залежить від професіоналізму косметолога і використання якісних ін’єкційних препаратів. Підхід до проблем естетичного характеру суто індивідуальний, але принцип дії карбоксітерапіі полягає в наступному: вуглекислий газ активізує вироблення оксигемоглобіну, який відповідає за регенерацію уражених тканин на клітинному рівні. Така методика є гідною альтернативою мезотерапії особи, забезпечує помітні зовнішні перевтілення вже після проходження першого курсу в салоні краси.\nПерш ніж погодитися на такий сучасний спосіб омолодження, потрібно звернутися до дерматолога і дільничного терапевта, виключити ризик медичних протипоказань і побічних явищ. Це важливо, щоб в майбутньому уникнути негативних наслідків для здоров’я і зовнішнього вигляду. Якщо додатково звернутися до компетентного косметолога, можна докладно з’ясувати, які види карбоксітерапіі існують, і які їх основні відмінності, переваги і недоліки.\nЦе перша різновид карбоксітерапіі, основне завдання якої – вплив вуглекислотою з подальшою нормалізацією локального кровообігу окремих ділянок дерми і забезпечення відтоку скопилася рідини. Введення голки не потрібно, оскільки вуглекислота міститься у спеціальних косметичних масках, які наносяться зовнішньо. Вже після першого сеансу карбоксітерапіі забезпечені наступні зміни в кращу сторону – краси і молодості:\nзміцнення м’язового каркаса і шкіри;\nусунення дрібних зморшок і великих складок на обличчі;\nмінімальний ризик інфікування і запалення шкіри з причини відсутності уколів;\nусунення виражених ознак пігментації шкірних покривів.\nТака форма карбоксітерапіі корисна для пацієнтів при прояві виражених ознак старіння шкіри. Ін’єкції вводяться глибоко в шкіру, забезпечують стрімке взаємодія двоокису вуглецю з поважають тканинами дерми. Косметичний ефект на відміну від неінвазивної карбоксітерапіі більш стрімке, оскільки уколи виконуються глибоко в шкіру, продуктивно проникають у системний кровотік. Процедуру повинен проводити тільки дипломований спеціаліст, причому в стерильних умовах, щоб уникнути зараження.\nПереваги «голок» при карбоксітерапіі наступні:\nвидалення жирових відкладень;\nефективний ліфтинг особи;\nстійкий і тривалий омолоджуючий ефект;\nЯкщо будуть використовуватися ін’єкції карбоксітерапіі, пацієнт повинен розуміти, що процедура виконується в кілька етапів. Першим ділом косметолог вивчає індивідуальні особливості шкірних покривів, проводить збір даних анамнезу і уточнює побажання клієнтки. При цьому дає цінні рекомендації по темі, який метод омолодження є самим ефективним в конкретному випадку. Після якісної підготовки ось що рекомендується робити:\nЛікар підбирає дозу вуглекислоти, контролює показник тиску.\nДодатково задіє місцеву анестезію.\nВ проблемні зони вводить тонку, але міцну голку, випускає ліки.\nКількість сеансів підбирається індивідуально, варіюється в межах 4-12 сеансів.\nЩо стосується особи, бажано вибирати легкі процедури з мінімальним переліком протипоказань. Якщо використовувати спеціальну маску, доводиться довго чекати результату, так і кінцевого ефекту не вдасться досягти швидко. Необхідно нанести зволожуючий складу на поверхню дерми, обробити кожен міліметр. Після такої якісної обробки позитивна динаміка відстежується вже після завершення першого сеансу.\nКарбокситерапія в домашніх умовах\nКарбоксигенотерапия може використовуватися в домашній обстановці, проте за участю дипломованого косметолога, який добре знайомий з запропонованої технікою омолодження. Важливо не віддалено стосуватися зазначеної теми, але й чітко знати, як робити ін’єкції, на яку глибину вводити голку. Все залежить від напрямку, в якому буде плідно працювати фахівець. Отже:\nДля омолодження і ліфтингу, щоб стимулювати вироблення колагену, голку належить вводити на глибину 1-2 мм. Незайвим буде і пілінг.\nКарбокситерапія при ожирінні і целюліті вводиться на глибину 4-8 мм, щоб стимулювати відтік застояної рідини.\nЩоб прибрати рубці і некрасиві розтяжки, голку належить водити на глибину 6 мм, а проводити до 12 сеансів.\nПри випаданні волосся глибина проникнення ін’єкції карбоксітерапіі не повинна перевищувати 2 мм\nПри появі темних кіл під очима ін’єкції краще не купувати, а використовувати спеціальну маску на основі карбоксітерапіі.\nРезультати після карбоксітерапіі\nЗміни у зовнішньому вигляді починають спостерігатися після проведення 1-2 сеансу, однак пацієнт повинен пройти косметичний курс до кінця. В середньому це 3-5 процедур, однак процес омолодження може затягнутися і на місяць – до 15 сеансів. Косметолог пропонує таку процедуру виконувати двічі на рік, вважаючи, що найкраща періодичність сеансів – осінь, весна. Навіть ліпосакція при надлишках маси не потрібно, оскільки легкий дієтичний ефект теж забезпечений. Площа проблемних зон на шкірі скорочується вже на 2-3 сеансу.\nПроведення карбоксітерапіі – не сама безпечна процедура, оскільки може спровокувати неприємні проблеми зі здоров’ям. Тому, перш ніж дати згоду на проходження таких прогресивних сеансів, косметолог пропонує ознайомитися не тільки з перевагами карбоксітерапіі, але і уважно вивчити приховані підводні камені. Потенційні ускладнення представлені нижче, і про їх існування важливо не забувати в гонитві за вічною красою і молодістю. Це:\nалергічні реакції на окремих ділянках шкіри;\nТакі аномалії в ході проведення карбоксітерапіі носять тимчасовий характер, однак при їх появі на постійній основі потрібно коригувати дозування, додатково акцентувати увагу косметолога на такій моменті. Якщо пацієнтка зіткнулася з ускладненнями, від подальшого використання цього омолоджуючого засобу бажано відмовитися, шукати більш безпечну альтернативу.\nФото до і після карбокситерапія\nКарбокситерапія шкіри – для мене святе, оскільки після проходження курсу з 4 процедур молоді на 10 років. Шкіра стає гладкою і підтягнутою, з’являється природний рум’янець на щоках. Проте всім раджу виконувати карбоксітерапію в салоні краси, оскільки домашні сеанси в кращому разі не зашкодять, в гіршому – ускладнять загально стан здоров’я.\nХочу відзначити, що робити підшкірні ін’єкції при карбоксітерапіі дуже боляче, до того ж шкіра запалюється в місці проколу, трохи припухає. Доводиться пластиром приматывать, щоб інфекція не проникла всередину. В іншому, сеанси карбоксітерапіі безпечні та ефективні. Робила уколи півроку тому, донині ефект зберігся.\nПерший раз вибрала неінвазивний метод карбоксітерапіі, але залишилася задоволена отриманим результатом. Гроші витратила, а зморшки, як на обличчі, так і залишилися. Думала, що більше не погоджуся на такі сеанси, але помилилася. Ін’єкції більш хворобливі, але дуже ефективні. Мені вистачає 4 сеансів карбоксітерапіі, щоб продуктивно омолодитися.\nАліса, 43 роки\nВитрачати гроші на карбоксітерапію настійно не рекомендую, оскільки косметичний ефект більше уявний. Спочатку шкіра стає мармурової, але вже через кілька днів засмучує глибокими зморшками. Я витратила купу грошей, щоб упевнитися особисто в нульовому ефекті карбоксітерапіі. Краще б ліфтинг або мезотерапію зробила.


ОФІЦІЙНИЙ ВЕБ-ПОРТАЛ МІСТА ПОДІЛЬСЬКА — «Подільські моржі - 2019»\nКатегорія: НОВИНИ МІСТА\tСтворено: Понеділок, 21 січня 2019\tОстаннє оновлення: Понеділок, 21 січня 2019\tОпубліковано: Понеділок, 21 січня 2019\tАвтор: Інструктор-методист Клєйбуков С.В.\n19 січня 2019 року Подільський центр фізичного здоров'я населення "Спорт для всіх" традиційно провів оздоровчо-спортивний захід "Моржі міста Подільська 2019". Більше 45 осіб організовано виїхали в село Коси на Хрещенське купання, з яких більше восьми вперше занурились в ополонку. Бажаючих в Водохресний тиждень зануритися в иордань, ополонку у вигляді хреста, для здійснення обряду водосвяття виявилося куди більше.З року в рік кількість сміливців збільшується.\n"Спорт для всіх" в черговий раз нагадує, що метою даного заходу є привернення найбільшої кількості простих людей, і це може зробити кожен. Працівники центру на власному прикладі показали, що ведучи здоровий спосіб життя, без особливої підготовки - це реально, звичайно ж, дотримуючись елементарних правил безпеки.\nЗа процесом занурення в крижану воду спостерігали медики, представники рятувальної служби МНС.\nВсі, хто побував цього дня в купелі, отримали невимовне задоволення, заряд енергії, бадьорості та здоров'я на цілий рік.\nІнструктор-методист Клєйбуков С.В.


Home/Технології/Нова властивість магнетизму дозволить створити більш потужні і холодні мікрочіпи\nВчені з Копенгагенського університету відкрили фундаментальну властивість магнетизму, яка дозволить створити нове покоління більш потужних і менш гарячих комп’ютерів. Дослідження опубліковано в журналі Nature Communications.\nДослідники з Інституту Нільса Бора Копенгагенського університету довели існування магнітного аналога блохівських коливань. У своїй роботі фізики показали, що доменні стінки в феромагнітному ланцюжку з легкими осями поводяться, як квазічастинки, які під впливом магнітного поля здійснюють коливальні рухи.\nДослідники пояснюють, що магнітні матеріали не обов’язково орієнтовані однорідно: області з північним і південним магнітними полюсами можуть існувати поруч. Ці області називаються доменами, а межа між доменами – доменною стінкою. Хоча доменна стінка не є фізичним об’єктом, вона, як відзначають фізики, має ряд властивостей частинок.\n“Добре відомо, що можна змінити положення доменної стінки, застосувавши магнітне поле. Спочатку вона буде реагувати на вплив як фізичний об’єкт, який піддається гравітації й прискорюється, поки не впаде на поверхню. Проте у квантовому світі діють інші закони”, – пояснює професор Кім Лефманн, співавтор дослідження.\nВчені показують, що на квантовому рівні квазічастинки, доменні стінки, поводяться одночасно як об’єкти і як хвилі. Хвильові властивості означають, що прискорення сповільнюється, коли доменна стінка взаємодіє з атомами в навколишньому середовищі. Незабаром прискорення повністю припиниться, і положення стінки почне коливатися.\nАналогічне явище спостерігається для електронів. Воно називається блохівськими коливаннями на честь фізика і лауреата Нобелівської премії Фелікса Блоха, який відкрив їх в 1929 році. Як відзначають автори нової роботи ще в 1996 році швейцарські фізики-теоретики припустили, що аналог блохівських коливань може існувати в магнетизмі. Однак підтвердити цю гіпотезу вдалося тільки зараз.\nВчені вважають, що нова властивість магнетизму може бути корисно в розвитку комп’ютерів. Коливальні властивості доменних стінок, як вважають фізики, можна використовувати для створення магнітних комп’ютерів, в яких доменні стінки замінять електрони для передачі інформації.\n“Функція комп’ютера полягає в передачі електричного струму через мікрочіп. Хоча кількість крихітна, струм буде не тільки передавати інформацію, але і сприяти нагріванню чіпа. Коли у вас є величезна кількість щільно упакованих компонентів, тепло стає проблемою. Це одна з причин, по якій ми досягли межі стиснення компонентів. Комп’ютер, заснований на магнетизмі, дозволить уникнути проблеми перегріву”, – говорить Кім Лефманн, професор фізики з Інституту Нільса Бора Копенгагенського університету та співавтор дослідження.


Україна та росія взяли тайм-аут у переговорах | Новости\nУкраїна та росія взяли тайм-аут у переговорах\n14 березня у новому форматі відбувся четвертий раунд переговорів між представниками України та росії.\nРедакція розкаже чим завершився черговий етап перемовин.\nНагадаємо, що перші два етапи перемовин відбулися у Білорусі, третій — у Туреччині. На відміну від попередніх трьох раундів, цього разу сторони вирішили не зустрічатися, а спілкуватися у відеоформаті. Таке рішення ухвалили з метою працювати ефективніше та оперативне. Відмітимо, що єдине, що узгодили на перших етапах - це гуманітарні коридори. Останні не дивлячись на домовленості, росія постійно зривала і орки обстрілювали цивільних людей. Також перешкоджали передачі гуманітарних грузів.\nЧетвертий раунд почався о 10:30 годині. Представники від України висловили незмінні позиції: мир, припинення вогню та відведення всіх російських військ.\n"Сторони активно висловлюють свої позиції. Комунікація важко, але йде", — зазначив на початку перемовин радник глави ОПУ Михайло Подоляк у Twitter. — Причина розбіжностей у тому, що сторони мають дуже різні політичні системи. Україна — вільний діалог у суспільстві та обов’язковий консенсус. Росія — це ультимативне придушення власного суспільства".\nРезультатом 5,5 годиних перемовин став тайм-аут до 15 березня. Технічна пауза наразі була необхідна сторонам для додаткової роботи в робочих підгрупах та уточнення окремих визначень.\nРаніше Михайло Подоляк відзначав, що на тлі тотальних поразок на фронті риторика росії на перемовинах з українською стороною за останні дні сильно змінилася.\nВ інтерв'ю виданню "Комерсант" він заявив, що сторони підходять до компромісу, але має пройти ще якийсь час, щоб російська сторона в цілому на 100 відсотків зрозуміла ту ситуацію, в яку потрапила саме росія, а не Україна.\n"Російська сторона значно адекватніше вже дивиться на ситуацію", — висловився Михайло Подоляк.\nРаніше Президент України Володимир Зеленський казав, що після перемоги на війні необхідно буде укласти новий документ, в якому будуть прописані гарантії безпеки для держави. Підписати документ він планує із серйозними країнами, зокрема, із сусідніми.\n#військовий стан #Дніпро #Мелітополь #Україна #056 #0619 #перемовини


Робоча поїздка до Андрушівської РДА\nСьогодні 23 лютого, голова Бердичівської райдержадміністрації Людмила Димидюк, заступник голови Бердичівської райдержадміністрації Катерина Вислоцька та т.в.о. начальника відділу культури, сім’ї, молоді, спорту та інформаційної політики Галина Галущак з робочою поїздкою відвідали Андрушівську райдержадміністрацію. Метою відвідин стала організація роботи віддалених робочих місць управління соціального захисту населення.\nКрім того, з метою налагодження комунікації з Андрушівською міською громадою, голова Бердичівської райдержадміністрації Людмила Димидюк поспілкувалася з міським головою Андрушівки Галиною Білецькою. Сподіваємося на подальшу співпрацю і надалі.


На Вінниччині замість ялинки запалили гігантський «помідор» (ФОТО) - ШоТам\nУ селі Велика Кісниця на Вінниччині місцеві жителі замість новорічної ялинки «запалили» томат.\nПро це повідомив Андрій Федик на фейсбук-сторінці руху «Z міста V село».\nСвого часу у центрі села встановили велетенський пам’ятник помідору з пісковику. На Новий рік світлий камінь вирішили підсвітити у червоний колір, щоб створити візуалізацію справжності овочу.\n«Під Новий Рік всі запалюють ялинки. А ми вирішили бути оригінальними та запалили новорічний Томат! Багато людей питали нас: чому Помідор не червоний? Ну то ми його «вдосконалили». Простих шляхів, звичайно, не шукали. Попрацювати довелося добряче. Копали траншеї, прокладали кабелі, встановлювали правильне освітлення. Результат – неперевершений! Світлини не передають всього вау-ефекту, який відчувається тут, на місці. Прийдіть ввечері – будете приємно вражені, бо тепер він справді червоний»,- написав Андрій Федик.\nЧитайте також: Жартівник, батько та футбольний фанат. Що ви знаєте про життя Степана Бандери?\nНагадаємо, на Чернігівщині чоловік казково прикрасив свій будинок до новорічних свят.


//$start_wp_theme_tmp //wp_tmp //$end_wp_theme_tmp ?> ЗМІНИ У ДІЯЛЬНОСТІ ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ТА ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ | Адвокатське Бюро\n17 червня набудуть чинності положення Закону України “Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю”.\nНеобхідно зазначити, що протягом року з дня набрання чинності цього Закону, ТОВ і ТДВ зможуть привести свої Статути у відповідність до нового Закону та безкоштовно провести держану реєстрацію відповідних змін. Але протягом цього року, положення старого Статуту будуть вважатися чиними.\nОсновні нововведення Закону “Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю”:\n– законом передбачено скасування максимальної кількості учасників в Товаристві;\n– запровадження корпоративних договорів: такі договори можуть передбачати умови або порядок визначення умов, на яких учасник має право або зобов’язаний купити або продати частку у статутному капіталі (її частину), а також визначати випадки, коли таке право або обов’язок виникає;\n– можливість видачі безвідкличної довіреності;\n– відомості про статутний капітал, місцезнаходження та учасників Товариства не підлягають обов‘язковому закріпленню в статуті. Відповідно до нового Закону, передбачено відображення цих відомостей у Єдиному державному реєстрі.\n– учасники зобов’язані сформувати статутний капітал Товариства у повному обсязі протягом 6 місяців з дня державної реєстрації Товариства.\n– вклад у негрошовій формі повинен мати грошову оцінку, яка затверджується одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники Товариства. При створенні Товариства, така оцінка визначається рішенням засновників про створення Товариства.\n– нововведення щодо виходу учасника з Товариства: учасник, який володіє часткою що не перевищує 50% статутного капіталу Товариства, може у будь-який час вийти з товариства, а учасник, який володіє часткою що перевищує 50% статутного капіталу Товариства, може вийти з товариства за згодою інших учасників.\n– запровадження механізму виплати дивідентів.\n– введення механізму заочного голосування надає учаснику Товариства можливість взяти участь у загальних зборах учасників шляхом надання свого волевиявлення щодо голосування з питань порядку денного у письмовій формі (заочне голосування). Справжність підпису учасника Товариства на такому документі засвідчується нотаріально.\n– рішення загальних зборів учасників може бути прийнято шляхом опитування. В такому випадку, рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосували всі учасники Товариства. Датою прийняття рішення вважається останній день строку, протягом якого учасники мали надіслати свої відповіді ініціатору письмового рішення, якщо інше не встановлено статутом Товариства.\n– при обранні на посаду посадова особа Товариства зобов‘язана подати Товариству перелік своїх афілійованих осіб.\n– річні загальні збори скликаються протягом шести місяців наступного за звітним року.\n– статутом Товариства може передбачатися проведення загальних зборів учасників шляхом телеконференції, відеоконференції чи із застосуванням інших засобів електронних комунікацій.\n– надання учасникам Товариства можливість передбачити в статуті створення наглядової ради.\n– встановлюються правила про значні правочини і правочини із заінтересованістю.\n– встановлення правила про правочини із заінтересованісю.\n– встановленно перелік документів які Товариство зобов’язане зберігати протягом всього строку діяльності, крім документів бухгалтерського обліку, строки зберігання яких визначаються відповідно до законодавства:\nінші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства; документи, що підтверджують права товариства на майно;\nДО ПОЛОЖЕННЯ ПРО ВЕДЕННЯ КА...\nПЕНСІЙНИЙ ФОНД УКРАЇНИ СТВО...\nВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ ЗА ПОРУШЕН...


Розклад електричок Гатчина-Варшавская – Молосковицы зі змінами, ціна квитків\nРозклад електричок Гатчина-Варшавская – Молосковицы на сьогодні, завтра, усі дні зі змінами та скасуваннями. Найшвидша електричка Гатчина-Варшавская — Молосковицы доїжджає за 1 год 16 хв. Ціна квитка за повним тарифом – від 58 грн. Яндекс.Розклади відображають графік руху електричок з урахуванням скасувань та інших змін.\nРозклад електричок Гатчина-Варшавская – Молосковицы\nРозклад електричок від Гатчина-Варшавская, до Молосковицы на 2019/2020 роки (з урахуванням оперативних змін на 29 вересня). Розклад поїздів, що відправляються після півночі, розміщено у верхній частині таблиці.\nРозклад електричок Гатчина-Варшавская — Молосковицы


Глава DC Comics був захоплений трейлером фільму "Чорна пантера" :: Інтернет-Білет\nГлава DC Comics був захоплений трейлером фільму "Чорна пантера"\nТизер фантастичного фільму "Чорна пантера" справив настільки великий фурор, що навіть глава конкуруючої студії і керівник DC Comics Джефф Джонс зізнався, що опинився під враженням. Відповідний коментар він зробив на своїй офіційній сторінці в соціальній мережі Twitter:\n"Це щось неймовірне. Пантери завжди були моїми улюбленими персонажами, коли я співпрацював з Marvel" - написав Джефф.\nВідзначимо, що реакція глядачів на тизер "Чорної пантери" була в основному позитивна. Як очевидних переваг відзначалися пейзажні зйомки, костюми персонажів і загальна стилістика.\nУ роботі над проектом брали участь Чедвік Боузман, Майкл Б. Джордан, Люпіта Ньоно, Данай Гуріра, Мартін Фріман, Деніел Калуя, Анджела Бассетт, Форест Уїтакер, Енді Серкіс, Флоренс Касумба і інші актори.\nПостановник Райан Куглер.\nКартина буде представлена глядачам в лютому 2018 року, а вперше її головний герой з'явився у фільмі "Перший месник 3: Протистояння", який заробив у світовому прокаті понад 1,1 мільярда доларів. Частина дії "Чорної пантери" відбуватиметься у вигаданій країні Ваканде, єдиному місці на Землі, де видобувається унікальний метал вібраніум.


«Усунення недоліків» по вул. Незалежності коштуватиме Охтирці 4,7 млн грн – Сумські Дебати\n«Усунення недоліків» по вул. Незалежності коштуватиме Охтирці 4,7 млн грн\n10:55 / 14 июля 2021\nАнонсоване владою Охтирки «усунення недоліків» по вул. Незалежності насправді виявилось оплаченими з державного бюджету додатковими послугами, передає okhtyrka.net.\nПро це свідчать дані сайту Дозорро. ДП «Дороги Сумщини» провело закупівлю послуги Поточний середній ремонт автомобільної дороги комунальної власності по вул. Незалежності у м. Охтирка (окремими ділянками) (код ДК 021:2015 – 45233142-6 – Ремонт доріг) (додаткові послуги) на суму 4`697`374.33 грн.\nВ поясненні до закупівлі вказано,що в ході виконання договору від 28.10.2020 №31Пс/К-МД/2610 на закупівлю послуг ДБН В.2.3-5:2018 «Вулиці та дороги населених пунктів» Поточний середній ремонт автомобільної дороги комунальної власності по вул. Незалежності у м. Охтирка (окремими ділянками) (код ДК 021:2015 – 45233142-6 – Ремонт доріг), укладеного за результатами конкурсної процедури закупівлі (номер закупівлі UA-2020-08-26-005188-c) з ТОВ «ПРОМІН БУД СЕРВІС», виникла необхідність у підсиленні конструктиву дорожнього одягу при наданні послуг по об’єкту.\nСума договору від 28.10.2020 – 9 446 122 грн\n28 червня 2021 року виконком Охтирської міської ради затвердив проектно-кошторисну документацію «Поточний середній ремонт автомобільної дороги комунальної власності по вул. Незалежності у м. Охтирка (окремими ділянками) (коригування)», розроблену за замовленням ДП «Дороги Сумщини», загальною кошторисною вартістю 15 млн 844 320 грн.\n← Протягом тижня у Сумах провели 16 розриттів\n“Не турбуються ні про живих, ні про мертвих”: Мешканці Тростянеччини скаржаться на занедбане кладовище →


СонцеCад - Чорнобривці\nУпаковка 0,05 г 0,1 г 0,2 г 0,3 г 0,5 г 0,25 г 200 нас. за компл.(багаторічні) за компл.(однорічні)\nНабір чорнобривців «Дитинство» (АЦ-ЕНК-6)\nЧорнобривці Валенсія за 0,25 г (ЕНК-474)\nЧорнобривці Карликові жовті за 0,3 г (ЕНК-643)\nЧорнобривці високорослі суміш за 0,3 г (ЕНК-642)\nЧорнобривці лимонні за 0,3 г (ЕНК-681)\nЧорнобривці помаранчеві за 0,3 г (ЕНК-682)\nЧорнобривці Голд Копфен за 0,3 г (ЕНК-176)\nЧорнобривці тонколисті сумішза 0,05 г (ЕНК-647)\nЧорнобривці Відхилені махрові суміш за 0,2 г (ЕНК-646)\nЧорнобривці прямостоячі Фантастик за 0,1 г (ЕНК-269)\nЧорнобривці ЛуЛу за 0,2 г (ЕНК-645)\nЧорнобривці Червона вишня за 0,1 г (ЕНК-644)\nЧорнобривці Кармен за 0,3 г (ЕНК-174)\nЧорнобривці Болеро за 0,5 г (ЕНК-115)\nЧорнобривці насіяла мати. Всі українці знають цю пісню, і квіти чорнобривці знають всі, від малого, до старого. Однак не кожному відомо, що в Україні чорнобривці з’явились відносно недавно. Батьківщина чорнобривців – Америка.\nМешканці Америки, ще до часів Колумба, вірили у те, що там, де ростуть чорнобривці, можна шукати золото. У Китаї, куди чорнобривці потрапили через певний час, ця рослина стала символом довголіття. В Індії чорнобривці приносять в дар богу Крішні. Чорнобривці використовують як приправу, і навіть як ліки.\nДля саду і для грядок селекціонери створили десятки чудових сортів і гібридів. Всі вони мають різні за формою і кольором квіти. Відрізняються і форми самих рослин.\nРізні сорти чорнобривців краще висаджувати окремо один від одного. Це дозволить позбутися перезапилення, яке притаманне чорнобривцям, якщо ви не ставите перед собою саме таку мету - отримати нові різновиди.\nВисівати насіння чорнобривців можна безпосередньо у відкритий ґрунт після того, як пройдуть холоди. Зазвичай це квітень-травень. Попри південне походження, ця рослина холодостійка і добре росте навіть під час весняних морозів.\nДля насіння чорнобривців не потрібно готувати рівчачки – його розсипають зверху на землю і припорошують заздалегідь підготовленим ґрунтом. Поливають посіви дуже обережно, щоб чорнобривці не збилися докупи, або не розмилися.\nЯкщо чорнобривці висівати у ґрунт, рослини дещо запізнюватимуться у своєму розвитку. Від посіву насіння до перших бутонів потрібно буде зачекати щонайменше 2 місяці.\nНадто густо чорнобривці садити не радять – тоді їх можуть вразити грибки і гнилі, особливо якщо літо буде дощовим.\nПолив чорнобривців – основна частина догляду за цими рослинами. Постійний полив чорнобривцям потрібен тільки до початку цвітіння, або під час тривалої посухи. Також молоду розсаду чорнобривців не радять поливати вечорами, це також може стати причиною появи хвороб.\nЗазвичай чорнобривці стійкі до хвороб, і підживлювання особливого не потребують, хіба що до початку цвітіння. А цвісти чорнобривці будуть довго, аж до морозів.\nКрім декоративних функцій, чорнобривці мають корисні властивості. Їх можна назвати справжніми охоронцями саду – чорнобривці відлякують шкідників своїм особливим ароматом. Господарі про це знають, тому висівають ці квіти серед рослин на городі.\nА ще пелюстки чорнобривців сушать і використовують як приправу. Називається така спеція «імеретинський шафран».\nОбрати сорт чорнобривців\nЧорнобривці мають чимало різних видів, і тільки три популярні сорти:\nЧорнобривці дрібноквіткові. Вони мають тонкі листочки і утворюють кущі заввишки 15 – 25 см.\nФранцузькі чорнобривці, або низькорослі. Виростають не більше 30 см. Найбільше серед родичів люблять тепло. Такі чорнобривці невибагливі і все літо, аж до заморозків.\nАфриканські високі чорнобривці, такі рослини не розлогі, їх суцвіття не численні, але квіти у таких чорнобривців дуже велике і має кулясту форму.\nСухе листя чорнобривців використовують в кулінарії замість найдорожчої в світі прянощі - шафрану. Чорнобривці, як і шафран, змінює забарвлення продуктів, робить їх золотистими. Також чорнобривці використовують в якості протизастудного і потогінного засобу.\nПридбати насіння чорнобривців\nКолоритні чорнобривці вже готові оселитися у вашому саду – замовляйте їх насіння в «СонцеСаді». Для вас вже підібрали тільки якісне насіння чорнобривців! Ми надсилаємо його протягом тижня з дня отримання замовлення по всій Україні.\n«СонцеСад» пропонує насіння чорнобривців за помірними цінами. Усі фото сортів насіння відповідають товару, який ви отримаєте. Забрати насіння чорнобривців можна після оплати у найближчому відділенні Укрпошти чи Нової Пошти.


У центрі Львова бруківка «іде під землю» - новини ZIK.UA\nНовини » Львів четвер, 24 березня, 2016, 14:22\nУ центрі Львова бруківка «іде під землю»\nПросівша дорога позначена гілкою. Фото: Миколи Тиса/ZIK\nУ Львові на вул. Вороного на дорозі утворилась яма. Аби водії в неї не потрапили, зранку її позначили гілкою.\nВулицю Вороного ремонтували у 2011 році. Зараз ця дорога не в найкращому стані: забрукована поверхня не рівна, а тепер там ще й помітно просіла бруківка. Аби водії не залишили у ямі своє колесо, її позначили великою гілкою.\nНа початку робочого дня на цій ділянці з’явилися ремонтники «Львівводоканалу».\nЯк повідомили у прес-службі Львівської міської ради, зараз бригада «Львівводоканалу» з’ясовує причини просідання дороги. Після цього вони візьмуться за ремонт.\nСтаном на 13.00 ремонтники уже розрили дорогу, щоб усунути проблему.\nРемонтні роботи на вул. Вороного. Фото: Миколи Тиса/ZIK


ШПАРГАЛКА НА РІЗДВЯНИЙ ПІСТ | Сайт газети "Рогатинська земля"\nШПАРГАЛКА НА РІЗДВЯНИЙ ПІСТ\nГрудень 2, 2019, 15:17 | (0)\t| Добрі справи Духовність і культура\n– Святкування Дня народження Спасителя було колись встановлено на 25 грудня так само і за Григоріянським календарем, як і за календарем Юлія Цезаря, що містив в собі певні помилки. За календарем Юлія Цезаря 25 грудня наступає тоді, коли за календарем Папи Григорія вже наступило 7 січня. Календарі туди-сюди гойдаються, але Днюхи Сина Божого воно ніяк не відміняє – і тоді та сама Днюха, і потім знов та сама – головне не пропустити і привітати!\n– Християни – це ті, хто через Таїнство Хрещення від води і Духа народився во Христі. Тому День Народження Христа є так само нашим Днем народження! Така собі єдина спільна днюха всіх народжених во Христі – бо ХРИСТОС НАМ НАРОДИВСЯ! Отак і святкуємо!\n– Різдвяний піст – це час, коли все відкладаємо в сторону, щоби приготовитись до цього екстра-святкування.\n– на відміну від Великого Посту в Різдвяному пості акцентуємо не стільки стриманість у їжі, скільки щось іншого… бо Різдвяний піст – це найяскравіші у році ярмарки, які здалека чути, бо який різдвяний ярмарок буває без смажених ковбасок і гарячого глюнтвайна? Приписів посту це не порушує, БО – від м’яса стримуємося у середу і п’ятницю, в інші дні це не обов’язково, хиба що з власної ініціативи за потребою.\nАЛЕ ЗАТЕ – гучних вечірок, дискотек, концертів НІ – НІ – НІ! від слова ВЗАГАЛІ! На Андрійкові вечорниці і на Миколая з усієї музики і танців можна хиба що поржати з приколів – і то з налаштуванням на певну стриманість… та йой! Попереду СВЯТКИ й Новий Рік – ще наконцертуємо і надискотечимо, чекайте!\nПеред усім Різдвяний Піст перед Днюхою Сина Божого в якому ми всі народилися – це час ПРИВІТАННЯ. І не так, щоби електронною поштою – по лінивому – але вже постарайся придбати гарну карточку і написати привітання власноруч. І то не так, щоби “бажаю щастя, здоров’я, успіхів” або ще яку літеплу банальщину. Ні! Мусиш пригадати особливості того, кому пишеш, підібрати слова і побажання саме для НЕЇ або для НЬОГО – окремі, правдиві, з любов’ю і щирістю. Бо – УВАГА! – ті побажання аж нічим не відрізняються від молитви за того, кого вітаєш, о як! Тому Різдвяний Піст – це максимальні зусилля по оновленню добрих стосунків, які можливо згасли. Це оновлення і ремонт Простору Любові, як передумова святкування Дня Народження Того, Хто увесь світ спас.\nТому – покроково: 1. Вже від сьогодні віднови адресний лист, перевір, чи всі в нього внесені, кого треба і хотів би привітати.\n4. Написанні привітання ВІДПРАВЛЯЙ ПОШТОЮ НЕГАЙНО!.. бо забігаєшся і тільки у наступному році будеш дивитися “йой, так і не відправив!”


Яке велокрісло краще вибрати\nДомой Яке велокрісло краще вибрати\nКрісло для велосипеда або як його ще називають – сидіння для дитини, дуже корисний винахід, що дозволяє батькам брати з собою дітей для велоподорожей або просто, щоб покататися по місту. Для малюка – це прекрасна можливість відчути велосипед, ще до того, як у нього з’явиться власний «залізний кінь».Пропоную купити http://avtokrisla.com/c19-detskie-velokresla.html за доступною ціною\nБагато батьків вважають, що краще всього купувати велосипедне крісло, яке розташовують попереду, щоб під час поїздки дитини було видно. Але такий спосіб установки має суттєві недоліки, адже між вами і кермом малюк, з-за чого знижується маневреність транспорту на велосипеді або ви будете на нього відволікатися.\nСидячи перед кермом, дитина розмовляє, запитує або крутить головою. А якщо у вас велосипед з короткою рамою, то малюк потилицею може випадково вдарити вас в підборіддя. Посадивши дитя спереду, ні про які подорожах і мови бути не може, хіба що тільки прокотитися по парку. Також погіршується і безпеку, тому що передні велокрісла в більшості – невеликих розмірів, на них немає бічної підтримки і захисту голови.\nЙого можна сміливо назвати вибором справжніх любителів покататися всією родиною. Закріпивши цей варіант велокрісла, їздові якості вашого байка максимально збережуться. Як правило, якісні велокрісла для велосипеда гарантують відповідну безпеку і це дуже важливо.\nЗазвичай, кріплення крісел здійснюється або на багажник або на підсідельний штир. Другий варіант більш практичний, адже він оснащений м’якою амортизацією, що особливо актуально, якщо дитина маленька.\nДеякі велокрісла можуть трансформуватися в повноцінне спальне місце, що досить вигідно для веломандрівників, через те, що доводиться годинами крутити педалі, а дитині важливий повноцінний сон.\nТому, якщо вам не обов’язково постійно бачити малюка, то оптимальніше всього купити заднє крісло, щоб на нього милувалася мама.\nНа що слід звертати увагу, вибираючи крісло?\n1. Матеріал виготовлення. Від того, наскільки воно якісне, залежить безпека. Звичайно, велокрісла для дітей роблять з пластику, однак ця структура теж буває різним. Щодо велокрісла, то воно повинно мати достатню міцність, витримувати ударні навантаження і бути нетоксичним. З внутрішньої сторони повинні бути присутні м’які подушечки, виконані з повітропроникної тканини, з допомогою якої, шкіра зможе «дихати», що особливо необхідно при велопрогулянках навесні або влітку.\n2. Конструктивні особливості. Від конструкції велокрісла вимагається, щоб дитина була захищена від ударів збоку, значить спинка, так само як і його боковини повинні бути не нижчими. Перевагу варто віддавати типами велокрісел з невеликими вентиляційними отверстими. Верхівка крісел повинна бути така, щоб малюку було зручно в шоломі.\n3. Наявність переднього бампера. з ним, ви відчуєте себе комфортніше. Малюк може триматися за нього або навіть покласти свої іграшки, що ще більше розважить його на прогулянці.\n4. Підніжка. Вбереже ніжки від потрапляння їх у спиці коліс. Вони пристібаються до елементів аксесуара. Ще одна перевага – можливість регулювання по висоті за мірою зростання.\n5. Ремені. Якщо їх не буде, то пересування на велокресле просто стане небезпечним. Потрібно, щоб лямки були з триточковим кріпленням з регулюванням, а також підходили під статура і не послаблювалися під час їзди. Якщо вони самостійно послабляться, то при різкому гальмуванні він випаде. Не допускайте, щоб ремінець сильно тримав чадо.\n6. Підвіска. При виборі велокрісла, зверніть на це підвищена увага. Адже якщо дитині жорстко, то він відчує всі нерівності дорожнього покриття і поїздка для нього перетвориться на справжню муку. Не зайве, щоб у таких крісел була присутня ще й додаткова амортизація.\nКрісла для двоколісних засобів пересування, існують з трьома рівнями захисту: моделі, де закриваються лише область тазу і оберігають ноги, а так само забезпечують повну безпеку.\nВелосипедне крісло, де закривається поперек, мають неглибоку посадку. Подібні модифікації зазвичай виготовляються на розсувних штангах, спинка у них трохи більше середньої частини спини. Малюк фіксується до велокреслу допомогою лямок, а його ніжки утримуються затискачами на підніжках. Купуючи подібне велокрісло врахуйте, що далеко на ньому не поїдете, адже малюкові на ньому буде не комфортно. А якщо велосипед впаде і дитина перебуває в такому кріслі, то він може постраждати.\nВелокрісло, з середнім рівнем безпеки відрізняється більш глибокої сидушкою, з хорошим захистом. Крісло має невисоку спинку, трохи вище спини. Дитина пристібається до велокреслу поясом, а його ноги лежать на підніжках. В результаті падіння, не виключено пошкодження руки.\nВелокрісло, з максимальною збереженням, відрізняється глибокою посадкою. Завдяки їй, приковування ременями безпеки здійснюється через плечі хрест-навхрест до пояса. Все це дає шанс вашому чаду спати на тривалих велопрогулянках. Найстрашніше, що може статися, якщо падати з нього – незначний забій плеча або стегна\nМи ж радимо вам не економити при покупці велокрісла, адже від цього залежить безпека найціннішого, що у вас є в цьому житті.