Ріжучі болі в животі виникають з різних причин. Вони можуть мати різну інтенсивність і локалізацію, але в будь-якому випадку це тривожний симптом. Якщо біль посилюється або з’являється періодично, варто пройти обстеження, щоб виключити серйозні захворювання.\nРіжучі болі як симптом захворювань\nБудь-яка біль – тривожна ознака, особливо якщо вона виникає раптово і стає причиною сильного дискомфорту. Ріжучі болі можуть свідчити про таких серйозних захворюваннях:\nНапад апендициту. Запалення апендикса – серйозне стан, що вимагає негайного хірургічного втручання. Різі в животі, причини яких криються в запаленні червоподібного відростка, завжди починаються з болю в центрі, а потім спускаються нижче і перетікають в правий бік. Варто уважно поставитися до цих симптомів. Людину в такому стані необхідно госпіталізувати. Не варто радіти полегшення, оскільки воно може означати, що апендикс прорвався, що призводить до дуже серйозних ускладнень, аж до смертельного результату.\nПанкреатит у період загострення. Під час загострення панкреатит легко сплутати з апендицитом, однак різі в животі майже ніколи не перетікають в правий бік, вони швидше носять оперізувальний характер. Біль може бути навіть тяжче, чим при апендициті. Хворого мучить також нудота, болі посилюються при натисканні на живіт. При такому стані також рекомендується викликати швидку допомогу. Можна не тільки переплутати апендицит і панкреатит, але і втратити ускладнення при запаленні підшлункової залози. У важких випадках воно теж вимагає оперативного втручання.\nГастрит. Гастрит у будь-якій формі супроводжується болем і дискомфортом. Болить, як правило, шлунок, але може запалюватися і дванадцятипала кишка та підшлункова залоза. При гострому гастриті ріжучі болі починаються після ситного обіду. Виникає відчуття тяжкості. Гострий гастрит необхідно почати лікувати якомога раніше, щоб він не перейшов в хронічну форму.\nВиразка. Якщо різі в животі нестерпно сильні, виникає відчуття, що живіт ніби в прямому сенсі ріжуть ножем, це тривожна ознака перфорації виразки. Вона проривається дуже швидко, важлива кожна секунда. Зволікання може призвести до смерті пацієнта. Єдиним можливим лікуванням залишається операція. Якщо ж виразка не прорвалася, болі будуть не настільки інтенсивним і стихати після прийому їжі. Зазвичай виразка супроводжується діареєю, відрижкою, метеоризмом, відчуттям переповненого шлунка.\nІнші причини різей в області живота\nНе завжди ріжучі болі призводять до страшних наслідків, але це в будь-якому випадку серйозний симптом, який натякає на патологічні процеси в організмі. У здорової людини подібні відчуття виникають вкрай рідко. Є кілька причин, по яких може виникнути біль:\nСильна біль у нижній частині живота, що супроводжується сильною діареєю і нудотою, а також підвищенням температури, зазвичай є ознакою кишкової інфекції. Деякі з них можуть бути досить небезпечними. Такий стан вимагає обстеження і негайного лікування. Обов’язково потрібно пройти діагностику, виявити збудника захворювання, щоб підібрати найбільш ефективне лікування.\nПровокувати сильні болі може також холецистит. Запалений жовчний міхур нерідко призводить до хворобливих відчуттів. Зазвичай причиною запалення є інфекція. Болі і різі зазвичай виникають в правому боці, але вище, чим при апендициті. Напад різкого болю може початися через кілька годин після їжі, якщо були порушення дієти (жирна, смажена їжа, алкоголь) або після трясіння в транспорті, стресів або великих фізичних навантажень.\nРізі в животі можуть викликати глисти. Паразити, потрапляючи в організм людини, викликають різні збої в роботі органів ШКТ. Глисти отруюють організм токсичними речовинами. Чим масштабніше зараження, тим сильніше біль і діарея. Глисти розмножуються і ростуть. Якщо паразити досить великі в розмірах, вони можуть перекривати просвіт кишечника, що також супроводжується болями. Крім органів ШКТ страждає також нервова система, з’являються головні болі, слабкість.\nУ жінок такі болі можуть означати проблеми зі статевою сферою. Це може бути викидень, позаматкова вагітність або інші небезпечні стану. При позаматкової вагітності яйцеклітина не досягає матки і залишається в матковій трубі. Із зростанням ембріона труба розширюється і може прорватися, яйцеклітина потрапить в черевну порожнину, що викликає сильне запалення. У більшості випадків до прориву труби не доходить, оскільки сильні болі і кровотеча змушують вагітну жінку звертатися до лікаря.\nФолікулярна кіста яєчника також супроводжується сильними болями внизу живота. Кожен менструальний цикл у жінки супроводжується дозріванням фолікулів, один з яких потім служить базою для дозрівання яйцеклітини. Яйцеклітина потім виходить з прорвався фолікула. Якщо цього не відбувається, фолікул з яйцеклітиною стають кістою і збільшуються в розмірах. При цьому виникає тривалий кровотеча, сильні болі.\nРіжучі болі в животі, викликані яким-небудь захворюванням, майже завжди супроводжуються іншими симптомами. Якщо біль сама по собі з’являється регулярно або не проходить тривалий час, слід звернутися до лікаря за допомогою. Різі в животі можуть супроводжуватися нудотою, ознобом, слабкістю.\nВсе це вказує на запальний процес в організмі (гастрит, панкреатит, апендицит). Також може з’являтися блювота. Оскільки симптоми багатьох запальних захворювань органів ШКТ схожі, поставити діагноз і призначити лікування може тільки лікар.\nСлід обов’язково викликати швидку допомогу, якщо до появи різей в животі, у хворого була операція на органах ШКТ або яке-небудь серйозне захворювання. Особливо потрібно бути уважним при діагнозі «виразка».\nПеред зверненням до лікаря важливо запам’ятати і визначитися, в якій саме частині живота були болі, наскільки вони інтенсивні за шкалою від 1 до 10, коли саме вони виникають – під час сну, до або після їжі, під час ходьби і т. д.\nСлід пам’ятати, що при апендициті ріжуча біль локалізується в правому боці. Спочатку вона поширюється по всьому животу, при цьому вона не обов’язково нестерпно сильна. Вона може стихати або посилюватися, але повністю не зникає.\nЯкщо несподівано і різко стало небольно, це погана ознака, що вимагає термінової госпіталізації. Крім болю при апендициті з’являється нудота, блювання, відсутність апетиту. Це може послужити причиною омани, і апендицит приймають за банальне харчове отруєння.\nЯкщо крім всього є тривалий безперервний пронос, нудота, висока температура, можна запідозрити кишкову інфекцію. Якщо больовий синдром пов’язаний з жіночої репродуктивної системою, обов’язково проявляться і інші ознаки, наприклад, кровотеча, рясні виділення з прожилками крові або ж, навпаки, тривалі затримки менструацій.\nПід час перфорації виразки ріжуча біль виникає раптово і не відпускає. Вона може стихати і наростати, але повністю не проходить. Спочатку біль у животі змушує людину потіти, знерухомлює його, починається блювота, пульс слабшає.\nНеобхідно викликати швидку допомогу на цьому етапі, так як наступний може призвести до смерті. На другому етапі настає небезпечне полегшення, яке вказує на прорив виразки. Потім починається запальний процес.\nЛікування ріжучих болів. Перша допомога.\nЛікувати захворювання повинен тільки лікар. Всі ліки і процедури призначаються після ретельного обстеження і постановки діагнозу. Найкраще, що можна зробити в цій ситуації для хворого, – це викликати швидку допомогу.\nДо приїзду швидкої його потрібно укласти в ліжко, прикласти холод до живота. Ні в якому разі не можна гріти і приймати гарячі ванни. Якщо проблема в апендиксі, він може прорватися. Не можна давати хворому нічого їсти, навіть якщо він не їв вже давно.\nПоїти його також не рекомендується, тим більше не можна давати алкогольні напої. Знімати біль знеболюючим також небажано. Це зможе змастити клінічну картину і відняти дорогоцінний час.\nДо постановки діагнозу або до приїзду швидкої допомоги не потрібно приймати таких екстрених заходів, як промивання шлунка або очисна клізма. Це може тільки погіршити стан хворого. Різі в животі рідко викликані запорами, поетом клізма не дасть бажаного ефекту. Якщо мова йде про хімічне отруєння, то клізма може бути небезпечною для життя. Необхідно постаратися адекватно оцінити ситуацію і не зволікати зі зверненням до лікаря.\nЯкщо швидка допомога вже в дорозі, не потрібно приймати нічого, крім трьох основних пунктів – голод, спокій і холод. Лікування важких випадків проходить у стаціонарі. Деякі захворювання, що викликають ріжучі болі в животі, неможливо вилікувати без хірургічного втручання. До них відносяться апендицит, перфорація виразки, позаматкова вагітність, іноді кіста і гострий панкреатит. Ні в якому разі не потрібно приймати відвари трав для поліпшення самопочуття. Народні рецепти не допоможуть вирішити проблему. Лікувати треба причину болю.\nЗ болями в животі зазвичай звертаються до гастроентеролога. Якщо болі викликані гастритом і неперфоровані виразкою, лікар обов’язково пропише дієту, а також обволікаючі препарати, які захищають стінки шлунка від пошкоджень і знімають різні симптоми захворювання.\nПри виразці сильний біль може викликати гостре блюдо або алкоголь. Дуже часто причиною гастриту і виразки є бактерія Хелікобактер Пілорі. Її агресивна руйнівний вплив на шлунок викликає болю. Вилікувати її дуже важко, бактерія досить стійка до різних ліків.\nДокладно про болях в животі, розповість відеоматеріал:


аудит Reporter UA\n"Бідні" освітяни Ужгорода під "мудрим" керівництвом мера Андріїва назловживали майже на 140 тисяч гривень!\nУкраїнцям доведеться розщедритися на аудит власних квартир\nНа розгляді парламенту знаходиться законопроект "Про енергетичну ефективність будівель". Документ повинні бувальщина прийняти ще до кінця цього року, однак голосування перенесли на 2017 рік.\nВідповідно до закону, кожен українець за власний рахунок повинен провести енергетичний аудит свого житла, пише Сегодня.\nЗакарпатське держпідприємство викрало 1,3 мільйона бюджетних коштів\nНа одному із Державних підприємств Закарпатської області проведення ревізійних дій в поточному році пройшло досить незвично.\nЗакарпатське КРУ: Найбільш проблемними є операції з землею\nЯк повідомили UA-Reporter.com у прес-службі КРУ в Закарпатській області, питання наповнення місцевих бюджетів та ефективного використання бюджетних коштів є особливо актуальними в умовах сьогоднішньої кризової ситуації в країні.


Україна уникнула технічного дефолту » Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»\nУкраїна уникнула технічного дефолту\nМіністерство фінансів України 24 липня заплатило за купоном за єврооблігаціями 120 мільйонів доларів.\nПро це "Укрінформу" повідомило джерело в Мінфіні.\n"Оплата відбулася", - сказав співрозмовник агентства.\nПрезидент інвестиційної групи Універ Тарас Козак зазначає, що такий розрахунок - це платіж з обслуговування боргу, а не його повернення. "Наприкінці червня Україна виплатила відсотки за одіозним російським боргом. Тому західні партнери не зрозуміли б, якби цього платежу не було", - прокоментував Козак.\nУкраїна веде переговори зі спеціальним комітетом кредиторів про реструктуризацію зовнішнього боргу обсягом 15,3 млрд дол. Наступний раунд переговорів телефоном повинен відбутися на цьому тижні.


Включення журналу до Scopus та/чи Web of Science\nЯк включити журнал в Scopus та/чи Web of Science? Головні рекомендації редактора\nБільшість університетів мають своє наукове фахове видання та й не одне. Мабуть, кожен з редакторів таких журналів хоча б раз задумувались над тим, щоб подати заявку про включення його видання до таких наукометричних баз даних, як Scopus та Web of Science. Але буває так, що через незнання певних вимог до подачі, журнал отримує відмову. Отож, яким критеріям повинно відповідати видання, щоб у нього були шанси на включення в одну з вищезазначених баз даних.\nНа кожному сайті журналу повинна бути широко представлена сторінка «Про журнал», на якій написано яким темам присвячено це видання, до яких баз даних входить, чи присутній він на професійних майданчиках. Потрібно вказати, в яких соціальних мережах в нього є аккаунти.\nОбов‘язково має бути детально представлена сторінка «Ціль, предметна область та які галузі наук охоплює матеріал видання». У журналу повинен бути вказаний ISSN (друкований та електронний). Виданню бажано мати DOI.\nТакож до подачі заявки на включення в наукометричну базу даних, журнал повинен вже мати не менше 100 цитувань у відповідній базі.\nВсі основні метадані кожної статті, а саме ‒ інформація про автора, назва, анотація та ключові слова ‒ повинні бути представлені англійською мовою. У списку літератури не повинно бути більше 10-12% самоцитування журналу, не менше 50% джерел мають належати виданням, які індексуються в базах даних Scopus або WoS.\nГеографічна диверсифікація авторів ‒ мінімум 7-8 країн.\nВидання повинно мати інформацію про тип рецензування, терміни публікації. Обов’язково має бути «Інструкція для авторів», в якій описано рекомендації з оформлення статей,(бажано мати шаблон). Кожному журналу потрібно мати наявну форму про передачу авторських прав, яка заповнюється авторами або під час подачі, або при прийнятті статті до публікації.\nНаскільки адекватне маркування томів випусків (повинен бути певний сталий порядок).\nЗміст кожного номеру має відповідати дійсності.\nНа сайті має бути вказана дата останнього оновлення інформації (поновлювати її необхідно регулярно).\nКожен сайт видання має свою сторінку про редколегію.\nНаскільки повно вона заповнена (дані про кожного члена редколегії, контактна інформація).\nВажлива кількість публікацій редакторів: У головного – мінімум 10 публікацій в певній базі даних, Н-індекс – не менше 5-7; у членів редколегії – мінімум 5 публікацій, Н-індекс - 3.\nГеографічна диверсифікація колегії – 5-7 країн.\nСайт і автоматизація\nВажливу роль грає домен, на якому знаходиться сайт видання. Зазвичай більшість сайтів українських журналів розташовані на університетських доменах, але бажано виданню мати свій власний. Треба звернути увагу, як відбувається подача статей: через e-mail чи за допомогою однієї з систем подачі.\nОтже, перед подачею заявки на включення журналу в певну наукометричну базу даних, потрібно провести величезну, роботу щодо аудиту матеріалу, який публікується та особливу увагу звернути на його сайт та інформацію, яка на ньому представлена, щоб довести до доскональності те, що не зовсім відповідає критеріям.\nАвтор статті: Анасатасія Міщук\nНагадаємо, нещодавно вийшов матеріал "Прості істини під час вибору наукового журналу для публікації статті".\n# Журнали ЗВО Поради Scopus Web of Science Наукові дослідження\nЯкі бувають види редакторської правки наукового тексту та рівні його організації?


#Закінчітьдобір2017: правники дискутують з приводу скасування конкурсу до судів / Популярное в соцсетях / Судебно-юридическая газета\n#Закінчітьдобір2017: правники дискутують з приводу скасування конкурсу до судів\nПоповнення судів новими кадрами доведеться чекати довго: у соцмережі користувачі сперечаються щодо рішення Верховного Суду про скасування конкурсу для добору\n«Судово-юридична газета» повідомляла, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду 9 жовтня задовольнив позов групи суддів місцевих судів, які вважають проведення конкурсу дискримінаційним стосовно суддів, які роками очікували на переведення. Таким чином, тепер ВККС повинна буде проводити єдиний конкурс на вакантні посади суддів місцевих судів як для кандидатів в судді, так і для діючих суддів. Втім, дане рішення КАС ВС ще може бути оскаржене до Великої палати ВС.\nНагадаємо, що судовий процес виник внаслідок того, що, за умовами оголошеного 2 липня 2019 року конкурсу на вакантні посади суддів судів першої інстанції, в ньому могли взяти участь лише кандидати в судді. У той же час діючі судді стверджували, що проведення конкурсу в такому форматі є дискримінацією, а судді й кандидати в судді мають боротися за вакантні посади в судах одночасно в рамках одного конкурсу.\nЧастина суддівської спільноти вітає колег з перемогою. Проте інша — пропонує поглянути на відтермінування конкурсу під іншим кутом.\nТак, голова Липовецького районного суду Вінницької області Дмитро Кривенко нагадав правникам про страшенне навантаження на суддів: «Так сталося, що вже рік я працюю один... За 9 місяців надійшло 2 221 справа... Фізично не вистачає часу... Коли нас було двоє, то справа призначалась до розгляду, з урахуванням процесуальних новел через місяць... ну максимум півтора... Зараз вимушений призначати вже на січень, і він кінчається... Думав, що стане легше... Так нє... Конкурси поскасовували... Шикарно... І що саме цікаве, конкурси скасовано за позовами суддів, які, я так розумію, дуже переймались справедливістю... єдиним статусом... А про людей ніхто і не подумав... І да... не треба мені розказувати про те, що сім’ї і т.д. У свій час я, будучи без кола і двора, поїхав за 120 км... В мене була вагітна дружина, житла не дали... Але я хотів працювати, і мені було і так "зручно"... Народ!!!! Припиняйте ігри в справедливість і єдиний статус... Працювати ж комусь потрібно?»\nПід повідомленням судді серед дописувачів виникла справжня дискусія.\nТак, Денис Безрученко вважає, що доступ до професії слід спростити. На що Віктор Мельник навів приклад з процедури призначення суддів у США чи в Британії.


Головне управління ДСНС України Львівській області Фахівці ДСНС продовжують проводити відпрацювання житлового сектору - ДСНС України Головне управління ДСНС України Львівській області\nФахівці ДСНС продовжують проводити відпрацювання житлового сектору\nОпубліковано: 12.06.2017, 10:33\nДнями фахівці Сихівського районного відділу ГУ ДСНС України у Львівській області провели профілактичне відпрацювання в межах дислокації ЛКП «Хуторівка» та ЛКП «Під Зуброю», а саме вулиць Хуторівка, Довженка, пр. Червоної Калини, Вернадського, Драгана, Коломийська, Трильовського та Скрипника. Метою таких заходів є запобігання виникненню пожеж та зменшення кількості травмованих і загиблих на них людей.\nРятувальники провели інструктаж для працівників ЛКП «Хуторівка» та «Під Зуброю» щодо вимог пожежної безпеки у житлових будинках, а також перевірили приміщення ЛКП.\nПісля цього учасники рейдової групи здійснили обходи житлових будинків. Значна увага приділялась обійстям, де проживають соціально незахищені верстви населення: самотні люди похилого віку, багатодітні та сім'ї, що потрапили у складні життєві обставини.\nОбстежувались горища, підвали, закинуті будівлі, сходові майданчики у житлових будинках. Поряд з цим вручались пам’ятки по дотриманню правил пожежної безпеки в житловому секторі, про заборону спалення сухої трави та безпечного відпочинку в лісі. Листівки роздавали в дворах, на дитячих ігрових майданчиках та на вулицях міста. Для тих мешканців, яких не було вдома, інформаційні пам’ятки залишали в поштових скриньках.


Первісна схема № 1 в Excel\nПідручник Excel в мережі / 300 прикладів / Зведена діаграма в Excel\nВставте основну діаграму | Фільтрувальна магістральна діаграма | Зміна типового діаграми\nА. стрижнева схема це візуальне представлення стрижневої таблиці в Excel. Потужні діаграми та поворотні таблиці пов'язані один з одним.\nНижче ви можете знайти двовимірну стрижневу таблицю. Поверніться до таблиць Pivot, щоб дізнатися, як створити цю стрижневу таблицю.\nВставте основну діаграму\nЩоб вставити стрижневий графік, виконайте наступні дії.\n1. Клацніть будь-яку комірку всередині стрижневої таблиці.\n2. На вкладці Аналіз в групі Інструменти натисніть кнопку PivotChart.\nЗ'явиться діалогове вікно "Вставити діаграму".\nНижче ви можете знайти стрижневий графік. Ця стрижнева діаграма вразить вашого боса.\nПримітка: будь-які зміни, які ви внесете до стрижневої діаграми, негайно відобразяться в оберненій таблиці та навпаки.\nФільтрувальна магістральна діаграма\nЩоб відфільтрувати цю магістральну діаграму, виконайте наступні дії.\n1. Використовуйте стандартні фільтри (трикутники поряд із продуктом та країною). Наприклад, використовуйте фільтр "Країна", щоб показати загальну суму кожного продукту, експортованого до Сполучених Штатів.\n2. Видаліть фільтр "Країна".\n3. Оскільки ми додали поле Категорії до області фільтрів, ми можемо фільтрувати цю магістральну діаграму (і стовпчикову таблицю) за категорією. Наприклад, використовуйте фільтр Категорії, щоб показувати овочі, експортовані в кожну країну.\nЗміна типового діаграми\nВи можете будь-коли змінити інший тип оберненою графікою.\n1. Виберіть діаграму.\n2. На вкладці Дизайн в групі Тип натисніть Змінити тип діаграми.\n3. Виберіть Пиріг.\nПримітка: Кіперські діаграми завжди використовують одну серію даних (у цьому випадку - "Квасоля"). Щоб отримати загальну діаграму країни, помістіть дані по осі. Спочатку виберіть діаграму. Далі на вкладці «Дизайн» в групі «Дані» натисніть «Переключити рядок / стовпчик».\nБагаторівнева базова таблиця в Excel\nГрупи Pivot Table Elements у Excel\nОновити основну таблицю в Excel\nКомбінована діаграма в Excel\nГрафічний аркуш в Excel\nДіапазон площ у Excel


Тип Молюски - Підцарство Багатоклітинні - Царство Тварини - СИСТЕМА ОРГАНІЧНОГО СВІТУ - Біологія. Комплексний довідник - підготовка до ЗНО та ДПА - помічник у підготовці до державної підсумкової атестації, тематичного оцінювання або уроку\nДо цього типу належить близько 130 тисяч видів. Переважна більшість молюсків у процесі еволюційного розвитку пристосувалася до життя у воді — морській і прісній. Близько 100 тис. видів веде паразитичний спосіб життя. Вони поширені в усіх кліматичних зонах, населяють практично всі глибини до 10 тис. м. Перші представники з’явилися в кембрійський період.\n1) молюски (від лат. mоlusсus — м’який) — нечленисті тварини, тіло яких складається з голови, тулуба та ноги. На спинній стороні у тулуба шкіра утворює складку— мантію, вона виділяє речовини, які будують захисний утвір — черепашку. Черепашка складається з вапняку, зверху вкрита рогоподібною речовиною. Між мантією і тулубом розташована з’єднана з зовнішнім середовищем мантійна порожнина;\n2) орган дихання — зябра або легеня;\n4) орган виділення — нирки;\n5) нервова система розкидано-вузлового типу, має вигляд пари або кількох пар нервових вузлів, з’єднаних стовбурами, від яких відходять нерви;\n6) кишечник наскрізний, є печінкова залоза та шлунок, часто — язик із зубчиками («терка»);\nРот веде до глотки. У ній є м’язистий язик, покритий хітиновими зубчиками — теркою. Нею ставковик зіскрібає наліт з різних мікроорганізмів, що утворився на підводних предметах.\nОрган дихання ставковика — легеня, яка являє собою тонку ділянку мантії, де розгалужуються кровоносні судини.\nНервова система ставковика складається з навкологлоткового скупчення нервових вузлів, від яких відходять нерви до всіх органів. На голові є органи дотику — щупальця, при основі яких розташована пара очей; рецептори смаку розташовані в ротовій порожнині. Є орган рівноваги.\nСтавковик — гермафродит. Запліднення внутрішнє перехресне.\nКлас Двостулкові. Клас налічує понад 20 тис. видів, більшість яких живе у морях, і лише кілька — у прісній воді. Представники класу: перлівниця, беззубка, устриця, мідія, морський гребінець, тридакна.\nБеззубка водиться у прісних водоймах. Черепашки складаються з двох половинок. Зверху черепашка вкрита шаром рогоподібної речовини, під якою знаходиться два вапнякових шари: середній, або фарфоровий, та внутрішній, або перламутровий (у ньому відбувається інтерференція світла, тому він переливається різними кольорами). Якщо між мантією і черепашкою потрапляють сторонні частинки (піщинки тощо), то їх оточують шари перламутру. Такі утвори називають перлинами. Стулки черепашки сполучені між собою спинними краями за допомогою еластичної зв’язки, закриваються завдяки роботі м’язів-замикачів — переднього й заднього. На черевній частині вони можуть розкриватися, і крізь щілину, яка утворюється при цьому, висувається нога молюска. Голови в беззубки немає.\nЖивлення відбувається завдяки фільтрації води через сифони — два невеликі отвори в задній частині тіла. Через верхній (вивідний) сифон вода з продуктами виділення виводиться назовні, через нижній (ввідний) вода разом з поживними частинками надходить у мантійну порожнину. Рух води через сифони забезпечують війки, які вистилають внутрішню поверхню зябер та мантії, а також тертки і глотки.\nБеззубки роздільностатеві, запліднення зовнішнє. Яйця розвиваються в мантійній порожнині на зябрах. Личинки виводяться через верхній сифон у воду і за допомогою клейких ниток та зубців на черепашці проникають під шкіру риби. Через певний час розвинутий молюск розриває шкіру риби й падає на дно. Такий тимчасовий паразитизм — пристосування для поширення.\nНайбільші з двостулкових молюсків — тридакни, зокрема тридакна гігантська. Діаметр и тіла 1,5 м, маса — до 300 кг. Живе тридакна в Індійському океані, Червоному морі. Стулки її закриваються з такою силою, що перерізують якірні канати, які потрапили в тіло молюска. В тридакнах інколи утворюються перлини, причому відповідно до розмірів молюска вони можуть бути велетенськими. Найбільшу перлину знайдено в 1938 р. на Філіппінських островах під мантією величезної тридакни. Довжина її 24 см, а маса — понад б кг. Вона не мала ювелірної цінності, як і всі інші перлини з тридакн. Це просто | гладенькі глиби вапняку.\nУсі головоногі — хижаки.\nУ момент небезпеки молюск випускає чорнильну рідину. Рідина висить у воді темною плямою, яка за формою подібна до самого молюска. Хижак, що переслідує молюска, хапає зубами цю пляму. Вона від дотику «вибухає» і вкриває хижака темною хмарою. Поки хижак вийде з такої «димової завіси», молюск встигне сховатися.\nРот —> стравохід —> шлунок —> кишечник —> анальний отвір\nНезамкнена. Серце дво- або трикамерне\nНервові вузли створюють навкологлоткову масу («головний мозок»)\nНайбільша тварина серед сучасних безхребетних — кальмар архітеутис, 18 м завдовжки (довжина тулуба без щупалець — б м). Маса такого кальмара 8 т.


Агрокредити не подешевшають, але стануть довшими — Фiнансовий клуб\nАгрокредити не подешевшають, але стануть довшими\nПонеділок, 02 серпня 2021 12:00\nКредити під заставу землі будуть більш вигідні фермерам, ніж поточні бланкові кредити, але не через можливе зменшення вартості, а завдяки збільшенню термінів кредитування.\n«Банки зараз стримані в обсягу ризику, який можуть взяти на себе. І використання інструменту застави, коли будуть відпрацьовані всі нормативні моменти, призведе, вірогідно, до того, що строки фінансування зростуть в рази як для домогосподарств, так і юросіб», – заявив член правління Агропросперіс Банку Сергій Козлов.\nЗа його словами, в банківській системі дійсно існує залежність: «що краща застава, то менша ставка, оскільки ризики менші».\nАле для фермерів, які й так мали можливість отримувати пільгові кредити під 0-3% за програмою «5-7-9%», бонусом стане збільшення термінів кредитів, які зараз вони беруть на рік під заставу майбутнього врожаю.\n«Не варто очікувати зниження вартості кредитів, я б радше говорила про продовження термінів. Сьогодні банки орієнтуються на один виробничий цикл, тому що не готові при недопокритій частині кредиту твердою заставою брати ризики більше, ніж на один сезон. При заставі землі ми зможемо фінансувати три, чотири, до п’яти сезонів, розуміючи, що є актив, і власник зацікавлений працювати довше, ніж один сезон на цьому активі», – пояснила заступниця голови правління з корпоративного бізнесу Банку Кредит Дніпро Тетяна Поплавська.\nБланковий кредит на 3-5 років мав би непідйомну для аграріїв процентну ставку. «Зараз продовження термінів означало б автоматичне підвищення ставки. А у випадку наявності застави це буде звичайна ринкова ставка, але просто довший термін – на 3-5 років. Це дасть змогу підвищити ефективність виробництва», – вважає пані Поплавська.\nГолова правління Банку Альянс Юлія Фролова назвала інші умови зниження вартості кредитів аграріям. «Ми очікуємо нормативних змін від НБУ щодо оцінки ринкової вартості землі, ми очікуємо прозорої роботи нотаріату, ми очікуємо запуску нормативних документів, що регламентують проведення земельних аукціонів. Ці всі складові будуть позитивно впливати на вартість кредитів, які банківська система зможе запропонувати агровиробникам під заставу земельних ділянок», – розповіла пані Фролова.\nБільш довші кредити підвищать ефективність агробізнесу. «Ми збільшуємо терміни фінансування оборотного капіталу, і компанія зможе планувати графік внесення добрив і засобів захисту рослин не на один сезон, як зараз, а на декілька сезонів, тому що банк буде забезпечений ліквідною заставою, яку зможе реалізувати. Банки зможуть брати на себе ризик на більший термін, ніж сьогодні», – каже Тетяна Поплавська.\nтеги #ринок землі #круглий стіл #агрокредити #козлов #поплавська #фролова


Ніколь Кідман отримала нагороду за кращу роль другого плану. - Flame\nДодому Новости Ніколь Кідман отримала нагороду за кращу роль другого плану.\nОдна з самих чарівних актрис сучасного кінематографа Ніколь Кідман в черговий раз довела, що вона — найкраща. Знаменитість отримала нагороду за роль другого плану у фільмі «Стерта особистість». Однак куди більше самої статуетки в руках світловолосої красуні її шанувальників захопило плаття і укладання кінодіви.\n51-річна Ніколь Кідман знову приємно здивувала громадськість своїм продуманим до дрібниць чином. Австралійська актриса з’явилася на урочистій церемонії вручення премії академії кінематографа і телебачення «AACTA Awards» у фантастичному багатобарвному вбранні від Valentino.\nДовга сукня Ніколь з напівпрозорої тканини було розшите хитромудрими візерунками, щедро доповнюються намистинами і паєтками. Масивні сережки у вінтажному стилі ефектно гармоніювали із загальним аутфитом, надаючи Кідман схожість зі слов’янської княгинею.\nЗавершила цю асоціацію ніби навмисно підібрана до образу коса, заплетена на слов’янський манер.\nВарто визнати, що буквально кожен образ актриси заслуговує окремої уваги, а її ідеальна фігура викликає заздрість у неабиякої частки жіночого населення планети.\nТак, на відкритті церемонії вручення премії «ARIA Awards», що відбулася також у Сіднеї, Кідман блищала в ніжному, розшитому пір’ям ансамблі від Oscar de la Renta, подчеркнувшем всі достоїнства її витонченого тіла.\nпопередня статтяЛосось у вершковому соусі-кращі рецепти в духовці, на сковороді\nнаступна статтяВирощування сливи в московській області: секрети посадки і ух


В Києві запрацює онлайн будинок юстиції | Рідний Київ\n7 Квітня 2016 17:51\nТак, як пояснили “ЗіБ” у Міністерстві, пілотний проект реалізовується на базі Головного територіального управління юстиції у м. Києві і з часом буде поширений на всю країну. Після тестування проект презентують на засіданні Уряду.\nЯк пояснив керівник головного теруправління юстиції в м. Києів Станіслав Куценко, паралельно з новими сервісами на порталі Онлайн будинку юстиції буде реалізовано соціальний ліфт, завдяки якому на роботу до органів юстиції громадяни зможуть потрапити без зв’язків, а відповідно до своїх знань, вмінь та навичок. «Всі наші вакансії будуть розміщені на цьому порталі. Тут також можна буде подати резюме. Після цього ми проводитимемо співбесіди і братимемо на роботу найбільш достойних претендентів», – додав він.


Бензопила цепная Vitals Professional BKZ 2509r купити, низька ціна | Аграмант - Чернівці, Львів, Київ, Україна\nКод товару: 000052102\nVitals Professional BKZ 2509r оснащена бензиновим двотактним двигуном потужністю 1,2 к.с. і максимальною частотою обертання коленвала 10000 об / хв. Щоб здійснити швидкий запуск двигуна (в тому числі і в холодну пору року) конструкцією передбачений топливоподкачивающий насос «праймер». Що примітно, повітряна заслінка при натисканні на важіль дроселя відкривається автоматично. Важливою особливістю бензопили Vitals Professional BKZ 2509r є наявність функції "легкий старт". Завдяки системі легкого старту зусилля, яке прикладається користувачем під час запуску двигуна бензопили, знижено на 30%. Таким чином, немає необхідності смикати стартер, досить лише плавно витягнути шнур.\nДля розпилювання деревини використовуються високоякісні 12-дюймова шина і ланцюг від всесвітньо відомої ТМ «Oregon». Даний показник - ідеальний для виконання робіт в саду. За рахунок високої швидкості ланцюга, що дорівнює 19,0 м / с, забезпечується висока продуктивність роботи. Щоб виключити перегрів і запобігання корозії слід передбачити і передчасний знос шини і ланцюга, конструкцією передбачена ефективна система автоматичного змащення. Кількість масла, яке подається на шину і ланцюг залежить від попереднього регулювання маслонасоса. Для швидкої і зручної установки і натягу ланцюга використовується механізм натягу в бічному виконанні.\nЗ метою безпечної експлуатації конструкцією передбачений ефективний гальмо ланцюга з часом спрацьовування 0,15 с. У разі віддачі або «зворотного удару» ланцюгове гальмо дуже швидко, обертання ланцюга при цьому негайно припиниться.\nВарто відзначити, що в моделі Vitals Professional BKZ 2509r використовуються виключно високоякісні комплектуючі, що гарантують надійність і довговічність експлуатації виробу. Циліндр в двигуні - хромований. Таким чином, забезпечено тривалий термін служби двигуна завдяки збільшенню зносостійкості циліндро-поршневої групи.\nОбсяг масляного бака, мл 160\nПотужність, кВт / к.с 1,2\nРобочий об'єм циліндра, куб.см 25,4\nЧас спрацювання світлофільтру, с 0,15\nШвидкість ланцюга, м / с 19,0\nШвидкість холостого ходу, об / хв 3100


Як зберігати нарізану солодку картоплю | l-groop.com\nЯк зберігати нарізану солодку картоплю\nСолодка картопля - це дивовижно універсальна їжа - вони наповнені вітаміном А, вітаміном С, клітковиною та калієм, і їх можна приготувати багатьма різними способами ( солодкий картопля фрі , хто?). Іноді вам може знадобитися порізати свою солодку картоплю до того, як їх потрібно приготувати, або, можливо, у вас є якась солодка картопля, яка ось-ось зіпсується, і ви хочете заморозити їх. Існує кілька різних способів подбати про нарізану солодку картоплю, щоб довше зберігати їх у свіжому вигляді.\nОхолоджуючи сиру, нарізати солодку картоплю\nПомістіть порізану сиру солодку картоплю у велику миску. Можна очистити солодку картоплю або залишити шкірку. Не має значення, як різали картоплю - їх можна було нарізати кубиками, великими шматками, а то й клинами. Використовуйте чисту миску, яка є достатньо великою, щоб містити картоплю, не простягаючись над губою чаші. \nПеревірте, чи є у вашому холодильнику достатньо місця для миски. Якщо ні, очистіть простір, щоб він підходив.\nНакрийте картоплю холодною водою. Можна використовувати відфільтровану або водопровідну воду. Дайте картоплі швидко помішати, щоб вода потрапила між усіма шматками. \nВи також можете додати в миску жменю льоду, щоб переконатися, що вода залишається якомога холоднішою, хоча це не потрібно.\nЗберігайте миску в холодильнику до 24 годин. Якщо ви готуєтесь до великої страви, кубіть свою солодку картоплю за добу заздалегідь і зберігайте їх у холодильнику до тих пір, поки ви не готові їх приготувати. Якщо ви злийте картоплю і помітите, що вони стають коричневими, що вони почали ставати м’якими, або якщо вони стрункі, слід відмовитися від них, оскільки вони можуть погіршити. \nНе залишайте миску на прилавку довше 1-2 годин. З картоплею, мабуть, буде гаразд, але є ймовірність, що вода нагріється, що може призвести до того, що картопля почне буріти.\nЗаморожуючи сире, нарізаємо солодку картоплю\nВикористовуйте сиру, очищену від кубиків солодку картоплю, якщо ви збираєтеся їх заморожувати. Використовуйте a шкірка овочів видалити всю шкіру. Наріжте кубиками солодку картоплю на чистій обробній дошці приблизно в 1 дюйм (2,5 см) у квадрати. Якщо ви віддаєте перевагу, ви також можете нарізати картоплю на клини або фрі. \nВажливо видалити шкіру з картоплі, коли ви заморожуєте їх нарізаними кубиками, щоб, коли вони розморожуються, бактерії зі шкіри не переносилися на картоплю.\nЦей процес особливо корисний, якщо у вас ціла солодка картопля, яка на межі поганого повороту.\nЗбережіть картопляні шкурки, щоб зробити власний овочевий запас, або покладіть їх у свою компостну купу.\nБланшувати солодкої картоплі протягом 2-3 хвилин. У великій каструлі кип’ятіть воду, після чого варіть солодку картоплю 2-3 хвилини. Обережно злити картоплю в друшляк, після чого негайно перекласти їх у велику миску, наповнену льодом і водою. Залиште їх у крижаній воді ще на 2-3 хвилини. Вийміть їх з води і поставте на паперові рушники висохнути. \nПроцес бланшування запобігає, коли солодка картопля не стане кашкоподібною і сильною, коли вони розморожуються.\nРозділіть вашу бланшированну солодку картоплю в пакети, що закриваються. Використовуйте сумки, що закриваються розміром з сендвіч або галон, залежно від того, скільки картоплі потрібно зберегти. Покладіть в їжу достатню кількість картоплі, а потім видавіть зайве повітря, коли ви їх запечатуєте. \nРоздача картоплі допоможе вам заощадити час пізніше - оскільки картопля може згуститися, коли вони замерзнуть, якщо попередньо порційні мішечки не дадуть вам розбити велику грудку картоплі!\nЯкщо у вас є вакуумний герметик, це був би вдалий час для його використання!\nЗберігайте свою сиру солодку картоплю в морозилці до 6 місяців. До тих пір, поки солодка картопля повністю не застигне, не кладіть на неї нічого іншого, оскільки вони могли б розім’яти картоплю і пошкодити їх, перш ніж вони зможуть заморозити. Потрібно лише 5 - 6 годин, щоб картопля ретельно промерзла. \nПеред тим, як помістити його в морозильну камеру, напишіть мішок, який можна повторно закрити. Або напишіть: "Підготовлено на xx / xx / xx" або "Use by xx / xx / xx."\nРозморожуйте застиглу солодку картоплю в холодильнику на 2-3 години. Уникайте класти заморожену солодку картоплю прямо на прилавок, не розморожуючи їх спочатку в холодильнику. Якщо поставити їх прямо на прилавок, вони можуть утворити цвіль або бактерії через сильну зміну температури. Спробуйте використовувати свою солодку картоплю протягом 24 годин після виймання їх з морозилки. \nРозморожена солодка картопля може бути трохи м'якшою, ніж щойно нарізана картопля, але їх все одно добре їсти!\nЯкщо на картоплі випалить багато морозильної камери, коли ви виймете їх, вони, можливо, вже не матимуть дуже гарного смаку - це вирішувати, чи хочете ви їх ще використовувати!\nЯкщо у вас немає часу дозволити їм відтанути в холодильнику, спробуйте скористатися кнопкою розморожування мікрохвильовки.\nЗберігання вареного, нарізаного солодкої картоплі\nЗберігайте нарізану, варену солодку картоплю в холодильнику до 7 днів. Помістіть свою солодку картоплю в герметичну ємність протягом 1 години після їх приготування. Ви також можете покласти їх у холодильник, поки вони ще гарячі, але якщо ви хочете зберігати їх відразу після приготування. Якщо у вас немає кришки для контейнера, накрийте його щільно пластиковою упаковкою. \nПозначте дату "зроблено" на контейнері для зберігання, щоб ви пам'ятали, як довго вони будуть корисні.\nЗаморозьте нарізану, зварену солодку картоплю в пакетику, який можна закрити, до 1 року. Пюре, кубики, цілі - ви можете сміливо заморозити будь-яку солодку картоплю, яка вже була приготована. Просто помістіть солодку картоплю в мішечок, видавіть зайве повітря і покладіть мішок у морозилку. Коли ви будете готові їх використовувати, дайте їм відтанути в холодильнику протягом декількох годин, а потім розігрійте їх у мікрохвильовій печі, духовці або на плиті. \nНе забудьте позначити мішечок датою, щоб ви пам’ятали, як довго буде корисна картопля.\nВідмовтеся від будь-якої вареної солодкої картоплі, яка знебарвлюється або пахне. Якщо ви хочете розігріти варену солодку картоплю і помітите, що вони трохи пахнуть, або якщо вони знебарвлені коричневими або чорними плямами (або навіть цвіллю), викиньте їх відразу. \nЯкщо ви зберігаєте варену солодку картоплю в морозилці і помічаєте, що в морозилці вони горять, коли ви виймете їх для розморожування, від вас залежить, хочете ви їх їсти чи ні. Їх технічно безпечно їсти, але вони вже не можуть смакувати.\nЯкщо у холодильнику є солодка картопля, і ви переживаєте, що не зможете їх вживати, перш ніж вони стануть поганими, продовжуйте заморожувати їх, щоб не витрачати їх.\nЯкщо у вас є якась солодка картопля, який стоїть на межі поганого, поріжте їх і заморозьте! Таким чином вони не витрачаються на сміття.\nЗ технічної точки зору, солодка картопля, що зберігається в морозилці при температурі −18 ° C, зберігатиметься нескінченно, але для найкращих результатів дегустації дотримуйтесь рекомендацій "кращий за".


BSNews :: «Нібулон» розпочинає нову суднобудівну програму / Фото\n12:45 08.07.2019\t Украина\nПісля спуску судна-перевантажувача NIBULON MAX на воду, стапельний майданчик суднобудівного заводу «Нібулон» у Миколаєві вільний.\nЗавдяки цьому завод починає нову суднобудівну програму, яка буде насичена суднами нових проєктів та призначення. Так, на суднобудівному заводі «Нібулон» розпочнуть будувати буксири-штовхачі, буксири-кантувальники, несамохідні судна на 10 тисяч тонн, несамохідні судна-майданчики відкритого типу, рейдовий катер та нафтоналивне несамохідне судно.\nЗбільшення типів суден у флоті компанії значно покращить її спроможності з надання послуг по перевезенню та перевантажуванню зерна на морські платформи. Крім того, компанія в найближчому майбутньому планує почати будівництво власного риболовецького флоту.


Сезонні зміни в житті безхвостих, пов’язані з особливостями їх біології (жаби, ропухи) - НАУЧНАЯ БИБЛИОТЕКА\nНАУЧНАЯ БИБЛИОТЕКА - РЕФЕРАТЫ - Сезонні зміни в житті безхвостих, пов’язані з особливостями їх біології (жаби, ропухи)\nОскільки земноводні належать до холоднокровних тварин то їх активність буде безпосередньо залежати від температурного фактора.\nЯк холоднокровні тварини з незахищеними шкірними покривами земноводні поширені здебільшого у вологих тропіках і субтропіках. При просуванні на північ і південь від тропіків, а також у гори, кількість видів земноводних зменшується. За Полярне коло лише місцями проникають сибірський кутозуб (Hynobius keyserlingi), трав'яна і сибірська (Rana cruenta) жаби. У пустелях Каракуми і Кизилкум трапляється ропуха зелена.\nАмфібії живуть у різних екологічних умовах. Є серед них водні форми, які ніколи не виходять на сушу. Це переважно хвостаті земноводні (протеї, сирени - Sirenidae), більшість без-легеневих саламандр (Plethodontidae), деякі тритони. Дихають вони як за допомогою зябер, так і за допомогою легенів, піднімаючись на поверхню води і заковтуючи повітря (сирени, протеї). В окремих представників легені повністю зникають, і газообмін відбувається крізь шкіру або слизову оболонку ротової порожнини (когтистий тритон - Onychodactylus fischeri, безлегеневі саламандри (Plethodontidae)). Водні форми мають видовжене тіло, довгий хвіст з добре розвиненим плавцем. Кінцівки ж, навпаки, розвинені слабо. У жителів підземних водойм, як, наприклад, у протея, зникає пігмент у покривах і редукуються очі.\nБільшість амфібій ведуть напівводний спосіб життя (тритони, саламандри, жаби, джерелянки та ін.). Розмножуються і розвиваються вони у воді; багато з цих тварин і зимують у водоймах. Бурі жаби, ропухи, саламандри після розмноження виходять на сушу і ведуть наземний спосіб життя. Більшість тритонів, зелені жаби зберігають зв'язок із водоймами і після розмноження.\nАмфібії не можуть жити в солоній воді або на засолених ґрунтах. Розчинені у воді солі концентрацією понад 10%о згубно впливають на личинок та дорослих земноводних. Морська вода становить нездоланну перешкоду при розселенні земноводних. Тому вони не зустрічаються на океанічних островах. Однак деякі винятки все ж є. Так, трав'яні жаби, зелені ропухи, ропуха-ага (Bufo marinus) розмножуються часом і в солонуватій воді. А філіпінська жаба - у зоні прибою, де солоність води досягає 26%о.\nАмфібії - слабко захищені тварини. Більшість при небезпеці намагається сховатися. Жаба земляна швидко заривається у ґрунт, деякі саламандри при наближенні ворога набирають загрозливої пози. Пристосувальний характер має захисне забарвлення. Найбільш ефективним захисним пристосуванням є наявність в окремих земноводних отруйних залоз. Отрута амфібій, що поширені в Україні, для людини не шкідлива. Надзвичайно отруйною є жаба кокоа розмірами 2-3 см, яка водиться у Колумбії. З її шкіри місцеве населення добуває отруту для стріл. Біологічні цикли. Земноводним властиві як добові, так і сезонні біологічні цикли. Перебуваючи на суші, земноводні ведуть присмерковий та нічний способи життя. Під час дощу та відразу після нього вони стають активними і вдень. Водні форми - переважно денні тварини, хоча часто бувають активними протягом доби, особливо у теплі літні ночі.\nВосени всі земноводні наближаються до місць зимівлі. Зелені жаби (озерна, ставкова), а також трав'яна зимують у водоймах (річки, ставки, озера та ін.), збираючись групами у глибоких непромерзаючих місцях (під камінням, у заростях водоростей) або зариваючись у мул. Гостроморді жаби і квакші здебільшого зимують на суші, але частина особин може зимувати у водоймах. Ропухи, джерелянки, часникові жаби, тритони, саламандри проводять зиму на суші, забираючись у ями, нори гризунів, під коріння, пеньки, каміння та ін. У суворі зими, коли земля глибоко промерзає, велика їх кількість гине. У напівпустелях і пустелях земноводні впадають у стан літнього заціпеніння, під час якого всі життєві процеси дуже сповільнюються.\nОзерна жаба (Rana rіdіbunda), що відноситься до групи зелених жаб, - самий великий вид серед земноводних нашої фауни. Її тіло довжиною до 170 мм. Самки завжди крупніше самців. Однак у різних місцях середовища існування величина тварин помітно змінюється. Максимального розміру досягають озерні жаби, що живуть між 45-50° с. ш. і 30-50° в. д. Іншими словами, самі великі особи живуть у центрі ареалу, що відрізняється, видимо, самими сприятливими умовами існування для виду. В міру просування до границь ареалу розміри озерної жаби зменшуються. Так, у дельті Волги самі великі самки бувають довжиною 149 мм, а самці 128 мм; північніше, у Воронезькій області, найбільші самки довжиною 117 мм, а самці 112 мм. У Туркменії, територія якої лежить у зоні пустель, по південній границі поширення виду, найбільша з пійманих озерних жаб досягала 88 мм. Розміри тварин змінюються не тільки в різних частинах ареалу, але й у різних місцях середовища існування. Наприклад, озерні жаби, що населяють околиці Астрахані, виявилися крупніше жаб того ж віку, що живуть від них приблизно на відстані 80 км - у нижній зоні дельти Волги. Різниця в довжині тіла в молодих самок склала 20-25 мм, а в самців 30 мм. Очевидно, менші за розмірами жаби знаходилися в гірших умовах харчування.\nНерухому озерну жабу нелегко помітити серед водної або прибережної рослинності, завдяки тому що вона забарвлена зверху в зелений, маслиновий або темно-коричневий колір з великою або меншою кількістю чорних або темно-зелених плям. Іноді уздовж спини в неї тягнеться світла смуга. Знизу вона грязно-білий або жовтуватий кольори, звичайно з темними плямами. У самців у шлюбний час на першому пальці передньої ноги розвиваються стовщення сірого кольору - шлюбні мозолі. У самців, що квакають, по кутах рота бувають видні сірі резонатори.\nОзерна жаба відноситься до численних видів. У дельті Волги, у деяких ільменях, використовуваних для риборозведення, нараховують до 60 тис. озерних жаб. На деяких територіях чисельність цих жаб досягає декількох десятків на 100 м2. У Туркменії на кілометровому маршруті по березі ріки Карасу (район Багіра) відзначили до 141 особи цього виду. Середня щільність населення жаб в околицях Алма-Ати від 1000 до 2000, а в околицях Ілійська від 450 до 1000 особин на 1 га. Однак одержання точних даних про чисельність озерної жаби в різних частинах її ареалу - це задача майбутніх досліджень.\nНавесні в самців розвивається яскраве сріблисто-блакитне забарвлення і все тіло стає роздутим та набряклим. Серед безхвостих земноводних середньої смуги гостроморда жаба єдина має таке яскраво виражене шлюбне вбрання. На перших пальцях передніх лап у самця є темні шорсткуваті шлюбні мозолі, не розчленовані на частини. Плавальна перетинка на задніх лапах розвинута в період розмноження краще, ніж після нього, коли жаби ідуть з водойм. Відносна площа ступні у період розмноження в них збільшується на 80%. У самок розростання перетинки, які зазначай виражені слабше. Площа її ступні змінюється усього лише на 8%.\nРозселення трав'яних жаб по суші визначається їх залежністю від вологості. У цьому відношенні вони займають проміжне положення між зеленими жабами і ропухами. Вони здатні без шкоди для себе втрачати більшу кількість води, ніж ставкові жаби, але значно менше, ніж ропухи, особливо зелені.\nУ пустелях у зеленої жаби, видимо, добре виражена літня сплячка, що нерідко переходить у зимову. На зимівлю вона іде раніше багатьох земноводних, слідом за часничницями. Північніше й у горах активність її припиняється раніше. Зелені жаби починають іти на зимівлю, коли середньодобова температура повітря знижується до 7-8°С, і зникають цілком, коли вона знизиться до 3-4 °С. Зимують, там же, де ховаються вдень: у норах гризунів, ямах, під каменями, у щілинах стін, зариваються в пухку землю на глибину 10-12 см. Сплячку проводять поодинці, іноді по 3-4 особи разом.\nУ Вірменії одиночні виходи зелених жаб спостерігаються при середньодобовій температурі 3-9 °С; масова поява відбувається тільки з підвищенням її до 15-16 °С. В околицях Єревана це відбувається наприкінці березня - на початку квітня, вище в горах і на північних границях поширення виду - наприкінці квітня - у травні. Середня тривалість зимівлі - 185 доби; в околицях Єревана, на висоті 980 м,- 120-130 доби; в околицях Савани, на висоті 1940 м,- 175-180 доби.\nПрокинувшись, зелені жаби приступають до розмноження. У цей час статевозрілі особи скоплюються у водоймах.\nСтавкову ропуху від озерної добре відрізняє високий внутрішній п'ятковий бугор, більш-менш стиснутий з боків. Звичайно вона яскраво-зелена зі світлою смугою уздовж спини і з великою або меншою кількістю чорних плям. Зустрічність подовжньої спинної смуги збільшується в напрямку на північ і на схід. На відміну від озерних жаб серед ставкових іноді потрапляються особи з темною скроневою плямою (9%). Знизу ставкова жаба білий або жовтуватий кольори з темними плямами або без них.\nЗвичайна жаба в середній смузі не так численна, ніж бурі жаби. Вона менш помітна, ніж зелена жаба, що видає свою присутність дзвінкою шлюбною треллю самця. За способом життя звичайна жаба подібна з зеленої, але представляє вид, розповсюджений далі на північ. У зв'язку з цим при підвищенні температури її м'язи раніш втрачають збудливість, ніж мускулатура зеленої жаби. Вона пізніше зеленої жаби залягає в сплячку і менший термін буває неактивна.\nНавесні сірі ропухи з'являються, коли температура ґрунту на глибині 20 см піднімається вище 6,7-7,3 °С. Навесні критична температура активності жаб складає 5-6°С, улітку - 11 - 12 °С. При більш низькій весняній температурі тварини знову втрачають активність на 2-3 тижні. Час розмноження їх короткий. Період, що передує ікрометанню, триває від 3-6 до 14 доби. Для розмноження приходять у водойму. Самці цих пар більш великі, ніж у цілому самці, що живуть на даній території. Звичайна жаба менш плідна, ніж зелена. Вона відкладає 1200-6840 ікринок. Процес ікрометання в цього виду не дуже тривалий, і жаби затримуються у водоймі всього 6-8 діб. Ікрометання в однієї особи триває від 6-10 до 24 год. Личинки залишають яйце на ранніх стадіях розвитку, коли є лише хвостова брунька і зачатки нерозгалуджених зовнішніх зябер, що зникають через 8 діб.\nРозвиток пуголовків звичайної ропухи проходить трохи повільніше, ніж у зеленої (на 4-5 доби). Повільніше вони і ростуть. Статевозрілість настає на 3- 4-му році життя; у самців раніше, ніж у самок. Тривалість життя в неволі досягає 36 років.\nНа прикладі іосемської жаби (В. canorus), встановлено, що жаби можуть у певній мері підтримувати температуру тіла на певному рівні, гріючись на сонце, коли холодно, і занурюватися в прохолодну воду або під землю при високих температурах навколишнього середовища. Тварини поводяться так, що температура їхнього тіла по можливості наближалася до верхньої границі їх температурного діапазону. У половини виловлених жаб температура тіла була вище 24,5 °С, у далеко не всіх - вище 28,5 °С. Нижче 8 °С температура тіла не була відзначена. Різниця між температурою тіла жаби і температурою субстрату в середньому складає 3,2 °С. У 63% випадків температура тіла ропухи була вище або дорівнювала температурі ґрунту. У ще більшому ступені температура тіла ропухи перевищує температуру повітря.\nУ місцях свого поширення цей вид досить численний. Живе на сухих ґрунтах., але часом шукає вологих місць, особливо перед линянням. На відміну від всіх інших земноводних зустрічається більш-менш постійно в солонуватих водах по узбережжю і на островах. Імовірно, це тому, що ага має найбільш ороговілу шкіру і відповідно найбільше розвиті легені серед усіх земноводних. Ага веде нічний спосіб життя, легко пересувається за допомогою стрибків. У неволі охоче поїдає різних безхребетних, не відкидає жаб і мишей. Одна жаба великого розміру з'їла протягом зими трьох великих саламандр. Розмноження починається в червні і триває до жовтня. У шлюбний період самці голосно кричать, іноді навіть удень. Личинки аги в ранньому віці чорного кольору і непропорційно малі в порівнянні з дорослими. Навіть закінчивши перетворення, молода тварина має довжину всего 10 мм і помітно відрізняється за забарвленням від дорослих. Отрута цієї жаби сильнодіюча.\nЖивородні жаби складають значну частину тваринного населення високогірних лугів. У травні на висоті від 1400-1650 м вище рівня моря їх чисельність досягає 150-160 особин на 100 м2. У серпні і вересні щільність їх збільшується до 400 екземплярів на 100 м2, причому молодих у цей час удвічі більше, ніж старих.\nВ міру зниження температури навколишнього середовища активність озерних жаб знижується і вони ідуть у зимову сплячку. У південній частині Вірменії сплячка починається при середній температурі повітря 11,5 0С і середній температурі води 8 °С. Зимують озерні жаби на дні водойм, мігруючи восени або в більш глибокі з них, або до джерел. При осінніх переміщеннях на місця зимівель вони можуть проходити значні відстані. Зимуючі жаби часто скоплюються під нависаючими берегами або ховаються в підвідній рослинності. У різних кліматичних зонах ідуть на зимівлю неодночасно. У горах сплячка починається раніш, ніж на рівнині. Так, у Південній Вірменії тварини ідуть на зимівлю в другій половині жовтня, а в околицях Махачкали затримуються до середини листопаду. Також раніш впадають у сплячку і популяції, що живуть північніше. Під Курськом озерні жаби перестають зустрічатися на суші у вересні - жовтні. У Туркменії різке скорочення їхньої активності помічається до кінця листопаду. Однак тут про справжню сплячку говорити важко. Частина тварин залишається активними. У незамерзаючому джерелі в Багірі активні жаби не були рідкістю навіть при негативній температурі повітря (-4 °С) протягом усього року. Більшість впадає в неглибокий сон; вони хоча і мляві, але не позбавлені здібності плавати і стрибати. Потривожені тварини без особливої праці переміщаються і вкриваються в іншому місці. Біля артезіанських колодязів і джерел озерні жаби не впадають у сплячку й і в Південній Вірменії.\nУ будь-який час доби загальне число озерних жаб, що плавають на поверхні води і стрибають у заростях прибережної рослинності по берегах стариці, залишається приблизно однаковим. Однак двічі в добу вони роблять переміщення на сушу і назад. На березі їх багато з 21 до 7 год. і з 11 до 17 год. Якнайбільше число жаб на суші спостерігається о першій годині попівночі й о першій годині дня. Кількість жаб у воді зменшується відповідно тому, як воно зростає на суші. Під час перебування жаб на березі шлунки їх наповнені максимально. Прибережні зарості виявляються для них головним місцем полювання. У воді тварини спокійно лежать на поверхні або ліниво пересуваються. У цей час відбувається переварювання їжі і спустошення шлунка. Водойма - це місце відпочинку з найбільш сприятливими умовами температури і вологості, що дає в той же час і надійне укриття від ворогів. З'являючись на суші і вночі і вдень, озерні жаби виявляються тваринами з цілодобовою активністю. Під час денної активності жаби увесь час ненадовго ідуть у водойму поповнити запас вологи в тілі, завдяки цьому вдень якась кількість жаб зустрічається не тільки на суші, але й у воді. Уночі ж у годинник найбільшої активності усі жаби на суші і не йдуть у водойму, тому що при більш низьких температурах вони не піддаються небезпеки висихання.\nОтже, характер добової активності зміняється і по сезонах. По сезонах зміняються й інтенсивність харчування. Так, у дельті Волги статевонезрілі озерні жаби в квітні мало годуються, і їхні шлунки дуже незначно наповнені. Поступово вони починають годуватися все частіше й частіше, і до початку серпня інтенсивність харчування безупинно росте, а потім різко йде на збиток. Та ж картина спостерігається й у самців. Вони відрізняються від молоді лише тим, що до кінця травня активність, зв'язана з годівлею, у них зростає дуже незначно. У цей час діяльність, зв'язаний із процесами розмноження, переважає в самців над всіма іншими. Якщо вони і не дотримують повною мірою так називаної шлюбної посади, то харчуються значно менше, ніж іншим часом року. Своєрідна активність самок. Навесні вони починають годуватися пізніше молодих і самців, але найбільший ступінь наповнення шлунків у них відзначена в другій половині травня. З цього часу активність їх починає знижуватися і до кінця серпня мало відрізняється від активності самців.\nНаші зелені (озерної і ставкова) жаби зимують у водоймах (ріки, струмки, озера, торф'яні кар'єри і т.п.), збираючись групами в більш глибоких непромерзаючих ділянках (під каменями, у заростях водоростей або зариваючись в мул).


«Котострофи» кота Нечуя » Літературний дайджест » » Буквоїд\n«Котострофи» кота Нечуя\nОлександра ОРЛОВА .Нечуй невмирущий. – Харків: Ранок, 2019. – 72 с.\nУ реалістичній повісті «Нечуй Невмирущий» викладена незвична історія дружби, пригод і містичних котячих життів. Авторка Олександра Орлова пропонує читачам поглянути на домашніх улюбленців доволі небуденно: адже вони бувають не тільки друзями, а й рятівниками. А це вже інтригує.\nСюжет книжки розвивається разом із неабиякою динамікою пригод двох друзів Леся і Остапа, а також курйозних витівок кота Нечуя. Щоразу втрапляючи в нові ризиковані інциденти, хлопці ведуть відлік котячим життям згідно з повір’ям, що їх має бути аж 9!\nОстап по-особливому переймається цієї теорією. І хоче за будь-яку ціну врятувати життя коту Нечую. До речі, котяче ім’я підібране зумисно: Нечуй – значить не чує. Утім, цікаво, що не лише кіт може «похизуватися» цим ім’ям. А ще й був відомий український письменник-класик Іван Нечуй-Левицький, який своїм твором «Кайдашева сім’я» заклав чудові приклади літературного реалізму. Персонажі Орлової теж реалістичні та гумористичні, наближені до тих, яких читачі зустрічають щодня.\nЯкщо Остап і Лесь – це втілення гумору, то третя і вагома персонажка тексту Емма є втіленням реалістичності. Емма пересувається за допомогою візочка, її життя не сповнене карколомних пригод, навпаки, ми бачимо, як вона проживає певні труднощі. На жаль, Емма з’являється лише в одному розділі і її характер не зовсім зрозумілий. Читачам напевно хотілося б дізнатися про Емму більше. Можливо, в сиквелі?\nЯк на мене, найсмішніший момент у цій історії трапився, коли хлопці виготовили невеличкий пліт, дали йому назву «Хілак Форте» і призначили капітаном стару однооку ляльку. Вони назвали її Клоп-Циклоп. Це досить кмітливий авторський хід, адже сама лялька є втіленням інакшості.\nУтім мені не дуже сподобалося, що авторка не зазначає, де відбуваються події. У книжці згадано, що Остап і Лесь проводять літо на дачі. Але де саме? Яка географічна локація? Гадаю, що читачам, як і мені, хотілося б більше довідуватися про літературні українські локації.\nДосить прості і кумедні ілюстрації здебільшого занурюють нас у «котострофи» кота Нечуя. Легко і грайливо ілюстраторка Грася Олійко малює рух кота від життя до життя. Адже майже всі ілюстрації так чи інакше фокусуються на презентації Нечуя. Дві ілюстрації значно вирізняються. Наприклад, на сторінці 24 маємо цілий комікс про одне з життів кота. Надихнувшись цією ілюстрацією, творчі читачі легко можуть створити і свій комікс за основою цієї повісті. А от ілюстрація на сторінці 29 демонструє читачам грайливість української мови.\nПерсонажів Остапа і Леся на ілюстраціях доволі мало, а Емми взагалі немає. Тому ці персонажі залишаються відкритими для уяви читачів.\n«Нечуй Невмирущий» – книжка з гострим сюжетом та веселими пригодами друзів і кота, однозначно сподобається бешкетливим і не дуже хлопцям та дівчатам. Тому рекомендую цю книжку читачам від 4-х до 13-ти років. Ставлю 9 із 10-ти балів.


Твори (Франко, 1956–1962)/2/Уваги — Вікіджерела\nТвори (Франко, 1956–1962)/2/Уваги\n←Хлопська комісія Твори в 20 томах\nТом II (1956)\nТом II — Уваги Іван Франко\n1) Малий Мирон — належить до серії автобіографічних оповідань і споминів з дитячих років Франка. Про ці оповідання пише Франко в «Передмові» до збірки оповідань «Малий Мирон і інші оповідання» (Львів 1903 р., зміст: Малий Мирон, Грицева шкільна наука, Оловець, Schön schreiben, Отець гуморист, Гірчичне зерно, Борис Граб) ось що: «Оповідання, зібрані в оцьому томику, в більшій мірі від інших мають автобіографічний характер. Вони показують у загальних нарисах хід виховання сільського хлопчини перед 40–30 роками, починаючи від перших проблисків власного думання, а кінчаючи найвищими ступнями середньої школи. Матеріялом послужили всюди мої особисті спомини, які в оповіданнях «Отець гуморист» та „Гірчичне зерно“ переходять майже зовсім у мемуари. Та хоча і в інших оповіданнях цього томику автобіографічний елемент виступає досить живо, то все таки не можна, як це чинив пок. Ом. Огоновський, приймати їх без застережень як частини моєї автобіографії, бо в усіх крім автобіографічного елементу маються також виразні артистичні змагання, що домагалися певного груповання й освітлення автобіографічного матеріялу». — Оповідання, написане 1879 р., друковалося в збірці «Галицькі образки». Серія перша. Русько-укр Бібліот. 12. (Малий Мирон, Грицева шкільна наука, Оловець, «Schön schreiben»), що вийшла 1885 р. Увійшло це оповідання і в збірку в «Поті чола» 1890 р. Передруковується зі збірки «Малий Мирон».\n2) Оловець, — написано 1879 р. Друкувалося в «Правді» за 1879 р. (Оловець, з моїх споминів, ескіз) під псевдонімом Руслан. В 1886 р. в польському перекладі друкувалося це оповідання під заг. «Ołówek» в «Kraju». Передруковується зі збірки «Малий Мирон».\n3) Schön schreiben, — написано 1879 р., друкувалося в „Зорі“ за 1884 р. Того ж року друкувався і переклад цего оповідання на польську мову п. з. „Lekcya kaligrafii“ в „Prawdzie“ ч. 18, підписане псевдонімом Мирон. Увійшло воно в збірку „Галицькі образки“ 1885 р., в „Поті чола“ 1890 р., друкувалося і в „Свободі“ за 1895 р. під псевдонімом Мирон. Передруковується зі збірки „Малий Мирон“.\n4) Микитичів дуб, — оповідання це друкувалося в „Славянському Альманаху“. II том. Відень, 1880 р. Цей другий том був сконфіскований і не побачив світу, а оповідання видобуте було з нього з припадково захованого прокурорського примірника. Було надруковане в збірці „На лоні природи“ (Львів 1905), звідки й передруковується.\n5) Грицева шкільна наука, — друкувалася фельєтоном в „Ділі“ за 1883 р. під псевдонімом Мирон***. В 1884 був надрукований польський переклад в „Prawdzie“ під з. “Hrycio w szkole” з підписом М. Увійшло воно в збірку „Галицькі образки“ 1885 р. і в „Поті чола“ 1890 р. Передруковується зі збірки „Малий Мирон“.\n6) Мавка, — оповідання це було надруковане в „Зорі“ за 1883 р. під псевдонімом Мирон***. Увійшло в збірку „На лоні природи“ 1905 р., звідки й передруковується.\n7) Поєдинок, — ця тема інтересувала Франка і він обробив її і прозою і поетично. Поема „Поєдинок“ бука написана 6–9 січня 1883 р. і увійшла в збірку поезій „З вершин і низин“. Прозою друкувалася в „Зорі“ 1883 р. з датою „Львів дня 19 падолиста 1883“ під псевдонімом Мирон***. Польський переклад був надрукований в „Kraju“ за 1886 р. під з. „Pojedynek“, (Zimowa opowieść), підписаний Miron. „Поєдинок“ увійшов у збірку „На лоні природи“, звідки й передруковується. Хоч „Поєдинок“ не зв'язаний формально з дитячими споминами Франка, але друкуємо його в цім томі через внутрішній ідейний зв'язок.\n8) Мій злочин, — (нарис) був надрукований в „Літер.–Наук. Вістнику“ за 1898 р. Цього ж року був надрукований і німецький переклад цього оповідання в „Die Wage” під заг. „Mein Verbrechen“. В 1903 р. „Мій Злочин”, був надрукований в альманаху „Дубове Листя“ на згадку про П. О. Куліша, (Київ 1903 р). Передруковується зі збірки „На лоні природи“.\n9) У кузні, — було написане в 1902 р. і надруковане в збірці оповідань „Добрий заробок“ (Львів 1902 р.), звідки й передруковується.\n10) У столярні, — було надруковане в 1902 р. в „Літер Наук. Вістнику“, увійшло в збірку „На лоні природи“, звідки й передруковується.\n11) Отець гуморист, — було написано в 1903 р. спеціяльно для збірки оповідань „Малий Мирон“, звідки й передруковується.\n12) Гірчичне зерно, — було написано в 1903 р. також для збірки оповідань „Малий Мирон“, звідки й передруковується.\n13) Борис Граб, — оповідання це друкувалося вперше в „Зорі“ в 1890 р. Є це частина недокінченої повісти „Не спитавши броду“. Передруковується зі збірки „Малий Мирон“.\n14) Під оборогом, — було написано в 1905 р. для збірки „На лоні природи“, звідки й передруковується.\n15) Моя стріча з Олексою, — оповідання це майже невідоме. В працях про Франка, крім С. Єфремова, ніхто про нього не згадує, хоч для характеристики Франка має воно чимале значення. Друкувалося воно в першому галицькому соціялістичному виданні „Дзвін“ 1878 року, який був продовженням закритого поліцією „Громадського Друга“. „Дзвін“ виходив недовго, був закритий, а на його місце вийшов „Молот“. Оповідання друковане т. зв. драгоманівкою. Підписане одним із численних псевдонімів Франка — Мирон Сторож. Стріча з Олексою відбулася в рідному селі Франка Нагуєвичах. Жінка Олекси через недогляд автора спочатку називається Олена, а при кінці Катерина. Нами виправлено скрізь на Олена. Передруковується з журналу „Дзвін”.\n16) На дні, — написане в Коломиї 17-20 червня 1880 р., було надруковане окремою книжкою в „Дріб. Бібліотеці“ під заг. „На дні“. „Суспільно-психологічна студія” 1880 р. В 1886 р. було надруковане по-польськи в Przegl. Społecz. під заг. „Na dnie”. Studium społeczno-psychologiczne, і окремим відбитком з нього. Увійшло в збірку „В поті чола“ 1890 і в видання „Віку“ в Києві 1903 р. Передруковується зі збірки „В поті чола” 1890 р. Історію цього оповідання розказав Франко в своїй автобіографії (див. Франко: Твори т. I. Додатку).\n17) Хлопська комісія, — було написане в 1881 р. по-польськи і друкувалося фельєтоном в „Prawda” без підпису автора 1884 р. Того ж року було надруковане в львівській „Зорі“ по-українськи. Увійшло в збірку „В поті чола“ 1890 р. і в київське видання „Віку” 1903 р. Передруковується зі збірки „Панталаха і інші оповідання” (Львів, 1902 р. Зміст: Передмова, Панталаха, Хлопська комісія, В тюремнім шпиталі).\nОтримано з https://uk.wikisource.org/w/index.php?title=Твори_(Франко,_1956–1962)/2/Уваги&oldid=363806


Техніко-криміналістичне дослідження документів\n♦ Поняття документа у криміналістиці та правила поводження з ним\n♦ Слідчий огляд документів\n♦ Способи змін у документах та їх встановлення\n♦ Поновлення змісту документів\n♦ Встановлення технічних способів підроблення підписів\n♦ Дослідження відбитків печаток і штампів\n♦ Дослідження матеріалів документів\n§1. Поняття документа у криміналістиці та правила поводження з ним\nДокументами є предмети, на яких тим чи іншим способом зафіксовані відомості про обставини (факти), що мають значення для встановлення істини у справі. В залежності від способу фіксації відповідних даних розрізняють такі види документів: письмові тексти; кіно- та відеодокументи; креслення; схеми, перфокарти; телеграфні та телетайпні стрічки; фотодокументи; фонодокументи.\nУ процесуальному плані документи як докази поділяють на письмові та речові. До останніх відносять документи, «які є знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочину або були об'єктом злочинних дій... та всі інші, які можуть бути засобом розкриття злочинів та викриття винних» (ст. 78 КПК України). Документи як речові докази можуть бути засобом учинення злочину чи засобом його приховування, предметом злочинного посягання.\nДокументи як письмові докази мають значення для встановлення істини у справі завдяки лише своєму змісту. У цьому випадку вони не відносяться до об'єктів криміналістичного дослідження і можуть замінюватися у справі копіями. У практиці техніко-криміналістичних досліджень зазвичай мають справу з письмовими документами як речовими доказами, на яких мовними засобами (знаками) закріплені думки людини, події та факти.\nДокументи можуть характеризуватися за розміром, формою, видом матеріалів, захисними засобами, текстом, підписами, відбитками печаток, штампів, наявністю резолюції.\nОбов'язкові відомості, які повинні міститися в документі для визнання його дійсним, називаються реквізитами. До таких відомостей, як правило, відносяться: найменування документа та дата його складання; назва й адреса підприємства, установи, організації, що складали документ; сторони, які беруть участь у здійсненні операції; зміст здійснюваної угоди; одиниці виміру та обсяг операції; номер документа; підписи відповідальних осіб; відбитки печаток та штампів.\nЗа юридичною природою документи поділяються на справжні та підроблені, а за джерелом - на офіційні (паспорт, посвідчення особи, довідка) та неофіційні (лист, записна книжка).\nЗа способом виготовлення документи поділяють на: рукописні, машинописні, комп'ютерні, поліграфічні або виготовлені іншим способом за допомогою письмових знаків, інших графічних зображень, виконані чорнилами, пастами, тушшю, олівцем, друкарською фарбою або іншою речовиною.\nДокумент як речовий доказ потребує особливих правил поводження:\n♦ до документа не можна вносити будь-яких змін (помарки, проколи, підкреслювання слів тощо);\n♦ не можна підшивати без конверта до справи, згинати за новими складками, підклеювати до обгортки, зчіплювати скріпками;\n♦ пересилати дозволяється виключно в цупких конвертах, помістивші документ між чистими аркушами паперу;\n♦ якщо припускається, що на документі повинні залишитися сліди пальців рук, то працювати необхідно в рукавичках;\n♦ для зберігання документів повинні бути створені відповідні умови (запобіжні заходи щодо впливу вологості, променів сонця, хімічних речовин тощо).\nОгляд документів як самостійна слідча дія проводиться у випадках, коли документ не був оглянутий та зафіксований у протоколах тих слідчих дій, під час яких він був виявлений, або коли був поданий обвинуваченим, потерпілим чи свідком. Попереднє дослідження документів може здійснювати слідчий на підставі вимог ст. 190, 191 та 195 КПК України.\nПриєднані до справи документи як речові докази піддаються огляду, який можна поділити на два етапи: на першому ретельно вивчається зміст документа з метою виявлення можливих протиріч, а на другому - встановлюється, чи не допускались будь-які зміни в цьому змісті.\nПротиріччя у змісті документа встановлюється шляхом співставлення його окремих реквізитів: бланка, відбитків печаток і штампів, дати видачі документа і виготовлення бланка.\nОглядати документи рекомендується за допомогою органолептичних методів (під час бокового освітлення, у косопадаючому світлі) та інструментальних (використання оптичних приладів - лупи, мікроскопа, світлофільтрів тощо). Під час косопадаючого освітлення виявляється зміна структурного стану волокон, сліди тиснення та пасма (плями), що утворилися ручкою чи іншим приладом. Оглядом документа на просвіт виявляються локальні тонкі ділянки паперу, обумовлені підчисткою.\nПід час огляду машинописних текстів, відбитків печаток і штампів застосовують лінійку, циркуль-вимірювач. Вони дають змогу встановити відмінність у розмірах букв та відстані між ними. У кожному із слів тексту печаток і штампів, виготовлених у спеціальних майстернях, букви розташовані на однаковій відстані одна від одної, а подовжні осі у круглих печатках мають радіальне розташування знаків по колу. Тому відхилення можуть свідчити про можливе допечатувания в машинописному тексті, а у відбитках - про нанесення їх за допомогою саморобних кліше.\nУмови огляду документа і його результати описуються в протоколі. Ознаки, що цікавлять слідчого, можуть бути зафіксовані також фотографічним методом чи за допомогою відеозапису.\n§3. Способи змін у документах та їх встановлення\nНайбільш розповсюдженими способами зміни змісту документів є: підчистка, дописка, травлення, виправлення, змивання.\nПідчистка - це механічне видалення з поверхні документа письмових, друкованих знаків, букв, штрихів, слів, символів, які\nвідображають зміст документа. Для підчистки використовують гуму, пемзу, гострі предмети тощо. Ознаками підчистки є кош- * латість волокон паперу, потоншання паперу у місцях підчистки, розпливчасті штрихи тексту на підчищеному місці, залишки частинок барвника, видаленого тексту, порушення захисної сітки в документі тощо.\nПорушення структури паперу легко виявляється мікроскопічним дослідженням під дією косопадаючого освітлення. Мікроструктура речовини штрихів, деформація ліній захисної сітки вивчаються за допомогою збільшуючих приладів (лупи, мікроскопи). Потоншання паперу спостерігається під час огляду на просвіт. Для виявлення підчищених записів застосовують комплекс методів: контрастну зйомку, кольороподіл, фотографування видимої (збудженої ультрафіолетовими променями) та інфрачервоної (збудженої синьо-зеленими променями) люмінесценції, зйомку у відбитих інфрачервоних променях, дифузно-когііюваль- ний, адсорбційно-люмінесцентний тощо.\nДописка - це змінення початкового змісту документа шляхом внесення нових букв, фраз, цифр, слів на вільні місця документа між окремими письмовими знаками, словами чи рядками, добавляння слів, цифр, букв. До ознак дописок відносяться:\n♦ відмінність у кольорі й відтінку штрихів початкових та нових записів, відмінність у розташуванні окремих записів у тексті;\n♦ зменшена чи збільшена відстань між буквами, словами, рядками;\n♦ невиправдані скорочення;\n♦ відмінності в ширині штрихів і виробленості почерку, яким виконані записи, що співставляються;\n♦ відмінності у поглинанні невидимих променів;\n♦ відмінність у люмінесценції штрихів та їх відбитків;\n♦ наявність домішок в одних штрихах і відсутність в інших;\n♦ відмінність у проникаючій здатності матеріалу письма, і копіювальній здатності та розчинності фарбника штрихів.\nІнколи дописки можна виявити шляхом вивчення змісту документа, з урахуванням смислового зв'язку між окремими реквізитами документів чи в результаті виявлення логічних протиріч.\nТравлення - це спосіб змінення змісту документа, під час якого частина тексту видаляється за допомогою хімічних реактивів, які вступають у реакцію з барвником штрихів і знебарвлюють його. Як травлячі речовини використовують деякі кислоти і луги.\nКрім травлення з метою видалення початкового тексту застосовують його змивання, тобто розчинення барвника штрихів водою, спиртом та іншими розчинниками.\nДо ознак травлення та змивання тексту відносяться: знебарвлення ліновки і захисної сітки; наявність білястих плям від дії хімічної речовини; поява матових ділянок; зміна кольору паперу; шорсткість поверхні паперу; поява дрібних тріщин; наявність залишків барвника витравлених штрихів; розпливи барвника нових штрихів.\nОзнаки травлення виявляються звичайним оглядом, а також за допомогою лупи і мікроскопа. Контрастність слабо- видимих штрихів може бути підвищена під час спостереження ділянки травлення за допомогою відповідних світлофільтрів, відібраних за правилами кольорозподілу та кольоророзрізшованпя. Виявленню ознак травлення сприяє також метод люмінесценції в ультрафіолетових променях, який дозволяє виявити відмінності в люмінесценції залишків видалених штрихів і паперу.\nКрім перерахованих зустрічаються й інші способи зміни документів. Розповсюдженими є переклеювання фотографічних карток.\nПереклеювання фотографічних карток найчастіше здійснюється в документах, що засвідчують особу (паспорт, перпустка тощо). Фотокарточка власника документа може бути замінена повністю або частково. У разі часткової заміни фотокарточки у документі залишають її частину з відбитком печатки, а іншу частину видаляють і на її місце наклеюють нову.\nОзнаки переклеювання фотокартки легко можна виявити відповідними фізико-технічними і хімічними методами.\n§4. Поновлення змісту документів\nУ слідчій і судовій практиці нерідко трапляються випадки, коли документи, що мають значення для встановленя істини у справі, пошкоджені, в яких записи виявляються слабовидими- ми чи невидимими внаслідок природного старіння, необережного зберігання, будь-яких випадкових причин та умисних дій зацікавлених осіб. До групи документів, зміст яких необхідно поновлювати, відносяться документи, записи в яких залиті, закреслені, складаються із безбарвних втиснених штрихів, а також спалені документи.\nВиявлення залитих і закреслених текстів залежить від фізичних і хімічних властивостей речовини штрихів і плями, що його закриває. Найбільш розповсюдженими методами виявлення залитих текстів є:\n♦ фотографування з світлофільтром, тобто кольоророзріз- шована зйомка. Її ефективність знаходиться у прямій залежності від правильного подбору світлофільтра, джерела світла та фотоматеріалу;\n♦ зйомка в інфрачервоних променях здійснюється під час виявлення запису, який виконано речовиною, що поглинає ці промені (графітний олівець, чорна туш, копіювальний папір, машинописна стрічка, друкарська фарба тощо);\n♦ фотозйомка в рентгенівських променях застосовується у випадках, коли текст виконано фарбуючою речовиною, до складу якої входять елементи з великим атомним номером, а пляма, що закриває текст, утворена речовиною з елементами, що мають менший атомний номер;\n♦ фотозйомка на просвіт результативна під час помітної відмінності в оптичній щільності ділянок з наявними під плямами штрихами та інших ділянок плями;\n♦ зйомку в косопадаючих променях світла доцільно застосовувати у випадках, коли ділянки плями з прихованими під нею штрихами відбивають світло інакше, ніж решта поверхні плями; ♦ дифузно-копіювальний метод рекомендується для поновлення текстів, які виконані водорозчинними речовинами (наприклад чорнилом), і закритих нерозчинними (друкарською фарбою). Виявлення слабовидимих і невидимих текстів (так званих «згаслих» текстів). Такими вони можуть стати внаслідок дії природних факторів (впливу підвищеної вологи повітря, прямої променевої енергії сонця, атмосферних газів тощо). Під час дослідження невидимих текстів застосовуються такі методи, як фотозйомка видимої та інфрачервоної люмінесценції, кольоро- розрізнення, дифузно-копіювальний та адсорбційно-люмінес- центний методи. Слабовидимі штрихи можуть бути прочитані за допомогою світлофільтрів, які посилюють контрастність тексту. В лабораторних умовах застосовують опромінювання документа за допомогою лазера і спостереження люмінесценції за допомогою електронно-оптичного перетворювача.\nВиявлення тексту на спалених документах. Можливість установлення текстів спалених документів визначається станом паперу і штрихів, що підпали під вплив високої температури. Якщо папір розпався на дрібні частинки, поновити текст буде неможливо, але якщо горіння відбувалося при малому доступу кисню, то розпадаються лише краї листка. На решті ділянок папір лише висушується і починає обвуглюватися. У разі обережного поводження обвуглені документи можуть бути використані для встановлення наявного тексту. Перед дослідженням спалений документ необхідно розправити, для чого документ рекомендується обробити водним розчином гліцерину (10-20 %) або водяною парою.\nДля поновлення текстів спалених документів застосовуються такі методи як огляд в косопадаючому світлі, огляд в ультрафіолетових променях, різні фотографічні методи дослідження, відбілювання поверхні документа перекисом водню.\n§5. Встановлення технічних способів підроблення підписів\nТехнічне підроблення підпису — це його відтворення на документі шляхом копіювання з орігіналу, тобто наслідування почерку особи, від імені якої виконується підпис.\nНайчастіше підписи підробляються шляхом попередньої підготовки з використанням різних технічних засобів і способів. Часто зустрічається попередне копіювання дійсного підпису. Для цього застосовуються такі способи: копіювання підпису на просвіт; копіювання через копіювальний папір; передавлювання дійсного підпису загостреним предметом на інший документ з наступним обведенням; виготовлення з дійсного підпису факсиміле (точне відтворення підпису фотомеханічним способом); використання комп'ютерних можливостей сканування дійсного підпису з наступним принтерним розпечатуванням на документі.\nКожний спосіб підроблення підпису має характерні ознаки. До ознак копіювання підпису на просвіт відносяться: сповільненість руху, сліди зупинок та викривлення в штрихах, тупі закінчення штрихів, ширина з'єднувальних штрихів однакова з шириною головних. Ці ж самі ознаки характерні й для копіювання підпису через копіювальний папір. Якщо підпис виконано з попередньою підготовкою і наведено, то можуть залишитися сліди тиснення, наколювання, які можна виявити при боковому освітленні на звороті документа. Якщо піготовка здійснювалась олівцем або через копіювальний папір, то в штрихах підпису залишаються частинки олівця чи копірки.\nЯкщо підпис скопійований шляхом переносу його на документ за допомогою проміжного кліше, то має місце слабка насиченість барвника, на папері на місці підпису виникає матова зона, оскільки папір зволожується. Під час копіювання на ксероксі в штрихах підпису можна знайти окремі частинки барвника, а сам штрих має блиск графіта. Під час фотографічного копіювання (що зустрічається досить рідко) на місці підроблення залишаються сліди зволоження паперу та оброблення його хімічними реактивами.\nБільшість ознак підроблення підписів можна виявити під час огляду документа та його мікроскопічного дослідження в косопадаючому і розсіяному світлі. Штрихи попередньої підготовки, здійснені олівцем, обведені аніліновим чорнилом, а також виготовлені за допомогою копіювального паперу фіксують шляхом фотозйомки в інфрачервоних променях.\nЕкпертним дослідженням нерідко вирішується питання, чи не слугував конкретний підпис в якості взірця для копіювання, зокрема перетискування, через копіювальний папір. Для цього здійснюють суміщення діапозитивів порівнюваних підписів.\nВ усіх випадках провадження експертизи підписів підпис, що досліджується, рекомендується порівняти з взірцями підписів особи, від імені якої вони виконані. Для цього експерту пред'являються вільні та експериментальні взірці підписів даної особи. В якості вільних взірців бажано представляти 6-8 підписів, виконаних на документах, аналогічних тим, що досліджуються, за якістю матеріалів. Серед них повинні бути і підписи, подібні на досліджувані за транскрипцією та конфігурацією. Експериментальні взірці (в кількості до 10) виконуються на аркуші чистого паперу такою самою ручкою, таким само чорнилом чи олівцем, як і підпис, що досліджується.\n§6. Дослідження відбитків печаток і штампів\nПечатка - це прилад з рельєфним зображенням знаків для нанесення їх відбитків на папір, деревину, метал тощо.\nПечатки бувають різних видів: качукові - для плоских відбитків та металеві - для рельєфних відбитків на твердих матеріалах. Прямокутна печатка іменується штампом, а невеликі за розмірами штампи називаються штемпелями. Є також печатки круглі, овальні та трикутні.\nПлоскі відбитки печаток найчастіше фарбуються мастикою, пастою; рельєфні відбитки не фарбуються, їх ставлять на пас- порт, посвідчення та інші документи, на пломби, сургучні та пластмасові зліпки.\nКруглі печатки бувають прості та гербові. Прості містять вказівку про місце реєстрації даного підприємства, установи чи організації; по колу або в центрі розміщується назва юридичної особи. В центрі гербової печатки є зображення герба держави, а по колу - назва міністерства, відомства чи установи, якій належить печатка.\nЗлочинці виготовляють печатки та штампи такими способами:\n♦ використовують набір готових друкарських стандартних літер;\n♦ використовують набір гумових літер, одержаних шляхом розрізаних готових стандартних штампів (для цього беруть штампи для виготовлення бланків довідок, що є у продажу);\n♦ вирізують з гуми, деревини, пластмаси;\n♦ гравірують та за допомогою гальванопластики;\n♦ виготовляють каучукові печатки за заводською технологією (з свинцю - друкарськими літерами вибивають об'ємну форму печатки, яку заповнюють сирою гумою та вулканізують її. Герб виготовляють гравіруванням).\nЗ метою підроблення відбиток печатки можна нанести на документ:\n♦ малюванням безпосередньо на документі;\n♦ вологим копіюванням з використанням проміжного плоского кліше-печатки або виготовлення набором, гравіруван- ням;\n♦ вологим копіюванням з оригиналу відбитка.\nОзнаки підроблених відбитків печаток характеризують способи підроблення.\nПідроблення відбитків способом малювання характеризується нестандартністю зображення букв, їх форми, розміру, ширини штрихів, їх подвоєністю та викривленнями; є сліди тиснення, проколи, асиметричне розташування літер, неоднаковий радіальний нахил однакових літер.\nВологе копіювання з оригиналу відбитка має дзеркальне зображення, тому цей спосіб використовують рідко.\nКопіювання з плоского мальованого кліше має всі ознаки безпосереднього малювання відбитка на документі, для нього характерні також зволоження паперу та порушення проклейки у місцях відбитка.\nОзнаки відбитків, нанесених вологим копіюванням з проміжного кліше, проявляються в тому, що форма й розміри літер хоча й відповідають стандарту, однак відбиток за насиченістю барвника блідий, краї штрихів літер розпливчасті, папір в місцях відбитка матовий, клейовий прошарок порушений.\nЯкщо злочинець наводить проміжне кліше для того, щоб надати відбитку насиченості барвника, то відбиток матиме всі ознаки наведення - викривлення та нерівномірне розташування барвника в штрихах, зеркальне зображення окремих літер.\nВідбитки, нанесені з вирізаного кліше, характеризуються нестандартною формою букв, неоднаковою шириною штрихів, вугластістю овалів, відсутністю відсічок, слідами перерізання штрихів, різними інтервалами й нахилами знаків.\nЯкщо відбиток нанесений з набірного або гравірованого кліше, то перш за все спостерігається нерівномірне розташування барвника в штрихах, а також неоднакові інтервали між буквами, різні радіальні нахили знаків. Крім того, металеві кліше залишають на папері сліди тиснення, сліди витиснення барвника з-під літер, і тому штрих у центрі має менш інтенсивне забарвлення, ніж з країв, де зосереджений барвник.\nКриміналістичне дослідження відбитків печаток і штампів здійснюється з метою визначення способу нанесення відбитків та встановлення тотожності печаток і штампів за їхніми відбитками.\nДослідження у всіх випадках починається з вивчення ознак, що свідчать про спосіб нанесення відбитка: плоским чи рельєфним кліше, печаткою саморобною чи заводського виготовлення. Тотожність печаток за відбитками встановлюється внаслідок вивчення загальних ознак, до яких відноситься розмір, форма, зміст і розташування тексту друку й інших його елементів, та часткових - дефектів зображення, що виникли в процесі виготовлення та експлуатації друку.\nДо матеріалів документів відносяться: папір; картон та вироби з нього; чорнило та насти для авторучок, штемпельні фарби, мастика; чорнило для фломастерів, туш; копіювальний папір; клей; захисні покриття; коригуюча речовина типу «штрих».\nТехніко-криміналістичне дослідження матеріалів письма експертними методами дозволяє вирішити такі завдання:\n♦ встановити вид матеріалу або виробу з нього;\n♦ визначити споживацьке призначення матеріалу виробу;\n♦ встановити джерело походження матеріалу;\n♦ визначити приблизний час виготовлення матеріалу.\nБумага як основний матеріал документів досліджується для\nвирішення питань, пов'язаних з встановленням належності окремих шматків розірваних документів єдиному цілому; класу, виду, споживацького призначення паперу, використаного під час виготовлення певного виду документів; єдиного джерела походження листків паперу, вилучених у різних підозрюваних; належності паперу до певного обсягу; часу виготовлення паперу. Одночасно з папером у чистому вигляді досліджуються і паперові вироби.\nВ ході дослідження паперу вивчаються його фізико-ме- ханічні властивості (вага, товщина, колір, внутрішня будова, структура поверхні), склад за волокнами, вид і ступінь проклейки, які речовини використані в якості наповнювачів, визначаються ознаки, що характеризують виріб із паперу.\nПисьмові засоби, що застосовуються при виготовленні документів, досить різноманітні. Останнім часом з'явились нові барвникові матеріали, що використовуються для виготовлення підроблених документів: полімерні олівці, кольорова крейда тощо.\nДля дослідження складу письмових засобів вживають спеціальні модифікації хімічних та фізико-хімічних методів, іцо використовуються у відповідних галузях матеріалознавства і хімії для аналізу тих самих матеріалів, окремих речовин чи їх аналогів, з урахуванням специфіки криміналістичного дослідження. Розроблені спеціалістами методики дозволяють значно звузити обсяг груп, до яких відносяться письмові засоби, що досліджуються, а в ряді випадків виділити індивідуально визначені об'єми цих речовин. Це стало можливим з використанням таких високочутливих методів, як спектрофотометрія, мікроспектрофотометрія, лазерний аналіз, хроматографічні методи.\nДля найбільш розповсюджених матеріалів письма (паст, чорнил, фарб) розроблені методики криміналістичного дослідження барвників у штрихах письмових матеріалів та в ємкостях, що дозволяють диференціювати одноколірні письмові матеріали у штрихах різних родів, одного роду, що відрізняються за якісним складом барвників. Для письмових засобів, що містять штемпельну фарбу, фіолетове канцелярське чорнило, пасти синього і фіолетового кольорів, розроблені методики, що дають змогу диференціювати письмові засоби, виготовлені за однією рецептурою і відносяться до різних випусків продукції.\nМожливості техніко-криміналістичного дослідження матеріалів документів значно підвищується під час використання банків даних щодо них матеріалів, що створюються в експертно-криміналістичних установах МВС України.\n1. ТЦо таке документ у криміналістиці та правила поводження з ним?\n2. У чому полягає слідчий огляд документів?\n3. Назвіть способи змін у документах та їх встановлення.\n4. Які є методи виявлення залитих текстів документів?\n5. Які застосовуються способи копіювання підписів?\n6. Перерахуйте способи виготовлення злочинцями печаток і штампів.\n7. У чому полягає суть дослідження матеріалів документів? ч* 163\n1. Поняття, види та наукові основи криміналістичного дослідження документів.\n2. Ідентифікація засобів і матеріалів, використаних для виготовлення документів.\n3. Дослідження машинописних текстів. Розшук та ідентифікація друкарської машинки.\n4. Техніко-криміналістична експертиза документів: поняття, коло питань, що вирішуються нею, підготовка матеріалів для дослідження.\n1. Криминалистика. Учебник / Под ред. В.А. Образцова. - М„ 1995. - С. 193-209.\n2. Криминалистика. Учебник / Под ред. Н.П. Яблокова. - М„ 1997. - С. 285-303.\n3. Криміналістика. Підручник / За ред. В.Ю. Шепітька. - К., 2001. - С. 126-140.\ninfopedia.su Все материалы представленные на сайте исключительно с целью ознакомления читателями и не преследуют коммерческих целей или нарушение авторских прав. Обратная связь - 18.204.55.168 (0.017 с.)