Будівництво власного здоров’я\nВілянський В.М., Висоцька О.Є., Приходько В.В.\n"ФІЗИЧНЕ ВИХОВАННЯ" У ЙОГО ЗАБЕЗПЕЧЕННІ 1.1.ВИЗНАЧЕННЯ ЗДОРОВ ’Я ЛЮДИНИ\n1.2.РЕФОРМА ВИЩОЇ ШКОЛИ І МАЙБУТНЄ "ФІЗИЧНОГО ВИХОВАННЯ"\n1.3.ЧИ Є ПЕРША УКРАЇНСЬКА НАВЧАЛЬНА ПРОГРАМА З " ФІЗИЧНОГО ВИХОВАННЯ " ПРОГРАМОЮ РОЗВИТКУ ЦІЄЇ ДИСЦИПЛІНИ У ВИЩІЙ ШКОЛІ\nВ.М. Вілянський, О.Є. Висоцька, В.В. Приходько\nБудівництво власного здоров’я:\nвід філософії до практики\nРекомендовано Міністерством освіти і науки України як навчальний посібник для студентів вищих навчальних закладів (лист № від 2010 р.).\nВікторов В.Г., завідувач кафедри філософії, соціології державного управлення Дніпропетровського регіонального інституту Національної академії державного управління при президентові України, доктор філософських наук, професор;\nКашуба В.О., проректор з наукової роботи і завідувач кафедри кінезіології Національного університету фізичного виховання і спорту, доктор наук з фізичного виховання і спорту, професор;\nРоманенко М.І., ректор Дніпропетровського обласного інституту післядипломної педагогічної освіти, доктор філософських наук, професор.\nБудівництво власного здоров’я: від філософії до практики: Навчальний посібник / Заг. ред. О.Є. Висоцької. – Д.: Національний гірничий університет, 2010. - 283 с.\nВ посібнику розкрита тема відповідальності сучасної вітчизняної вищої школи не лише за якісну фахову підготовку майбутніх спеціалістів, але й за формування випускників свідомими й діяльними громадянами, котрі піклуються про власне здоров’я. Для розв’язання цієї проблеми, у першу чергу, потрібно забезпечити становлення нової плеяди викладачів, які самовизначаються у якості педантропологів. Формуючи будівничих власного здоровся, вони мають оволодіти основними положеннями філософської, християнської і педагогічної антропології, знати за рахунок яких дієвих педагогічних впливів на практиці розв’язувати цю складну світоглядну задачу. Вони повинні, також, націлювати студентів на набування різнобічної освіти, не зведеної лише до професійної підготовки відповідно згідно обраної спеціальності.\nНавчальний посібник призначений для студентів бакалавра ту, які опановують дисципліну „Фізичне виховання”. Посібник буде корисним також викладачам „Фізичного виховання” та інших дисциплін, які працюють на первинних посадах, у тому числі предметів гуманітарного циклу (релігієзнавства, циклу дисциплін педагогіки і методики викладання у вищій школі, психології тощо).\nТабл. 4; Рис. 11; Літ. джерел 133.\n1.Поняття про здоров’я людини і роль вузівської дисципліни\n"Фізичне виховання" у його забезпеченні....................................\n1.1.Визначення здоров’я людини..............................................\n1.2.Реформа вищої школи і майбутнє "Фізичного виховання"....\n1.3.Чи є перша українська навчальна програма з "Фізичного\nвиховання" програмою розвитку цієї дисципліни у вищій\n1.4.Психолого-педагогічні механізми формування студентів\nтехнічних і гуманітарних спеціальностей як будівничих\nЛітература до 1 розділу................................................................\n2.Глибинні наслідки відмови вищої школи від формування\nособи, що піклується про себе, та їх подолання..........................\n2.1.Педагогічна антропологія і направленість реформи вищої\nосвіти в Україні...........................................................................\n2.2.Криза у вітчизняній вищій школі та можливості дисцип-\nліни "Фізичне виховання "у її подоланні....................................\n2.3.Роль "образу" у навчальній діяльності та освіті студентів...\n2.4.Управління проектами як новий напрямок менеджменту\nфізичної культури в Україні.......................................................\nЛітература до 2 розділу..............................................................\n3.Студент як суб’єкт і об’єкт виховання та освіти....................\n3.1.Особливості самовизначення студентства в Україні...........\n3.2.Навчання і виховання у вищій школі..................................\nЛітература до 3 розділу.............................................................\n4.Світогляд: його становлення і трансформація у контексті\n4.1.Поняття про світогляд..........................................................\n4.2.Принципи освіти В. Розанова і формування світогляду......\n4.3.Переконання і свідомість у розумінні релігії......................\nЛітература до 4 розділу.............................................................\n5.Особа викладача-педантрополога і формування будівни-\nчого власного здоров’я..............................................................\n5.1.Сутність педантропологічної дії викладача у розвитку\n5.2.Професійна позиція педагога як педантрополога...............\n5.3.Чому суспільству потрібні викладачі-педантропологи......\nЛітература до 5 розділу.............................................................\n6.Поняття про явище вищої освіти і навчальну діяльність\n6.1.Особливості вищої освіти людини......................................\n6.2.Особливості ситуації в сучасній вищій школі....................\n6.3.Розуміння і мислення як головні механізми навчальної\nЛітература до 6 розділу............................................................\n7.Антропотехніка і будівництво власного здоров’я.................\n7.1.Філософія будівництва власного здоров’я..........................\n7.2.Концепція epimelia / cura sui і будівництво власного\n7.3.Поняття "будівництво власного здоров’я" і "будівничий\nЛітература до 7 розділу............................................................\n8.Технологія освіти будівничого власного здоров’я...............\n8.1.Вимоги до професійних якостей викладачів......................\n8.2.Основні положення технології непрофесійної фізкуль-\nтурної освіти студентів.............................................................\n8.3.Організаційно-навчальні ігри як основний метод у техно-\nлогії непрофесійної фізкультурної освіти.................................\nЛітература до 8 розділу.............................................................\nУ темі здоров’я, захворюваності і смертності населення нашої країни ми стикаємось, на перший погляд, з парадоксальними явищами. Так, Україна стабільно демонструє один з найвищих показників забезпечення населення стаціонарними ліжками (на 1000 населення), і найбільшу середню тривалість перебування на ліжку серед інших країн європейського регіону. Але при цьому у нас з 1989 р. спостерігається підвищення смертності, хоча в окремі періоди (1996-1998, 2001, 2006 роки) смертність зменшувалася.\nЩо ж до показників загальної смертності населення України в 1980-2007 рр. (на 100 тис.) потрібно відмітити наступне. У структурі смертності переважають хвороби системи кровообігу (63% випадків), новоутворення (12%) та зовнішні причини смерті (9%). На інфекційні хвороби, хвороби органі травлення і дихання припадає ще 9%, на усі інші причини загалом 7%. (Джерело: Статистичний щорічник України за 2007 рік / Державний комітет статистики України. – К.: Консультант, 2008. – 572 с.)\nЗазначимо, також, що в період 1990-2007 рр. спостерігалося збільшення смертності від хвороб системи кровообігу та зовнішніх причин смерті, особливо від нещасних випадків, викликаних вогнем, тоді як смертність від новоутворень та хвороб органів дихання дещо зменшувалася.\nВідтак актуальність проблеми збереження і розвитку духовного й фізичного здоров’я молодого покоління української нації постійно зростає. Зумовлено це такими чинниками, як радикальна соціально-політична трансформація суспільства, політичні та економічні проблеми країни, глобальна екологічна криза, зростання рівня захворюваності громадян, зниження їх працездатності. Особливо вираженим погіршення фізичного, психічного, розумового розвитку і працездатності є серед дітей та молоді.\nЗа даними Міністерства охорони здоров’я України, серед школярів спостерігаються: функціональні відхилення у діяльності різних систем організму – у 50%, функціональні відхилення серцево-судинної системи – у 27%, нервово-психічні розлади – у 33%, захворювання органів травлення – у 17%, захворювання ендокринної системи – у 10%. А за даними Міністерства освіти і науки, 36% учнів загальноосвітніх шкіл мають низький рівень фізичного здоров'я, 34% – нижче за середній, 23% – середній, 7% – вище середнього, і лише 1% – високий.\nТож зрозуміло чому відхилення у стані здоров’я мають майже 90% студентів, а понад 50% з них – незадовільну фізичну підготовку.\nНині на здоров’я молоді впливають чинники, дія яких раніше була значно меншою, особливо це помітно у підлітковому та юнацькому віці. Йдеться, зокрема, про зниження фізичного і підвищення нервово-психологічного навантаження, інформаційне перевантаження, включаючи користування Інтернетом, стрімке поширення серед молоді шкідливих звичок. Причини зростання захворюваності учнів і студентів також пов’язують також із недоліками в організації системи шкільної і вищої освіти, з тими чинниками навчальної діяльності, які призводять до перенапруження нервової системи і заважають створенню належних умов для задоволення потреб у самопізнанні, самовдосконаленні й самореалізації.\nЧерез пере навантаження навчанням і не сформованість мотивів до дотримання здорового способу життя більшість учнів і студентів страждають від недостатньої рухової активності. На стані здоров’я позначаються відсутність навичок самостійної організації ефективного навчання, здорового дозвілля, правильного харчування. При цьому розрізняють вісім основних чинників ризику для здоров’я, накопичених молоддю: надмірна вага; хронічні захворювання; небезпечна сексуальна поведінка; знижена фізична активність; психологічний дискомфорт; куріння; вживання алкогольних напоїв; наркотики. Питання подолання шкідливих звичок серед молоді особливої актуальності набуло на початку 90-х років минулого століття у зв’язку зі стрімким поширенням тютюнопаління, алкоголізму, наркоманії, СНІДу.\nЗ наведених даних очевидно (зверніть увагу на виділені курсивом чинники ризиків для здоров’я), що тема досягнення студентською молоддю здорового стану не є такою, котра торкається лише вдосконалення діяльності закладів охорони здоров’я та освіти. Безумовно, сама молода людина не може бути осторонь від розв’язання проблем своєї життєдіяльності, тож вона повинна стати будівничим власного здоров’я.\nУ той же час, варто порівняти ступінь поширення серед населення Європи різних форм та проявів здорового способу життя. За даними досліджень, оприлюднених навесні 2010 р., у країнах Євросоюзу лише третина населення не займається фізкультурою і спортом. При цьому найбільшу активність проявляють мешканці Ірландії й Швеції, а найменшу греки, болгари та італійці (лише в межах 3%). Хоча в Україні відсутні достовірні аналогічні дані, ми вважаємо, що ступінь фізичної активності тут теж не більше 3-5%.\nПри цьому дослідники зауважують, саме ті люди, які в молоді роки сформували відповідний здоровий спосіб життя, як правило, й дотримуються його у подальшому. Щодо матеріального стану, то відомо, що лише 35% осіб, які не мають фінансових складнощів, відмовляються від оздоровчих занять (серед слабко забезпечених цей показник зростає до 56%).\nЯк бачимо, тема формування особи студентів як свідомих та діяльних будівничих власного здоров’я набуває в Україні надзвичайної гостроти. Адже саме випускники вузів в усьому світі, і Україна не є виключенням, це ті люди, які поширюють сприйнятий ними стиль життя не лише у власних сім’ях, подаючи діяльний приклад своїм дітям, але також усьому своєму оточенню. А якщо нагадати, що саме ці люди займають різноманітні керівні посади, стають публічними, то їхній вплив на поширення відповідних стереотипів життєдіяльності не можна переоцінити.\nМета нашого посібника полягає в тому аби, дослідивши, як філософія і наука тлумачать особливості становлення діяльної особи студента, сформувати відповідну дієву педагогічну технологію становлення студентів як будівничих власного здоров’я. Тож опрацювання змісту посібника буде корисним, як викладачам, так і студентам.\n1.ПОНЯТТЯ ПРО ЗДОРОВ’Я ЛЮДИНИ І РОЛЬ\nВУЗІВСЬКОЇ ДИСЦИПЛІНИ "ФІЗИЧНЕ ВИХОВАННЯ"\nУ ЙОГО ЗАБЕЗПЕЧЕННІ\n1.1.ВИЗНАЧЕННЯ ЗДОРОВ’Я ЛЮДИНИ\nПротягом багатовікової історії людства на різних етапах розвитку суспільства вивченню проблем здоров’я завжди приділялася велика увага. Представники різних наук та спеціальностей робили численні спроби осягнути таємниці феномену здоров’я та визначити його сутність для того, аби навчитись вміло керувати ним й знаходити засоби для його збереження, тобто економно використовувати здоров’я протягом усього життя людини.\nПоняття "здоров’я" належить до числа складних медико-філософських уявлень. Нині існує відносно велика кількість різноманітних за напрямом, структурою та змістом визначень поняття "здоров’я". Приміром, Т.І. Калью на основі вивчення світового інформаційного потоку документів склав перелік з 79 визначень сутності здоров’я людини, але й він є далеко не повним.\nВзагалі "здоров’я" – це природний стан організму, який характеризується його рівновагою з навколишнім середовищем і відсутністю будь-яких хворобливих змін. Здоров’я людини визначається комплексом біологічних (спадкових і набутих), а також "присвоєних" соціальних факторів. Останні мають настільки важливе значення в підтримці стану здоров’я та в появі і розвитку хвороби, що у преамбулі статуту Всесвітньої організації охорони здоров’я записано: "Здоров’я – це стан повного фізичного, духовного і соціального благополуччя, а не тільки відсутність хвороб і фізичних вад". Така дефініція "здоров’я" вважається найбільш чіткою, зрозумілою, повною і вміщує, насамперед, біологічні, соціальні та психологічні аспекти даної проблеми.\nНа основі поданого виділяються три рівні опису цінності "здоров’я":\n1) біологічний – початкове здоров’я передбачає досконалість саморегуляції організму, гармонію фізіологічних процесів як наслідок максимуму сприятливої адаптації;\n2) соціальний – здоров’я є мірою соціальної активності, діяльності й відношення людського індивіду до оточуючого світу;\n3) особливий психологічний – так, здоров’я є відсутність хвороби, але не менш важливим є заперечення її у значенні подолання вже наявної патології (здоров’я – не тільки стан організму, але й стратегія життя людини).\nБіологічні ознаки здоров’я передбачають фізіологічно нормальний стан і функціонування організму, тобто такий стан, за яким поточність формоутворюючих, фізіологічних і біологічних процесів в організмі підпорядковується доцільним біологічним процесам. Перші елементи здоров’я передаються дитині від батьків. З розвитком людини до визначеного ступеню змінюється також її здоров’я.\nНа біологічному рівні здоров’я характеризується нормальною функцією організму на всіх рівнях його організації – організму в цілому, окремих органів, гістологічних, клітинних та генетичних структур; нормальною поточністю типових фізіологічних і біохімічних процесів, які сприяють вираженню та відтворенню; здатністю організму пристосовуватися до умов існування в середовищі, що постійно змінюються (адаптацією); здатністю підтримувати постійність внутрішнього середовища організму; забезпеченням нормальної й різнобічної життєдіяльності та зберіганням живої основи в організмі.\nВраховуючи те, що людина є соціальною істотою, її здоров’я є соціальною цінністю і передумовою для соціологізації особистості, для її "обростання" суспільними відносинами, включення в ритм та життя суспільної системи. Здоров’я, таким чином, виступає мірою соціальної активності, діяльності, відношення людини до світу. Чи не найбільш повно сутність соціальної цінності здоров’я сформулювали В.В. Канеп, Г.І. Цареградцев і Б.І. Ольшанський: "Здоров’я – це не тільки одна з необхідних передумов щастя людини, його всебічного, гармонійного розвитку. Воно є не тільки однією з умов досягнення людиною максимальних успіхів у галузі освіти, професійної підготовки, продуктивності праці, оптимістичного і життєстверджуючого ставлення до усього, що відбувається. Здоров’я – це також важливий показник і чутливий індикатор благополуччя народу".\nВідтак здоров’я є своєрідним дзеркалом соціально-економічного, екологічного, демографічного і санітарно-гігієнічного благополуччя країни, одним із соціальних індикаторів суспільного прогресу, важливим чинником, який впливає на якість та ефективність трудових ресурсів.\nПсихологічний рівень здоров’я обумовлений психічними та діяльнісними особливостями людини, можливостями подолати хворобу, організованим особою способом життя і розумінням того, що здоров’я – це не тільки стан організму, але й стратегія її життя. Суттєво впливають на здоров’я людини особливі психічні стани, які не є постійними її якостями, але виникають спонтанно або під впливом зовнішніх факторів (розлад свідомості, зміни настрою, апатія, афектні стани, напруженість тощо).\nЗдоров’я часто розглядається і як відсутність хвороби. Медична наука приділяє цьому велику увагу і розробила класифікацію хвороб, в яку включено тисячі найменувань і описів механізмів, їх розвитку, клінічних проявів, лікування і прогнозів кожної з цих хвороб.\nПідводячи підсумки, здоров’я можна охарактеризувати такими ознаками:\n– нормальна функція організму на всіх рівнях його організації – організму в цілому, органів, гістологічних, клітинних та генетичних структур, нормальна поточність типових фізіологічних і біохімічних процесів, які сприяють вираженню та відтворенню необхідних біологічних функцій;\n– динамічна рівновага організму та його функцій, а також чинників навколишнього середовища;\n– здатність організму пристосовуватись до умов існування в навколишньому середовищі, що постійно змінюється (тобто, адаптація), здатність підтримувати нормальну і різнобічну життєдіяльність та зберігання живої основи в організмі;\n– повне фізичне, духовне, розумове й соціальне благополуччя, гармонійний розвиток фізичних і духовних сил організму, принцип його єдності, саморегулювання і гармонійної взаємодії всіх органів.\nДалі. Все життя людини проходить у безперервному її зв’язку із зовнішнім середовищем, тому здоров’я людини не можна розглядати як щось незалежне, автономне. Воно є результатом дії природних, антропогенних та соціальних факторів і віддзеркалює динамічну рівновагу між організмом і середовищем його існування.\nЗдоров’я потрібно розглядати не в статиці, але в динаміці змін зовнішнього середовища і в онтогенезі, тобто особливостях індивідуального розвитку. У цьому відношенні заслуговує уваги вислів, що здоров’я визначає процес адаптації: це не результат інстинктів, але автономна і культурно окреслена реакція на соціально створену реальність. Здоров’я створює можливість пристосуватися до зовнішнього середовища, що змінюється, до росту і старіння, лікуванні при різних порушеннях.\nВ силу загальних соматичних властивостей фізіологічного пристосування організм може адаптуватися або виробити імунітет до найрізноманітніших зовнішніх факторів. Усі люди здатні проявляти необхідну пластичність реакцій у відповідь на зміни зовнішніх умов. Адаптація допомагає підтримувати стійким внутрішнє середовище організму, коли параметри деяких факторів навколишнього середовища виходять за межі оптимальних.\nАдаптація залежить від сили дії факторів навколишнього середовища та індивідуальної реактивності організму. Критерієм ступеню адаптації є збереження гомеостазу незалежно від тривалості дії фактору, до якого сформувалася адаптація. В умовах захворювання наступає компенсація, під якою треба розуміти боротьбу організму за гомеостаз, коли включаються додаткові захисні механізми, які протидіють виникненню і прогресуванню патологічного процесу. Якщо надходять сигнали про велику небезпеку і включених механізмів не вистачає, виникає картина стресових захворювань, характерних для нашої сучасної цивілізації.\nВ організмі людини утворюється динамічний стереотип зі збереженням гомеостазу здорової людини, який виробився у процесі еволюційного розвитку в умовах навколишнього середовища. Здоров’я людини, забезпечення її гомеостазу може зберігатися й при деяких несприятливих змінах параметрів, факторів навколишнього середовища. Такий вплив викликає в організмі людини відповідні біологічні зміни, але завдяки процесам направленої, тобто спеціально підтримуваної адаптації (пристосування) здоровій людині фактори навколишнього середовища до певних меж дозволяють зберігати здоров’я.\nДо того часу, допоки організм спроможний за допомогою адаптаційних механізмів та реакцій забезпечити стабільність внутрішнього середовища при зміні зовнішнього середовища, він знаходиться у стані, який можна оцінити як здоров’я. Якщо ж організм потрапляє в умови, коли інтенсивність впливу факторів зовнішнього середовища переважає доступні можливості його адаптації, наступає стан, протилежний здоров’ю, тобто хвороба, патологія.\nДля правильного розуміння взаємозв’язку між показниками здоров’я і взаємодією чинників навколишнього середовища в системі "людина – здоров’я – середовище" визначається три взаємопов’язані рівні здоров’я: суспільний, груповий та індивідуальний.\nПерший рівень – суспільний – характеризує стан здоров’я населення загалом і виявляє цілісну систему матеріальних та духовних відносин, які існують у суспільстві. Другий – групове здоров’я, зумовлене специфікою життєдіяльності людей даного трудового чи сімейного колективу та безпосереднього оточення, в якому перебувають його члени. Третій – індивідуальний рівень здоров’я, який сформовано як в умовах всього суспільства та групи, так і на основі фізіологічних й психічних особливостей індивіда та неповторного способу життя, який веде кожна людина.\nІндивідуальне здоров’я абсолютна і непересічна цінність, яка перебуває на найвищому щаблі ієрархічної шкали цінностей, а також у системі таких філософських категорій людського буття, як інтереси та ідеали, гармонія, зміст і щастя життя, творча праця, програма й ритм життєдіяльності. Тому кожен фахівець, кожен член суспільства повинні мати знання про здоров’я як біологічну, духовну, соціальну категорію з метою можливого проведення оцінки та аналізу свого здоров’я, з одного боку, та вирішення поточних і перспективних завдань охорони та зміцнення суспільного здоров’я, з іншого.\nПостає питання, як оцінити рівні здоров’я? М.М. Амосов вважав, що визначення здоров’я як комплексу морфофункціональних показників організму людини недостатнє, оскільки необхідна й кількісна оцінка здоров’я. Кількість здоров’я можна визначити як суму резервних потужностей основних функціональних систем. У свою чергу, резервні потужності можна виразити через так званий коефіцієнт резерву. Тобто хвороба певною мірою сумісна із здоров’ям: часто має місце не сама хвороба, а нестача здоров’я. Як зазначалося, здоров’я і хвороба – це категорії, які є наслідком соціальної зумовленості, тобто впливу соціальних умов і чинників, що, звичайно, не суперечать виділенню ролі біологічних еквівалентів здоров’я і хвороб, та визначення їх позиції біологічних закономірностей.\nОцінюючи здоров’я, необхідно пам’ятати, що дефіцит здоров’я може проявитися через третій стан, відмінний від понять "здоров’я" і "хвороба". Він характеризується тим, що організм, здавалося б, здоровий, але працює в зміненому, "умовно нормальному" на даний час режимі. У цьому стані відзначається невпевненість у самопочутті: немає хвороби, але немає й повного здоров’я. Очевидно, цей стан виникає, коли порушуються чи змінюються зворотні зв’язки у функціонуванні внутрішніх систем організму або в системі взаємодії внутрішніх структур організму і зовнішнього середовища. Третій стан в основному характерний для прояву донозологічних змін в організмі, тобто тих, що передують хворобі. Більше ніж половина людей мають донозологічні прояви, в тому числі як особливі фізіологічні стани. Якщо хвороба триває якийсь обмежений час, то передпатологічний стан, стан непевного здоров’я, напруження адаптації – протягом років, десятиріч, а то й протягом усього життя. У такому стані людина реалізує частину своїх психофізіологічних можливостей і тому нерідко не може досягти головної мети свого життя.\nФактичне індивідуальне здоров’я оцінюється як стан організму людини, при якому вона здатна повноцінно і без шкоди для себе виконувати свої біологічні й соціальні функції. Для людини, залежно від її віку, соціальні функції представлені навчанням, трудовою діяльністю і, нарешті, можливістю самостійно забезпечувати своє існування в побутовому плані, тобто обходитись без сторонньої допомоги в побуті. Про стан індивідуального здоров’я людини роблять висновок за даними антропометрії (вимір розмірів тіла – зріст стоячи, окружність грудної клітки, маса тіла та інші), результатами дослідження деяких фізіологічних показників, оцінка яких проводиться з урахуванням віку, статі, географічних, кліматичних та інших параметрів.\nЗдоров’я людини залежить від багатьох факторів: кліматичних умов, стану навколишнього середовища, забезпечення продуктами харчування та їх цінності, соціально-економічних умов, а також станом медицини. Доведено, що не менше 50 % здоров’я людини визначає спосіб її життя.\nСпосіб життя людини – це сукупність матеріальних умов, суспільних соціальних установок (культура, освіта, традиції тощо), умов поведінки (включаючи соціально-психологічну та фізіологічну реактивність) особистості і зворотний її вплив на ці умови. Активна участь людини в процесі формування умов життя – обов’язковий елемент поняття "спосіб життя", адже спосіб життя людини це її своєрідна реакція на навколишнє середовище в цілому.\nНегативними чинниками є шкідливі звички, незбалансоване, неправильне харчування, несприятливі умови праці, моральне і психічне перевантаження, малорухомий спосіб життя, погані матеріальні умови, незгода в сім’ї, самотність, низький освітній та культурний рівень тощо. Негативно позначається на формуванні здоров’я і несприятливе екологічне середовище, зокрема забруднення повітря, води, ґрунту, а також складні природнокліматичні умови (внесок цих чинників – до 20%). Істотне значення має стан генетичного фонду популяції, схильність до спадкових хвороб. Це ще близько 20 %, які визначають сучасний рівень здоров’я населення. Безпосередньо на охорону здоров’я з її якістю медичної допомоги, ефективністю медичних профілактичних заходів припадає всього 10 % "внеску" на той рівень здоров’я населення, що маємо.\nНа здоров’я людини впливає й біотичний (властивості живої природи) компонент навколишнього середовища у вигляді продуктів метаболізму рослин та мікроорганізмів, патогенних мікроорганізмів (віруси, бактерії, гриби тощо), отруйних речовин, комах та небезпечних для людини тварин.\nПатологічні стани людини можуть бути пов’язані з антропогенними чинниками забруднення навколишнього середовища: повітря, ґрунту, води, продуктів промислового виробництва. Сюди також віднесено патологію, пов’язану з біологічними забрудненнями від тваринництва, виробництва продуктів мікробіологічного синтезу (кормові дріжджі, амінокислоти, ферментні препарати, антибіотики тощо). Допоки не досліджено, але до порядку денного поставлено проблему вживання продуктів харчування, що містять генномодифіковані організми.\nСуттєвий вплив на стан здоров’я населення справляють чинники соціального середовища: демографічна та медична ситуації, стан прилучення до занять спортом, духовний та культурний рівень, матеріальний стан, соціальні відносини, засоби масової інформації, урбанізація, конфлікти тощо.\nСеред факторів, які можуть несприятливо впливати, розрізняють етіологічні, тобто причинні фактори, які безпосередньо обумовлюють розвиток і вираження патологічного процесу (хвороби), і фактори ризику, які не є причиною захворювання, але сприяють, посилюють дію етіологічних факторів. Наприклад, збудники інфекційних хвороб, токсичні речовини, вібрація є причиною певних захворювань – грипу, туберкульозу, отруєння ртуттю, вібраційної хвороби, а зайва маса тіла, паління, малорухливий спосіб життя можуть як збільшити ймовірність захворювань (гіпертонією, ішемічною хворобою серця тощо), тобто впливати на частоту захворювань серцево-судинної системи, так і негативно впливати на їх перебіг, робити менш сприятливим прогноз цих та інших захворювань, які обумовлені дією етіологічних факторів. Так, алкоголь може служити фактором ризику, який посилює несприятливу дію хімічних речовин, що діють на нервову систему, а паління – на речовини, які вражають переважно легені та дихальні шляхи. Неповноцінне харчування (обмаль білків, вітамінів тощо) може служити етіологічним фактором аліментарних розладів і фактором ризику інтоксикацій важкими металами або радіаційного ураження осіб, які стикаються з ними.\nПочаток ХХІ століття ознаменувався тим, що внаслідок науково-технічної революції та урбанізації навколишнє середовище неухильно погіршується в результаті антропогенної діяльності і люди вже неспроможні легко адаптуватися до цих швидких і глобальних змін. Крім того, постала проблема демографічного вибуху і обмеженості природних ресурсів та життєвого простору Земної кулі. Щорічно чисельність людей на Землі зростає на 75–80 млн. осіб. Це потребує щорічного зростання виробництва, продовольства на 24–30 млн. т. У багатьох районах світу, особливо в економічно малорозвинених країнах, виробництво продуктів харчування не в змозі задовольнити потребу населення, в результаті чого голодування стало постійним явищем. Загальне якісне і кількісне недоїдання сприяє виникненню епідемій, гострих інфекційних та паразитних захворювань.\nНа фоні дії негативних факторів навколишнього середовища на організм людини виникають такі захворювання, як серцево-судинні хвороби, онкологічні запалення, дистрофічні зміни, алергія, цукровий діабет, гормональні дисфункції, порушення у розвитку плоду, пошкодження спадкового апарату клітини тощо.\nНе дивно, що людина, яка має міцне здоров’я, справедливо вважає, що їй пощастило. Але коли мова йде про захворюваність і смертність населення, то справа тут в іншому. Соціальні й економічні умови, які не забезпечують людей нормальним харчуванням, чистою водою і задовільними санітарно-гігієнічними нормами, в кінцевому результаті позначаються на стані здоров’я населення. Негативний вплив мають на нього і виробничі процеси на підприємствах, в яких ігноруються факти забруднення робочих місць або оточуючої місцевості різноманітними небезпечними відходами. Неправильне харчування, зловживання спиртними напоями, паління, недостатнє фізичне навантаження лежать в основі багатьох поширених хвороб. А це, в свою чергу, пов’язане з традиційними для України несприятливими економічними умовами і відстороненою від людини політикою держави.\nУсі перелічені вище умови середовища визначають стан здоров’я населення. Саме там домінує недоїдання і голод, бруд, інфекційні хвороби і висока дитяча смертність. Переїдання, сидячий спосіб життя і паління позначаються на здоров’ї середнього покоління, сприяють розвитку захворювань серцево-судинної системи і пухлин. Там, де виробничий процес не контролюється належним чином, серед робітників у шахтах, на заводах і у полі спостерігається висока професійна захворюваність і рання смерть.\nВнаслідок вказаного, а також катастрофічного погіршення стану навколишнього середовища загальний рівень здоров’я населення України в останні роки різко знизився. Значно збільшилась кількість захворювань: серцево-судинних, особливо інфаркту міокарду, ішемічної хвороби серця, судинних захворювань мозку; алергічних; органів травлення; онкологічних хвороб; бронхіальної астми та цукрового діабету. Порушилися генетичні процеси, народження дітей з різними спадковими хворобами збільшилось у 2–4 рази, Україна посіла перше місце в Європі за рівнем дитячої смертності. Смертність перевищує народжуваність. За останні роки тривалість життя чоловіків зменшилась з 64 до 57 років, жінок – з 74 до 70.\nДуже важко створити абсолютно ідеальні умови для здоров’я. Однією із сучасних стратегій комплексної державної системи охорони здоров’я є здійснення так званої первинної профілактики, яка є масовою і ефективною, наприклад, будівництво очисних споруд або відповідні зміни технологічного процесу на підприємствах, які забруднюють атмосферне повітря, призводить до різкого зниження рівня злоякісних новоутворень, хвороб органів дихання, серцево-судинної системи та інших захворювань.\nДругий напрям системи охорони здоров’я більш складний, бо він проводиться на індивідуальному рівні. Сутність вирішення цієї проблеми полягає у поширені здорового способу життя, визначенні форм, методів і засобів профілактики, лікування, реабілітації, а також організації відпочинку людини.\nВажливу роль у справі збереження здоров’я населення повинна визначити інформація про небезпеку навколишнього середовища. Така інформація має вміщувати значення негативних показників середовища, токсикологічних викидів виробництва, стану здоров’я населення. Наявність і поширення цієї інформації дозволить населенню раціонально вибирати місця діяльності і проживання, раціонально використовувати методи і засоби захисту від дії небезпек. Але бути чи не бути здоровому – це, насамперед, залежить від самої людини: її активності чи пасивності, індивідуальних особливостей, темпераменту, характеру, звичок, відношення до інших людей, способу життя. Очевидно, що допомогу у цьому має надати й по реформована вузівська дисципліна "Фізичне виховання", яка сприятиме становленню студентів як будівничих власного здоров’я.\nЗ огляду на започатковані кардинальні зміни в українській вищій школі, які визначаються змістом Болонського процесу, можна без перебільшення стверджувати, наступні роки визначать назавжди судьбу звичного для нашої країни вузівського "Фізичного виховання". Адже фундаторами Болонського процесу, або ж створення загально Європейського простору сучасної вищої освіти, виступили країни, в яких не тільки немає подібного навчального предмету, але немає й соціальних підстав вважати його важливим. Тож вкрай необхідним треба вважати аналіз нової для вузівського фізичного виховання ситуації, що виникла, а також пошук обґрунтованого й зрозумілого місця "Фізичне виховання" у контексті трансформацій нашої вищої школи.\nІснуюча проблема породжується протиріччям між важливістю для українського суспільства збереження якісно іншої вузівської дисципліни, витоками якої є "Фізичне виховання", та існуючим недостатнім усвідомленням і визнанням освітянами важливих для її розвитку системно утворюючих підстав (сучасної концепції, дієвих педагогічних технологій формування фізкультурно–діяльних особистостей та будівничих власного здоров’я тощо).\nЯкісні зміни у системі вищої освіти, що відбуваються, обумовлюються зростаючою роллю інтелекту людини у всіх сегментах життя суспільства і виробництва. Е. та Х. Тоффлер відмічають, що інтелектуальний капітал має властивість замінювати коштовне устаткування, а знання зменшують потребу у сировині, праці, часі, просторі, капіталі та інших ресурсах, перетворюючись на незамінний засіб ментального впливу людини – основного ресурсу сучасної економіки, цінність якого постійно зростає. Отже система вищої освіти тепер розглядається як важливий фактор забезпечення стійкого розвитку – "рамкової", наддержавної концепції, котра визначає у наш час поступ в усіх сферах життя суспільства кожної з країн.\nМіж тим зростає безробіття, у час коли багатьом галузям промисловості, не тільки в Україні, а й у всій Європі, бракує кваліфікованих фахівців. "Здається, - вказує відомий політичний діяч Пітер де Рой, - розв’язання цієї проблеми полягає у тому, щоб тісніше поєднати навчання та роботу" (7, с.4).\nБолонська декларація це не просто політична заява, під якою поставили підписи представники 29 європейських країн. Фактично, це план, у якому визначена ціль (створення загально європейського простору сучасної вищої освіти), встановлені строки (робота повинна бути завершена до 2010 р.) і накреслена програма дій. Показово, також, що провідну роль у розробці декларації відіграли саме студенти та роботодавці, представники ж університетського світу були тут на других ролях. Адже студентство і роботодавці у першу голову не задоволені сьогоднішньою діяльністю університетів (4, с.27).\nОчікується, що внаслідок реалізації напрацьованої програми відбудеться формування двох чітких і співставлених рівнів вищої освіти – бакалавр і магістр (undergraduate and postgraduate). Строк навчання на першому не буде коротше 3 років, а на другому він складатиме від одного до двох років.\nЧим це викликано? 1. Ринок праці потребує кадрів різних освітньо–кваліфікаційних статусів. 2. Суспільство не в змозі одночасно фінансувати перебування у вищій школі зростаючої кількості студентів на багаторівневих освітніх програмах тривалістю 5–6 років і більше. 3. Нарешті, підсиленням значення кваліфікації "бакалавр" з терміном навчання 3–4 роки, як основного постачальника спеціалістів на ринок праці (не менше 80% усієї кількості фахівців). Якщо ж узяти до уваги аналогію із бакалаврами у США (прийнята там кваліфікація - бакалавр мистецтв та бакалавр наук), мова йде про формування спеціалістів із широкою фаховою підготовкою, не "запрограмованих" на чітко визначену посаду. Отже, і це важливо, нині за більшістю напрямків переважно втрачається сенс професійно–прикладної фізичної підготовки.\nЗмістовно ж освіта бакалаврського рівня повинна відповідати вимогам ринку праці. Задля цього, розробляється спільна система дисциплін, узагальнюється методика оцінки якості навчання, створюються умови для вільного переміщення студентів і викладачів із однієї країни до іншої (18, с.15).\nОсвітній рівень магістра започатковується на наступних принципах:\n- повернення бакалавра до освіти лише після добре усвідомленої практичної роботи, коли він чітко визначив для себе мету освіти на новому рівні;\n- зміст його освіти мусить бути міцно пов’язаним з наступною практичною діяльністю;\n- у процесі подальшого навчання на ступені магістр важливо передбачити вирішення конкретних професійних, наукових та педагогічних завдань.\nОтже, суспільству пропонується модель навчання через все життя, заснована на поверненні до тієї або іншої форми навчання після декількох років практичної роботи. Це ж торкається й наукового докторського ступеню.\nПередбачене також підвищення статусу не університетського сектору вищої освіти – аналогу вітчизняної середньої спеціальної освіти. У коледжах, "фаххохшуле", "політехнік ос" вводиться кваліфікація бакалавра, іноді із власною національною назвою. Зміцнюється зв’язок середньої професійної освіти з університетською, зокрема шляхом надання можливостей продовження освіти за програмою магістра, у тому числі і в самих коледжах. Мета полягає у тому, аби перебороти "глухий кут" цього виду освіти і максимально виключити випадки "переучування" з втратою попередніх років навчання.\nЗапропоноване введення нових, переважно децентралізованих механізмів і процедур забезпечення якості освіти у вузах. В їх основі – самооцінка, яка виконується у вузі, і зовнішній, бажано міжнародний аудит якості вищої освіти; акредитація незалежними організаціями; оприлюднення всіх процедур і результатів оцінки якості; перехід до реалізації концепції "управління якістю освіти".\nНеобхідно вказати, також, на інші заходи в рамках Болонського процесу: розвиток дистанційної та неперервної освіти, забезпечення доступу до освіти протягом всього трудового життя працівника. У першу чергу це стосується форм післядипломного навчання, яке передбачене в найкоротші терміни зробити доступними в будь–який час і у будь–якій точці Європи.\nУ вищій освіті на зміну обсягу навчального навантаження в академічних годинах приходить накопичений перевідний кредит, вперше започаткований у США, а також модульна система. Вводиться єдиний для всіх країн Європи "Додаток до диплому", здійснюються інші зміни у змісті освіти, у першу чергу з урахуванням інтересів роботодавців.\nПри цьому призначення поняття "кредит" не зводиться до того, аби для визначення академічного навантаження використовувати більшу, у порівнянні з академічною годиною, одиницю вимірювання (причому до 50% часу кредиту і навіть більше передбачається на самостійну роботу студентів). Його призначення інше, бо дозволяє порівнювати результати навчання у різних освітніх закладах. Тому, в умовах кредитної системи, статус студента визначається не курсом, на якому він навчається, а обсягом вивчення і зарахування кількості дисциплін у кредитних годинах та отриманим рейтингом.\nПісля впровадження кредитно-модульної системи студенти потрапляють у ситуацію, коли необхідно систематично вчитись впродовж усього навчального року, адже оцінці будуть підлягати всі без винятку складові навчальної діяльності (відвідування занять, активність на заняттях, результати значної строго вимірюваної самостійної роботи, систематичне складання поточних тестів із навчальних дисциплін, тощо). Втрачає свою гостроту "штурмівщина" перед екзаменаційними сесіями і, навпаки, стає актуальним вибір власного ритму навчання та стала тривала працездатність у навчальній діяльності (16, с.43 - 44).\nМодульна форма навчання передбачає поділення матеріалу дисципліни на навчальні модулі – самостійні розділи або теми курсу з відповідною системою організації навчання, методичного забезпечення, діагностики та контролю навчального процесу. Чітке визначення дози навчального матеріалу, обсягу індивідуальних завдань, вимог до знань та вмінь, які студент має отримати та продемонструвати після завершення роботи над модулем, ясна і прозора регламентація навчального процесу – все це сприяє систематичній та ритмічній роботі студентів, планомірному засвоєнню матеріалу (2, с.58).\nЗа звичай кожний модуль забезпечується методичними розробками, склад яких визначається особливостями конкретної навчальної дисципліни. Обов’язковим компонентом методичного забезпечення є коментований перелік літератури, який дає студентові орієнтир у наявній навчальній та науковій літературі; комплект методичних розробок до самостійної роботи студентів; бланк завдань для індивідуальної роботи, який містить типові завдання для опрацювання окремих частин навчального матеріалу; підсумкові завдання проблемного характеру, виконання яких вимагає комплексного використання теоретичних знань та практичних умінь, набутих при засвоєнні матеріалу даного модуля. Звісно, особливості модульної системи торкаються всіх дисциплін, які знайдуть собі місце у ході реалізації Болонських домовленостей.\nУ цілому європейська вища школа стає більш прагматичною і зорієнтованою на запити ринку праці. Двоступенева система дозволяє скоротити "виробничий цикл" освіти, здійснюючи масову освіту на базовому рівні і вибіркову, переважно на платній основі, на наступному. Передбачається, що ці заходи забезпечать підвищення конкурентоспроможності європейської освіти.\nЗазначене дозволяє зробити декілька важливих для нас підсумовуючих узагальнень, які напряму торкаються вузівського "Фізичного виховання".\nПо–перше, у зв’язку із визначеними конкретними для країн–учасниць Болонського процесу спільними заходами (формуванням спеціалістів широкого профілю, скороченням терміну базової вищої освіти, введенням накопичу вального перевідного кредиту, єдиного Додатку до диплому тощо), в Україні навряд чи вдасться зберегти дисципліну "Фізичне виховання" у її нинішньому форматі, змісті й формах організації навчального процесу.\nПо–друге, перспективним є нове розуміння фізичного виховання, як частини складного процесу гуманітаризації освіти, котрий й надалі буде зберігати гідне місце у системі сучасної вищої освіти. Адже, гуманітаризація освіти, це система заходів, спрямованих на пріоритетний розвиток загальнокультурних компонентів у змісті освіти і, таким чином, на формування особистісної зрілості осіб, що навчаються (14, с. 239). Це можна забезпечити, перед за все, через поєднання традиційного фізичного виховання та акцентованих зусиль по формуванню студентів, як будівничих власного здоров’я.\nПо–третє, ця нова дисципліна, умовно назвемо її "Основи здоров’я та фізична культура", має бути побудована з урахуванням вказаних вище особливостей подальшого розвитку європейської системи вищої освіти.\nНарешті, вкрай важливим є розуміння того, що оперативні і достатні кроки по перебудові утилітарного "Фізичного виховання" повинні бути виконані якнайшвидше. Адже вже зараз ця застаріла у своєму змісті дисципліна, як кажуть шахісти, знаходиться "на прапорці" і часу на розкачку немає.\n1.3.ЧИ Є ПЕРША УКРАЇНСЬКА НАВЧАЛЬНА ПРОГРАМА З\n"ФІЗИЧНОГО ВИХОВАННЯ" ПРОГРАМОЮ РОЗВИТКУ ЦІЄЇ\nДИСЦИПЛІНИ У ВИЩІЙ ШКОЛІ?\nДане питання ніяк не можна вважати другорядним, адже саме розвиток прислуговується незаперечним фактом реального поступу у будь–якій діяльності. Тільки момент розвитку виступає примітною відзнакою якісних, історично значущих змін у характері відтворюваних процесів і явищ.\nОтже, більше десяти років після отримання Україною державної незалежності викладачі фізичного виховання вищих закладів освіти керувались у своїй діяльності Інструкцією про роботу кафедр фізичного виховання та Державною програмою, що були затверджені за часів СРСР. Як відомо, особливість цієї вузівської дисципліни у ті часи полягала у перевазі утилітарності, переважному розвитку фізичних якостей, рухових вмінь та навичок й відсутності уваги до становлення діяльної особи будівничого власного здоров’я.


Який підлогу краще зробити на кухні в квартирі: керамограніт, плитка, інші матеріали, кольори покриттів: темна і светлаяклассика | Ремонт\nГоловна » Ремонт » Який підлогу краще зробити на кухні в квартирі: керамограніт, плитка, інші матеріали, кольори покриттів: темна і светлаяклассика\nЯкий підлогу краще зробити на кухні в квартирі: керамограніт, плитка, інші матеріали, кольори покриттів: темна і светлаяклассика\nВимога до матеріалу для підлоги на кухні\nЖива 3D плитка\nПВХ (полівінілхлоридна) плитка\nКомбінування декількох покриттів\nЯк підібрати покриття\nЧи можна встановити систему теплий пол\nЛише провівши детальний аналіз характеристик усіх видів матеріалів, можна визначити, який підлогу краще зробити на кухні. Дане приміщення являє собою найпопулярніше місце у житловому будові і, відповідно, з найбільшою прохідністю. У зв’язку з цим кухня повинна відрізнятися комфортом і функціональністю. Ці якості багато в чому обумовлені видом підлогового покриття.\nСпецифіка кухонного приміщення вважається досить непростий, так як стать регулярно піддається механічним впливам від оброненной посуду. Крім того, мають місце перепади температури та підвищена вологість. Отже, покриття повинне бути стійким до всіх цих негативних факторів.\nПеред тим як приступити до вибору матеріалу для кухонної підлоги, слід провести аналіз розташування конкретного приміщення. Для перших поверхів у висотках або в приватному будинку в більшості випадків потрібно утеплення, яке буде актуально в холодну пору року. Велике значення на стан підлогового покриття надає рівень вологості, особливо коли він підвищений на перших поверхах приміщень, що не мають цоколя. У таких випадках використовувати в якості матеріалу дерево буде недоцільно.\nПоверхня підлоги, обустраиваемого в кухні, повинна відповідати певним вимогам:\nнадійність та зносостійкість;\nстійкість до вологи і перепадів температури;\nлегкість у прибиранні і несприйнятливість до впливу засобів побутової хімії;\nвогнестійкість і екологічність;\nВсякий ремонт ставить задачу, пов’язану з вибором будівельних матеріалів. Кожен споживач має свій індивідуальний підхід до цього процесу. Але незважаючи на це, загальні вимоги до матеріалу зводяться до його здатності повністю відповідати запитам.\nПідлога з дерева володіє рядом переваг, головне з яких виражається в екологічній безпеці. Для його виготовлення використовується виключно натуральний матеріал. Дерево має привабливий вигляд, робить кухню естетичною та респектабельною. Воно відрізняються низькою теплопровідністю, завдяки якій в приміщенні відмінно зберігається тепло.\nВарто відзначити, що в дерев’яна підлога виграє в приміщенні, оформленому в стилі класики або кантрі, за рахунок здатності ідеально гармоніювати з меблями з дерева і відповідними атрибутами.\nЗупиняючи свій вибір на дерев’яному підлоговому покритті, слід мати на увазі і його недоліки, які полягають у наступному:\nНевисока вологостійкість і схильність до перепадів температур. При цьому на підлогу з дерева надають руйнівну дію не тільки підвищена вологість, яка сприяє його гниття. Дефіцит вологи також призводить до утворення тріщин в матеріалі.\nПотреба в регулярному догляді, що включає в себе обробку спеціальними складами, з метою профілактики.\nЧималі фінансові витрати, пов’язані з придбанням матеріалу і його монтажем.\nЯкщо вибір зупинений на дереві, рекомендується зробити правильний підхід до його обробці. Недоліки без праці нейтралізуються за допомогою сучасних просочень, завдяки яким структура дерева стає більш стійкою до всіх негативних факторів.\nОптимальним варіантом буде облаштування дерев’яної підлоги в їдальні зоні в сукупності з керамогранітом або плиткою для робочого простору.\nОдним з найбільш престижних варіантів для підлоги традиційно вважається паркетна дошка. Це продиктовано її чудовим зовнішнім виглядом, тривалим терміном експлуатації.\nДо того ж матеріал володіє такою важливою перевагою, як допустимість реставрації. Сучасні матеріали дозволяють підтримувати первісний вигляд протягом п’ятнадцяти років. По закінченні цього часу з паркетом проводяться роботи по шліфовці і циклювання з подальшою обробкою лаком. Завдяки таким процедурам дошка знаходить колишній вигляд і експлуатаційні якості, що цілком виправдовує її високу вартість.\nІснує кілька видів паркету:\nПаркетна дошка, яка має два або три шари. Вона відрізняється високою стійкістю до вологи і коливань температури. За рахунок оптимального розміру матеріалу (2,5 м) монтаж здійснюється просто і в короткий термін.\nШтучний паркет, виконаний у вигляді невеликих дощечок, при укладанні яких застосовується система шпунт-паз. Зазвичай цей матеріал виготовляється з твердих порід дерева, таких як дуб, бук і ясен. За традицією він укладається ялинкою або плетінкою.\nПаркетна плитка, використання якої робить монтаж нескладним і швидким.\nЩитовий паркет, в основі якого лежить деревина, а верхній шар створений з пластинок, що складаються з твердих порід дерева.\nДо недоліків паркету можна віднести чутливість до кліматичного режиму, а також здатність вбирати різні запахи.\nПеред придбанням матеріалу з бамбука для кухонного підлогового покриття, необхідно ознайомитися з усіма його перевагами і недоліками.\nДо незаперечних достоїнств відносяться:\nневисока ступінь займистості;\nвідсутність складнощів у догляді.\nВсі ці якості ідеально підходять для облаштування підлоги в кухонному приміщенні.\nКрім низки істотних плюсів, бамбук має і мінуси, які теж слід врахувати:\nнездатність до поглинання шуму;\nможливість розшаровування під впливом підвищеної вологості;\nсприйнятливість до ультрафіолету, що сприяє зміні кольору.\nКомпенсує недоліки статі з бамбука доступна ціна, яка пояснюється швидким відновленням цієї трав’янистої культури після зрізання її пагонів.\nМатеріал виготовляється з кори коркового дерева, що зазнала спеціальній обробці. Він має пористу структуру і безліч переваг, але, незважаючи на це, не користується великою популярністю.\nГрамотно підібраний пробкова підлога ні в чому не буде програвати іншим матеріалам. Регулярний догляд істотно збільшить термін його експлуатації.\nДо численних достоїнств цього підлогового покриття можна віднести:\nнездатність викликати алергію;\nНедолік коркової підлоги виражається в трудомісткому монтажі. Навіть одна помилка, вчинена в цьому процесі, негативно позначиться на герметичності конструкції, що призведе до розходження швів. На початку робіт потрібна додаткова підготовка пробки до експлуатації, яка потягне за собою відповідні витрати. В іншому випадку на пробковому покритті будуть залишатися сліди від будь-яких механічних впливів.\nВибираючи, що краще покласти на підлогу в кухні , рекомендується уважно розглянути якості керамічної плитки.\nКрім довговічності і респектабельності, цей варіант покриття має наступні переваги:\nПрекрасні протиударні якості, що виключають пошкодження при падінні на підлогу різної кухонного начиння.\nВідсутність повітряних пор, що не дозволяє воді проникати всередину плитки навіть при значній кількості.\nНесхильність до температурних і хімічних впливів. Це дозволяє застосовувати чистячі і миючі засоби в процесі позбавлення від забруднень. Крім цього, плити не змінять первісний вигляд при попаданні на них гарячою та жирної їжі.\nЩоб покриття мало всі перераховані достоїнства, його укладання необхідно доручити професіоналам. Недоліки будматеріалу виражаються в тривалості монтажу і холодної поверхні. Останній з них можна усунути шляхом облаштування додаткового обігріву.\nДане рішення цілком підійде для кухонної підлоги з-за ідеального співвідношення вартості і якості. Широкий ціновий діапазон дозволить підібрати варіант, що відповідає індивідуальним вимогам і фінансовим можливостям.\nПокриття з кераміки має безліч переваг:\nгладка поверхню, що дозволяє легко видаляти забруднення за допомогою чистячих засобів;\nстійкість до зміни температур і затоплень;\nнесхильність до займання;\nширокий асортимент квітів, малюнків і текстур.\nЗ-за того, що така підлога буде дуже холодним, його необхідно поєднувати з системою підігріву. Також можна придбати на кухню красиві теплі коврики або використовувати плитку для обробки робочої зони.\nНедоліки керамічної поверхні виражені в наступному:\nнестійкість до сильних механічних ударів;\nскладності в процесі монтажу.\nПоверхні, викладені скляною плиткою, виглядають дуже цікаво і елегантно. По своїй якості вона анітрохи не поступається покриттям з кераміки.\nДостоїнствами плитки зі скла є:\nможливість монтажу без вибракування;\nздатність до візуального розширення простору.\nНезважаючи на свій тендітний вигляд, скляні плити стійкі до стирання і механічних ударів в процесі експлуатації. Їх єдиним недоліком є висока вартість.\nМатеріал являє собою пласти полікарбонату з вміщеній між ними рідиною. Проводиться зі всілякими відтінками кольору, здатного змінюватися при легкому контакті. Плитка може витримати значні механічні навантаження.\nПереваги цього варіанту поверхні підлоги складаються в наступному:\nстійкість до підвищеного рівню вологості;\nпростота в очищенні від забруднень;\nнесхильність до високих температур;\nСклади цього будматеріалу і лінолеуму в достатній мірі схожі, тому він отримав умовну назву — лінолеумова плитка. Покриття може бути виконане у формі квадрата або прямокутника.\nУ його структуру входять елементи, розташовані шарами:\nПВХ плитку допускається укладати на яке завгодно основу за умови, що воно буде рівним, сухим та не брудним.\nМатеріал володіє рядом переваг:\nДоступна ціна в поєднанні з універсальністю.\nВідсутність складнощів при транспортуванні.\nЗабезпечення безпеки при пересуванні через слизької поверхні.\nРізноманіття колірних і художніх рішень. Це дозволяє виконувати малюнки не тільки в класичному стилі, але і в сучасному.\nТвердість і еластичність, не допускають утворення тріщин.\nВологостійкість і несхильність корозії.\nНескладна реставрація при пошкодженні одного фрагмента покриття.\nНедоліки плитки з полівінілхлориду полягають в невеликому терміні експлуатації та небезпечності з екологічної точки зору. Крім того, матеріал, чутливий до розчинників і ацетону.\nНе всі наважуються обробляти підлогу на кухні ламінатом, при тому, що це покриття користується популярністю в інших кімнатах квартири. Правильно підібраний клас матеріалу в сукупності з якісно підготовленим підставою запобігають проникнення вологи у його стики.\nПереваги ламінату в приміщенні кухні полягають у наступному:\nстійкість до механічних пошкоджень, впливу ультрафіолетових променів і температурних перепадів;\nпростота в прибиранні;\nможливість внести різноманітність в дизайн завдяки своїй схожості з натуральним деревом;\nНедолік виражений можливої деформації при сильному затоплення і створення шуму в процесі експлуатації. Ламінат може бути водостійким, так і вологостійким, два класу по-різному реагують на контакт з водою. Тому, купуючи дане покриття для кухні, слід ретельно вивчити властивості кожного з його видів.\nЛінолеум займає одну з лідируючих позицій за використанні його в якості кухонного підлогового покриття.\nЦе відбувається завдяки його істотних переваг:\nМ’якість і еластичність, що створюють комфорт при знаходженні в приміщенні кухні.\nНадійність, що дозволяє заощадити кошти на заміну покриття.\nВологостійкість, що виключають утворення шкідливих мікроорганізмів.\nНесхильність до займання. Але при пожежі лінолеум може плавитися, виділяючи токсичні речовини.\nАнтистатичні якості, що сприяють швидкого і легкого прибирання.\nПростота в реставрації.\nНескладна укладання, не вимагає спеціальних навичок.\nКрім усього перерахованого, лінолеум відрізняється широким асортиментом кольорів, малюнків, візерунків.\nКрім ряду переваг, у лінолеуму є і недоліки, наприклад, тимчасовий специфічний запах. Це викликано вмістом олії льону в складі матеріалу. Ще один мінус виражається в здатності вигоряти під впливом ультрафіолету.\nНа перший погляд килимове покриття для підлоги і кухня можуть здатися абсолютно взаємовиключними поняттями. В наші дні таку оцінку можна вважати необачною завдяки технологіям, що творить чудеса з цим матеріалом.\nУ кухні щоденно здійснюються різні дії з продуктами харчування, що сприяють утворенню всіляких забруднень.\nУ зв’язку з цим пред’являються відповідні вимоги до килимовому покриттю, які полягають у наступному:\nКовролін може займати всю площу приміщення, так і певну його частину. Доцільно його комбінування з іншими матеріалами. Варіанти можуть бути різноманітними, включаючи паркет і плитку з кераміки.\nКилимове покриття має ряд переваг:\nвідсутність ковзання при ходьбі;\nпроста укладка, не вимагає спеціальних навичок і майстерності;\nздатність збереження цілісності падають на підлогу крихких предметів.\nКрім переваг, ковролін має кілька недоліків. Він нестійкий до температурних перепадів і має низький рівень вологостійкості. Крім цього, процес його прибирання займає набагато більше часу, ніж інших матеріалів для підлоги.\n«Рідкий» лінолеум — так зазвичай називають наливні підлоги, є однією з останніх новинок, представлених сучасними виробниками. Характерна особливість полягає в тому, що в процесі монтажу проводиться не укладання, а заливка. Це дозволяє отримати ідеально гладку поверхню підлоги.\nНаливна підлога має ряд переваг:\nНесхильність до впливу вологи та ультрафіолету.\nВисока ступінь міцності.\nЕкологічність, так як матеріал не здатний виділяти шкідливих речовин після заливки.\nВогнестійкість і невоспламеняемость при високих температурах.\nНесприйнятливість до хімічних речовин, що дозволяє використовувати різноманітні миючі та чистячі засоби в процесі прибирання.\nШвидкий монтаж, що не вимагає попередньої підготовки основи.\nШирокий дизайнерський асортимент. Він включає як одноколірні покриття, так і конструкції 3D.\nДекоративний шар наливної підлоги дозволяє створювати покриття з імітацією мармуру або натурального каменю. Для забезпечення ідеально рівної основи необхідно облаштування бетонної стяжки, це запобіжить поява бульбашок.\nНедоліки рідкого лінолеуму виражаються в наступному:\nТривалий термін служби, що є в якійсь мірі мінусом. Така підлога, відрізняється яскравим дизайном, дуже швидко набридає.\nВисока міцність покриття ускладнить процес демонтажу.\nЗдатність деяких видів жовтіти під впливом сонячних променів.\nНеобхідність контролю вологості в процесі експлуатації.\nТак як наливна підлога не є натуральним матеріалом, то багато хто побоюється його стелити.\nМарно бетонну підлогу у багатьох викликає асоціації з промисловими об’єктами або майданчиками на вулиці. Такого роду рішення кухонного покриття з кожним роком набуває все більшої популярності. Це обумовлено модним стилем, привабливістю і практичністю.\nБетон володіє наступними перевагами:\nнесприйнятливість до впливу навколишнього середовища;\nпростий монтаж, що виконується самостійно;\nгармонійність з будь-яким оформленням кухні.\nНедолік бетонного покриття полягає в необхідності додаткового утеплення. Даний матеріал досить холодний, та знаходження на його поверхні босоніж викличе неприємні відчуття.\nВ процесі вибору матеріалу для поверхні підлоги на кухні нерідко виникають складнощі. У цьому випадку оптимальним варіантом буде поєднання відразу декількох покриттів. Грамотне комбінування дозволить зонувати кухню, тим самим виділивши столову частина і робоче місце.\nТака ідея спростить прибирання приміщення, так як в зоні з підвищеною загрязняемость буде укладено відповідне покриття. В області кухні, призначеної для прийому їжі, можна постелити покриття, зіткнення з яким буде комфортним.\nПрактикується кілька способів комбінування оздоблювальних матеріалів в кухонному приміщенні.\nНайчастіше в робочій зоні використовуються наступні матеріали:\nВ столовій зоні зазвичай настилають ковролін, кладуть паркет або пробкова підлога. Підбираючи матеріали з метою комбінування, слід з особливою увагою підходити до їх товщині. Цей розмір не повинен сильно відрізнятися в місцях стиків, що дозволить забезпечити плавні переходи.\nВибираючи покриття для підлоги на кухню, слід ознайомитися з усіма властивостями, яких матеріал повинен володіти.\nОсновні критерії, якими рекомендується керуватися при цьому процесі, такі:\nпараметри приміщення і його розташування;\nстан мікроклімату на кухні;\nвідповідність загального інтер’єру;\nСучасні покриття повністю відповідають всім пропонованим до них вимогам. Тому при виборі слід віддавати перевагу відомим виробникам, так як вони гарантують високу якість.\nФахівці підкреслюють, що зорове сприйняття кухні в цілому по більшій частині залежить від виду покриття підлоги.\nТакож істотну роль відіграє спосіб укладання:\nНевеликим приміщенням потрібні дрібні елементи підлогового покриття, так як великі розміри плиток візуально зроблять кухню менше.\nШтучний паркет сприяє подовженню та розширення кухні.\nМатове покриття зменшує обсяг кімнати, а глянсове, навпаки, збільшує його.\nЗатишний вигляд приміщенню надають теплі фарби матеріалу. У теж час темна підлога не зможе викликати відчуття комфорту.\nПідлогова конструкція повинна своїм стилем відповідати кухонного гарнітуру.\nКонструкція теплої підлоги в приміщенні кухні не виступає в якості життєво необхідного елемента. Її облаштування збільшить витрати на електроенергію.\nТака система буде актуальна в наступних випадках:\nрозташування кухні на першому поверсі;\nнаявність маленьких дітей.\nУ цих випадках можна здійснити установку як електричної, так і водяної системи «тепла підлога».\nРолик допоможе ознайомитися з основними видами матеріалу для поверхні підлоги, їх достоїнствами і недоліками.\nЯблучне пюре — 8 найпростіших рецептів на зиму\nЧи збуваються денні сни – тлумачення по днях тижня\nЯк зробити вино — прості покрокові рецепти вина з винограду в домашніх умовах\nВикладка страз на нігтях. Фото манікюру, гарні варіанти, ідеї, схеми\nЯк засолити сьомгу дуже смачно і швидко? Рецепти в домашніх умовах


На Кубу обрушився тропічний шторм "Ернесто" - Korrespondent.net\nНа Кубу обрушився тропічний шторм "Ернесто"\nКорреспондент.net, 28 серпня 2006, 16:08\nТропічний шторм "Ернесто" обрушився на південно-східне узбережжя Куби. Як передає американський Національний центр вивчення ураганів, при наближенні тропічного шторму до берега його швидкість знизилася до 75 кілометрів на годину.\nНа Кубі 28 серпня зранку було оголошено штормове попередження, а з узбережжя масово евакуювали жителів. Людей розміщали в спеціальних притулках, де вони будуть перебувати , поки шторм не стихне. Свої будинки залишили десятки тисяч жителів.\n"Ернесто" вже обрушився на узбережжя Гаїті. У результаті удару стихії там зруйновано багато житлових будинків. Цілі квартали виявилися затоплені водою. Сильні зливі не вщухають і дотепер.\nВід тропічного шторму постраждала і Домініканська Республіка. Могутні пориви вітру і зливи частково зруйнували рух на дорогах. Кілька великих рік вийшли з берегів.\nЧерез загрозу стихійного лиха спорожніли готелі і пляжі на Каймановых островах. Звичайно тут немає відбою від туристів. Але з наближенням "Ернесто" велика частина їх уже залишила небезпечні райони.\nНадзвичайний стан оголошено і в американському штаті Флорида. Там тропічний шторм чекають зранку у вівторок, 29 серпня.\nНадзвичайний стан, оголошено у Флориді, також передбачає, що підрозділу Національної гвардії приведені в стан підвищеної готовності. Губернатор штату, у свою чергу, у зв’язку з наближенням "Ернесто" скасував заплановану на понеділок, 28 серпня, поїздку до Нью-Йорк.


Радник Путіна попросив українського омбудсмена скасувати заборону на в'їзд для росіян\nРадник Путіна попросив українського омбудсмена скасувати заборону на в'їзд для росіян\nРадник президента РФ Михайло Федотов\nУ Росії голова Ради при президенті РФ із розвитку громадянського суспільства і прав людини (РПЛ) Михайло Федотов звернувся до уповноваженої Верховної Ради України із прав людини Людмили Денісової із проханням використовувати свої повноваження для скасування заборони російським чоловікам на в'їзд на Україну. Про це йдеться в листі Федотова, опублікованому в п'ятницю на сайті РПЛ, повідомляє UAReads.\n“Прошу вас, шановна Людмила Леонтіївна, використати ваші повноваження головного захисника прав людини на Україні для перегляду цієї заборони”, — йдеться в заяві Федотова.\nНагадаємо, прикордонники не пропускають всіх чоловіків — громадян РФ віком від 16 до 60 років в Україну.\n“На виконання указу Президента щодо введення воєнного стану в Україні адміністрацією опрацьована директива, якою визначено завдання органам та підрозділам ДПСУ. Службу приведено в 1 рівень повної бойової готовності, кордон охороняється за посиленим варіантом”, — пояснили у Державній прикордонній службі.\nРішення про заборону в'їзду в Україну громадянам РФ чоловічої статі у віці від 16 до 60 років торкнулося й окупованого Криму.\nУ зв’язку з цим у 10 областях України запроваджено воєнний стан.


Загострення конфлікту на півдні Сирії: є вірогідність гуманітарної катастрофи\nКількість людей, які вимушені покинути свої домівки на південному заході Сирії в результаті двотижневої ескалації бойових дій, зросла до 270 тисяч осіб. Є вірогідність початку гуманітарної катастрофи. Про це повідомив йорданський представник ООН у справах біженців Мохаммад Хаварі, повідомляє УНН з посиланням на Reuters. Минулого тижня 160 тисячам осіб довелося втікати від важких бомбардувань. Люди здебільшого переховувалися в селах та районах поблизу ізраїльського та йорданського кордонів.


Добір на вакантні посади прокурорів в Офісі Генерального прокурора пройде в три етапи\nГенеральний прокурор затвердив «Порядок проведення добору на зайняття вакантної посади прокурора». Він передбачає проведення добору за аналогією з атестацією прокурорів у три етапи з допуском кандидатів до кожного наступного етапу в разі успішного проходження попереднього. Раніше Генеральний прокурор Руслан Рябошапка анонсував, що прийом документів від кандидатів на посаду прокурора в межах добору розпочнеться 20 січня 2020 року.\nПерший і другий етап – іспити у формі анонімного тестування з використанням комп’ютерної техніки для виявлення знань та вмінь застосовувати закон, а також на загальні здібності та навички відповідно.\nТретій етап - проведення співбесіди для виявлення відповідності кандидата вимогам професійної компетентності та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками кандидати виконають також письмове практичне завдання.\nУчасть у доборі мають право брати особи, які не займали посаду прокурора на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» та відповідають вимогам, визначеним статтею 27 Закону України «Про прокуратуру».\nНайближчим часом на веб-сайті Офісу Генерального прокурора буде оприлюднена інформація про перелік вакантних посад, а також про вимоги і процедуру подачі документів для кандидатів на посаду прокурора.


"Якщо не можеш змінити обставини, зміни своє ставлення до них". Мудра історія для кожного! | Історії для натхнення\nКоли жінка бачила, що погода гарна і буде сонячно, вона плакала і думала: “Жахливо! Погода така гарна, у моєї дочки ніхто не купить парасольки від дощу! Як же бути?!”\nКоли погода була погана і йшов дощ, вона знову плакала, на цей раз через молодшу дочку: “Якщо локшина не висохне на сонці, молодша дочка не продасть її! Що ж робити ?!”\nІ так вона сумувала кожен день при будь-якій погоді, то через старшу дочку, то через молодшу.\nОдного разу їй зустрівся монах, йому стало шкода жінки. Він поцікавився , чому вона так гірко плаче. Жінка виклала йому всі свої біди, але він тільки засміявся і сказав: “Ти тільки зміни свій спосіб думок, погоду ти ж ніяк не зміниш. Коли світить сонце, ти не думай про парасольки старшої дочки, а думай про локшину молодшої: “Світить сонце! У молодшої дочки локшина добре підсохне, і торгівля буде вдалою! ” А коли йде дощ, думай про парасольки старшої дочки: “Ось і дощ пішов! Парасольки у дочки напевно продаються добре!”\nЖінка дуже зраділа пораді, подякувала монаху і стала робити так, як він казав. З того часу вона більше ніколи не плакала, а весь час раділа за дочок. Через що радості в її житті прибавилось і у її дочок теж, тому що тепер вже не треба було втішати маму.\nІстина стара, як світ – якщо не можеш змінити обставини, зміни своє ставлення до них. Варто тільки інакше поглянути на речі, і життя потече в іншому напрямку.


Історія участі Renault в автоспорті: рання доба, змагання\nАвтоспорт закарбований у нашій історії\nПристрасть до змагань завжди спонукала нас до чогось нового. Ще з часів Луї Рено (Louis Renault) перегони були важливою складовою нашої історії та культури.\nВід Renault Type A до Renault Megane R.S.\nНаші перші спортивні досягнення\nЩе від самого початку нашого існування Луї Рено розумів, наскільки важливими є спортивні досягнення для розвитку престижу торговельної марки. 24 грудня 1898 року він довів, що його перша значна інновація не має конкурентів. Ідеться про коробку передач прямого приводу. Його автомобіль Type A Voiturette першим заїхав на схил Монмартра вздовж Рю Лепік.\nПісля цього успіху компанія Renault почала змагання в автоспорті та здобула перемоги в декількох гран-прі. Автомобіль Renault Type K, оснащений першим двигуном, який був розроблений компанією Renault, показав себе на ралі Париж-Відень 1902 року. Через Першу світову війну проведення перегонів в Європі було призупинене, однак компанія Renault незабаром повернулася до автоспорту. Марка Renault повернулася на п’єдестал у 1920-х роках із появою приголомшливого автомобіля Renault 40CV. На Ралі Монте-Карло 1925 року він переміг та ще й прославився численними рекордами, які встановив на трасі.\nУ 1958 році керівником підрозділу автоспорту компанії Renault став італійський конструктор Амадей Гордіні. Тоді з’явився легендарний Renault 8 Gordini. Згодом він став символом успіху для цілого покоління пілотів. Його неймовірна популярність призвела до створення в 1966 р. Кубка Renault 8 Gordini — перших перегонів монокласу.\nУ липні 1970 р. запуск Renault 12 Gordini призвів до «Дня G» — зібрання власників автомобілів Gordini на автодромі «Поль Рікар». Дух цієї події панує й досі завдяки Світовій серії Renault. У той самий час з’явилася Формула Renault, де виступали перші автомобілі, оснащені двигунами Renault 12 Gordini. У 1971 році Франція приймала перший чемпіонат Формули Renault\nПридбання компанії Alpine\nУ 1973 р. Renault викупила більшість акцій компанії Alpine, невеликого французького виробника, заснованого Жаном Ределе, з яким бренд мав зв’язки протягом довгих років. 1973 рік став успішним для бренду, оскільки автомобіль Alpine A110 «Berlinette» виграв перший Чемпіонат світу з ралі.\nRenault й передові змагання\nНаша історія у Формулі-1\nНаші перші кроки у Формулі-1\nНаша історія в автоспорті розпочалася з появи в компанії Амадея Гордіні, відомого завдяки його автомобілям гран-прі. Компанія Renault побудувала завод у Вірі-Шатійон, щоб розмістити його творіння. Завдяки Гордіні компанія Renault спершу зосередилася на двигуні V6 об’ємом 2,0 л, який було представлено в січні 1973 р. Він виявився цілком конкурентоздатним під час знаменитого європейського чемпіонату серед дволітрових спортивних автомобілів. Завдяки цьому успіху компанія Renault приєдналася до Світового чемпіонату спортивних автомобілів FIA та розробила турбоверсію свого двигуна.\nПідрозділ Renault Sport офіційно засновано в 1976 році — саме тоді, коли стартувала програма змагань одномісних автомобілів: Формула-2, Sport Le Mans, а тоді Формула-1 у 1977 році. Компанія Renault розпочала участь у Формулі-1 як команда. У той час, як конкуренти використовували двигуни без наддування, Renault розробила силовий агрегат V6 із турбонагнітачем. Саме тоді Дідьє Піроні й Жан-П'єр Жассо здобули перемогу в змаганнях «24 години Ле-Мана» 1978 року завдяки автомобілю Alpine-Renault A442B, оснащеному двигуном Renault V6 із турбонаддуванням. Компанія Renault здобула першу перемогу у Формулі-1 у 1979 році в Гран-прі Франції завдяки Жану-П'єру Жабую за кермом RS11.\nНа початку 1980-х років Renault виграла 15 гран-прі й стала другою на Чемпіонаті світу 1983 року завдяки Алену Просту, після чого покинула змагання наприкінці сезону 1985 року.\nКомпанія Renault повернулася у Формулу-1 у 2001 році після придбання команди Бенеттон та її офіційного перейменування в команду Renault F1 у 2002 році.\nЗліт команди Renault F1 збігається з успіхом Фернандо Алонсо, який здобув два поспіль титули пілота світового рівня у 2005 і 2006 роках. Саме тоді нова команда також здобула два кубки конструкторів.\nУ 2011 році компанія Renault зосередилася на виробництві двигунів для інших команд. Команда Renault F1 була продана компанії Genii Capital. Після цього двигуни Renault привели команду Red Bull Racing до перемоги у Світовому чемпіонаті й здобуття чотирьох кубків конструкторів у період із 2010 до 2013 року. Себастьян Феттель увійшов у книгу рекордів, ставши наймолодшим чотириразовим чемпіоном світу в історії Формули-1.\n2019 рік, Ревучі сорокові Renault\nСтавши знову офіційним конструктором Формули-1, ми створили чималий послужний список із кількома прекрасними змаганнями й хорошими показниками.\nНа передовій інновацій, як на треку, так і на дорозі, ми використали свій досвід в автоспорті й електричні ноу-хау, щоб у співпраці з нашими командами Renault F1 розробити інноваційну й ексклюзивну гібридну технологію: Renault E-TECH.\nУ 2021 році підрозділи Alpine Cars, Renault Sport Cars та Renault Sport Racing були об’єднані під маркою Alpine, щоб представити бренд, присвячений інноваційним, автентичним та ексклюзивним автомобілям для автоспорту від Groupe Renault. Бренд Alpine уже відомий своїм успіхом у перегонах на витривалість та ралі, а в 2020 році він представив свою нову ідентичність: команду Alpine F1.\nЗавдяки гібридній технології Renault E-TECH ми є ексклюзивним виробником двигунів для команди, яка використовує нашу винахідливість та унікальний досвід у розробці гібридних силових агрегатів.\nТЕХНОЛОГІЧНІ ІННОВАЦІЇ: З ТРЕКУ НА ДОРОГУ\nЗмагання: наше натхнення для вашого задоволення!\nнаші стандартні технології R.S.


Фоторезистори Купить в интернет-магазине - Ворон\nВесь каталог ↠ Датчики ↠ Фоторезистори\nПоказано товарів: 0\nФоторезистор — напівпровідниковий прилад, що змінює величину свого опору при опроміненні світлом. Не має p-n переходу, тому має однакову провідність незалежно від напряму протікання струму. Явище зміни електричного опору напівпровідника, обумовлене безпосередньою дією випромінювання, називають фоторезистивним ефектом, або внутрішнім фотоелектричним ефектом.\nДля виготовлення фоторезисторів використовують напівпровідникові матеріали з шириною забороненої зони, оптимальної для вирішуваної задачі. Так, для реєстрації видимого світла використовуються фоторезистори з селеніду і сульфіду кадмію, Se. Для реєстрації інфрачервоного випромінювання використовуються Ge (чистий або легований домішками Au, Cu або Zn), Si, PbS, PbSe, PbTe, InSb, InAs, HgCdTe, часто охолоджувані до низьких температур. Напівпровідник наносять у вигляді тонкого шару на скляну або кварцеву підкладку або вирізують у вигляді тонкої пластинки з монокристала. Шар або пластинку напівпровідника забезпечують двома електродами і поміщають в захисний корпус.\nФоторезистори використовують для реєстрації слабких потоків світла, при сортуванні і рахунку готової продукції, для контролю якості і готовності найрізноманітніших деталей; у поліграфічній промисловості для виявлення обривів паперової стрічки, контролю кількості листів паперу, що подаються в друкарську машину; у медицині, сільському господарстві і інших областях.


Колектив народних танців у Римі запрошує учасників - Українська газета в Італії\nНародні танці – це один із важливих засобів організації культурного дозвілля.\n“Запрошуємо стати частинкою колективу народних танців Св.Софії. Ми маємо мрію створити повноцінний танцювальний колектив, але нам дуже бракує людей. Маємо чудового хореографа Пані Надію, яка так терпляче та завзято з нами займається та має великий досвід у даному виді танців.Тож кому близькі по духу запальні українські танці ласкаво просимо!” – пишуть учасники колективу.\nРобота аматорського колективу полягає як у вивченні рухів для розминки, українських народних рухів, так і підготовці цілісних танцювальних композицій.\nРепетиції гурту проходять в середу о 18:00 год та у п’ятницю о 18:00, за адресою вулиці Boccea 478.\nДетальнішу інформацію можете дізнатись за телефоном 3899218964\nPrevious article Сергій Файфура виступить у Вербанії (VB)\nNext article Рада ЄС узгодила безвізовий режим для України


Горбулін про Майдан, ядерну зброю та політичну ситуацію (л)\n04/09/2009 | Сахаров\n"Люди вышли на Майдан не ради Ющенко или Тимошенко, они пришли отстаивать собственные интересы. И поверили «оранжевым» лидерам, потому что это была единственная безальтернативная опора.\nТо есть, возможно, и не было бы Майдана как такового. Но была бы какая-то другая площадь – Европейская. Она бы была обязательно. В нашем обществе к тому времени созрел очень мощный протестный момент"\nЯк на мій погляд, компетентно і професійно. Жаль що Горбулін зараз не при ділі.\nRe: Горбулін про Майдан, ядерну зброю та політичну ситуацію (л)\n> Як на мій погляд, компетентно і професійно. Жаль що Горбулін зараз не при ділі.\nА хіба він не має посади у РНБОУ?\n2009.04.09 | Сахаров\nПосаду має але не ключову.\nЗараз він очолює Інститут проблем національної безпеки. Посада скоріше радника ніж активного гравця. Чи я помиляюсь?\nЯк і всі профі, він разом із кучмами, кравчукоами та іншими як раз\n" при деле". Особливо, як що оглянути наслідки іх еволюції і трансформації в Україні. Академіки і аналітики безпеки, радники і консультанти - граблі старої злочинної системи...\nстаттю варто читати повністю. Там ще є цікаві моменти\nну хоча б:\nЩодо ядерної зброї я скоріше погоджусь з п.Горбуліним. І навіть якщо тоді можна було зробити інакше, її відсутність вже доконаний факт...\nТак це він пише про начебто "після 2004 року"...\n...хоча все сказане цілком і повністю можна віднести і до q-чмівської "Уркаїни", і до пізнього СССР. "Вікно можливостей" було під час раннього Кравчука (1992 - початок 93-го), але Q-чмо приперлося в прем'єри і швидко його закрило. І Кравчук, як мені здається, дуже йому в тому допоміг.\nпро "вікно можливостей" ;-/\n> "Вікно можливостей" було під час раннього Кравчука (1992 - початок 93-го), але Q-чмо\nвоно було і підчас раннього Кучми, і підчас раннього Ющенка. Кучма десь до 1998го теж був скоріше реформатором, ніж реакціонером. Я би не став робити демона з якоїсь однієї особи, а решту виставляти жертвами.\nВідповідальність за те, що ми маємо зараз, якоюсь мірою несуть всі, хто приймав рішення. І сам Горбулін теж. Але він один з адекватних. На відміну від Тоббачьнєґа, Черновецького чи Кушнарьова...\nЗ моє тодішньої точки зору, навіть при "ранньому" Q-чмі...\n...критична кількість керівних посад вже була зайнята "компартєйнай намінклатурай", і сколупнути ту масу було вже куди як важче. Це я, з моїми більш ніж обмеженими "связямі", не маючи (тоді) Інтернету, встиг помітити всього за рік - до літа 95-го. Після цього я 7 років в Україні був відсутній, тільки приїздив час від часу "в гості додому", але - мав у розпорядженні Інтернет, і інформація звідти моїх попередніх вражень не спростувала.\n> ...критична кількість керівних посад вже була зайнята "компартєйнай намінклатурай", і сколупнути ту масу було вже куди як важче.\nтак. Створення АП і масове працевлаштування туди номенклатури було одним з регресивних кроків. Потрібний країні Литвин до 93го працював сторожем. І хай би там далі лишався.\nа щодо "сколупнути", це треба було робити в 91му. Починаючи з 19го серпня. І до 92го закінчити.\n> Це я, з моїми більш ніж обмеженими "связямі", не маючи (тоді) Інтернету, встиг помітити всього за рік - до літа 95-го.\nале загалом якоїсь різкої зміни політики від Кравчука до Кучми не було. Хіба що трохи успішніше латання очевидних дірок...\nRe: щодо "сколупнути"...\nЯк ви хлопці лагідно розповідаєте про п'яту колону, яка залишена і працює в Україні. Безпокарано і по всіх напрямкам працює ця злочинна система. Саме подібна толерантність прищеплена українцям і дозволяє комунобандитам нищити українську державність. Рівняти резидентів рівня Горбуліна і Кравчука з кучмами, медведчуками, а то ще чорновецького приплели... Про які кадри говоримо взагалі, коли весь червоний директорат і колгоспний баронат із своїми родичами це успішні нац виробники за рахунок державного ресурсу. То і дозволили їм бути успішними більш нікому. Що казати про кадри РНБО, СБУ, МЗС, коли там досі крючкови, пристайки, скіпальські... Україна зараз пронизана ворожою інфраструкторою. Банки, представництва, в депах російсько піддані, військова російська розвідка в Криму, ... Ніякої протидії всі 18 років. Академіки проти скорочення інститутів стратегічного дослідження? А на кого працюють ці інститути і академіки? І головне, хто дозволяє ім це робити далі?\n"Найкраща агентура всередині України була відома перш за все Москві й у будь-якому випадку залишилася під контролем Москви. На чому тримався комунізм? На страхові. А страх стояв на стукачах. А всі стукачі, зрештою, були під контролем Москви. І коли все це звалилося, агентура – коріння цієї влади – опинилася під контролем Луб’янки. І вся та центрова агентура, яка була в Києві, Одесі, Севастополі – вона вся залишилася під контролем Москви." - О.Суворов. Доречі він не єдиний, хто реально оцінює небезпеку з боку уламків комбандитської системи.\nлагідно чи реально ;-/\n> Як ви хлопці лагідно розповідаєте про п'яту колону, яка залишена і працює в Україні. Безпокарано і по всіх напрямкам працює ця злочинна система. Саме подібна толерантність прищеплена українцям і дозволяє комунобандитам нищити українську державність.\nпочнемо з того, що укр. державність-91 засновано консенсусом комуняк з дисидентами і відсидентами. А не ліворуцією дисидентів проти комуняк.\nГоворити, як воно могло бути, це вже галузь альтернативної історії. Реально комуністи з комсомольцями, трохи розбавлені технократами і мафіозі, виявились сильнішими претендентами на владу, ніж Лук*яненко і Чорновіл-ст. з колєгами. Хоча б тому що (с) вони не захотіли, чи не змогли, залучити на свій бік значну частину потенційної контреліти.\n- чіткі критерії, кого вважати комунякою\n- прозора процедура вішання комуняки на гілляку\n- чіткий плян, що робити після вішання\nякщо так, прошу розповісти...\nІ лагідно, і реально\nПеред комунобандою з 17 року не стояло питання щодо визначення кого знищувати. І за останні 18 років ця тансформована ком"еліта" має ті самі\n- чіткі критерії, кого вважати своїми ворогами в Україні\n- прозору процедуру вішання незгодних з режимом на гілляку\n- чіткий плян, що робити після вішання,\nякщо не так, прошу розповісти де поділися 52 мільйони українців?\nА розповідати казки про проФФ-аналів з колишньої партноменклатури, що покаялися і вболювають за нацбезпеку незалежної України не треба.\nпан надто гарної думки про номенклатуру\n> - чіткі критерії, кого вважати своїми ворогами в Україні\nкритеріїв нема. Суцільне "классовоє чутьё", яке їх дуже часто підводить.\n> - прозору процедуру вішання незгодних з режимом на гілляку\nпроцедура непрозора і з багатьма дірками.\nОт вас же не повісили. І мене теж.\n> - чіткий плян, що робити після вішання,\nнема в них плану далі ніж на післязавтра. І той провалять.\nПан надто гарної думки про номенклатуру. Вони нераціонально організовані, переважно некомпетентні і лишаються при владі тільки завдяки слабкості опонентів. Які ще гірше організовані, місцями трохи компетентніші, але позбавлені мотивації йти у владу. Краще поговоримо на форумі про люстрацію, так?\nвсе написали ви з точністтю навпаки\nгебешна влада в РФ-Україні(за винятком команди Президента)\nлише підсилилася в останні роки: народ дезорієнтований, країна пограблена, криза її може в кінецє зруйнувати, а там і окупація\nгебешна влада має бабло, близєко міліону агентури, ще міліонів 10 йолопів осовячених які за них 'голосоватимуть'\nне бачу я тут слабкості чи поганого плану\nбачу безнадійність для України: маємо визнати щомаємо і кардинально змінити підходи в тому числі несерьозне відношення до ворога\nважливий негативний нюанс ;-/\nте, що ви пишете про агентів іноземного впливу, правда принамні частково. Казати про неорганізованість іноземних спецслужб я не стану. "Рука Маскви" тут дійсно є, але допомагають їм в першу чергу зазначені властивості локальної номенклатури. Без їхньої самозгубної поведінки в кремлінів ніц не вийде. Як без націонал-комуністів в 1918му. А далі - "у нас нєзамєнімих людєй нєт" (с) Сталін.\nі в другу - несистемність опозиції. Одні (КПSS + ЛенінЮґенд) уявляють своє життя тільки біля керма, з яким не знають що робити; інші, принаймні на словах знають як правильно, а до керма не хочуть...\nпочитати декого в цій гілці, ми давно мали стати наддержавою. І шо ж такоє? Синдром поганих танцюристів...\nнам відомо що існує жорстка координація світового марксизму\nяка йде далеко за межі України\nУкраїна в схемі ворога сьогодні займає центральне місце і ось чому:\nвізьмемо за скобки плани атаки по США для легкості розуміння ситуації\nплани на повернення ссср і атаки по європі- реальність.\nЗвідси вереск проти ПРО, ГТС, тощо.\nУкраїна захищає Європу, бо це додаткові 1000 км до ворога.\nУкраїна має ГТС і наклади нафти і газу які потенційно можуть повністтю закрити потреби Європи і РФ йде лісом\nУкраїна у випадку очистки хоч би й на ровні як в Грузії означатиме крах кремляді, бо брати в РФ заздрітимутє і візємуть гебню на віли, якщо конешно гебня не знищуватиме власний народ геноцидом\nЗ урахуванням їх досвіду, розгалуженої системи підривної діяльності\nможемо розуміти причини так званої української 'слабкості' та 'дурості':\nце все лише маскіровка.\nІллюстрації до тез:\n-отруєння Ющенка(цікаво вчитатися в рапорт Червоненка)\n-операція вбивства Кравченка з оперативним залученням Луценка і Турчинова\n-премєрство тимошенко і весь бют з трьома генералами гестапо в штабі\n-злочинний анклав в Одесі(порт, нафтотермінал, вихід до моря, тощо)\n-несподіваний успіх нацистів на вибора в тернополі\n-кабальні угоди з газпромом\n-катастрофічний стан здоровя украінців, епідемії, які неможна пояснити 'умовами' чи 'дурісттю', тут явно задіяні 'препарати' чи інші системні заходи\n-операція УБК на знищення НАТО і руйнацію авторитета президента\nзацініть як сформульовані нац інтереси України на сайті НАТО(л)\nцікаво що тут згадані Клаузевіц, Маккіавелі\nThe notion of "national interest" has deep historical and theological roots. It considers to be linked with pessimistic realism of XVth century and to a large extend represents a disavowal of earlier Western sources in Helehic Idealism and Judeo-Christian morality, as well as the ideas of some medieval churchmen, such as Thomas Aquinas.(107) Latter, the philosophical background of the concept was largely crystallized by the teaching of Machiavelly and\nВін вважає, повинна бути пов'язана з песимістичного реалізму XVth століття і значною мірою являє собою заперечення колишніх західних джерел, в Helehic Идеализм і іудейської-християнської моралі, а також ідеї деяких середньовічних churchmen, як, наприклад, Фоми Аквінського.\nОстаннє, філософські тлі концепція була в основному кристалізуються з викладання Machiavelly і Clausevits.\nUkraine's national interests\nIntegration into the international economic fora\nPolitical relations with non-European CIS states.\nParticipation in the UN peace-keeping operations in former Yugoslavia\nDevelopment of Energetic basis\nNon-Nuclear Status of Ukraine\nRussian peace-keeping in the former USSR area\nRussian Black Sea Fleet units in Ukraine\nзацінив. Зокрема, звернув увагу на дату.\n> цікаво що тут згадані Клаузевіц, Маккіавелі\nцікаво, але чи завжди доречно? Хтось тут стібав марксистів за передозування теоріями минулого сторічча. А тут Макіавелі. Тітани доби Відродження. Зносини славетним способом Мікелянжело...\nмені останніми часом по роботі багато трапляється написаного про Україну школярами та феловз. Не скажу, що завжди адекватного.\n> Russian peace-keeping in the former USSR area\n> Russian Black Sea Fleet units in Ukraine\nу кого тут конфлікт - в України з РФ, чи в автора з логікою?\nну це сайт НАТО\nКлаузевіц- це класіка стратегії.\nДва інші кита стратегії кремля- Маркс і Мистецтво Війни\nКоли формулювався план постсталінської політики, у сер. 50х\nці три напрямки представляли\nНіколай Міронов(кгб), маршал Соколовский(армія), від кпсс наче був Брежнєв, але я вточню\n> в вас є\n> - чіткі критерії, кого вважати комунякою\n> - прозора процедура вішання комуняки на гілляку\n> - чіткий плян, що робити після вішання\n> якщо так, прошу розповісти...\nЗрозуміло, запитання були адресовані Rais-ові, але не можу ся стримати аби не докинути свої 3 гроші (ну дуже вже відповіді очевидні\n- комуняка то є кожен колишнній фукціонер КПСС або кейсомолу (десь від інструктора райкому і далі вгору).\n- процедура "вішання": Berufsverbotten, довічно (щодо державних посад довільного рівня).\n- плян роботи на після: не перешкоджати людям жити (лібералізація всього, господарки першочергово).\nЗгоден по всіх трьох пунктах!\nМоже, з невеликими уточненнями по третьому (що торкаються неминучої еколоґічної шкоди від "занадто лібералізованої" промисловості).\nвідповідь конструктивна, але неповна.\n> - комуняка то є кожен колишнній фукціонер КПСС або кейсомолу (десь від інструктора райкому і далі вгору).\nце тільки партія і комсомол. Тобто всі, хто працював в КПSS і ЛенінЮгенді на повну ставку.\nА ще були "міцні господарники". Директори підприємств, голови колгоспів. Як з ними бути? За аналогією з інструкторами, тут має починатись з начальника сектора. І це вже дурня виходить.\n> - процедура "вішання": Berufsverbotten, довічно (щодо державних посад довільного рівня).\nтобто за взірець - денацифікація Німеччини. Нагадаю, що на Сході (НДР) вона теж відбувалась. Але велась іншими людьми та з прямо протилежним результатом.\n> - плян роботи на після: не перешкоджати людям жити (лібералізація всього, господарки першочергово).\nя теж є прибічником мінімізації функцій держави. Але в держапараті таких явна меншість. Це робиться тільки через зміну Конституції. Бо зараз вона у нас надто "соціальна", тобто побудована під перманентне розпилювання грошей...\n2009.04.10 | Hadjibei\nнасторожує недоговореність п Горбуліна якого я дуже поважаю, але\n> Любые военные действия в Украине перерастут\n>в прецедент мировой войны.\n--- Пан Горбулін каже вірно а ле лише на 10% правди.\nВін свідомо замовчує те, про що ДОБРЕ знає:\n1. кремль працює над збільшенням і поверненням контролю за теріторіями ссср, з метою:\n2. наблизити танки до кордонів Європи, а пізніше:\n3. саме розпочати війну проти США і зруйнувати штати як серьозну перешкоду на шляху кремлівської світової домінації\nВ цьому матеріалі насторожує недоговореність.\nНаче пан Горбулін знає про загрозу, але не хоче щоб про це знали українці.\nНе думаю, що намагається особисто собі забеспечити імунітет..\n>Мне представляется, что в Москве это понимают.\n>Они ведь тоже о себе думают.\nСаме так. Відсижуватися під час удару штатів по Москві будуть в таємних бункерах в Зах Європі.\nПану Горбуліну : ЗАУВАЖЕННЯ.\nRe: насторожує недоговореність п Горбуліна якого я дуже поважаю, але\n> > Любые военные действия в Украине перерастут\n> >в прецедент мировой войны.\n> --- Пан Горбулін каже вірно а ле лише на 10% правди.\nбоїться, що шок суспільства переросте у паніку\nбоятися це погано, це шлях в могилу. тре мати мужність\n2009.04.11 | rais\nСморід ворога душить Україну.\nІ не важливо, Сергію, робишь ти йому зауваження чі "поважаєшь" - він залишається ворогом, тому що його аналітика і прогнозування не відповідають дійсності. Не відповідають національним інтересам України. 18 років фінансування структур, які відповідають за комплексне забеспечення національної безпеки України, виявилося марним. Горбуліни, крючкови, кравчуки в стратегічному значенні безумовно нанесли нацбезпеці більше шкоди ніж кучми, маркови, вітренки... Але ворог будь якого калібру забруднює екологію державотворення України своєю тактикою. За його сморідом вже не видно національної ідеї, розмита військова доктрина, дискридитується сама можливість самостійно без Росії розбудувати державу. До керма держави допущені відверті злочинці, зрадники та безхребетні словоблуди. В Україні за 18 років штучно створені умови які призвели до масового порушення прав людини і далі ведуть до межи соціального вибуху. Не бачити цього "академіки" не могли. Вартість помилки, Сергію, це на хвилиночку, втрата держави. А ви робите Горбуліну лише зауваження. Сморід ворога душить Україну.\n2009.04.11 | Сахаров\nRe: Сморід ворога душить Україну.\n> І не важливо, Сергію, робишь ти йому зауваження чі "поважаєшь" - він залишається ворогом, тому що його аналітика і прогнозування не відповідають дійсності. Не відповідають національним інтересам України. 18 років фінансування структур, які відповідають за комплексне забеспечення національної безпеки України, виявилося марним. Горбуліни, крючкови, кравчуки в стратегічному значенні безумовно нанесли нацбезпеці більше шкоди ніж кучми, маркови, вітренки... Але ворог будь якого калібру забруднює екологію державотворення України своєю тактикою. За його сморідом вже не видно національної ідеї, розмита військова доктрина, дискридитується сама можливість самостійно без Росії розбудувати державу. До керма держави допущені відверті злочинці, зрадники та безхребетні словоблуди. В Україні за 18 років штучно створені умови які призвели до масового порушення прав людини і далі ведуть до межи соціального вибуху. Не бачити цього "академіки" не могли. Вартість помилки, Сергію, це на хвилиночку, втрата держави. А ви робите Горбуліну лише зауваження. Сморід ворога душить Україну.\nРаісе, Ви аж такий радикальний що клепки зриває. Вороги, порушення "прав людини", зрадники... Якась паранойя. Чим Вам Горбулін не догодив? Розумна людина, розумний аналіз. Охолоньте і роздивіться навкруги. Хто за Вами піде сорочку на грудях рвати? (До речі - рвати сорочку на собі це по московському, українці здебільшого люди виважені, хоч, як видно, не усі).\nА Кравчук не розумна людина? Виважений аналіз? То скажіть, як з такими "розумними" всі 18 років наполегливо пролонгований геноцид проти укаїнців називають еволюцією і ніяких заходів щодо недопущення\nзагроз національній безпеці? Чому дозволяється безпокарана експансія розгалуженої російської інфрструктури в Україні? Горбуліни не студенти розумники, які пишуть курсові по аналітиці, а фахівці спеціального призначення.\nБездіяльність всього ресурсу, який мав унеможливити негаразди і загрози сьогодення - є злочин проти України. І чим розумніше люди, які цей розвиток подій пропустили і забезпечили тим небезпечніше для незалежної України.\nвін подібні тєлєгі жене роками. суть: просує нездійснене\nвсі тези раіса очевидні як 2 на 2= 4\nвтім жодної практичної дії чи пропозиції дії


Хочеться великий і теплою любові? Цього обіцяти неможливо, а ось, підказати як зробити велике і тепле серце - легко!\nПапір або фарби червоного кольору\nКрок 1: Беремо стару взуттєву або подарункову коробку. Також можна взяти аркуш картону. Розмір картону повинен відповідати бажаному розміром серця.\nКрок 3: Можна наклеїти зверху папір червоного кольору, або просто пофарбувати картон червоними фарбами. Не обов'язково робити це дуже акуратно, т.к нам це потрібно тільки для того, щоб не було видно природного кольору картону.\nКрок 4: Для того, щоб зробити трояндочки, потрібно вирізати багато (!) Гуртків з тканини. Кола можна вирізати на око, не обов'язково робити їх ідеально рівними.\nКрок 4: Робимо з гуртків трояндочки. Ріжемо кожен гурток по спіралі всередину, щоб вийшла «змійка». Беремо внутрішній кінець «змійки» і наметовому навколо нього спіраль, щоб в результаті вийшла трояндочка. Корінець трояндочки намазуємо клеєм.\nКрок 5: Коли у вас вже є досить багато трояндочок, наклеюємо їх по контуру всередину на картонне серце.\nКрок 6: Після того, як наклеєні все трояндочки - це вже шедевр Але можна зробити його ще цікавіше, додавши кілька бусинок. Вуаля! Серце вішаємо на стрічку і милуємося