Як Ірина Озимок допливла до щастя\nКерівник програми місцевого економічного розвитку Western NIS Enterprise Fund, пропливла свій перший 1 км, подолала Босфор та OCEANMAN Lago d'Orta\nНеймовірна історія про те, як можна прийти до LIVE.LOVE на програму «Пропливіть свій перший 1 км за 8 тижнів», щоб удосконалити навички з плавання, а отримати значно більше: кохану людину, сім'ю та безмежне щастя щодня.\nМоя історія з LIVE.LOVE почалася з поради друга. Він просто сказав мені: «Сходи! Там тусовка модна, та й взагалі спробуй, інакше все життя потім шкодуватимеш». Я боялась, але подумала, що в разі чого за 2 місяці можна просто кинути, в цьому не буде нічого страшного. Та, на щастя, програму я не полишила.\nДля мене гарним показником є те, що я не лише не кинула плавання, а й вже через півроку після початку занять перетнула Босфор. Досі в це важко повірити, якщо враховувати, що до LIVE.LOVE я взагалі не вміла плавати кролем. За цей час в мене покращилася постава, підтягнулися руки, підкачався прес. А ще в мене було передозування випитою в басейні водою, доки не навчилася правильно дихати\nПлавання стало невід'ємною частиною мого життя, я почала помічати зміни, і щоразу нові досягнення хотілося покращувати та вдосконалювати.\nЗнайти час для занять було неважко, тому що вони зранку. Вечірні тренування для мене не варіант, адже кава, зустрічі, конференції, побачення. Довелося вставати дуже рано, взимку відкопувати машину з-під снігу. Але цим же можна було хизуватися перед друзями та колегами! Просто важливо це зробити пріоритетом, по-справжньому полюбити.\nЯ бігла на тренування, не пропускала жодного. Це дисципліна. Я ще більше полюбила цікаві і смачні сніданки не вдома і навчилась возити в багажнику купу речей — від вечірніх суконь до ласт. До речі, були випадки, коли ластами змітала сніг з машини, тому в них подвійна функція. А інколи я приходила на робочі зустрічі зі слідами від окулярів під очима. Я перестала нехтувати спортом, потім підключила TRX і просто стала такою, якою подобаюсь собі найбільше.\nСпорт — це не героїчна самотність, це командна гра. Тож моє коло близьких і веселих людей розширилось. І я дуже це ціную.\nКоли я тільки-но прийшла до LIVE.LOVE, друзям було зі мною нудно, адже я тільки й говорила що про плавання. Але потім багато з них надихнулися моїми розповідями і теж почали плавати. Хтось почав їздити на запливи, а хтось читав якісь мої блоги і поринав у інший спорт, який їм підходить більше. І ось цю роль натхненника я особливо люблю.\nТа найголовніше, що подарувала мені програма «Пропливіть свій перший 1 км за 8 тижнів», — майбутнього чоловіка. Адже ми познайомилися з ним саме у басейні під час тренувань. Це дуже особиста історія для мене, і я завжди буду вдячна LIVE.LOVE за неї.\nПісля того як я стала більше вірити у себе, усі плани та ідеї реалізовувалися як по замовленню. Попереду в мене ще багато ідей для реалізації, та розповідати зараз про них не хочу. Краще потім, коли все буде здійснено.\nНа весіллі замість букету я кидала шапочки LIVE.LOVE, в яких ми з чоловіком познайомились! Це було дуже символічно для нас.\nЩо ж стосується відпочинку, то у нас в родині тепер є список подорожей, в яких є відкриття нових країн, ліниві поїздки на море і спортивні виїзди — спільні на запливи та окремі на марафони для чоловіка. І головне, не треба шукати компанію. Ну, і я мрію подолати всі OCEANMAN. Але цій мрії доведеться трохи почекати, адже скоро на світ з'явиться наш малюк.\nПросто сказати, що вона змінилася,— нічого не сказати. Я почала розповідати про Босфор на конференціях, уявляєте? Згадувати це в робочих презентаціях. І не лише про Босфор, а й про ті запливи, які мені не далися. Це теж важливо, тому що це не слабкість, а шлях до зміцнення. І я в себе вірю більше! А ще за жодних обставин у житті я не відступаю. Після спортивних перемог я впевнена, що мені під силу все.\nЯ б сказала: «Не бійся! Ти навіть уявити не можеш, як кардинально зміниться усе в твоєму житті після того, як ти переступиш поріг басейну!»


Шиємо підкладку на пальто та жакет. Енциклопедія шиття Burdastyle\nШиємо підкладку на пальто та жакет\nПідкладка пришивається тільки тоді, коли виріб з основної тканини пошитий повністю і ретельно випрасуваний. Підкладку можна пришити вручну або за допомогою швейної машини. Неважливо, який спосіб ви оберете, підкладка повинна бути викроєна і пошита точно і акуратно. Це означає, що всі коригування, які виникнуть після примірки виробу з основної тканини, повинні бути враховані також і для підкладки.\nДля складки на вільне облягання виконайте середній шов спинки ділянками довжиною по приблизно 6 см: від верхнього і від нижнього зрізів, а також в області таліі. Якщо на спинці підкладки є середній шов, виконайте його повністю зверху вниз з припусками на шов шириною 1 см. Складку запрасуйте в один бік. Зшийте всі виточки і виконайте всі шви. Припрасуйте. Вшийте рукави.\nВАЖЛИВО: якщо для горловини спинки обшивка не передбачена, плечові зрізи зшийте лише до розміченої лінії шва вздовж переднього зрізу підкладки і припрасуйте. Якщо підгин низу підкладки залишається вільним, припуск на підгин низу підкладки на відстані приблизно 2 см вище від розміченої лінії нижнього краю запрасуйте на виворітний бік, підверніть і настрочіть.\nПідкладку можна пришити таким способом\nНа жакеті / пальті видаліть зметувальні стібки вздовж бортів. Підкладку приколіть до підбортів і обшивки лицьовим боком до лицьового боку, сумістивши плечові шви і лінії швів, і пришийте (див. малюнок зверху). Припуски швів запрасуйте на підкладку. Підкладку вкладіть в жакет / пальто виворотнім боком до виворітного боку.\nРукави підкладки вкладіть в рукави жакета / пальта виворітним боком до виворітного боку. Нижні зрізи кожного рукава виробу і підкладки біля шва рукава підверніть встик і сколіть.\nПросуньте руку між жакетом / пальтом і підкладкою з боку нижнього зрізу, захопіть підвернуті нижні зрізи рукавів і витягніть на лицьовий бік. Шпильку видаліть, краї тримайте міцно.\nПотім сколіть і зшийте нижні зрізи рукавів лицьовим боком до лицьового боку.\nПрипуск на підгин низу рукава знову відверніть вгору по згину і пришийте вручну потайними незатягнутими стібками. У разі вузьких двошовних рукавів буде досить, якщо ви пришиєте підгин до швів рукавів. З лицьового боку жакета / пальта витягніть рукави з основної тканини назовні, при цьому рукави підкладки вивернуться самі і увійдуть в рукави жакета / пальта.\nПідгин низу підкладки: нижні зрізи підбортів приколіть до припуску на підгин низу, потім нижні зрізи підкладки підверніть вздовж нижніх зрізів пілочок і спинки жакета / пальта. Згин підкладки відтягніть вгору на 2 см м'якою дугою. Нижні зрізи підбортів і підкладки пришийте до підгину низу.\nСукня з мереживним оздобленням\nСукня простого крою на кокетці. ...\nСукня максі з довгими рукавами\nДовга і майже прозора сукня з високим розрізом в передньому шві нагадує про безтурботні часи хіпі...\nВузька спідниця з баскою переду і суцільнокроєним воланом. Блузка зі спідницею чудово виглядають...


Презентация на тему: "РЕКЛАМА. ПРОТИДІЯ НЕГАТИВНОМУ ВПЛИВУ РЕКЛАМИ Варецька О.В., к.п.н., ст. викладач.". Скачать бесплатно и без регистрации.\nРЕКЛАМА. ПРОТИДІЯ НЕГАТИВНОМУ ВПЛИВУ РЕКЛАМИ Варецька О.В., к.п.н., ст. викладач. - презентация\nПрезентация была опубликована 2 года назад пользователемЕкатерина Тухачевская\nПрезентация на тему: " РЕКЛАМА. ПРОТИДІЯ НЕГАТИВНОМУ ВПЛИВУ РЕКЛАМИ Варецька О.В., к.п.н., ст. викладач." — Транскрипт:\n1 РЕКЛАМА. ПРОТИДІЯ НЕГАТИВНОМУ ВПЛИВУ РЕКЛАМИ Варецька О.В., к.п.н., ст. викладач\n2 РЕКЛАМА - З ОДНОГО БОКУ надає можливість познайомитися з новими продуктами виробництва; З ОДНОГО БОКУ надає можливість познайомитися з новими продуктами виробництва; З ІНШОГО - є потужним засобом впливу на масову свідомість. З ІНШОГО - є потужним засобом впливу на масову свідомість. Через рекламу телебачення стимулює споживання різноманітних благ, нав'язуює певні стереотипи та цінності, зображує стиль життя середнього та вищого класів як життєвої норми. Через рекламу телебачення стимулює споживання різноманітних благ, нав'язуює певні стереотипи та цінності, зображує стиль життя середнього та вищого класів як життєвої норми.\n3 ВПЛИВ РЕКЛАМИ НА ДОРОСЛУ ЛЮДИНУ Є ДОСИТЬ ВЕЛИКИМ На противагу такому впливові доросла людина може використовувати свій життєвий досвід, сформовані переконання, моральні цінності та критичне мислення. Хоча навіть і це не дає можливості повністю захистити себе від такого впливу. На противагу такому впливові доросла людина може використовувати свій життєвий досвід, сформовані переконання, моральні цінності та критичне мислення. Хоча навіть і це не дає можливості повністю захистити себе від такого впливу.\n4 А ЯК ЖЕ РЕКЛАМА ВПЛИВАЄ НА ДІТЕЙ ТА ПІДЛІТКІВ? діти до 8 років не відрізняють телерекламу від інших передач та не можуть відмовитися від її перегляду; вони нерозбірливо довіряють телевізійній рекламі, мають бажання придбати товар, що рекламується, і вимагають цього від дорослих (за даними групи експертів Американської психологічної асоціації). діти до 8 років не відрізняють телерекламу від інших передач та не можуть відмовитися від її перегляду; вони нерозбірливо довіряють телевізійній рекламі, мають бажання придбати товар, що рекламується, і вимагають цього від дорослих (за даними групи експертів Американської психологічної асоціації).\n5 А ЯК ЖЕ РЕКЛАМА ВПЛИВАЄ НА ДІТЕЙ ТА ПІДЛІТКІВ? Зараз діти визначають близько половини всіх сімейних покупок (за даними деяких західних дослідників). Зараз діти визначають близько половини всіх сімейних покупок (за даними деяких західних дослідників). Отже, рекламодавці все більше і більше цікавляться дітьми. Отже, рекламодавці все більше і більше цікавляться дітьми.\n6 РЕКЛАМА Більшість рекламних роликів є цікавими з креативної точки зору. Більшість рекламних роликів є цікавими з креативної точки зору. Вони короткі, ритмічні, яскраві та часто представлені у вигляді мультфільмів або містять елементи анімації. Вони короткі, ритмічні, яскраві та часто представлені у вигляді мультфільмів або містять елементи анімації. Це наче маленькі історії з пригодницьким (шоколадний напій), гумористичним (жувальна гумка) сюжетом. Це наче маленькі історії з пригодницьким (шоколадний напій), гумористичним (жувальна гумка) сюжетом. Вони можуть мати декілька серій чи епізодів, для того щоб привернути увагу. Вони можуть мати декілька серій чи епізодів, для того щоб привернути увагу.\n7 ЯК РЕКЛАМА ВПЛИВАЄ НА ДІТЕЙ ТА ПІДЛІТКІВ? Діти можуть ідентифікувати себе з героями ролику, і це викликатиме симпатію до ролика та товару, який в ньому пропонується. Реклама починає подобатися. Діти можуть ідентифікувати себе з героями ролику, і це викликатиме симпатію до ролика та товару, який в ньому пропонується. Реклама починає подобатися.\n8 ЯК РЕКЛАМА ВПЛИВАЄ НА ДІТЕЙ ТА ПІДЛІТКІВ? Діти не мають достатньо досвіду та не можуть критично ставитися до рекламної інформації, що подається. Діти не мають достатньо досвіду та не можуть критично ставитися до рекламної інформації, що подається. Діти проводять перед екраном телевізора значну кількість свого часу, і дуже часто це відбувається у відсутності дорослих. Діти проводять перед екраном телевізора значну кількість свого часу, і дуже часто це відбувається у відсутності дорослих.\n9 ПРОТИДІЯ ВПЛИВУ РЕКЛАМИ – ПЕВНІ ЗАКОНОДАВЧІ ПОЛОЖЕННЯ В Європі піонером подібної протидії стала Швеція. В Європі піонером подібної протидії стала Швеція. В 1991 році там була заборонена телевізійна реклама продукції, яка розрахована на дітей молодше дванадцяти років. В 1991 році там була заборонена телевізійна реклама продукції, яка розрахована на дітей молодше дванадцяти років. Данія, Нідерланди та Бельгія поділяють цю позицію. Данія, Нідерланди та Бельгія поділяють цю позицію.\n10 ПРОТИДІЯ ВПЛИВУ РЕКЛАМИ – ПЕВНІ ЗАКОНОДАВЧІ ПОЛОЖЕННЯ Франція, Німеччина та Великобританія відстоюють професійне авторегулювання цього питання в рамках «доброї волі». Франція, Німеччина та Великобританія відстоюють професійне авторегулювання цього питання в рамках «доброї волі». Інша можливість, що вивчається зараз в Європі: утримувати дітей в стороні від комерційного тиску, створюючи дитячі канали без реклами (в Німеччині та Великобританії\n11 ПРОТИДІЯ ВПЛИВУ РЕКЛАМИ – ПЕВНІ ЗАКОНОДАВЧІ ПОЛОЖЕННЯ В Україні В Україні проблема «реклама і діти» знайшла відображення в Законі України «Про рекламу» (Із змінами, внесеними згідно із Законом 3480-ІУ ( ) від ВВР, С.268). Відповідно до ст.20 «Реклама і діти»:\n12 ЗАБОРОНЯЄТЬСЯ РЕКЛАМА: з використанням зображень дітей, які споживають або використовують продукцію, призначену тільки для дорослих чи заборонену законом для придбання або споживання неповнолітніми; з використанням зображень дітей, які споживають або використовують продукцію, призначену тільки для дорослих чи заборонену законом для придбання або споживання неповнолітніми; з інформацією, яка може підірвати авторитет батьків, опікунів, піклувальників, педагогів та довіру до них дітей; з інформацією, яка може підірвати авторитет батьків, опікунів, піклувальників, педагогів та довіру до них дітей;\n13 ЗАБОРОНЯЄТЬСЯ РЕКЛАМА: з вміщенням закликів до дітей придбати продукцію або звернутися до третіх осіб з проханням зробити покупку; з вміщенням закликів до дітей придбати продукцію або звернутися до третіх осіб з проханням зробити покупку; з використанням зображень справжньої або іграшкової зброї, вибухових пристроїв. з використанням зображень справжньої або іграшкової зброї, вибухових пристроїв.\n14 РЕКЛАМА не повинна містити: зображення дітей у небезпечних ситуаціях чи за обставин, що у разі їх імітації можуть завдати шкоди дітям або іншим особам; зображення дітей у небезпечних ситуаціях чи за обставин, що у разі їх імітації можуть завдати шкоди дітям або іншим особам; інформації, здатної викликати зневажливе ставлення дітей до небезпечних для здоров'я і життя ситуацій. інформації, здатної викликати зневажливе ставлення дітей до небезпечних для здоров'я і життя ситуацій.\n15 РЕКЛАМА НЕ ПОВИННА: завдавати дітям моральної чи фізичної шкоди, викликати у них відчуття неповноцінності; завдавати дітям моральної чи фізичної шкоди, викликати у них відчуття неповноцінності; вказувати на можливість придбання рекламованого товару, розрахованого переважно на дітей, кожною сім'єю без урахування можливостей її бюджету; вказувати на можливість придбання рекламованого товару, розрахованого переважно на дітей, кожною сім'єю без урахування можливостей її бюджету;\n16 РЕКЛАМА НЕ ПОВИННА: створювати у дітей враження, що володіння рекламованою продукцією дає їм перевагу над іншими дітьми. створювати у дітей враження, що володіння рекламованою продукцією дає їм перевагу над іншими дітьми.\n17 НАСПРАВДІ у рекламних роликах майже кожне з цих положень порушується Як приклад: телевізійна реклама журналу для підлітків, де говориться: «Вона (мати) тебе не розуміє, вона говорить, що ти дитина, вважає, що тобі рано думати про хлопців.... Не зважай! (Назва журналу) - твоя найкраща подруга!». телевізійна реклама журналу для підлітків, де говориться: «Вона (мати) тебе не розуміє, вона говорить, що ти дитина, вважає, що тобі рано думати про хлопців.... Не зважай! (Назва журналу) - твоя найкраща подруга!».\n18 РЕКЛАМА ЧЕРГОВОГО ТАРИФУ МОБІЛЬНОГО ОПРЕАТОРА в якій показана неприваблива жінка мати, що кричить по мобільному телефону на свою дочку (явно неповнолітню), яка в цей час танцює в клубі. Жінка лопається від крику, а дочка досить грубо відповідає «Обмежень немає». в якій показана неприваблива жінка мати, що кричить по мобільному телефону на свою дочку (явно неповнолітню), яка в цей час танцює в клубі. Жінка лопається від крику, а дочка досить грубо відповідає «Обмежень немає». Про який авторитет батьків може йтись в таких рекламних повідомленнях?! Про який авторитет батьків може йтись в таких рекламних повідомленнях?!\n19 Перш за все дорослим необхідно виробляти захисну реакцію та критичне ставлення до реклами у себе і вчити цьому дітей. Перш за все дорослим необхідно виробляти захисну реакцію та критичне ставлення до реклами у себе і вчити цьому дітей.\n20 МЕХАНІЗМИ ЗАХИСТУ ДІТЕЙ ВІД НЕГАТИВНОГО ВПЛИВУ РЕКЛАМИ МЕХАНІЗМИ ЗАХИСТУ ДІТЕЙ ВІД НЕГАТИВНОГО ВПЛИВУ РЕКЛАМИ Бути упередженим. Необхідно пам'ятати, що мета комерційної реклами - змусити людину зробити покупку чи скористатися певними послугами. Бути упередженим. Необхідно пам'ятати, що мета комерційної реклами - змусити людину зробити покупку чи скористатися певними послугами.\n21 МЕХАНІЗМИ ЗАХИСТУ ДІТЕЙ ВІД НЕГАТИВНОГО ВПЛИВУ РЕКЛАМИ Ставити під сумнів рекламні обіцянки. Такі фрази, як «найкращий», «найдешевший», «найсмачніший» та інше повинні відразу викликати запитання - чому? порівняно з чим? хто це визначає і чим це підтверджується? Ставити під сумнів рекламні обіцянки. Такі фрази, як «найкращий», «найдешевший», «найсмачніший» та інше повинні відразу викликати запитання - чому? порівняно з чим? хто це визначає і чим це підтверджується?\n22 МЕХАНІЗМИ ЗАХИСТУ ДІТЕЙ ВІД НЕГАТИВНОГО ВПЛИВУ РЕКЛАМИ Бути прискіпливим. Необхідно дивитися на рекламні повідомлення зі сторони; звертати увагу на те, як одні й ті самі актори виконують ролі «експертів», «спеціалістів», «пересічних громадян», «бізнесменів», «подружжя», «осіб, яким допомогло» і таке інше в різних роликах. Бути прискіпливим. Необхідно дивитися на рекламні повідомлення зі сторони; звертати увагу на те, як одні й ті самі актори виконують ролі «експертів», «спеціалістів», «пересічних громадян», «бізнесменів», «подружжя», «осіб, яким допомогло» і таке інше в різних роликах.\n23 МЕХАНІЗМИ ЗАХИСТУ ДІТЕЙ ВІД НЕГАТИВНОГО ВПЛИВУ РЕКЛАМИ Думати. Після аналізу текстів чи ситуацій, що розігруються, стає зрозумілим, що в реальному житті люди не використовують такі фрази та не поводяться так. Думати. Після аналізу текстів чи ситуацій, що розігруються, стає зрозумілим, що в реальному житті люди не використовують такі фрази та не поводяться так.\n24 Інші механізми захисту дітей від негативного впливу рекламних повідомлень. Американськими дослідниками у 80-х роках створені спеціальні лабораторії. міні-курс для учнів з аналізу реклами. міні-курс для учнів з аналізу реклами. після перегляду реклами дітям відразу роздавали іграшки, про які йшлося у ролику, та просили спробувати зробити з ними те ж саме, що вони бачили по телевізору (для реалістичного сприйняття реклами). після перегляду реклами дітям відразу роздавали іграшки, про які йшлося у ролику, та просили спробувати зробити з ними те ж саме, що вони бачили по телевізору (для реалістичного сприйняття реклами).\n25 Інші механізми захисту дітей від негативного впливу рекламних повідомлень. обговорення роликів, що пропагують паління, зокрема обговорення роликів, що пропагують паління, зокрема «якщо ти палиш певну марку сигарет, то ти модний/ модна, незалежний/незалежна». Учні можуть знайти контраргументи - «який же ти незалежний, якщо залежиш від паління». «якщо ти палиш певну марку сигарет, то ти модний/ модна, незалежний/незалежна». Учні можуть знайти контраргументи - «який же ти незалежний, якщо залежиш від паління».\n26 НЕОБХІДНО ВЧИТИ ДІТЕЙ критичному ставленню до рекламних повідомлень, що подаються в дуже привабливій формі, та виробляти захисну реакцію проти їх впливу; критичному ставленню до рекламних повідомлень, що подаються в дуже привабливій формі, та виробляти захисну реакцію проти їх впливу; виховувати духовно- економічну стійкість. виховувати духовно- економічну стійкість.\n27 Література: 1. Закон України «Про рекламу». 2. Куртышева М.Л. Как сохранить психологическое здоровье детей.- СПб, Разом до гармонії: розвиток дитини раннього віку. Методичний посібник. - К., Беатрикс Лафоссапвап. Дети: новая мишень реклами ru/label/no48/art/16.htm 5.\nСкачать бесплатно презентацию на тему "РЕКЛАМА. ПРОТИДІЯ НЕГАТИВНОМУ ВПЛИВУ РЕКЛАМИ Варецька О.В., к.п.н., ст. викладач." в формате .ppt (PowerPoint)


Ярослав Грицак: "Сталіна на вас нема..."\n"Сталіна на вас нема..."\nІсторична пам'ять України динамічна\nМаю певну ідіосинкразію до теми історичної пам’яті, до політики історичної пам’яті. Це моя особиста проблема.\nКоли говорю про історичну пам'ять, стараюся не входити в наративи і дискурси. Не заперечую, що вони є дуже важливі. Але сам аналіз наративів і дискурсів часто дає нам викривлену картину, якщо ми не визначимо, наскільки вони релевантні до суспільної перцепції і як воно сприймається знизу. Мій приклад – це книжка Георгія Касьянова Danse Macabre. Який пише, що політика Ющенка щодо Голодомору була провалом. Насправді політика Ющенка була провалом у всьому – за винятком Голодомору. З того, як ця політика сприймалася знизу, ми бачимо, що вона найуспішніша: в Україні є загальний консенсус щодо Голодомору. І початковою точкою власне є закони Ющенка, - пише Ярослав Грицак для сайту zbruc.eu.\nЯ намагаюся зіставити ті наративи, які є зверху, з перцепцією, яка є знизу.\nДобрим прикладом є робота Барбари Шацької, відомого польського соціолога. Вона пробувала це робити на польському матеріалі. Її перевага – що в Польщі ці дослідження робилися довгі роки, майже 50 років. На жаль, Україні не вистачає такого системного матеріалу. Історичні особи, історичні явища почали системно вивчатися тільки на початку цього століття. Зараз маємо набагато менше матеріалу для узагальнення. Але все одно можемо зробити певні обережні висновки.\nПередовсім, в Україні немає домінантного наративу. В Україні існують різні моделі пам’яті. Спрощуючи, можна говорити про три: перша – це українська національна модель, друга – російська імперська модель і третя – радянська модель. Дві останні часто зливаються в одну – і тоді ми отримуємо образ цих "двох Україн", західної і східної.\nІще один аспект – в Україні сильна регіоналізація. Різні моделі накладаються на різні регіони – і це визначає регіональні особливості в Україні.\nВисловивши ці три засновки, я мушу сказати, що кожен із них є правильним лише до певної міри. Тому що насправді кожному з них можна протиставити і протилежну тезу, і ця протилежна теза також буде правильною.\nНаприклад. Хоча в Україні нема домінуючого наративу, але видно загальні тенденції, динаміку. Я би описав їх коротко: є націоналізація простору. Все сильніше і сильніше національний наратив набуває більшої значимості і сприйняття. Окрім того, декомунізація.\nДруге: маємо різні моделі, з різним регіональним, національним, мовним рівнями – часто взаємовиключні. Але, разом з тим, є сильні острівки консенсусу. Є окремі події, окремі історичні постаті, щодо яких є консенсус як на півдні, так і на півночі, як на сході, так і на заході, серед різних вікових і мовних груп.\nІ третє – дивне. В Україні є сильний регіоналізм, але нема регіонів. Виняток – Галичина, частково Волинь. Жоден регіон не є сталим, він постійно змінюється. І це дуже добре показує, наскільки історична пам'ять в Україні є динамічною. Вона не є стабільна. Україна є прикладом того, наскільки історична пам'ять може швидко мінятися.\nКонсенсуси і поділи\nДля початку подивімося на приклади консенсусу. На ті історичні події, погляди щодо яких збігаються серед абсолютної більшості українців.\nЦе перемога СРСР у Другій світовій війні. Дуже важливо, що більшість українців сприймає термін "Друга світова війна", а не "Велика вітчизняна війна"… Це – хрещення Русі Володимиром Великим. Проголошення Незалежності України. І козацька війна, або, як в нас називають, національно-визвольна війна під проводом Богдана Хмельницького.\nЦе ті чотири консенсуси, які маємо протягом 20 минулих років.\nЗа останні 10-15 років до них додався ще один консенсус – ставлення до Голоду. Є загальний консенсус і на сході, і на заході, і на півночі, і на півдні, що голод існував, що він був штучним і – важливо! – що мав геноцидний характер. Кількість людей, які вважають, що Голод був геноцидом, переважає в кожному регіоні, і навіть у Донбасі.\nЩо найбільше ділить Україну?\nЦе ставлення до ОУН-УПА, зокрема до Степана Бандери. І до двох Майданів.\nЗагальна теза така: що далі подія від нас, то більший консенсус. Що ближче подія до нас, то менше консенсусу.\nБандера vs Сталін\nТе саме з історичними постатями. Найпозитивніші консенсусні фігури – це київські князі Володимир Великий і Ярослав Мудрий. Це Богдан Хмельницький. Це наша трійця XIX століття – Тарас Шевченко, Іван Франко, Леся Українка. І – дуже цікаво – Михайло Грушевський. І – вже найцікавіше – Петро Перший. Ці фігури сприймаються як позитивні, щодо них є консенсус.\nНатомість найнегативніші фігури в українській історії – це Йосип Сталін і Степан Бандера.\nЗвичайно, існують регіональні розбіжності. Бандера є негативною фігурою для сходу. Сталін є негативною фігурою для заходу. Так чи інакше, в абсолютних числах вони обоє постають як найнегативніші фігури в українській історії.\nТретя фігура завше змінюється, ця позиція динамічна. Спочатку цією фігурою був Горбачов. Потім це місце зайняв Петлюра. А останніми роками, вже після другого Майдану, – це місце займає Ленін. Таким чином, зараз власне Ленін і Сталін потрапляють у трійку найнепопулярніших фігур серед українців.\nМайдан прискорив те, що було раніше\nЯкі зміни відбуваються у загальній тенденції в останні роки після Майдану?\nПередовсім, зросла незначно кількість людей, які вважають, що ОУН-УПА відіграли позитивну роль в українській історії і їх належить визнати силами, що боролись за незалежність України.\nДуже сильно впала кількість людей, які ностальгують за СРСР. Але, що важливо, цей процес почався давніше, ще перед Майданом. Майдан посилив цю тенденцію.\nКоли говоримо про регіональний вимір, то ця тенденція є загальною для всієї України. За винятком одного регіону – Донбасу.\nТе саме стосується фігури Сталіна і Леніна. Обидва є негативними фігурами для всієї України. За винятком одного регіону. Surprise, surprise – Донбас.\nМоя гіпотеза: ми маємо справу не так зі змінами, які приніс Майдан, як із певними тенденціями, які почалися ще в нульові роки. Майдан ці тенденції прискорив, але не був стартовою точкою.\nУкраїнці мали негативне ставлення до Сталіна ще в 90-ті роки. В той час робилися порівняльні опитування в Україні і Росії, і вони показали: наскільки в Росії тенденція позитивно оцінювати Сталіна, настільки в Україні тенденція оцінювати його негативно. Це вже тоді показало особливість України.\nУ 2011 році проводили цікаве опитування. Показували ставлення до встановлення пам’ятника Сталіну. Виявилося, що в кожному регіоні України – включно з Донбасом – число тих, хто негативно ставився до встановлення пам’ятників Сталіну, було більшим від тих, хто ставився позитивно. Коливалася різниця: на заході – 10 до 1, на півдні – 3 до 1, на сході – 2 до 1. Причому у всіх вікових, соціальних групах.\nЄдина медійна історія, яка могла справити враження про те, що Сталін є досить релевантною фігурою в Україні, була анекдотична пригода зі встановленням погруддя Сталіну на подвір’ї обласного комітету Комуністичної партії України в Запоріжжі. Це було важко потрактувати як пам’ятник. Вважалося, що більше належить до приватної ініціативи, а не до громадської: воно стояло в подвір’ї, а не в якомусь публічному місці. Цей пам’ятник встановили у 2010 році. Його декілька разів розбивали. У січні 2013 року його навіть підірвали. Потім відновили. І це погруддя простояло аж до 25 листопада 2017 року. Його знесли лише три роки тому, якраз у День пам’яті жертв Голодомору. Це погруддя – єдиний такий приклад. Інших не маємо.\nЯ припускаю, що основне пояснення, чому Сталін такий неактуальний, чому він переважає як антигерой, – це Голодомор. В українській історичній пам’яті Сталін пов’язується з Голодом 32-33 років. Про це свідчить також постійне зростання частки людей, які вважають, що Голод був геноцидом.\nМені вдалося знайти тільки один контекст, в якому Сталін в українському контексті трактується відносно позитивно. Це тоді, коли Сталін виступає як символ сильної руки. Руки, яка може "навести порядок". Дослідження 2009 року показувало, що 12% українців бачать Сталіна уособленням "сильної руки".Треба застерегти: ми не знаємо, наскільки це опитування є добросовісним. Бо проводила його компанія R&B Group, якою керував Євген Копатько, якого називають улюбленим соціологом Януковича; з 2017 року він є громадянином Росії. Втім, навіть у цьому опитуванні показано, що головну нішу в очікуваннях сильної руки займає не Сталін, а Петро Перший.\nЯ кажу: якщо хочеш бачити Україну єдиною, починай говорити про Сталіна. Ти раптом бачиш, що він є консенсусною фігурою: Сталін займає негативне місце в українській історії.\nВипадок Леніна набагато цікавіший. Ставлення до нього є значно різноманітнішим.\nЛенін був найбільш "змобілізованою" фігурою на радянському просторі. Існують підрахунки: перед самим розпадом СРСР в Україні нараховували близько 5 тисяч скульптур Леніна, було приблизно 500 назв населених пунктів і 7 тисяч вулиць, які пов’язували з його іменем. Це було більше, ніж сам Шевченко.\nІснувало лише три районних центри, в яких не було пам’ятника Леніну. А натомість були обласні центри, в яких не було навіть пам’ятника Шевченку.\nДекомунізація розпочалась ще до розпаду СРСР. Факт, який мало хто пам’ятає: декомунізація розпочалася у робітничих регіонах. Під час робітничих страйків на Донбасі шахтарі почали усувати парткоми зі шахт. А перший демонтаж пам’ятника Леніну був у серпні 1990 року у шахтарському місті на заході України – в Червонограді. Це було дуже символічно. Тому що першого Леніна знесли в найбільш робітничому місті.\nДо проголошення Незалежності хвиля ленінопаду охопила всю Галичину. Перед 1 грудня 1991 року в Галичині не залишилося жодного пам’ятника Леніну.\nБули два укази президентів про демонтаж пам’ятників Леніну та зміни топонімічних назв – Кравчука 1991 року і Ющенка 2007-го. Ці акти не виконувалися послідовно, бойкотувалися. Пам’ятники Леніну залишилися стояти у найбільших містах, зокрема, в Києві, у Дніпропетровську, в Донецьку. Але хибно казати, що тільки схід проігнорував ці накази: лишалися три пам’ятники і на Західній Україні, зокрема в Хмельницькому.\nПереломний момент – Євромайдан. Почався ленінопад по всій Україні. Що найважливіше в цьому процесі, він був дуже тихим. Мимо того, що більшість українців у 2016 році виступали проти демонтажу пам’ятників і проти перейменування міст, однак ленінопад пройшов без акцій протесту. За винятком одного незначного випадку в селищі на кордоні з Молдовою.\nЯ робив окреме дослідження – мені було цікаво подивитися, як розвивалася логіка "русской вєсни" на сході і на півдні країни. Виявилося, що в більшості міст, де відбувалися "антимайдани", потенціал мобілізації був дуже низьким – у кращому випадку, 200-300-500 людей. Більшість залишалася байдужою.\nЛенін – це пам'ять про пам'ять. Цю пам'ять дуже важко активізувати.\nОтже, випадки Сталіна і Леніна підтверджують, що в Україні нема домінантного наративу. Можливі консенсуси. І пам'ять є дуже динамічною.\nМій висновок, утім, буде стосуватися інших тез.\nЧому я ставлюся до дослідження історичної пам’яті із певним скепсисом? Тому що для мене – і не тільки для мене – подолання минулого не є корекцією пам’яті. А це, в першу чергу, радикальні рішучі реформи.\nДосвід України показує: що менше реформ, то більше історичної пам’яті. Бо це емоційно, це діє, цим легко мобілізувати електорат.\nВ Україні існує потенціал "третьої України". України ані сходу, ані заходу – України центральної. Не лише географічно, а політично. Яка може творити і мати консенсус, творити новий наратив.\nСРСРЙосип СталінВолодимир Ленін


Вимова слова топ: як вимовляється топ, мова: Російська, Татарська, Марійська, Болгарська, Українська, Кабардинська\nЯк вимовляється слово топ\nКількість прослухувань: 3.0K\nДодати категорії для слова топ\nВимова слова топ – Російська [ru]\nВимова слова топ вимовив(-ла) NonoSilfia (Жінка, Російська Федерація)\nЗдатні вимовити краще? Володієте іншим акцентом чи діалектом? Вимовити слово топ (Російська)\nПоділитися вимовою топ (Російська):\nПереклад слова топ\nВимова слова топ – Татарська [tt]\nВимова слова топ вимовив(-ла) Citybua (Чоловік, Російська Федерація)\nЗдатні вимовити краще? Володієте іншим акцентом чи діалектом? Вимовити слово топ (Татарська)\nПоділитися вимовою топ (Татарська):\nВимова слова топ – Марійська [chm]\nВимова слова топ вимовив(-ла) Erviy (Жінка, Російська Федерація)\nЗдатні вимовити краще? Володієте іншим акцентом чи діалектом? Вимовити слово топ (Марійська)\nПоділитися вимовою топ (Марійська):\nВимова слова топ – Болгарська [bg]\nВимова слова топ вимовив(-ла) Filia (Жінка, Болгарія)\nВимова слова топ вимовив(-ла) i100 (Чоловік, Болгарія)\nЗдатні вимовити краще? Володієте іншим акцентом чи діалектом? Вимовити слово топ (Болгарська)\nПоділитися вимовою топ (Болгарська):\nВимова слова топ – Українська [uk]\nВимова слова топ вимовив(-ла) hitze (Жінка, Україна)\nЗдатні вимовити краще? Володієте іншим акцентом чи діалектом? Вимовити слово топ (Українська)\nПоділитися вимовою топ (Українська):\nВимова слова топ – Кабардинська [kbd]\nВимова слова топ вимовив(-ла) Carbatay (Чоловік, Російська Федерація)\nЗдатні вимовити краще? Володієте іншим акцентом чи діалектом? Вимовити слово топ (Кабардинська)\nПоділитися вимовою топ (Кабардинська):\nтоп у черзі на вимовляння такими мовами:\nВимовити топ топ [ky] Знаєте, як вимовляється топ?\nВимовити топ топ [ady] Знаєте, як вимовляється топ?\nВимовити топ топ [inh] Знаєте, як вимовляється топ?\nЗапросити нову вимову Вимова:: Адигейська Болгарська Інгуська Кабардинська Киргизька Марійська Російська Татарська Українська


Мінекономіки пропонує ідентифікувати інтернет-продавців – Варта❶ Львів\nМіністерство економіки розробило нову редакцію законопроєкту «Про захист прав споживачів», який покликаний запровадити дієві механізми з регулювання сфери інтернет-комерції.\nВ законопроекті надається визначення «електронний торговельний майданчик (маркетплейс)» та «електронний сервіс порівняння продукції (прайс-агрегатор)»; встановлюється відповідальність за ненадання повної інформації суб’єктом господарювання щодо його ідентифікації.\nНаступна публікація Кота-блогера з львівської Ратуші знайшли: хто отримає подарунок?\nПопередня публікація Магазин на Львівщині вирішив не приймати металеві гривні всупереч рішенням НБУ


Міжнародний дитячий кінофестиваль NEXT – дітям у "Молодій гвардії"\nУ рамках кіноосвітньої частини фестивалю NEXT у нашій кіноконцертній залі відбулась творча зустріч дітей-відпочивальників із продюсером картини «Пригоди святого Миколая» Марією Каель та виконавчим продюсером Марією Данчик. Груднева казка режисера Семена Горова і компанії Big Hand Films «Пригоди Святого Миколая» запланована вийти у великий прокат 13 грудня.\nФільм – це казкова, пригодницька історія про дива напередодні Дня святого Миколая. У ролях: популярна українська ведуча й акторка Маша Єфросініна та польський актор Пшемислав Ципраньські, а головний злодій у ньому – володар титулу «Найсильніша людина України» Василь Вірастюк. Нашим діятм пощастило подивитися кадри зі зйомок фільму та сповнитися гарячого бажання якомога швидеш дочекатися прем'єри!\nЗгодом режисер, актор театру та кіно досвічений коуч Вячеслав Рак провів захопливий майстер-клас «Як дитині підготуватись до кастингу та отримати роль у кіно». Діти, які задумуються про зйомки в кіно, демонстрували свої акторські здібності, декламували вірші на сцені (не звичайно, а у геть непростих для себе образах) – і поки що отримали за свої уміння та старання солодкі подарунки від продюсерів.\nНагадаємо, що дитячий кінофестиваль NEXT вперше пройшов в Одесі в січні 2016 року, а у вересні 2017 р. – відбувся вже четвертий NEXT, на якому діти, що відпочивали у той період в «Молодій гвардії», взяли участь у цілому ряді майстер-класів, зустрічей, кінопоказів, а переможці підготовчих конкурсів ще й стали на Червону доріжку фестивальної урочистої церемонії.


Патріотизм і спекуляції сумських політиків — SumyToday\nСубота, 27 лютого 2021 20:24 Експерти\nАвтор Охріменко Євген\nМєрзость - це коли політики, втративши "рибне місце", одразу "вдягають вишиванку" і кричать про реванш прокремлівських сил.\nВчора Сумська обласна рада проголосувала за ліквідацію управління майном, яку очолює депутат облради від партії "Європейська солідарність" Дмитро Нагорний. На своє звільнення єесівець відреагував гнівною публікацією у фейсбуці про коаліцію «Слуг народу» і прокремлівських сил.\nХоча в минулій каденції ЄС прекрасно себе почувала в коаліції з тими ж прокремлівськими силами. Наприклад, в кінці 2016 року прокремлівські сили «насипали» голосів за рішення про призначення того ж Нагорного директором управління майном Сумської обласної ради.\nАле тоді ніяких гнівних заяв ні від партії ЄС, ні від самого Нагорного не було. Чому? Тоді прокремлівські сили буле вже і не такі прокремлівські?\nВиходить навіть якийсь каламбур: прокремлівські сили Нагорного призначили і прокремлівські сили Нагорного звільнили. Реалії сумської політики.\nА в грудні 2018 Дмитро Нагорний радісно фотографувався з кандидатами від проросійських сил та звітував про важливі прийняті рішення для громади.\nТому згадувати про патріотизм і загрозу прокремлівських сил в моменти шкурних питань - це реально мєрзость. Такі спекуляції на патріотизмі дискредитують сам патріотичний рух і створюють сприятливий грунт для проросійського реваншу.\nА коаліція «Слуг народу» і «ОПЗЖ» дійсно цементована, хоч і абсурдна, враховуючи тотальну війну між партіями на державному рівні.\nСама ж опозиція в обличчі «Європейської солідарності» виглядає кволою та неспроможною, та ще й ситуативні союзники у вигляді "Батьківщини" та "За мабутнє", контрольовані екс-регіоналом Ігорем Молотком, не додають впевненості.\nЯкщо в когось виникли сумніви про маленький альянс «ЄС», «Батьківщини» і «За майбутнє», то подивіться, як синхронно ці партії підтримували одного й того ж кандидата на посаду міського голови Конотопа в січні цього року.\nАле найцікавіше може бути далі. Якщо зненацька київські боси «слуг» і “ОПЗЖ” вирішать перенести свою політичну війну і на регіони, то “слугам” доведеться формувати нову коаліцію - без ОПЗЖ. І тут можливі декілька цікавих варіантів.\nОскільки «слуги» не перебірливі в союзниках, то з легкістю замінять “ОПЗЖ” на молотківські «Батьківщину» і «За майбутнє» і матимуть 41 голос, враховуючи «Наш край».\nАбо ОПЗЖ перехопить ініціативу і сформує свою коаліцію з блекджеком та без «слуг». Коаліція матиме 39 голосів: ОПЗЖ, Наш край, Батьківщина, За майбутнє.\nТака коаліція, до речі, повністю влаштує «Європейську солідарність», щоб ще голосніше волати про прокремлівський реванш. Оскільки самим єесівцям жодна коаліція не світить («слуги» і без них прекрасно обійдуться), а знову йти в союз з “ОПЗЖ” і “Наш край” - реальний зашквар, тим паче перед можливими достроковими парламентськими виборами.


Новини 4.01.2019 р.\nПРАЦІВНИКИ СЕКРЕТАРІАТУ ЦВК ТА СЛУЖБИ РОЗПОРЯДНИКА ДРВ ПРОТЯГОМ РОКУ АКТИВНО ПІДВИЩУВАЛИ КВАЛІФІКАЦІЮ У ТРЕНІНГОВОМУ ЦЕНТРІ ПРИ КОМІСІЇ\nПротягом 2018 року Центр управління навчанням учасників виборчих процесів при ЦВК (Тренінговому центрі) під час своєї діяльності зосереджував увагу насамперед на підвищенні кваліфікації працівників Секретаріату Комісії та Служби розпорядника Державного реєстру виборців, а також навчанні членів виборчих комісій різного рівня. При цьому використовувався такий потужний інструмент як тренінги за міжнародною програмою BRIDGE, що розроблена спеціально для фахівців, які працюють у сфері виборів.\nТак, торік відбулося 10 семінарів BRIDGE за такими темами: "Політичне фінансування", "Навчання у сфері виборів", "Виборчі системи", "Ґендерна рівність та вибори", "Виборчі права людей з інвалідністю", "Медіа і вибори" та "Просвіта виборців і громадянська освіта".\nОкрім того, з метою покращення обізнаності працівників органів ДРВ щодо виборчого процесу Тренінговим центром було розроблено два спеціальні модулі. Відтак було проведено 77 регіональних тренінгів на тему: "Взаємодія органів Державного реєстру виборців з виборчими комісіями", в яких взяли участь майже 1600 працівників органів ДРВ. Також відбувся пілотний тренінг на тему: "Роль Державного реєстру виборців у виборчому процесі".\nЩе одним важливим кроком на шляху підвищення кваліфікації стало проведення 12 навчальних семінарів з вивчення програмного забезпечення.\nУ листопаді – грудні минулого року на базі Тренінгового центру також було проведено серію тренінгів за програмою кібербезпеки для працівників Секретаріату ЦВК та Служби розпорядника ДРВ. Окрім того, пройшов тренінг-симуляція кризової ситуації з кібербезпеки, в якому брали участь члени ЦВК, працівники відповідних структурних підрозділів та ІТ спеціалісти.\nУ зв’язку з проведенням перших та додаткових місцевих виборів в об’єднаних територіальних громадах 30 квітня та 23 грудня 2018 року Центр організував серію тренінгів для членів територіальних та дільничних виборчих комісій. До них залучалися 28 тренерів, які пройшли відповідну підготовку у Тренінговому центрі.\nЗагалом у 2018 році у 219 заходах, організованих Тренінговим центром, взяли участь понад 5200 осіб, діяльність яких пов’язана з виборами.\nЦього року Центральна виборча комісія разом з Центром планує впровадження двох навчальних кампаній під час організації підготовки і проведення виборів Президента України та виборів народних депутатів України. Окрім того, зосередить увагу на просвіті виборців.\nФінансування діяльності Тренінгового центру здійснювалося проектом Міжнародної фундації виборчих систем (IFES) в Україні у рамках реалізації проектів міжнародної технічної допомоги відповідно до законодавства України.


Наказ МВС від 23.01.2010 №16 "Про з... by Eugene Krapyvin 1202 views\nНаказ МВС від 20.01.2004 №55 "Про з... by Eugene Krapyvin 13613 views\nЗакон про національну поліцію Украї\nVladimir Sulak , Contributing Editor at Українські Новини\n1. Проект (Тираж 02.07.2015) ЗАКОН УКРАЇНИ Про Національну поліцію Цей Закон визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції. РОЗДІЛ І ЗАГАЛЬНІ ПОЛОЖЕННЯ Стаття 1 Національна поліція 1. Національна поліція (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. 2. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ згідно із законом. Стаття 2. Завдання поліції 1. Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або інших надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги. Стаття 3. Правова основа діяльності поліції 1. У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами. Стаття 4. Міжнародне співробітництво поліції 1. Взаємовідносини у сферах діяльності поліції з відповідними органами інших держав та міжнародними організаціями базуються на міжнародних договорах, а також на установчих актах та правилах міжнародних організацій, членом яких є Україна. 2. Поліцейські можуть направлятися до міжнародних організацій, іноземних держав як представники поліції з метою забезпечення координації співробітництва з питань, що належать до повноважень поліції. 3. Поліцейські можуть залучатися до участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки. Стаття 5. Взаємодія поліції з органами державної влади та органами місцевого самоврядування 1. Поліція в процесі своєї діяльності взаємодіє з органами правопорядку та іншими органами державної влади, а також органами місцевого самоврядування відповідно до закону та інших нормативно-правових актів. РОЗДІЛ ІІ ПРИНЦИПИ ДІЯЛЬНОСТІ ПОЛІЦІЇ Стаття 5-1. Верховенства права\n2. 1. Поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. 2. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Стаття 6. Дотримання прав і свобод людини 1. Під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. 2. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції. 3. Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або відсутня необхідність подальшого застосування таких заходів. 4. Поліцейським за будь-яких обставин заборонено сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання. У разі виявлення таких дій кожен поліцейський зобов’язаний негайно вжити всіх можливих заходів до припинення таких дій та обов’язково доповісти безпосередньому керівництву про факти катування та наміри їх застосування. У випадку приховування фактів катування або інших видів неналежного поводження поліцейськими, керівник органу протягом доби з моменту отримання відомостей про вищезазначені факти зобов’язаний ініціювати проведення службового розслідування та притягнення винних до відповідальності. У разі виявлення таких дій поліцейський зобов’язаний повідомити про це орган досудового розслідування, уповноважений на розслідування відповідних злочинів, вчинених поліцейськими. 5. У діяльності поліції забороняються будь-які привілеї чи обмеження за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Стаття 7. Законність 1. Поліція діє лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією та законами України. 2. Поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази. 3. Накази, розпорядження та доручення вищих органів, керівників, посадових та службових осіб, службова, політична, економічна або інша доцільність не можуть бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України. Стаття 8. Відкритість та прозорість 1. Поліція здійснює свою діяльність на засадах відкритості та прозорості в межах, визначених Конституцією та законами України. 2. Поліція забезпечує постійне інформування органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також громадськості про свою діяльність у сфері охорони та захисту прав і свобод людини, протидії злочинності, забезпечення публічної безпеки і порядку. 3. Поліція забезпечує доступ до публічної інформації, володільцем якої вона є, у порядку та відповідно до вимог, визначених законами України. 4. Поліція може оприлюднити (поширити) інформацію з обмеженим доступом лише у випадках та в порядку, визначених законами України. 5. Нормативно-правові акти, що регламентують діяльність поліції, обов'язково оприлюднюються на веб-порталі центрального органу управління 1\n3. поліції. Нормативно-правові акти з обмеженим доступом оприлюднюються у випадках та в порядку, визначених законами України. 6. Проекти нормативно-правових актів, які стосуються прав та свободи людини, обов’язково проходять громадське обговорення в порядку, визначеному Міністром внутрішніх справ. Стаття 9. Політична нейтральність 1. Поліція забезпечує захист прав та свобод людини незалежно від її політичних переконань та партійної приналежності. 2. Поліція у своїй діяльності є незалежною від рішень, заяв чи позиції політичних партій та громадських об’єднань. 3. В органах і підрозділах поліції заборонено використовувати будь-які предмети, що мають символіку політичних партій, та проводити політичну діяльність. 4. Поліцейським заборонено висловлювати особисте ставлення до діяльності політичних партій під час виконання службових повноважень, а також використовувати службові повноваження в політичних цілях. Стаття 10. Взаємодія з населенням на засадах партнерства 1. Діяльність поліції здійснюється в тісній співпраці та взаємодії з населенням, територіальними громадами та громадськими об’єднаннями на засадах партнерства і спрямована на вирішення їхніх потреб. 2. З метою визначення причин та/або умов учинення правопорушень планування службової діяльності органів і підрозділів поліції здійснюється з урахуванням специфіки регіону та проблем територіальних громад. 3. Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції. 4. Оцінка рівня довіри населення до поліції проводиться незалежними соціологічними службами в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Стаття 11. Безперервність 1. Поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час доби звернутися за допомогою до поліції або поліцейського. 2. Поліція не має права відмовити в розгляді або відкласти розгляд звернень стосовно забезпечення прав і свобод людини, юридичних осіб, інтересів суспільства та держави від протиправних посягань з посиланням на вихідний, святковий чи неробочий день або закінчення робочого дня. РОЗДІЛ ІІІ СИСТЕМА ПОЛІЦІЇ ТА СТАТУС ПОЛІЦЕЙСЬКИХ Стаття 12. Загальна система поліції України 1. Систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції. 2. До складу апарату центрального органу управління поліції входять організаційно поєднані між собою структурні підрозділи, що забезпечують діяльність керівника поліції, а також виконання покладених на поліцію завдань. 3. У складі поліції функціонують: 1) кримінальна поліція; 2) патрульна поліція; 3) органи досудового розслідування; 4) поліція охорони; 5) спеціальна поліція; 6) поліція особливого призначення. 4. У системі поліції України можуть бути утворені науково-дослідні установи та установи забезпечення. 1\n4. Стаття 13. Центральний орган управління поліції 1. Структуру центрального органу управління поліції затверджує керівник поліції. 2. Штатний розпис (штат) поліції затверджує керівник поліції. 3. Кошторис поліції затверджує керівник поліції за погодженням з Міністром внутрішніх справ. Стаття 14. Територіальні органи поліції 1. Територіальні органи поліції утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах як юридичні особи публічного права в межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання. 2. Територіальні органи поліції утворює, ліквідовує та реорганізовує Кабінет Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України на підставі пропозицій керівника поліції. 3. Структуру територіальних органів поліції затверджує керівник поліції за погодженням з Міністром внутрішніх справ України. 4. Штатний розпис (штат) та кошторис територіальних органів поліції затверджує керівник поліції. 5. Керівники територіальних органів поліції призначаються на посади та звільняються з посад керівником поліції. 6. Заступників керівників територіальних органів поліції призначає на посади та звільняє з посад керівник територіального органу поліції. 7. Керівником, заступником керівника територіального органу поліції може бути призначена особа, яка: 1) відповідає загальним умовам вступу на службу в поліцію; 2) має вищу повну юридичну освіту; 3) має стаж роботи в галузі права не менш як п’ять років; 4) має досвід роботи на керівних посадах не менше одного року. Стаття 15. Основні повноваження Міністра внутрішніх справ у відносинах з поліцією 1. Міністр внутрішніх справ: 1) забезпечує формування державної політики у сфері забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони та захисту прав і свобод людини, інтересів суспільства й держави, а також надання поліцейських послуг та контролює її реалізацію поліцією; 2) забезпечує нормативно-правове регулювання діяльності поліції, погоджує та подає на розгляд Кабінету Міністрів України розроблені поліцією та Міністерством внутрішніх справ проекти законів, актів Кабінету Міністрів України з питань діяльності поліції; 3) затверджує стратегічні програми діяльності та визначає пріоритетні напрями роботи поліції, шляхи виконання покладених на неї завдань, затверджує плани її роботи; 4) забезпечує виконання міжнародних договорів України, які належать до сфер діяльності поліції; 5) забезпечує ведення та експлуатацію баз (банків) даних, визначає порядок обміну інформацією між Міністерством внутрішніх справ, поліцією та іншими центральними органами виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ; 6) приймає рішення про розподіл бюджетних коштів, головним розпорядником яких є Міністерство внутрішніх справ; 7) виконує інші обов’язки відповідно до цього та інших законів України. Стаття 16. Поліцейський 1\n5. 1. Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. 2. Поліцейський має службове посвідчення та жетон з індивідуальним особистим номером. Зразки та порядок видання службових посвідчень та особисьтих номерних жетонів затверджує Міністр внутрішніх справ України. Стаття 17. Основні обов’язки поліцейського 1. Поліцейський зобов’язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов’язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов’язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати права і свободи людини; 4) надавати невідкладну, зокрема медичну, допомогу особам, які постраждали від правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їх життя та здоров’я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв’язку з виконанням службових обов’язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді. 2. Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, які загрожують особистій чи громадській безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов’язаний вжити необхідних заходів дії, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції. 3. Звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов’язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред’явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з власних рук. 4. Додаткові обов’язки, пов’язані із проходженням поліцейським служби в поліції, можуть бути покладені на нього виключно законом. Стаття 18. Види відповідальності поліцейських 1. У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. 2. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом, що затверджується законом України. 3. Держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень. Стаття 19. Однострій поліцейських 1. Поліцейські мають єдиний однострій. Поліцейський отримує однострій безкоштовно. 2. Зразки предметів однострою поліцейських затверджує Кабінет Міністрів України. 3. На однострої поліцейського розміщується нагрудний знак із чітким зазначенням його жетона з індивідуальним особистим номером. 1\n6. Поліцейському заборонено знімати з однострою чи приховувати нагрудний знак, а також будь-яким іншим чином перешкоджати читати інформацію на ньому або фіксувати її за допомогою технічних засобів. Поліцейський, який виконує функції в цивільному одязі, зобов’язаний мати при собі нагрудний знак, передбачений цією частиною, за винятком випадків, коли наявність нагрудного знака перешкоджає проведенню негласної слідчої (розшукової) дії. Поліцейським підрозділу спеціального призначення номер нагрудного знаку додатково зазначається на однострої і на шоломі таким способом, щоб його було можливо читати або фіксувати за допомогою технічних засобів, крім випадків коли такі поліцейські, відповідно до рішень уповноважених осіб поліції, виконують завдання в режимі секретності. 4. Правила носіння та норми належності однострою поліцейських затверджує Міністр внутрішніх справ України. 5. Використання спеціальних звань, відзнак, однострою і службового посвідчення поліцейського особою, яка не є поліцейським, заборонено і має наслідком відповідальність відповідно до Закону. Стаття 20. Керівник та заступники керівника поліції 1. Безпосереднє керівництво поліцією здійснює керівник поліції. 2. Керівник поліції призначається на посаду та звільняється з посади Кабінетом Міністрів України за поданням Прем’єр-міністра України відповідно до пропозицій Міністра внутрішніх справ України. 3. Керівник поліції має першого заступника і заступників. 4. Перший зступник та заступники керівника поліції призначаються на посаду та звільняються з посади Міністром внутрішніх справ України за поданням керівника поліції. 5. Керівником та заступниками керівника поліції може бути призначена особа, яка: 1) відповідає загальним умовам вступу на службу в поліцію; 2) має вищу повну юридичну освіту; 3) має стаж роботи в галузі права не менш як сім років; 4) має досвід роботи на керівних посадах не менш як п’ять років. Стаття 21. Основні повноваження керівника поліції 1. Керівник поліції: 1) очолює поліцію та здійснює керівництво її діяльністю, забезпечує виконання покладених на неї завдань; 2) у межах компетенції організовує та контролює виконання в поліції Конституції та законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, наказів міністерств, а також наказів і доручень Міністра внутрішніх справ з питань, що належать до сфери діяльності поліції; 3) вносить на розгляд Міністра внутрішніх справ пропозиції щодо забезпечення формування державної політики у сфері забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони й захисту прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, надання поліцейських послуг; 4) представляє у визначеному порядку поліцію у відносинах з іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, іншими організаціями в Україні та за її межами; 5) звітує перед Міністром внутрішніх справ про виконання покладених на поліцію завдань і повноважень; 6) розподіляє обов’язки між своїми заступниками; 7) підписує накази поліції; 8) скасовує повністю чи в окремій частині акти територіальних органів поліції; 9) у межах повноважень дає обов’язкові для виконання поліцейськими, державними службовцями і працівниками поліції доручення; 1\n7. 10) затверджує положення про самостійні структурні підрозділи апарату поліції; 11) приймає на службу та звільняє зі служби, призначає та звільняє з посад поліцейських відповідно до положень цього Закону; 12) призначає на посади та звільняє з посад у порядку, визначеному законом на іншими нормативно-правовими актами про державну службу, державних службовців апарату центрального органу управління поліції; 13) приймає на роботу та звільняє з роботи в порядку, визначеному законодавством про працю, працівників центрального органу управління поліції; 14) приймає у визначеному порядку рішення про заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських; 15) приймає у визначеному законодавством про державну службу порядку рішення про заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності державних службовців апарату центрального органу управління поліції; 16) приймає у визначеному трудовим законодавством порядку рішення про заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників поліції; 17) у визначеному порядку вносить подання про представлення поліцейських, державних службовців апарату центрального органу управління поліції та працівників поліції до відзначення державними нагородами України; 18) присвоює спеціальні звання поліції відповідно до цього Закону; 19) присвоює ранги державних службовців відповідно до законодавства про державну службу; 20) вносить Міністру внутрішніх справ пропозиції про утворення територіальних органів поліції, які є юридичними особами публічного права, у межах граничної чисельності поліцейських, державних службовців та працівників поліції і коштів, визначених на її утримання, а також щодо їх ліквідації, реорганізації Кабінетом Міністрів України; 21) утворює, ліквідовує, реорганізовує підприємства, заклади та установи, затверджує їхні положення (статути), у визначеному порядку призначає на посади та звільняє з посад їх керівників, здійснює інші повноваження з управління об’єктами державної власності, що належать до сфери управління поліції; 22) забезпечує дотримання визначеного Міністром внутрішніх справ порядку обміну інформацією між Міністерством внутрішніх справ і поліцією; 23) приймає у визначеному порядку рішення про розподіл бюджетних коштів, розпорядником яких є поліція; 24) виконує повноваження керівника державної служби в органі відповідно до законодавства про державну службу та здійснює інші повноваження відповідно до цього та інших законів України. РОЗДІЛ ІV ПОВНОВАЖЕННЯ ПОЛІЦІЇ Стаття 22. Основні повноваження поліції 1. Поліція відповідно до покладених на неї завдань: 1) здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчинення правопорушень; 2) виявляє причини та умови, що сприяють учиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, уживає в межах своєї компетенції заходів для їх усунення; 3) уживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; 4) уживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров’ю фізичних осіб і громадській безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; 1\n8. 5) здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; 6) здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності; 7) розшукує осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від виконання кримінального покарання, пропали безвісти, та інших осіб у випадках, визначених законом; 8) у випадках, визначених законом, здійснює провадження в справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про накладення адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; 9) доставляє у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення; 10) уживає заходів із забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, парках, скверах, стадіонах, вокзалах, аеропортах, морських та річкових портах, інших громадських місцях; 11) регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; 12) здійснює супроводження транспортних засобів у випадках, визначених законом; 13) видає відповідно до закону дозволи на рух окремих категорій транспортних засобів; у випадках, визначених законом, видає та погоджує дозвільні документи у сфері безпеки дорожнього руху; 14) уживає всіх можливих заходів з надання невідкладної, зокрема медичної, допомоги особам, які постраждали від кримінальних чи адміністративних правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в ситуації, небезпечній для їх життя та здоров’я; 15) уживає заходів для визначення осіб, які не здатні через стан здоров’я, вік або інші обставини повідомити інформацію про себе; встановлює особу за невпізнаним трупом; 16) забезпечує безпеку взятих під захист осіб на підставах та в порядку, визначених законом; 17) у межах своєї компетенції, визначеної законом, здійснює контроль за дотриманням вимог законів та інших нормативно-правових актів щодо опіки, піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, уживає заходів щодо запобігання дитячій бездоглядності, правопорушенням серед дітей, а також соціального патронажу щодо дітей, які відбували покарання у вигляді позбавлення волі; 18) уживає заходів для запобігання та припинення насильства в сім’ї; 19) здійснює охорону об’єктів права державної власності у випадках та порядку, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, а також бере участь у здійсненні державної охорони; 20) здійснює на договірних засадах охорону фізичних осіб та об’єктів права приватної і комунальної власності; 21) здійснює контроль за дотриманням фізичними та юридичними особами спеціальних правил та порядку зберігання і використання зброї, спеціальних засобів індивідуального захисту та активної оборони, боєприпасів, вибухових речовин і матеріалів, інших предметів, матеріалів та речовин, на які поширюється дозвільна система органів внутрішніх справ; 22) здійснює у визначеному законом порядку приймання, зберігання, та знищення вилученої, добровільно зданої або знайденої вогнепальної, газової, холодної та іншої зброї, боєприпасів, набоїв, вибухових речовин та пристроїв, наркотичних засобів або психотропних речовин; 23) здійснює контроль у межах своєї компетенції, визначеної законом, за дотриманням вимог режиму радіаційної безпеки в спеціально визначеній зоні радіаційного забруднення; 1\n9. 24) сприяє забезпеченню відповідно до закону режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації в разі їх оголошення на всій території України або в окремій місцевості; 25) виконує в межах компетенції запити органів правопорядку (правоохоронних органів) інших держав або міжнародних організацій поліції відповідно до закону та міжнародних договорів України. Стаття 23. Додаткові повноваження поліції 1.Виконання інших (додаткових) повноважень може бути покладене на поліцію виключно законами України Стаття 24. Повноваження поліції у сфері інформаційно-аналітичного забезпечення 1. Поліція здійснює інформаційно-аналітичну діяльність виключно для реалізації своїх повноважень, визначених цим Законом. 2. Поліція в рамках інформаційно-аналітичної діяльності: 1) формує бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ; 2) користується базами (банками) даних Міністерства внутрішніх справ та інших державних органів; 3) здійснює інформаційно-пошукову та інформаційно-аналітичну роботу; 4) здійснює інформаційну взаємодію з іншими державними органами України, органами правопорядку іноземних держав та міжнародними організаціями. 3. Поліція може створювати власні бази даних, необхідні для забезпечення щоденної діяльності органів (закладів, установ) поліції у сфері трудових, фінансових, управлінських відносин, відносин документообігу, а також міжвідомчі інформаційно-аналітичні системи, необхідні для виконання покладених на неї повноважень. 4. Діяльність поліції, пов’язана із захистом і обробкою персональних даних, здійснюється на підставах, визначених Конституцією України, Законом України „Про захист персональних даних”, іншими законами України. Стаття 25. Формування інформаційних ресурсів поліцією 1. Поліція наповнює та підтримує в актуальному стані наступні бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ, стосовно: 1) осіб, щодо яких поліцейські здійснюють профілактичну роботу; 2) виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, осіб, які їх учинили, рух кримінальних проваджень; обвинувачених, обвинувальний акт щодо яких направлено до суду; 3) розшуку підозрюваних, обвинувачених (підсудних) осіб, які ухиляються від відбування покарання або вироку суду; 4) розшуку безвісно зниклих; 5) установлення особи невпізнаних трупів та людей, які не можуть надати про себе будь-яку інформацію у зв’язку з хворобою або неповнолітнім віком; 6) зареєстрованих в органах внутрішніх справ кримінальних або адміністративних правопорушень, подій, які загрожують особистій чи громадській безпеці, надзвичайних подій; 7) осіб, затриманих за підозрою у вчиненні правопорушень (адміністративного затримання; затримання згідно з дорученнями органів правопорядку; затримання осіб органами досудового розслідування; адміністративний арешт, домашній арешт); 8) осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, провадження у справах за якими здійснюється поліцією; 9) зареєстрованих кримінальних та адміністративних корупційних правопорушень, осіб, які їх учинили, та результати розгляду цих правопорушень у судах; 1\n10. 10) іноземців та осіб без громадянства, затриманих поліцією за порушення визначених правил перебування в Україні; 11) викрадених номерних речей, цінностей та іншого майна, які мають характерні ознаки для ідентифікації, або речей, пов’язаних із учиненням правопорушень, відповідно до заяв громадян; 12) викрадених (втрачених) документів за зверненням громадян; 13) знайдених, вилучених предметів і речей, у тому числі заборонених або обмежених в обороті, а також документів з ознаками підробки, які мають індивідуальні (заводські) номери; 14) викрадених транспортних засобів, які розшукуються у зв’язку з безвісним зникненням особи, виявлених безгосподарних транспортних засобів, а також викрадених, утрачених номерних знаків; 15) виданих дозвільних документів у сфері безпеки дорожнього руху та дозволів на рух окремих категорій транспортних засобів; 16) зброї, що перебуває у володінні та користуванні фізичних і юридичних осіб, яким надано дозвіл на придбання, зберігання, носіння, перевезення зброї; 17) викраденої, втраченої, вилученої, знайденої зброї, а також добровільно зданої зброї із числа тієї, що незаконно зберігалася; 18) бази даних, що формуються в процесі здійснення оперативно- розшукової діяльності відповідно до закону. 2. Під час наповнення баз (банків) даних, визначених у пункті сьомому частини першої цієї статті, поліція забезпечує збирання, накопичення мультимедійної інформації (фото, відео-, звукозапис) та біометричних даних (дактилокартки, зразки ДНК). Стаття 26. Використання поліцією інформаційних ресурсів 1. Поліція має безпосередній оперативний доступ до інформації та інформаційних ресурсів інших органів державної влади за умови дотримання положень Закону України «Про захист персональних даних». 2. Інформація про доступ до бази (банку) даних повинна фіксуватися та зберігатися в автоматизованій системі обробки даних, включно з інформацією про поліцейського, який отримав доступ, та обсяг даних, доступ до яких було отримано. 3. Кожна дія поліцейського щодо отримання інформації з інформаційних ресурсів, передбачених статтями 25, 26 цього Закону фіксується в спеціальному електронному архіві, ведення якого покладається на службу інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ. В електронному архіві фіксується прізвище, ім’я, по батькові та номер службового жетона поліцейського, вид отриманої інформації, реєстр з якого отримувалась інформація, час отримання інформації та інші дані, необхідні для ідентифікації поліцейського, що отримував інформацію з реєстрів. Стаття 27. Відповідальність за протиправне використання інформаційних ресурсів 1. Поліція вживає всіх заходів, спрямованих на недопущення будь-яких порушень прав і свобод людини, пов’язаних з обробкою інформації. 2. Поліцейські несуть персональну дисциплінарну, адміністративну та кримінальну відповідальність за вчинені ними діяння, що призвели до порушень прав і свобод людини, пов’язаних з обробкою інформації. 3. Міністерство внутрішніх справ у межах компетенції здійснює контроль за дотриманням вимог законів та інших нормативно-правових актів під час формування та користування поліцейськими інформаційними базами (банками) даних, в порядку, зазначеним в статтях 26, 27 цього Закону. РОЗДІЛ V ПОЛІЦЕЙСЬКІ ЗАХОДИ Стаття 28. Вимоги до поліцейського заходу 1. Поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, який обмежує певні права і свободи людини і 1\n11. застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень. 2. Поліцейський захід уживається виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід повинен бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним. 3. Обраний поліцейський захід є законним, якщо він визначений у законах України. Поліцейському заборонено обирати будь-які інші заходи, не визначені законами України. 4. Обраний поліцейський захід є необхідним, якщо для виконання повноважень поліції неможливо використати інший захід або якщо його застосування буде неефективним та якщо такий захід заподіяв би найменшу шкоду як адресату заходу, так і іншим особам. 5. Застосований поліцейський захід є пропорційним, якщо шкода, заподіяна охоронюваним законом правам і свободам людини або інтересам суспільства чи держави, не перевищує блага, для захисту якого він був застосований, або створеної загрози заподіяння шкоди. 6. Обраний поліцейський захід є ефективним, якщо його застосування забезпечує виконання повноважень поліції. 7. Поліцейський захід припиняється, якщо досягнуто мети його застосування, якщо неможливість досягнення мети заходу є очевидною або якщо немає необхідності в подальшому застосуванні такого заходу. Стаття 29. Види поліцейських заходів 1. Поліція для виконання покладених на неї завдань уживає заходів реагування на правопорушення, що визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначеними цими законами. 2. Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічному порядку і громадській безпеці або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом. 3. Поліція для виконання покладених на неї завдань може застосовувати інші заходи, визначені окремими законами. 4. Якщо поліцейського неможливо ідентифікувати за зовнішніми ознаками, він зобов’язаний пред’явити особі документ, що посвідчує його повноваження. Стаття 30. Превентивні поліцейські заходи 1. Поліція може застосовувати такі превентивні заходи: 1) перевірка документів особи; 2) опитування особи; 3) поверхнева перевірка і огляд; 4) зупинення транспортного засобу; 5) вимога покинути місце і обмеження доступу до визначеної території; 6) обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; 7) проникнення до житла чи іншого володіння особи; 8) перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ; 9) застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засоби фото- і кінозйомки, відеозапису; 10) перевірка дотримання вимог обмежень, установлених законом стосовно осіб, що перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб; 11) поліцейське піклування. 2. Під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов’язана повідомити особі про причини застосування превентивних 1\n12. заходів по відношенню до неї, а також довести до її відома нормативно- правові акти, на підставі яких здійснюються ці заходи. Стаття 31. Перевірка документів особи 1. Поліцейський має право вимагати у особи пред’явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір учинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи об’єкті зі спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або якщо для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен такий дозвіл, якщо встановити ці права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо- транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до учинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об’єктом учинення правопорушення. Стаття 32. Опитування особи 1. Поліцейський може опитати особу якщо існує достатньо підстав вважати, що вона володіє інформацією, необхідною для виконання поліцейських повноважень. Для опитування поліцейський може запросити особу до поліцейського приміщення 2. Надання особою інформації є добровільним. Особа може відмовитися від надання інформації. Проведення опитування неповнолітніх допускається тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога. 3. Перед проведенням опитування особи поліцейський роз’яснює їй підстави та мету застосування поліцейського заходу, якщо це не перешкодить виконанню поліцією повноважень, покладених на неї цим Законом. Стаття 33. Поверхнева перевірка 1. Поверхнева перевірка як превентивний поліцейський захід є здійсненням візуального огляду особи, проведенням по поверхні вбрання особи рукою, спеціальним приладом або засобом, візуальним оглядом речі або транспортного засобу 2. Поліцейський для здійснення поверхневої перевірки особи може зупиняти осіб та (або) оглядати їх, якщо існує достатньо підстав вважати, що в особи є при собі річ, обіг якої заборонено чи обмежено або яка становить загрозу для життя і здоров’ю такої особи або інших осіб. 3. Поверхнева перевірка здійснюється поліцейським відповідної статі. У невідкладних випадках поверхневу перевірку може здійснити будь-який поліцейський лише з використанням спеціального приладу або засобу. 4. Поліцейський може здійснювати поверхневу перевірку речі або транспортного засобу: 1) якщо існує достатньо підстав вважати, що в зазначеному транспортному засобі знаходиться правопорушник або особа, свобода якої обмежується в незаконний спосіб; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що в такому транспортному засобі знаходиться річ, обіг якої заборонено чи обмежено або яка становить загрозу життю і здоров’ю такої особи або інших осіб; 1\n13. 3) якщо існує достатньо підстав вважати, що річ або транспортний засіб є знаряддям учинення правопорушення або (і) знаходиться в тому місці, де може бути скоєно кримінальне правопорушення, для запобігання якого необхідно провести поверхневу перевірку. 5. Поверхнева перевірка речі або транспортного засобу здійснюється шляхом візуального огляду речі або (і) транспортного засобу або візуального огляду салону та багажника транспортного засобу. Поліцейський при здійсненні поверхневої перевірки має право вимагати відкрити кришку багажника та/або двері салону. 6. Під час поверхневої перевірки речі або транспортного засобу особа повинна самостійно показати поліцейському вміст особистих речей чи транспортного засобу. 7. При виявленні в ході поверхневої перевірки будь-яких слідів правопорушення поліцейський забезпечує їх схоронність та огляд відповідно до вимог статті 237 КПК України. Стаття 34. Зупинення транспортного засобу 1. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби в разі: 1) якщо водій порушив правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об’єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв. 2. Поліцейський зобов’язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. Стаття 35. Вимога покинути місце і обмеження доступу на визначену територію 1. Поліцейський уповноважений вимагати від особи (осіб) покинути визначене місце на певний строк або заборонити чи обмежити особам доступ до визначеної території або об’єктів, якщо це необхідно для забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони життя і здоров’я людей для збереження та фіксації слідів правопорушення. 2. Поліцейський може обмежувати або забороняти рух транспорту і пішоходів на окремих ділянках вулиць і автомобільних доріг у випадках затримання осіб відповідно до закону, під час аварій, інших надзвичайних обставин, якщо це необхідно для забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони життя і здоров’я людей. Стаття 36. Поліцейське піклування 1. Поліцейське піклування може здійснюватися щодо: 1\n14. 1) неповнолітньої особи віком до 16 років, яка залишилася без догляду; 2) особи, яка підозрюється у втечі з психіатричного закладу чи спеціалізованого лікувального закладу, де вона утримувалася на підставі судового рішення; 3) особи, яка має ознаки вираженого психічного розладу і створює реальну небезпеку оточуючим або собі; 4) особи, яка перебуває у публічному місці і внаслідок сп’яніння втратила здатність самостійно пересуватися чи створює реальну небезпеку оточуючим або собі. Поліцейське піклування має наслідком щодо: 1) осіб, зазначених у пункті 1 абзацу 1, – передання батькам або усиновителям, опікунам, піклувальникам, органам опіки та піклування; 2) осіб, зазначених у пунктах 2, 3 абзацу 1, – передання відповідному закладу; 3) осіб, зазначених у пункті 4 абзацу 1, – передання у спеціальний лікувальний заклад чи до місця проживання. 2. Поліцейський зобов’язаний негайно повідомити особі зрозумілою для неї мовою підставу застосування поліцейського заходу а також роз’яснити право отримувати медичну допомогу, давати пояснення, оскаржувати дії поліцейського, негайно повідомити інших осіб про її місце перебування. Повідомлення про права і їх роз’яснення поліцейським може не проводитися у випадку, коли є достатні підстави вважати, що особа не може усвідомлювати свої дії і керувати ними. 3. Поліцейський уповноважений вилучити у особи зброю чи інші предмети, якими особа може завдати шкоди оточуючим чи собі, незалежно від того, чи заборонені вони в обігу. Поліцейському заборонено здійснювати обшук особи, щодо якої здійснюється поліцейське піклування. 4. Про застосування поліцейського піклування складається протокол, в якому зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) застосування поліцейського заходу; підстави застосування; опис вилученої зброї чи інших предметів; клопотання, заяви чи скарги особи, якщо такі надходили, наявність чи відсутність видимих тілесних ушкоджень. Протокол підписується поліцейським і особою. Копія протоколу негайно під розпис вручається особі. Протокол може не надаватися особі для підписання, а його копія – вручатися особі у випадку, коли є достатні підстави вважати, що вона не може усвідомлювати свої дії і керувати ними. В такому випадку протокол надається органу чи особі, передбаченому абзацом другим частини першої цієї статті. 5. Про кожне застосування поліцейського заходу поліцейський одразу повідомляє за допомогою технічних засобів відповідального поліцейського в підрозділі поліції. У разі наявності достатніх підстав вважати, що передання особи тривало довше, ніж це необхідно, відповідальний поліцейський в підрозділі поліції зобов’язаний провести перевірку для вирішення питання про відповідальність винуватих у цьому осіб. 6. Поліцейський зобов’язаний надати особі можливість негайно повідомити про своє місце перебування близьких родичів, членів сім’ї чи інших осіб за вибором цієї особи. Поліцейський зобов’язаний негайно повідомити батьків або усиновителів, опікунів, піклувальників, орган опіки та піклування про місце перебування неповнолітньої особи. Стаття 37. Обмеження пересування особи чи транспортного засобу або фактичного володіння річчю 1. Поліція уповноважена затримувати особу на підставах, у порядку та на строки, визначені Конституцією України, Кримінальним процесуальним 1\n15. кодексом України та Кодексом України про адміністративні правопорушення, а також іншими законами України. Відлік часу утримання затриманої фізичної особи в спеціально відведених для цього приміщеннях рахується з моменту її фактичного затримання. 3. У випадках, визначених частиною 2 цієї статті, поліцейські повинні негайно викликати медичних працівників до місця фактичного знаходження таких осіб, а також, за можливості, поінформувати членів їх сім’ї. 4. Поліцейський може тимчасово обмежити фактичне володіння річчю або пересування транспортного засобу для запобігання небезпеці, якщо є достатні підстави вважати, що річ або транспортний засіб можуть бути використані особою з метою посягання на своє життя і здоров’я або на життя чи здоров’я іншої людини, або пошкодження чужої речі. На вимогу особи поліцеський зобовязаний повідомити про причини застосування ним відповідних заходів. Обмеження фактичного володіння річчю здійснюється на підставах та в порядку, визначеного Кримінальним процесуальним кодексом України та Кодексом України про адміністративні правопорушення. 5. Обмеження фактичного володіння річчю здійснюється шляхом вилучення речі в її фактичного володільця, обмеження її перенесення або перевезення. Поліцейський зобов’язаний у письмовій формі повідомити свого керівника про тимчасове обмеження фактичного володіння річчю особи, а також зобов’язаний скласти протокол про здійснення тимчасового обмеження фактичного володіння річчю та вручити протокол цій особі. 6. Тимчасове обмеження пересування особи та перенесення або перевезення речі негайно припиняється, якщо немає необхідності здійснювати такий захід. Стаття 38. Проникнення до житла чи іншого володіння особи 1. Поліція може проникнути до житла чи іншого володіння особи без вмотивованого рішення суду лише в невідкладних випадках, пов’язаних із: 1) рятуванням життя людей та цінного майна під час надзвичайних ситуацій; 2) безпосереднім переслідуванням осіб, підозрюваних у вчиненні злочину; 3) припиненням злочину, що загрожує життю осіб, які знаходяться в житлі або іншому володінні; 2. Проникнення поліцейського до житла чи іншого володіння особи не може обмежувати її права користуватися власним майном. 3. Про застосування вказаного поліцейського заходу обов‘язково складається протокол. Стаття 39. Перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ 1. Поліція в порядку, визначеному Міністерством внутрішніх справ, може оглядати за участю адміністрації (керівництва) юридичних осіб, фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб-підприємців) чи їх уповноважених представників приміщення, де знаходяться зброя, спеціальні засоби, боєприпаси, вибухові речовини та матеріали, інші предмети, матеріали і речовини, щодо зберігання і використання яких визначено спеціальні правила або порядок та на які поширюється дозвільна система органів внутрішніх справ, а також безпосередньо оглядати місця їх зберігання з метою перевірки дотримання правил поводження з ними та правил їх використання. 2. Поліція може оглядати зброю, спеціальні засоби, боєприпаси, що знаходяться у фізичних та юридичних осіб, інші предмети, матеріали і речовини, щодо зберігання та використання яких визначено спеціальні 1\n16. правила чи порядок та на які поширюється дозвільна система органів внутрішніх справ, з метою перевірки дотримання правил поводження з ними та правил їх використання. 3. Поліція відповідно до порядку, визначеного Міністерством внутрішніх справ, вилучає зброю, спеціальні засоби, боєприпаси, вибухові речовини та матеріали, інші предмети, матеріали і речовини, щодо зберігання і використання яких визначено спеціальні правила чи порядок та на які поширюється дозвільна система органів внутрішніх справ, а також опечатує і закриває об’єкти, де вони зберігаються чи використовуються (у тому числі стрілецькі тири, стрільбища невійськового призначення, мисливські стенди, підприємства і майстерні з виготовлення та ремонту зброї, спеціальних засобів, боєприпасів, магазини, у яких здійснюється їх продаж, піротехнічні майстерні, пункти вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування) у випадку виявлення порушення правил поводження з ними та правил їх використання, що загрожують громадській безпеці, до усунення таких порушень. 4. Поліція інформує відповідний орган Міністерства внутрішніх справ в одноденний строк про кожен факт виявленого порушення правил зберігання і використання зброї, спеціальних засобів, боєприпасів, вибухових речовин та матеріалів, інших предметів, матеріалів і речовин, щодо зберігання і використання яких визначено спеціальні правила, порядок та на які поширюється дозвільна система органів внутрішніх справ. Стаття 40. Застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засоби фото- і кінозйомки, відеозапису. 1. Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядкуможе закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель, автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. 2. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці. Стаття 40-1. Поліцейське піклування 1. Поліцейське піклування може здійснюватися щодо: 1) неповнолітньої особи віком до 16 років, яка залишилася без догляду; 2) особи, яка підозрюється у втечі з психіатричного закладу чи спеціалізованого лікувального закладу, де вона утримувалася на підставі судового рішення; 3) особи, яка має ознаки вираженого психічного розладу і створює реальну небезпеку оточуючим або собі; 4) особи, яка перебуває у публічному місці і внаслідок сп’яніння втратила здатність самостійно пересуватися чи створює реальну небезпеку оточуючим або собі. Поліцейське піклування має наслідком щодо: 1) осіб, зазначених у пункті 1 абзацу 1, – передання батькам або усиновителям, опікунам, піклувальникам, органам опіки та піклування; 2) осіб, зазначених у пунктах 2, 3 абзацу 1, – передання відповідному закладу; 3) осіб, зазначених у пункті 4 абзацу 1, – передання у спеціальний лікувальний заклад чи до місця проживання. 2. Поліцейський зобов’язаний негайно повідомити особі зрозумілою для неї мовою підставу застосування поліцейського заходу а також роз’яснити 1\n17. право отримувати медичну допомогу, давати пояснення, оскаржувати дії поліцейського, негайно повідомити інших осіб про її місце перебування. Повідомлення про права і їх роз’яснення поліцейським може не проводитися у випадку, коли є достатні підстави вважати, що особа не може усвідомлювати свої дії і керувати ними. 3. Поліцейський уповноважений вилучити у особи зброю чи інші предмети, якими особа може завдати шкоди оточуючим чи собі, незалежно від того, чи заборонені вони в обігу. Поліцейському заборонено здійснювати обшук особи, щодо якої здійснюється поліцейське піклування. 4. Про застосування поліцейського піклування складається протокол, в якому зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) застосування поліцейського заходу; підстави застосування; опис вилученої зброї чи інших предметів; клопотання, заяви чи скарги особи, якщо такі надходили, наявність чи відсутність видимих тілесних ушкоджень. Протокол підписується поліцейським і особою. Копія протоколу негайно під розпис вручається особі. Протокол може не надаватися особі для підписання, а його копія – вручатися особі у випадку, коли є достатні підстави вважати, що вона не може усвідомлювати свої дії і керувати ними. В такому випадку протокол надається органу чи особі, передбаченому абзацом другим частини першої цієї статті. 5. Про кожне застосування поліцейського заходу поліцейський одразу повідомляє за допомогою технічних засобів відповідального поліцейського в підрозділі поліції. У разі наявності достатніх підстав вважати, що передання особи тривало довше, ніж це необхідно, відповідальний поліцейський в підрозділі поліції зобов’язаний провести перевірку для вирішення питання про відповідальність винуватих у цьому осіб. 6. Поліцейський зобов’язаний надати особі можливість негайно повідомити про своє місце перебування близьких родичів, членів сім’ї чи інших осіб за вибором цієї особи. Поліцейський зобов’язаний негайно повідомити батьків або усиновителів, опікунів, піклувальників, орган опіки та піклування про місце перебування неповнолітньої особи. Стаття 41. Поліцейські заходи примусу 1. Поліція під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважена застосовувати такі заходи примусу: 1) фізичний вплив (сила); 2) застосування спеціальних засобів; 3) застосування вогнепальної зброї. 2. Фізичним впливом є застосування будь-якої фізичної сили, а також спеціальних прийомів боротьби з метою припинення протиправних дій правопорушників. 3. Спеціальні засоби як поліцейські заходи примусу - це сукупність пристроїв, приладів і предметів, спеціально виготовлених, конструктивно призначених і технічно придатних для захисту людей від ураження різними предметами (у тому числі від зброї), тимчасового (відворотного) ураження людини (правопорушника, супротивника), пригнічення чи обмеження волі людини (психологічної чи фізичної) через здійснення впливу на неї чи предмети, що її оточують, з чітким регулюванням підстав і правил застосування таких засобів та службові тварини. 4. Для виконання своїх повноважень поліцейські можуть використовувати такі спеціальні засоби: 1) гумові та пластикові кийки; 2) електрошокові пристрої контактної та контактно-дистанційної дії; 3) засоби обмеження рухомості (кайданки, сітки для зв’язування тощо); 1\nНаказ МВС від 23.01.2010 №16 "Про затвердження положення про стройовий підроз...\nЕкзит-поли ТСН по Києву\nЗвіт ТСК по Гандзюк\nСписок "Слуги народу"


У Києві донецькі грабіжники обчистили хлопця прямо на побаченні — DSnews.ua\nУ Києві донецькі грабіжники обчистили хлопця прямо на побаченні\nвівторок, 13 грудня 2016, 16:00\nКиянин поїхав на побачення з дівчиною, а потрапив у руки грабіжників\nПро це повідомляє "ДС" з посиланням на прес-службу поліції Києва.\n25-річний киянин домовився про побачення з малознайомою дівчиною близько 23:00. Проте в умовленому місці на вулиці Героїв Сталінграда його чекала група молодих людей: вони забрали у киянина куртку, мобільний телефон і гроші. Потім двоє нападників обшукали салон авто потерпілого, але, крім гайкових ключів, нічого не знайшли. Після цього вони зникли в невідомому напрямку.\nУ коло підозрюваних потрапили п'ять молодих людей в віці від 18-ти до 22-х років. Серед доставлених в місцеве управління поліції потерпілий дізнався лише одного: це - 18-річний хлопець з Донецької області. Під час поверхневого огляду правоохоронці виявили у нього набір гайкових ключів. У скоєному злочині молодий чоловік зізнався.\nЗловмиснику повідомили про підозру у скоєнні злочину. Він очікує обрання запобіжного заходу у ізоляторі тимчасового тримання. Його спільників встановлюють.


Stelvio Quadrifoglio - Technology - Alfa Romeo Ucraina\nЕксклюзивні інновації за підписом Alfa Romeo\nНовий Alfa Romeo Stelvio Quadrifoglio отримав найбільш інноваційні технологічні рішення, щоб запропонувати вам емоції позашляховика з неповторною спортивною ДНК.\nІдеальна збалансованість досягається завдяки оптимальному розподілу ваги 50:50. Тому, задній привід демонструє свої виняткові переваги навіть на автомобілі з двигуном спереду.\nУ поворотів на дорозі більше немає секретів, завдяки новій схемі підвіски, яка оптимізує ефект фільтрації і дозволяє швидко і точно управляти, забезпечуючи високі бічні прискорення. На задній осі було вибрано рішення з чотирма важелями, щоб забезпечити високу продуктивність, задоволення від водіння і комфорт.\nВідмінний вибір дизайну і передові матеріали забезпечили ідеальний баланс ваги на осях, краще передавальне число рульового механізму і невеликий загальна вага Alfa Romeo Stelvio Quadrifoglio. Все це завдяки таким деталям, як надлегке шасі або трансмісійний вал з карбону.\nЗавдяки електронному управлінню диференціалом, векторизация крутного моменту забезпечує ідеальний розподіл крутного моменту між двома колесами задньої осі. Результатом є більш ефективне зчеплення з дорогою і більш безпечний контроль навіть на високих швидкостях, на поворотах і на будь-якому типі дорожнього покриття.\nЗавдяки Технології Q4, повний привід Alfa Romeo дозволяє поєднувати в собі максимальну безпеку і високу продуктивність. Розподіл крутного моменту між передньою і задньою віссю в режимі реального часу полегшує водієві роботу в реальних умовах тяги.\nБезпека в будь-яких умовах руху\nПозашляховик з динамічними характеристиками, типовими для спортивного седана, сьогодні посилено новою серією автономних систем водіння 2-го рівня, що забезпечують ідеальний баланс між задоволенням від водіння і розумною допомогою.\nСистема Lane Keeping Assist втручається щоразу, коли Stelvio Quadrifoglio ненавмисно наближається до межі смуги, вона спрацьовує, щоб утримати його всередині смуги.\nСистема Active Blind Spot Assist допомагає водієві запобігати будь-яких зіткнень з автомобілями з сусідніх смуг руху, діючи на кермо і посилаючи візуальний сигнал в дзеркало заднього виду.\nСистема Traffic Jam Assist та Highway Assist\nIntelligent Speed Control поєднує в собі функції активного круїз-контролю з системою розпізнавання дорожніх знаків, пропонуючи водієві автоматичне регулювання швидкості відповідно до обмежень, які вказують дорожні знаки.\nЗавдяки системі Traffic Sign Recognition той, хто їде за кермом Alfa Romeo Stelvio Quadrifoglio, в режимі реального часу отримує інформацію про обмеження швидкості і заборонах обгону, що діють на дорозі, по якій він їде.\nПомічник водія аналізує стиль водіння і відстежує витрачений час у дорозі, допомагаючи водієві враховувати втому під час тривалих поїздок.