«В’язень у стократ гарячіший каянник, аніж будь-хто з нас», – о. Костянтин Пантелей | Суспільно-релігійний часопис "Християнин і світ"\n– Наскільки сучасна система роботи з в’язнями у виправних закладах в Україні ефективна, і чи без втручання душпастирства може перевиховати злочинця на законослухняного громадянина?\n– У радянські часи в місцях позбавлення волі пенітенціарна система не залучала до роботи з в’язнями священиків. Якийсь відсоток людей більше сюди не повертався. Отже, якоюсь мірою система по-своєму справлялася із злочинністю. Якщо ж говорити про пенітенціарну ідею в галузі виконання кримінальних покарань, то без душпастирства вона немає сенсу. Недостатньо загородити територію колючим дротом, добре її охороняти, щоб люди не розбіглися. Недостатньо просто їх чимось зайняти. Вони чекають відповіді на запитання: Чому я тут сиджу? За що? Чи я винний? У чому моя вина? Хто сказав, що те, що я зробив, – це погано? Хіба не всі так роблять? Є дуже багато моральних питань. І система, яка не має моральних засад, Божого закону, не може на них відповісти. Присутність священика ефективно й сильно переображає систему.\nЯкщо розглянути польську систему виконання покарань, яка нещодавно ще була радянською, ми побачимо позитивні зміни. Понад 25 років польської пенітенціарної системи із присутністю священиків призвели до зникнення каст у жорсткому їхньому вияві, як у пострадянській системі, до зникнення антагонізму установ в’язниць і в’язнів: тепер перші співпрацюють із другими, засуджені спокійно сприймають персонал, взаємодіють із ним. Є багато речей, які змінилися. Отже, покаяння в основі пенітенціарної ідеї дає значно більші плоди, ніж просто сама соціальна система.\n– Чи не відступлять колишні в’язні від Божого слова вже при першій спокусі? Наприклад, вийшовши на волю, вони залишились без роботи, а їсти хочеться, не ходити ж із простягненою рукою?\n– В’язні, які відбули покарання, перебувають перед особливою небезпекою скоєння повторного злочину. Пов’язано це навіть не стільки із вкоріненою звичкою асоціальних вчинків, скільки з неприйняттям суспільством людей, які відбували покарання. Насамперед треба зауважити, що винна в цьому державна політика чи швидше її відсутність. Бо соціум – це абстрактне поняття, і просто так перекласти на нього провину зі словами: «Соціум має надавати послуги колишнім вязням» – буде чимось дуже дивним. Щоб допомогти раніше ув’язненим на громадських засадах, також потрібні фінанси. Суспільні й релігійні організації несуть на собі весь тягар.\nМені доводилося бачити людей, які були цілком виправдані і відпущені на свободу, чимало перебувають під слідством і навіть відбували покарання в тюрмі з більшим чи з меншим ступенем провини. Чи людина відступить від Божого слова після звільнення і знову піде на злочин великою мірою залежить від обставин, в яких вона опинилася після виходу з колонії. Має бути джерело, яке щоденно даватиме їй сили для життя. Якщо його немає (розпалася сім’я, похитнулося здоров’я, немає житла і роботи), то особа приречена знову опинитися в місцях позбавлення волі.\n– Чи допомагаєте ув’язненим після їхнього звільнення?\n– Я завжди мав почуття сорому за неспроможність щось порадити людині, яка повертається на свободу і не знає, куди їй дітися. Максимально, що я міг сказати: «Йдіть до протестантів. У них є інфраструктура, яка вас повністю задовольнить. У нас такого немає». З Божої ласки сталося так, що сьогодні ми можемо дати більше відповідей колишнім в’язням. Наприклад, з’явився Центр соціальної адаптації після звільнення. У нас він діє вже п’ятий рік. Центр потребує вдосконалення і вироблення етапів роботи з раніше ув’язненими після їх звільнення. Є різні програми, які допомагають у праці із в’язнями. Ці програми потребують волонтерської допомоги й спеціальної уваги єпископів кожної єпархії зокрема. Тому що скрізь є виклики, які відрізняються між собою. Один ступінь напруженості в одній єпархії і зовсім інший – в іншій. Це залежить від криміногенної ситуації, ситуації з пенітенціарними установами. Отож, на сьогодні ми маємо мало засобів, щоби відповідати на ці виклики. Беручи до уваги те, що ми не маємо ще чітко сформованої відповіді, то її треба формувати. Ця проблема перебуває на початках свого вирішення і поки Церква не має великого досвіду в наданні допомоги колишнім в’язням.\n– Як вписується діяльність капеланства в роботу виправного закладу?\n– Більше часу засуджені мають у вихідні. У будні роботу капелана утруднює брак часу. Засуджені мають лічені хвилини для дозвілля, коли можуть робити щось на власний розсуд. В основному регламентовано, чим займається в’язень протягом доби. Йдеться про засуджених, які відбувають покарання в колоніях. Якщо говорити про людей, які перебувають у слідчих ізоляторах, то вони нічим особливо не зайняті. Але робота капелана тоді регламентується так: ми через взаємодію з персоналом соціально-виховних і психологічних служб маємо спеціальні кімнати, де можемо зустрічатися із в’язнями, які цього потребують. Коли психолог робить обхід камер, люди кладуть заяви, що хочуть поспілкуватися зі священиком. Коли є список камер, де потребують зустрічі з нами, почергово викликають цих людей. Злочинець перебуває на одинці зі священиком і ніхто не заважає розмові.\n– У якій формі відбувається спілкування отців з ув’язненими?\n– В’язні багато говорять – ми багато слухаємо. Не говорю про те, що ми щось радимо, допомагаємо, розраджуємо. Присутність священика – це насамперед здатність слухати. Якщо священик слухає, то це для людини вже велика відрада. Важливо бути вислуханим. Коли особа виговориться, то теж здатна слухати. Нерідко це є підґрунтям для підготовки до першої в житті сповіді. Оскільки в’язень має тягар, який хоче облегшити, але ніколи раніше не сповідався і не знає Заповідей, то настає час підготовки до сповіді: усвідомлення того, що є гріхом, а що ним не є, що є предметом сповіді. Після цього люди сповідаються.\n– В’язничне капеланство призначене для в’язнів-християн чи для усіх ув’язнених?\n– Для всіх. В основному я звертаюся до людей, які висловлюють потребу в такій допомозі. Допомога буває різною. По-перше, це молитва. «Помоліться наді мною, – говорить, наприклад, хворий, вмираючий в’язень. – Відпустіть мені гріхи». Праця тюремного душпастиря – індивідуальна. Проте не відкидає і групових зустрічей. Робота у групах ефективна, коли зі священиком є волонтери. Це окремий формат душпастирської праці. Він має зовсім інші виміри і ставить перед собою інші завдання. Групова робота нагадує матерів у молитві або роботу з молоддю, тобто спільноти, які є в нас при храмах. Така праця має свою специфіку відповідно до терапевтичних завдань і залежить від поставлених цілей. Ми зустрічаємося з в’язнями у групах. Переважно це мистецькі події або події, коли є тема, що представляється широкому загалу, коли залучаються технічні засоби і мультимедіа, треба про щось розповідати з допомогою наглядних засобів.\n– З якою проблемою найчастіше стикається отець, коли намагається встановити довірливі стосунки з ув’язненими?\n– Такі стосунки важко встановити через внутрішні оборонні механізми, які людина задіює, щоби вижити. Серед найголовніших засобів психологічного захисту – недовіра, дистанціювання і самовиправдання. Це те, що кожному з нас знайомо. Дистанціювання і самовиправдання – ті механізми, які спрацьовують у багатьох життєвих ситуаціях, щоб людина могла вижити. У в’язнів вони загострені, бо в колонії поняття виживання більш різнопланове, ніж у нас. Вижити треба на тлі правил, які вимагає тюремна адміністрація, а також на тлі стосунків, які передбачає кримінальна субкультура. Це все дуже ускладнює процес спілкування із засудженими, але тільки на початках. Щобільше людина страждає, то більше вона відкрита. В’язень у стократ гарячіший каянник, аніж будь-хто з нас, і таке Боже втручання в життя людини захоплююче. Переживши великі втрати і розчарування, вона приходить повністю приготовленою у молитві. І я мимоволі стаю свідком таких чудес, які хотілося, щоби відбувалися з кожною людиною на світі. Це – чудеса навернення, каяття, розкаяння. Ми перебуваємо в респектабельній атмосфері, де каяття для нас рідкісне явище. Якщо приходимо до сповіді, то наше каяття дуже поверхове. А в’язні інколи показують зразки такого каяття, яке добре було би, щоб пережив кожен із нас.\nСприйняття священика засудженими відбувається насамперед через авторитет Церкви загалом. Оскільки він делегований на служіння у в’язницю Церквою, то вже зодягнений гідністю, яка йому наперед обіцяє певний ступінь довіри. Інколи він значно більший, ніж ми заслуговуємо, беручи до уваги наші особисті гріхи і неготовність. Довірою послуговується священик, який не осуджує, не звинувачує й уважно слухає, який сам пережив покаяння. Довірою послуговується священик, який співчуває в усьому, що робить. Тобто він не співчуває гріху, але солідарний усьому доброму, що притаманно людині. І ця солідарність узагалі послуговується високим ступенем довіри, а оскільки священик ще й зодягнений гідністю Божого служіння, то це дає йому певні привілеї довіри навіть перед тим, як він почав щось добре чи зле робити. Йому наперед вибачають. Його випереджують у довірі. Довіра є, незважаючи на певні промахи, які священик здатен зробити. Наприклад, не дай Боже, результат бесіди поверхово донести співробітникові установи або поділитися її контекстом з іншими в’язнями. Інколи це трапляється спонтанно. Не маю на увазі сповіді, а легальні речі, але все одно навіть із ними треба бути дуже обережним. Довіра формуються роками. Є аванс довіри. Його можна легко втратити, зробивши необережні кроки або виступивши з необережними науками, які людині не допомагають, а лише загострюють її проблеми.\n– Чи відомі Вам випадки незаконно і несправедливо засуджених? Як у такій ситуації має поводитися в’язничний капелан?\n– Мені відомі такі випадки. Інколи чую від ув’язнених про несправедливість їхнього вироку, але як капелан перевірити це не можу. Доволі часто кримінальний злочинець, який справді винен, не визнає себе винним і сповнений претензій до всіх і вся. Тоді праця священика полягає в тому, щоб допомогти людині крок за кроком наблизитися до каяття. Тому що це ті самі механізми психологічного самозахисту, про які я вже згадував. Подолати їх буває дуже важко, а інколи вони абсолютно не піддаються витісненню. Тут треба хіба молитися і просити Божої ласки для цієї ситуації.\n– Чим відрізняються методи роботи з ув’язненими від звичайних мирян?\n– Треба сказати, що робота священика із в’язнями мало чим відрізняється від роботи зі звичайними мирянами. Багато подібних речей. Бо, даруйте, це не космонавти чи прибульці, а в’язні – люди, які опиняються за ґратами! Ще вчора ми могли зустріти їх на вулиці, у трамваї, на базарі, в кінотеатрі чи в Божому храмі. Різниця полягає лише у втраті свободи або у ступені провини.\n– Про що найчастіше запитують люди, позбавлені волі? Якої допомоги чекають вони від Вас?\n– На початковій стадії в’язничної ізоляції люди сподіваються, що їхня зустріч зі священиком і його молитва, благословення, навіть обряд стане для них визволенням. Ототожнюють зустріч зі священиком із видимим результатом. Наприклад: «Я жив/жила не дуже гарно, але зараз перед священиком покаюся або він зі мною зустрінеться, чогось повчить, я щось переосмислю і щось зміниться в житті». Таке очікування буває в людей, які не так давно опинилися у неволі. Ті, які довший час тут перебувають, від священика часто чекають матеріальної допомоги. Тому що вони, по-перше, мають матеріальні потреби, а по-друге, чекають порад, як жити в суспільстві, не маючи сім’ї, житла і роботи. Чекають розради в численних запитаннях, які виникають у зв’язку з тюремною ізоляцією: Яка цінність життя? Що робити з тим життям, якщо багато років проведено в неволі? Що робити, коли це довічне ув’язнення і вирок на ціле життя? Який сенс має життя, коли ти повністю під вартою і закритий від суспільства, зокрема коли покутуєш вину аж до смерті? Що робити зі своїм життям? Багато запитань, пов’язані з тим, як відродити добрі стосунки з сім’єю, як помиритися з тими, кому завдав болю, як одержати Боже прощення...\n– Що найчастіше спонукає людей до тяжких злочинів?\n– Людина у спільноті спонтанно приймає рішення скоїти тяжкий злочин. Часто особа буває загнана ритмом життя в безвихідь, коли необхідно швидко прийняти рішення, і вона приймає дуже неправильне рішення. Інколи це заздалегідь приготовані рішення або вимушені ситуації, зумовлені попереднім негативним досвідом: неуспіх у спілкуванні з кимось, відкинення, занедбання в дитинстві або заперечення самого факту існування цієї конкретної людини, заперечення того, що ця людина є чимось добрим, корисним, гарним на світі. Людина може вчинити важкий злочин, коли втрачає свідомість власної гідності, коли вона дегуманізується, коли їй відмовлено в чомусь, що їй належиться як людині, як Божому сотворінню. Також скоює злочини через неврози, спровоковані школою, сім’єю, стосунками, великою кривдою, насиллям, яке ця особа пережила, позбавленням чогось важливого. Є основні людські потреби, і серед нас є багато людей, в яких вони з малечку не були задоволені. Тому це починається від стосунків у сім’ї (дитина–матір, дитина–батьки), а закінчується стосунками в соціумі, коли людина трошки інша від однолітків, коли їй відмовляють, над нею сміються, її принижують. Багато речей закладається суспільними гріхами. Пригадую підлітка. Хлопець був одним із семи дітей. Мати – інвалід, а батько покинув сім’ю (спився і пішов у люди не знати куди). А мати-інвалід залишилася з голодними дітьми та невеличкою пенсією. Тоді хлопець думає: я візьму це або це, щоб їх нагодувати, і це не буде гріхом. Той підліток був позбавлений батьківської опіки, належного виховання й утримання, суспільної солідарності, адже, бачачи нужду цієї конкретної родини, ніхто ніяк не захистив її від такої недолі. У хлопчика вийшло раз, другий, третій… – увійшов у смак. Можна заробити і не докладати багато зусиль. Саме суспільні гріхи спричиняють все це.\n– Чи шкодують в’язні за скоєні злочини і що спонукає їх до покаяння?\n– Найбільше каються люди, які вчинили важкі злочини, пов’язані із втратою здоров’я або життя іншою людиною, бо розуміють непоправність вчинку. Вони перебувають у глибині розпачу і від цього розуміють, що відповідальність є не тільки кримінальна, а й перед Богом. Вони шукають Божу руку і каються найбільш щиро. Щобільше, їхнє покаяння не одноразове. Як свідчать капелани, такі люди дуже дисципліновані. Вони найкращі помічники душпастиря: беруть участь в організації зустрічей, шукають глибшого розуміння катехизи і пробують катехизувати тих, які починають свою дорогу навернення.\n– Чи є проблема нехтування конституційними правами ув’язненими за ґратами?\n– Ця проблема є і вона починається із судової практики. Бо саме суд або прокуратура ставить крапку на долі конкретної особи, коли каже, що її утримуватимуть під вартою. На мою думку, є випадки, коли утримування під вартою не ефективне і судочинство мало би виробити ефективніші методи реакції на злочин. Утримування під вартою інколи тягне за собою додаткові речі, непередбачені законом, але інакше не виходить. Вони спровоковані самою ситуацією тюрми. Наприклад, замість чистої води в’язні мають іржаву водопровідну – нема фільтрів. А хто фільтрами забезпечить? Людина має право пити чисту воду? Має. Має право на нормальний раціон? Має. Але хто цим має забезпечити засуджених? Держава сьогодні виділяє кошти лише на 40 % потреб в’язниці. Що це означає? Що людина недоотримує калорій, тепла, сухості камери, чистоти ліжка тощо. Є дуже багато аспектів, які порушуються.\nПрипустімо, людина вчинила злочин, але її вини ще не довели. Призначають додаткове слідство. У Великобританії, якщо за дев’ять місяців не доведено причетності до злочину конкретної особи, то її відпускають на волю. Натомість в Україні суд призначає додаткове слідство. Я знаю випадки, коли вісім і більше років людина бореться за свою свободу, а в результаті їй кажуть: «Ти що глупий?! Твій термін вже минув – підписуй папери і йди на свободу». Деякі люди ламаються і підписують. Це – конституційно?! Але це реальні приклади судової практики. І тут не можемо поставити питання легітимності пенітенціарної системи як такої, бо це проблема судової практики, де одна людина вирішує долю іншої. Наші суди не визнають судових помилок і не компенсовують змарнованих літ, хіба в поодиноких випадках. В Україні людина – завжди винна! Завжди! Хоч мінімальний термін, але вона одержить. Кар’єра судді, слідчого і прокурора цінніша за людську долю. Тому судова помилка – нестрашно. Є інші причини, через які ця людина сидітиме. Порушення є, і вони більше стосуються судової практики.\nОтож, перед пенітенціарною реформою має спочатку відбутися судова, яка передбачатиме більше свідків, присяжних, спостерігачів судового процесу. У нашій практиці троє людей вирішує долю однієї, кажуть їй «так!» або «ні!». Багато тяганини з судовими процесами. Привезли людину, п’ятнадцять хвилин посиділи – зробили перерву на п’ять місяців. За п’ять місяців згадали. Причина – суддя хворів або був відсутній важливий учасник процесу. Можете собі уявити це страшне черепаше слідство, де вкінці людина все одно сидітиме? Нехай заплатить гроші – тоді швидко напишемо, що вона невинна.\n– Нещодавно Ви представили у Львові пересувну подорожуючу експозицію образотворчого і прикладного мистецтва в’язнів «Переображення Господньою любов’ю». А ще 19 серпня 2013 р. в Києві 15 авторів найкращих робіт цієї виставки-конкурсу були нагороджені грошовими призами. Отче, чи отримали в’язні свої грошові гранти і як ними розпорядилися? Яка доля інших конкурсних робіт?\n– Ми зібрали призовий фонд у 30 тисяч гривень. Суму розділили між п’ятнадцятьма переможцями, з яких п’ять жінок, п’ять неповнолітніх і п’ять чоловіків. Решту робіт відправили в Берлін на міжнародний мистецький конкурс, щоб їхні автори теж мали можливість стати переможцями. Всі без винятку учасники Всеукраїнської виставки-конкурсу «Переображення Господньою любов’ю» отримали грамоти. В’язні можуть мати свій особовий рахунок, відтак гроші вони одержали не готівкою. Розпоряджаються ними по-різному. Одна жінка сказала: «Дайте гроші на будівництво церкви на території колонії». Другий в’язень попросив: «Перекажіть моїй мамі». Третій: «Перекажіть моїй доні, яка залишилася без батька». Кожен вчинив так, як вважав за потрібне. Четвертий сказав: «Може, я щось собі придбаю. Я тут голодний, не маю мийних засобів». І ми переказали їх на рахунок в’язниці. Ще інший щойно звільнився. Після звільнення немає роботи. Він отримав цю винагороду. Грошові призи служили на матеріальні потреби цих людей, а в основному потреби їхніх сімей. Хтось сказав: «Погасіть мій борг потерпілій стороні» – були й такі.\nКримінальний світ – це не абстрактне поняття, він складається з таких самих осіб, як ми, яких Господь також хоче врятувати і показати їм християнську гідність життя. Ці люди, на перший погляд, можуть здаватися дуже цинічними, з іншого світу. Можливо, так і є. Але головним винуватцем у тому в більшості випадків є не вони самі і навіть не їхні батьки, і не оточення, а державна політика (!), спрямована не на покращення життя своїх громадян, а на збільшення гаманців амбітних політиків через обкрадання і так бідних людей. Хто порушує закон? Зазвичай, уродженці неблагополучних сімей. Чому сім’ї неблагополучні? Перша і головна причина – безробіття та низькооплачувана важка праця. Допоки в Україні амбітних політиків витіснять солідарні зі своїм народом державні чиновники буде загублено багато людських доль. Коли розп’ятий поруч з Ісусом розбійник покаявся, то почув у відповідь: «Ти будеш зі Мною сьогодні в раю!». Тому не варто засуджувати інших. Будьмо милосердними і спробуймо дати другий шанс тим, хто його потребує.\n( 2388 переглядів )


Гель для бриття Elkos Sensitiv 250 мл, ціна 65 грн, купити на UB.UA - Товари - UB.UA\nКод товару M6779610\nГель для гоління Elkos Sensitiv - ніжний гель для гоління з алое вера спеціально розроблений для чутливої шкіри, схильної до алергії. Ідеально підходить для сухої шкіри. Швидко пом'якшує щетину, забезпечує ідеальне гоління. Глибоко живить шкіру, захищає від роздратування.\nМіцелярна вода для зняття макіяжу Garnier для всіх типів шкіри, навіть чутливої, 700 мл\nМіцелярна вода Garnier Skin Naturals для комбінованої чутливої шкіри 400 мл


Кременчуцькі першокласники здобули перемоги в інтернет-олімпіаді “На урок” – Новини Полтавщини\nГоловна сторінка > Суспільство > Освіта > Кременчуцькі першокласники здобули перемоги в інтернет-олімпіаді “На урок”\nПершачки ЗОШ №24 Кременчука взяли активну участь у Всеукраїнській інтернет-олімпіаді «На Урок». Це була їх перша олімпіада. Завдання мали різний рівень складності. Кожен учень мав можливість проявити себе, повірити у власні сили та перевірити знання з української мови та літератури, математики та предметів початкової школи. Про це повідомили у Кременчуцькій міській раді.\nДіти отримали чудові результати. З української мови та літератури дипломи 1 ступеня отримали: Нечай Микита, Соломоненко Дмитро, Крят Артем, Питулько Ксенія, Шевченко Станіслав, Артюхова Тетяна, Словіцький Ілля, Чоботарьов Дмитро, Середа Дмитро. Ще один учень – Марценюк Микола має диплом ІІ ступеня.\nЗ математики дипломами 1 ступеня нагороджені:\nСереда Дмитро, Питулько, Марценюк Микола, Нечай Микита, Шевченко Станісла, Артюхова Тетяна, Словіцький Ілля. Ще троє учнів отримали дипломи ІІ та ІІІ ступенів.\nІз інших предметів дипломи І ступеня вибороли: Артюхова Тетяна, Марценюк Микола, Шевченко Станіслав, Крят Артем, Питулько Ксенія, Нечай Микита. Також один учень має диплом II cтупеня.


Біг-бег найзручніша упаковка | Купить биг-беги от производителя ООО "Протон"\nКонструктор Біг Бегів\nБіг-Бег – найзручніша упаковка\nОсновні переваги біг-бегів, сфера застосування і багато іншого!\nЗа останні кілька років м'які контейнери (МК, МКР, біг-беги, биг-беги) практично повністю витіснили інші види тари для зберігання і транспортування насипних вантажів. В даний час в усьому світі біг-беги визнані універсальної упаковкою. Біг-беги можуть бути конструктивно адаптовані під будь яке вантажно-розвантажувальне обладнання і різні станції затарювання та розвантаження.\nБіг-беги - на сьогоднішній день найбільш економічний вид упаковки багатотоннажних вантажів. При перевезенні, складуванні і зберіганні сипучої продукції біг-беги успішно використовуються на підприємствах хімічної, аграрної, будівельної, харчової та інших галузей промисловості. За даними Європейської Асоціації Виробників Мягких контейнерів (ЕFIВСА), світове виробництво біг-бегів щорічно збільшується в середньому на 10%. На сьогодні в світі виробляється більше 100 млн. Біг-бегів в рік.\nКонструкція м'якого контейнера (біг-бега)\nКонструктивно біг-беги являють собою міцні мішки з вантажопідйомними елементами - стропами. Оболонка біг-бега виготовляється з поліпропіленових або капронових УФ-стабілізованих тканин з запасом міцності, що дозволяє експлуатувати біг-беги в широкому діапазоні температур. Для захисту від вологи і підвищення екологічної чистоти робіт при навантаженні і транспортуванні порошкоподібних вантажів біг-беги можуть комплектуватися зовнішніми поліетиленовими чохлами або поліетиленовими вкладишами різного типу.\nефективність вантажно-розвантажувальних робіт при погрузці, зберіганні і транспортуванні;\nМ'які контейнери (біг-беги) різних модифікацій відрізняються по:\nмісткості (від 300 до 1500 літрів);\nвантажопідйомності (від 400 до 2000 кг);\nкількості строп (один, два, чотири);\nнаявності додаткових елементів конструкції (верхнього люка, верхній збірки, верхньої кришки, нижнього люка);\nкількості шарів і щільності тканини вантажно несучої оболонки.\nМ'які контейнери (біг-беги) можна класифікувати за терміном їх використання:\nм'які контейнери разового використання - МКР;\nм'які контейнери, які використовуються в декількох транспортних циклах - МКС;\nоборотні м'які контейнери багаторазового використання - МКО.\nОборотності м'яких контейнерів (біг-бегів), як правило, відповідає і запас їх міцності:\n5: 1 (одноразове застосування) - МКР;\n6.1 (кілька кратне застосування від 2 до 5 разів) - МКС;\n8: 1 (багаторазове застосування) - МКО.\nОсновні вимоги до визначення запасу міцності м'яких контейнерів обумовлені в міжнародних стандартах якості. За вимогами європейського стандарту EFIBCA м'який контейнер повинен витримувати п'ятикратну перевантаження без руйнування (фактор безпеки 5: 1), при випробуваннях для отримання сертифіката ООН розривна навантаження м'якого контейнера - шестикратна (фактор безпеки 6: 1).\nТрадиційно в каталогах використовується умовне позначення модифікації м'якого контейнера (біг-бега) яке включає:\nтип контейнера: м'який спеціалізований контейнер разового використання (МКР), м'який стандартний контейнер несколькократного використання (МКС), м'який оборотний контейнер багаторазового використання (МКО);\nумовний обсяг завантаження, м3;\nнаявність строп: З - вбудовані (єдині з оболонкою) стропи, Л - стрічкові стропи; Т - тросові стропи\nкількість строп: один, два (не вказується) або чотири;\nтканину оболонки: поліпропіленова рукавна (ППР) або поліпропіленова (ПП).\nНаприклад, МКР-1, 2С-1, 3 ППР: м'який спеціалізований контейнер разового використання з умовним об'ємом 1,2 м3, двома вбудованими стропами, допустимої робочої навантаженням 1,3 т, з поліпропіленової рукавної тканини.\nс. Єлизаветівка, вул. Індустріальна, 9е\nтел. / факс: +380 (569) 56-51-65\nмоб.: (095)-234-76-66, (067)-563-07-00\nЗаказать контейнеры сейчас\nМы шьем Полипропиленовые контейнеры (Биг-Бэги) по размерам заказчика. Производственные мощности позволяют без задержек обработать заказ любой сложности количества.\nКонструктор Биг бэгов\nООО Протон – производство полипропиленовых контейнеров


Вчора щеплення від ковіду отримали майже 8 тисяч мешканців області - Львівський обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики\nПрофілактика алкогольної залежності\nЯк попередити рак грудної залози\nСпівпраця та партнерство\nВчора щеплення від ковіду отримали майже 8 тисяч мешканців області\n25.12.2021 # Вакцинація від Covid-19\nНа Львівщині за вчора, 24 грудня, щеплення від ковіду отримали 7922 особи (з них — 2592 особи отримали першу дозу вакцини, 5269 — другу дозу). Всього отримали додаткову дозу — 41, бустерну дозу вакцини — 53 особи.\nВчора в області працювали 25 центрів вакцинації та 183 пункти щеплення.\nВ 25 ЦВН Львівської області провакциновано 2154 особи (Комірнаті — 586/1130; Коронавак — 12/90; АстраЗенека-9/37; Модерна-12/278), в тому числі: Форум Львів — 232 (Комірнаті — 73/149; Модерна-0/10); Вікторія Гарденс — 164 (Модерна-3/17; Комірнаті — 51/93); ТЦ Епіцентр на вул.Б.Хмельницького,188-А — 16 (Комірнаті-2/4; Модерна-0/10); ТЦ Епіцентр на вул.Городоцькій,302 — 71 (Модерна-2/21; Комірнаті-22/26); Будинок Головної пошти — 54 (Комірнаті-7/39; Модерна-1/7); Головний залізничний вокзал — 88 (Комірнаті-20/58; Коронавак-0/1; Модерна-0/9); ТЦ «Скриня» на вул.Городоцькій,179 — 54 (Комірнаті — 9/39; Модерна-1/5); СТРЦ «Спартак» на вул.Мазепи,1-Б — 78 (Комірнаті — 20/50); ТВК «Південний», ТЦ «Європа» — 80 (Комірнаті-24/36; Модерна-0/20); ТЦ «Марк» — 30 (Комірнаті-4/26); ТРЦ «Кінг Крос» в с.Сокільники — 32 (Коронавак-0/26; Комірнаті-1/5); м.Буськ — 20 (Комірнаті-2/18); удинок культури «Каменяр» в м.Дрогобичі — 48 (АстраЗенека-0/16; Комірнаті — 8/16; Модерна-0/8); ТЦ Епіцентр в м.Дрогобичі — 48 (Коронавак-3/11; Модерна-2/2; Комірнаті — 9/21); м.Трускавець — 114 (Коронавак-0/6; Модерна-2/4; Комірнаті-29/73); м.Стрий — 138 (Комірнаті-59/67; Модерна-1/11); м.Червоноград — 282 (Комірнаті-86/196); м.Новояворівськ — 166 (Комірнаті-48/54; Модерна-0/64); поліклініка м.Жовква — 169 (Модерна-0/70; АстраЗенека-0/20; Комірнаті-30/12; Коронавак-7/30); м.Новий Розділ — 22 (Комірнаті-8/10; Коронавак-0/4); м.Самбір — 50 (Комірнаті-13/17; Модерна-0/10); залізнична станція «Самбір» — 20 (Комірнаті-4/16); народний дім м.Яворова — 83 (Комірнаті — 21/51; АстраЗенека-9/1; Коронавак-0/1); народний дім в м.Кам’янко-Бузька — 52 (Комірнаті-17/25; Модерна-0/10); м.Борислав — 43 (Коронавак-2/11; Комірнаті-11/19).\nЗагалом на Львівщині станом на сьогодні проведено 1 842 361 щеплень (з них 873 052 — другою дозою): вакциною «КОВІШЕЛД» — 38 403, «КОРОНАВАК» — 509 568, «КОМІРНАТІ» — 910 836, «AСТРА ЗЕНЕКА» — 191 068, «MОДЕРНА» — 192 486.\nКарта розповсюдження COVID-19 у світі\n#Вакцинація від Covid-19\nНа Львівщині вакцинуватися від Covid-19 можна у пунктах щеплення\nВчора на Львівщині зафіксували 121 новий випадок COVID-19\nВчора на Львівщині зафіксували 48 нових випадків Covid-19\nВчора на Львівщині зафіксували 121 новий випадок Covid-19. Госпіталізували 35 осіб\nВчора на Львівщині зафіксували 40 нових випадків Covid-19. Госпіталізували 13 осіб\nУсі події COVID-19\nвул. Некрасова, 4,\n79010, м. Львів\n+38 032 260-19-18\nтел. 276 23 60\n© КНП ЛОР «Львівський обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики», 2022\nЦитування, копіювання окремих частин текстів, зображень або відео, передрук чи будь-яке інше поширення інформації Львівського обласного інформаційно-аналітичного центру медичної статистики (ЛОIAЦMC) можливі за умови посилання на ЛОIAЦMC. Для інтернет-видань гіперпосилання на www.lvivphc.org.ua обов’язкове.


Різдвяна квітка пуансетія – історія, догляд, пересадка і розмноження – АКЦЕНТ\nПуансетія – це квітка родом з Мексики. Тільки в цій країні вона росте в природних умовах. Місцеві жителі дуже цінують цю рослину, причому не тільки за гарний зовнішній вигляд. Здавна її білий сік застосовували для лікування лихоманки, виведення бородавок, позбавлення від зубного болю і болю при ревматизмі, а з його червоних квіток виготовляли натуральний барвник, яким фарбували тканини.\nЗагальновідомою пуансетія стала завдяки першому американському послу в Мексиці – Пуансетту, який був непоганим ботаніком. Підкорений незвичайною рослиною, він відправив кілька її зразків у власні оранжереї і згодом почав її розмножувати. Поступово пуансетія, до речі, названа на честь першовідкривача, придбала велику популярність і стала традиційною різдвяною квіткою спочатку в Америці, а потім вже і в Європі.\nРіздвяна зірка – квітка з родини молочайних. В природному середовищі – це вічнозелений чагарник, який у висоту може досягати навіть трьох метрів. Декоративні види цієї рослини зазвичай виростають близько півметра, але при гарному догляді можуть бути і значно більше. Вони мають порожнисті, прямі стебла і великі загострене листя, трохи схоже на кленове.\nВибираючи пуансетию в магазині, в першу чергу, зверніть увагу на її листя – воно повинне бути чистим, зеленим і сильним, а на дотик здаватися товстим. Не менш важливі і приквітки, на яких не повинно бути ніяких пошкоджень і плям. Не купуйте пуансетію, що стоїть близько до входу в магазин, адже вона, напевно, багато разів піддавалася перепадам температур і від цього, швидше за все, ослабла.\nОскільки різдвяна квітка пуансетія дуже чутлива до низьких температур, під час транспортування додому її обов’язково треба захистити від холоду, наприклад, обернути рослину папером або помістити в об’ємну сумку. Принісши квітку додому – відразу не розпаковуйте, щоб вона не постраждала від сильного перепаду температур.\nКвітка різдвяна зірка – як доглядати під час цвітіння\nЗапам’ятайте, радувати око не одну зиму маленькими квіточками і розкішними приквітками, зможе тільки та квітка різдвяна зірка, догляд, пересадка і обрізання якої пройшло за всіма правилами. На жаль, доглядати за пуансетією не так вже й просто, оскільки вона дуже примхлива і вимагає чимало уваги.\nРіздвяна квітка – як доглядати після цвітіння\nНа початку або в середині вересня, коли температура повітря знизиться, за пуансетією догляд дещо змінюється – поступово скорочується підживлення та поливання. Щоб різдвяна зірка зацвіла, а її приквітки забарвилися, приблизно з кінця вересня, для квітки слід скоротити світловий день. Для цього з шостої вечора і до восьмої ранку її необхідно ставити в темне місце або чимось її накривати, наприклад, відповідною за розміром коробкою або щільним поліетиленовим пакетом, що не пропускає світло. Проводити такі маніпуляції необхідно два місяці. Після цього рослина поміщається в світле досить тепле місце і помірно поливається.\nПуансетія – розмноження\nЗазвичай різдвяна зірка, догляд за якою проводився за всіма правилами, на початку літа випускає велику кількість живців. З них слід вибрати ті, що досягли не менше семи сантиметрів в довжину і мають не менше п’яти листочків. Відповідні пагони потрібно обрізати під нижнім вузлом, а потім прибрати з них зайві нижні листя.\nОсновні хвороби різдвяної зірки пов’язані з порушеннями правил догляду. У цьому випадку листя і приквітки рослини можуть жовтіти, засихати і опадати. Якщо вчасно не виправити ситуацію квітка може загинути.


Стрижка теніс для хлопчиків – фото, особливості та укладання | Стрижки\nКоли приходить час вести маленького сина в перукарню, багато батьків чомусь забувають про необхідність вибору модельної стрижки і просять майстра використовувати машинку з мінімальною насадкою. Однак існують моделі, які поєднують в собі зручність і елегантність, – це, наприклад, стрижка теніс для хлопчика.\nВважається, що своєю назвою, яке з’явилося в 1980-х роках в СРСР, стрижка зобов’язана такого виду спорту, як теніс. Тенісисти дійсно не можуть дозволити собі довге волосся, тому обирають короткі акуратні моделі. Враховуючи те, що більшість хлопчиків ведуть майже такий же активний спосіб життя, як і спортсмени, стрижку теніс можна вважати одним з найбільш актуальних варіантів для віку від трьох до чотирнадцяти років.\nВаріанти та переваги\nСтилісти виділяють кілька різновидів стрижки теніс. Батькам хлопчиків варто розбиратися в таких тонкощах, тому розглянемо ці моделі детальніше.\nХарактерні особливості цієї стрижки – рівний майданчик на тім’яній зоні і короткі волосся скроневих і потиличної областях. Бобрик можна рекомендувати великоголовим хлопчикам, оскільки його силует візуально зменшує голову.\nЯк не дивно, це теж різновид тенісу. Таку оригінальну модель носять, як правило, хлопчики-підлітки. Однак не варто при них вимовляти даний назва стрижки, інакше вони геть від неї відмовляться, вирішивши, що це варіант не для справжнього чоловіка. Насправді ж російське слово «каре» походить від французького carr? і означає просто «квадрат, квадратний». Силует цієї моделі дійсно квадратний з-за однаковою (і часто досить короткої) довжини волосся на всіх зонах голови.\nНезважаючи на назву, ця стрижка йде двох – і трирічних хлопчиків не менше, ніж вісімнадцятирічним юнакам. Це пов’язано з різноманітністю варіантів укладання. Виконуючи молодіжний теніс, перукар залишає досить великий об’єм волосся на макушечной зоні. Їх можна зачесати назад, пригладити, укласти в стилізований кок, сформувати в задерикуватий чуб і т. д.\nЯкі ж переваги стрижки теніс особливо значущі для хлопчиків і їхніх батьків?\nПо-перше, ця модель надає будь-якій дитині акуратний вигляд.\nПо-друге, теніс зручний (в тому числі в холодну пору року, коли носіння головного убору призводить до зминання зачіски).\nПо-третє, ця стрижка потребує в самому простому догляді. Достатньо лише розчісуватися вранці.\nТаким чином, дитячу стрижку теніс для хлопчиків не можна назвати банальною або занадто прісною. Тут дійсно є простір для стилістичних експериментів, які будуть особливо доречні, поки хлопчик росте.\nВолосся з допомогою машинки вкорочують до довжини в півтора-два сантиметри.\nНа тім’яній зоні стигут форму каре довжиною в п’ять-шість сантиметрів, відразу виконуючи філіровку.\nСтрижку теніс можна порадити хлопцям не тільки з нормальними, але і з тонкими волоссям, оскільки вона надає обсяг зачісці.\n← Подвійна чубчик – як виглядає і як виконується Стрижка шапочка чоловіча – фото, технологія, правила укладання →


Загадковий образ вампіра в кінематографі: найкращі фільми — Plomin.club\nPosted on 09.01.2019 09.01.2019 by Юлія Федосюкin Кіно, Рецензії\nВампіри заслуговують статус одного з найбільш популярних образів в хоррор-культурі XX і XXI століть. Фольклорні коріння цього таємничого і містичного персонажа й до сьогоднішнього дня цікавлять багатьох дослідників і шанувальників даної тематики. Однак саме масова культура надала вампірам нове значення, вони стали вираженням архетипу смерті, ознакою кризи раціоналізму, метафорою людських бажань і страхів.\nОкремі сучасні автори, голлівудські режисери і шоураннери популярних серіалів поступово інтегрували вампірів в сучасне суспільство, зробили їх плоскими фігурами, як у відомій «сутінковій сазі». Відтепер вони стали вегетаріанцями або бездумними кровожерливими хижаками, вічними підлітками, одягненими в модний одяг, що практично повністю відкидає міфологічну традицію й простір для інтерпретацій. Крім того, сюжетна складова таких фільмів зводиться виключно до романтичної лінії, часто досить банальної і зовсім не цікаво зображеної на екрані.\nІснує кілька версій походження слова «носферату», згідно однієї з них воно перекладається з грецької як «переносник хвороби», а за іншою – з румунської як «огидний». Цими словами і можна охарактеризувати образ вампіра графа Орлока з фільму «Носферату: Симфонія жаху». Ця довільна екранізація роману Брема Стокера є одним з перших збережених фільмів про вампірів, яскравий зразок експресіонізму в кінематографі, основним мотивом якого є занурення суспільства в тінь і хаос, очікування жахливого кінця для світу. Вампір тут є уособленням смерті і темряви, яка знищує все існуюче прекрасне. У цьому фільмі вперше вимальовується класичний образ вампіра як чудовиська з довгими кігтями, блідою шкірою, сплячого в труні й помираючого від сонячного світла. Однак від Дракули персонаж відрізняється тим, що не перетворює своїх жертв в кровопивць, а вбиває. Це й сприяє поширенню чуток про чуму серед городян. У «Носферату» зображена перша з можливих інтерпретацій образу вампіра в кіно – однозначне зло, смерть і хаотичне начало, знищуюче красу.\nЦя кінокартина знята за мотивами літературних творів Джозефа Шерідана Ле Фаню, але, як відзначають дослідники кіно, в реальності представляє собою фантазії самого режисера Карла Теодора Дрейєра. Образ головного героя на екрані втілив Ніколас Гінзбург. Водночас виконавець ролі та спонсор зйомок, він відрізняється неймовірною портретною схожістю з Говардом Лавкрафтом, це додає фільму ще більше загадкової атмосфери. Вихід стрічки прийшовся на кінець ери німого кіно, вона стала багато в чому дійсно переломною, позаяк виходить за межі колишніх уявлень публіки 20-30-х років про «низький» жанр хоррору, а також кінематографічних інструментів німецького експресіонізму. Вампіри в фільмі є завуальованим образом смерті, яка приходить за людиною з потойбічного світу, відправляючи його у вирій сновидінь. По суті, ця картина і є своєрідним трансом, кіномандрівкою у вимір сну та надприродної реальності. Фільм поєднує атмосферу класичного хоррору з сюрреалістичними мотивами, не випадково його палкими шанувальниками були Альфред Хічкок і Луїс Бунюель. Стрічка провалилася в прокаті, що змусило режисера залишити свою діяльність на багато років, проте сьогодні вона однозначно заслуговує на нашу увагу.\nФільм з провокаційною назвою, який зняв французький режисер Роже Вадим, є також довільною екранізацією класичної новели Джозефа Шерідана Ле Фаню «Кармілла». Критики звикли називати цю стрічку родоначальницею серії фільмів про «нетрадиційне» вампірське кохання й жінок-кровопивць. Однак насправді «Померти від насолоди» (або краще «Кров і троянди», як це було в американському прокаті) являє собою захоплюючу готичну казку про те, на що неприборкані пристрасті перетворюють людину. Вампірська тематика тут обрана не випадково, оскільки вона дозволяє показати глибину саморуйнування героїні й фатальність нерозділених почуттів Кармілли до її далекого родича Леопольдо Карнстайна. Безжальний дух із забутих легенд втілюється у спадковій аристократці Карміллі, щоб танцювати старовинні танці, бродити по окрузі з загадковим виглядом під струнну музику Жана Продромідеса й пити кров заблукалих подорожніх, а головне, ще раз переконати глядача – любов і смерть завжди десь поряд.\nМайстер психологічного трилеру Роман Поланскі створив унікальну суміш із хоррору та комедії — «Бал вампірів». Ця стрічка, незважаючи на відносно «холодний» прийом в американському прокаті, через кілька десятиліть набула статусу культової. Режисер наполягав на тому, що він не збирався випускати пародію: «Мені хотілося розповісти казку, моторошну і в той же час прикольну, а ще повну пригод. Діти не бачать тут різниці. Їм хочеться, щоб їх лякали тим, що насправді не несе в собі ніякої небезпеки, щоб їм дали можливість посміятися над власними страхами». Іронічний хоррор відомий сценами, що стали сьогодні хрестоматійними. Наприклад, варто згадати сцену на грандіозному вампірському балу в замку графа фон Кролока, де у величезному дзеркалі відбивається тільки троє (тому що вони люди, а вампіри не мають відображення у дзеркалі). У персонажі професора Амброзіуса, мисливця на вампірів, який постійно потрапляє в комічні ситуації, втілена дотепна інтерпретація самовпевнених раціоналістів, «людей науки». Картина сповнена посиланнями на яскраві зразки зухвалого кіножанру джалло і німецький експресіонізм, шедеври світового живопису. В результаті вийшло смішно, проте анітрохи не легковажно, чим цей фільм кардинально відрізняється від інших вампірських пародій. Стрічка не позбавлена таємничої страшної атмосфери, що натякає на східноєвропейське коріння режисера. Він виріс на «інших казках», які, на жаль, не завжди розуміє американський глядач.\nСправжнє «воскресіння» класичного фільму Фрідріха Мурнау «Носферату: Симфонія жаху», що фактично повторює основне послання німої кінокласики. Ремейк транслює аналогічну думку: вампір є тінню людства, темрявою, що несе чуму й хаос, загибель і втрату любові й гуманності. Фільм став відомим, завдяки незвичайній готичний атмосфері, похмурим, проте реалістичним локаціям, майже потойбічній красі Ізабель Аджані й, звичайно, неповторній грі зухвалого і ексцентричного в житті Клауса Кінскі. Кінознавці зауважують, що в картині можна помітити вплив фрейдистської думки, позаяк вона демонструє зв’язок Ероса з Танатосом, втілений в історії Люсі та Носферату. Дівчина є уособленням світла й життя, вампір – пітьми та смерті, незважаючи на це, їх тягне один до одного, що закінчується досить фатально. Від Вернера Герцога не варто чекати оптимістичної картинки, фільм не прагне вам сподобатися, може здатися трохи нудним і затягнутим, але відмінно свідчить: думка, що слугувала основною для кіношедевру епохи експресіонізму, анітрохи не застаріла. Тінь насувається на світ, ми втрачаємо людську подобу, навколо – справжнісінький бенкет під час чуми.\nЦей вампірський фільм став важливою віхою в історії готичної культури. Виступ групи Bauhaus на початку стрічки проголошує, що Бела Лугоші (виконавець ролі Дракули в голлівудському фільмі 1931 року) мертвий («Bela Lugosis dead»), проте безсмертний. Вампірська тематика відсилає глядачів до роздумів про прагнення людини до вічного життя. Але картина робить це оригінальним чином, поєднуючи ультрамодну на той час естетику з езотеричними символами. У фільмі головною героїнею постає безсмертний вампір на ім’я Міріам (треба згадати про герметичне товариство «Коло Міріам» й обіцянку вічної молодості тим, хто пройде ритуал посвяти), яка ріже горло своїм жертвам давньоєгипетським анхом – символом життя, мудрості й вічності. Коханця Міріам грає Девід Боуї, відомий своїм інтересом до окультизму, фашизму та творчості Фрідріха Ніцше. Ця екранізація роману Вітлі Стрібера також змушує глядача задуматись над проблемою поширення захворювань через кров, немовби передбачає світову епідемію СНІДу. Невипадково вампіризм представлений у фільмі як своєрідний вірус, а одним з персонажів є геронтолог Сара, яка проводить досліди на мавпах. Тут варто згадати, що інтерес до вампірів завжди стає тим сильніше, чим яскравіше в суспільстві помітно скептицизм по відношенню до релігійності, соціальних інститутів, а головне – раціоналізму й віри в прогрес людства.\nФільм сьогодні вважається однією з найбільш вдалих екранізацій роману Брема Стокера «Дракула». Класична основа сюжету поєднується з історією Влада Цепеша, що відрізняє картину від аналогічних кінострічок. Фільм Копполи є унікальним як за смисловим навантаженням, так і з технічної точки зору. Саме тут найбільш точно показаний набір традиційних вампірських «суперздібностей», режисер наполягав, що в кадрі в присутності вампірів не мають працювати навіть фізичні закони. Проте для демонстрації цього явища не використана комп’ютерна графіка, альтернативою стали кінотрюки й комбіновані зйомки. За сюжетом ми бачимо самотність Дракули, який відчуває себе зайвим в «новому» світі. Разом з тим автори роблять акцент на богоборстві головного героя, це ще раз підкреслює характерні для вампірів риси романтичного трагізму, відкидання звичних понять добра і зла, своєрідного героїзму. Його протилежністю постає Харкер – звичайний філістер, що випадково зіштовхнувся з незрозумілим і містичним. Крім того, цікаво зображений персонаж Ван Хелсінга, представлений не втіленням добра, а, швидше зворотною стороною зла. По суті, Ван Хелсінг – це уособлення витонченої жорстокої технології, яка і вбиває вампіра. З самого початку сценарист Джеймс Харт хотів показати Дракулу не як звичайного монстра або спокусника із виміру пітьми, а як справжнього воїна, аристократа з сильними почуттями, пристрастями й тугою за минулими епохами. У сучасному суспільстві людина відмовляється від пам’яті – особистої та історичної, чому активно протистоїть головний герой фільму Копполи. Якщо в класичному романі центральними персонажами є люди, яким протиставляється кровожерливий монстр, й навіть Міна не відчуває до вампіра нічого, крім жаху й ненависті, то в цій екранізації глядач мимоволі співчуває Дракулі з його готовністю подолати будь-яку відстань й навіть час заради свого кохання.\nДебют в повнометражному кіно для Гільєрмо Дель Торо – давнього шанувальника творчості Говарда Філіпса Лавкрафта (втім це помітно й по стилістиці кінорозповіді). Центральне місце в сюжеті займає «Хронос» – винахід іспанського алхіміка, що випадково потрапив до рук власника антикварної крамниці Хесуса Гріна. За пристроєм полює багатий фабрикант Діетер Де ла Гвардіа, а пов`язано це з тим, що чарівний предмет дарує безсмертя, але вимагає й від свого власника виконання однієї специфічної умови: він повинен пити людську кров. Вампіризм тут – плата за безсмертя, яке аж ніяк не є об’єктом мрій для Хесуса Гріна. Перед антикваром, люблячим свою родину і не бажаючим ставити її під удар, виникає питання цінності життя й можливості самопожертви заради інших. Ця драма з елементами хоррору цікава безліччю релігійних, міфологічних референсів. Власне навіть назва пристрою, даруючого вічне життя, відсилає до давньогрецького божества часу. Фільм не можна назвати шедевральним, однак, він відрізняється оригінальною похмурою атмосферою, сприяє роздумам на тему прийняття смерті та її цінності як невід’ємної складової людського буття.\nЯкщо уявити, що «Твін Пікс» був би знятий про вампірів і з дещо меншим бюджетом, проте з не менш оригінальними методами, вийде «Надя» Майкла Альмерейди. Невипадково фільм був спродюсований Девідом Лінчем, який, до всього іншого, зіграв в ньому епізодичну роль. Когось налякає недбала картинка з ефектами розмитого зображення, але тим, хто наважиться додивитися до кінця, відкриється незвичайна краса цієї артхаусної стрічки. Головна героїня – вампіресса на ім’я Надя, яка є дочкою румунки та самого графа Дракули. Вона живе в Нью-Йорку та хоче побачити свого брата-близнюка, щоб розповісти йому про смерть їхнього спільного батька. У фільмі поєднуються мотиви двох класичних вампірських сюжетів – «Дракули» й «Кармілли». Тут навіть прописаний персонаж Ван Хелсінга, але в «Наді» він їздить на велосипеді по нічних вулицях, та й, загалом, насправді не дуже відлякує «нечисту силу». У свою чергу, Дракула постає за сюжетом нічим іншим, як купкою попелу. Він помер, так ніколи не зустрівшись зі своїми дітьми, неймовірно самотніми у великому місту. Надя гнана всіма, включаючи її власного брата, який відмовляється від вампірського дару. Дівчина усвідомлює внутрішню потойбічну силу, але разом з тим розуміє, що не може відшукати свою справжню ідентичність. В її образі ховається розгубленість молодого покоління, яке втратило зв’язок зі своїм корінням і залишається наодинці з «болем хвилинної радості».\nОдин з найбільш відомих фільмів про вампірів, який вважається зразком створення бездоганної готичної атмосфери, містичного настрою. Не останню роль у цьому відіграє професійний акторський перфоманс, вивірений «вампірський стиль», що поєднує безліч фольклорних, літературних і кінематографічних уявлень про можливості та слабкості цих істот, а також таємнича краса природи американського Півдня і декадентська розкіш Європи, зображені в картині. «Інтерв’ю з вампіром» одним із перших стрічок демонструє внутрішні переживання цих загадкових створінь. Вони постають тут не просто мерцями чи монстрами з надздібностями, а сповненими метань персонами, шукачами істини й свого власного шляху. Зокрема, трансформація уявлень про вампірів показана в образі Луї, якого обтяжує кривавий дар безсмертя. Картина є екранізацією роману Енн Райс. На думку письменниці фільм зображує вампіра як метафору хижака, захованого в особистості кожної людини. Залишається зробити вибір: прийняти його в собі та жити, всупереч сумнівам, як Лестат, або ж, як Луї, відмовитися й змиритися з умовами, надиктованими посередностями.\nСюжет цієї стрічки заснований на таємничих подіях зйомок вже згаданого вище фільму «Носферату: Симфонія жаху» Фрідріха Мурнау. Режисер Едмунд Еліас Мерідж вирішив переосмислити легенду про створення картини й продемонструвати глядачам оригінальне інтелектуальне есе на тему цінності мистецтва. Сюжет полягає у тому, що Мурнау запрошує на зйомки свого фільму справжнього вампіра для більшої достовірності в кадрі, причому майже ніхто зі складу знімальної групи про це не підозрює. За участь у створенні картини кровожерливому вампірові обіцяна красуня Грета Шредер – зірка німецького кінематографа й виконавиця однієї з ролей у фільмі. Стрічка у новий спосіб розвиває ідею людських мрій про вічне життя, яка так часто втілюється в образі вампіра на кіноекранах. «Чого немає в кадрі, того не існує», – проголошує персонаж впертого, цілеспрямованого «творця» Фрідріха Мурнау, якого зіграв Джон Малкович; Віллема Дефо (Макс Шрек за сюжетом), завдяки бездоганному акторському виконанню, іноді абсолютно не відрізнити від образів, породжених німою кінокласикою. Фільм намагається відповісти на болюче питання: на що можна піти заради створення вічного шедевра?\nЯкщо з якихось причин ви ще не бачили «Виживуть тільки коханці» Джима Джармуша, радимо терміново виправити ситуацію. У стрічці поєднується бездоганна режисура, ідеально підібрані локації, дивовижна акторська гра Тільди Суінтон і Тома Хіддлстона, чудове музичне супроводження. Останнє виділяється особливим чином, адже для створення саундтреку був запрошений голландський лютняр Йозеф ван Віссем. Про свою участь у фільмі він говорить: «Я відчуваю, що в якійсь мірі маю відношення до політики. Фільм Джима – це критика сучасного суспільства. І лютня йде проти всіх технологій і проти всіх комп’ютерів, проти всього того лайна, яке вам не потрібне». У постатях головних героїв-вампірів втілюється вічне єднання протилежностей. Це чоловік і жінка (Адам і Єва), яких єднає любов крізь час і відстані; творець і поціновувач; меланхолік та оптиміст. Місце дії — напівпокинутий Детройт, який можна вважати своєрідним символом кризи сучасності, уявлень про комфорт, прогрес і розвиток техніки. Фільм містить величезну кількість культурних посилань: від Гете до Джеймса Джойса, від Франца Шуберта до Джека Вайта, від Вільяма Блейка до Луїса Бунюеля. Перед подорожжю до Америки вампір Єва складає до чемодану лише книги: «Золотий храм» Юкіо Місіми, «Дон Кіхота» Сервантеса, твори Кафки, Жюля Верна, та ін. Вампірська тематика тут обрана виключно для протиставлення вічних архетипів, а також інтелектуалів і поціновувачів мистецтва – звичайним смертним, які занурюють світ у справжню прірву, в тому числі, через неконтрольоване споживання (зверніть увагу на інфантилізм сестри головної героїні, вампіра Аву, яка бездумно витрачає головний ресурс – кров).\nЦей фільм критики охрестили справжньою феміністичною сенсацією: образ жінки-вампіра в хіджабі, яка катається по нічних вулицях на скейті й лякає маленьких хлопчиків, щоб вони гарно себе поводили, непрозоро натякає на те, що хотіли сказати автори картини. Дія відбувається в містечку під назвою Бед-сіті, що є референсом до класики нуарного кіно. Дівчина без імені не боїться повертатися вночі одна додому, тому що у неї є ікла і потужна сила, здатна відлякати будь-якого гангстера, наркомана чи безхатченка. Одного разу вона зустрічає недолугого місцевого «Джеймса Діна» в костюмі Дракули, в якого закохується й вирішує допомогти усунути його життєві негаразди. Незважаючи на феміністський посил, на картину можна подивитися з іншого боку: у персонажі вампірші втілюється уявлення про те, на що може перетворитися жіноча природа за відсутності гармонійного патріархального устрою у суспільстві. У фільмі глядачеві нічого не розповідають про те, чому дівчина стала такою, як отримала демонічні риси, а єдине, що її рятує — це кохання. Бед-сіті – не просто алюзія на сучасний Іран, тут взагалі могло бути будь-яке інше місто та інша країна, де чоловіки послабшали, де панує хтивість (невипадково на шиї однієї з жертв вампіра красується татуювання «секс») та спрага наживи. «Дівчина повертається одна вночі додому» варто подивитися хоча б заради одного з найбільш оригінальних вампірських образів в кінематографі, незважаючи на очевидні недоліки стрічки.\nЗа сюжетом цієї новозеландської комедії в жанрі мок’юментарі, випущеної в 2014 році (в російськомовній адаптації їй присвоїли дивну та досить вульгарну назву «Реальні упирі»), в одному будинку живе четверо вампірів: Віаго – справжній манірний денді, Владислав – кровожерливий спокусник граф Дракула, Дікон – зухвалий вампір з нацистським минулим, та Петір – вампір із зовнішністю в кращих традиціях «Носферату», старший за вісім тисяч років. У кожного є свої особливості, оригінальні риси характеру, але об’єднує їх одне — вони абсолютно зайві в суспільстві 21-го століття. За сюжетом група документалістів збирає матеріал про їхній «вампірської побут», де доводиться прибирати за собою кривавий посуд, битися з гопниками-перевертнями й просити один одного оцінити підібране вбрання, тому що в дзеркалі кровопивці, як відомо, не відображаються. Картина принесе задоволення поціновувачам інтелігентного гумору без непристойностей та жартів «нижче пояса». «Що ми робимо у тінях» дотепно й іронічно обігрує вампірські штампи та, в цілому, кліше з класичних хоррорів. Автори роблять це неймовірно естетично й з любов’ю, а тому дивитися фільм цікаво та ні краплі не нудно, що є великою рідкістю для сучасних комедій.\nПроаналізувавши ці та інші оригінальні класичні й сучасні кінострічки, можна прийти до висновку, що вампір в кінематографі може бути однозначно чимось більшим, ніж гарненьким кровопивцею. У різних авторських інтерпретаціях це й уособлення смерті і темряви, громадських і природних катастроф; і втілення нашого бажання й одночасно страху безсмертя; й образ романтичного героїчного минулого, людської пам’яті; і відкинута межами моралі сфера сексуальності як щось демонічне. Вампір може бути зображений і жахливим монстром, і надлюдиною. Цей персонаж у всьому різноманітті кіновтілень ніколи не втратить свого потенціалу, як і ніколи не перестануть для людини бути важливими поняття життя та смерті, пошуку ідентичності, а головне – крові.\nPrevious Post - Previous post: Розклад заходів у лекторії (12.01-13.01)\nNext Post - Next post: Жозеф де Местр про природу французької революції


Футболіст підірвався у власній квартирі | Новини на Gazeta.ua\nФутболіст підірвався у власній квартирі\nПʼятниця, 17 серпня 2007 14:30\nФутболіст збірної Ліберії Бен Тєєкло, виступаючий за румунський клуб "Фарул", серйозно постраждав під час вибуху у власній квартирі. Гравець, що отримав опіки рук і ніг, був доставлений в одну з місцевих лікарень. Лікарі оцінюють його стан як стабільний, життю Тєєкло ніщо не загрожує, повідомляє Лента.Ру з посиланням на ВВС News.\nПро причини вибуху в квартирі футболіста поки нічого невідомо. Технічний директор "Фарула" Йон Марін відзначив, що, враховуючи, в якому стані знаходиться квартира, порятунок ліберійця можна рахувати дивом.\n23-річний гравець пробуде в лікарні ще декілька днів, а на полі зможе повернутися не раніше, ніж в середині сезону-2007/08. За збірну Ліберії Тєєкло провів 23 матча.\nЗараз ви читаєте новину «Футболіст підірвався у власній квартирі». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua


Підвіконня Plastolit (Пластоліт): установка, монтаж - купити підвіконня Пластоліт в Києві, Броварах, ціни | ВІКНА-GOLD\nПідвіконня Plastolit – це вироби, які поєднують в собі надійність і естетичність. Їх можна віднести до преміум-класу. Продукція завоювала популярність серед покупців, так як повністю відповідає світовим стандартам якості, а ціни на неї досить демократичні.\nТому якщо ви планували купити підвіконня Пластоліт в Броварах (Києві) – це хороше рішення. Виріб прослужить довго, не втратить товарний вигляд і не додасть клопоту під час прибирання.\nЩо таке підвіконня бренду Пластоліт (Plastolit)?\nПотужності легендарного бренду Пластоліт розміщені в Україні, однак, технології та обладнання німецьке. Це дозволяє виготовляти вироби високої проби, при цьому, не завищуючи на неї вартість.\nУ виробництві використовуються тільки екологічно чисті матеріали. В основі – пластик, який відрізняється своїми характеристиками міцності. Усередині матеріалу щільно один до одного розміщені ребра жорсткості. Це гарантує надійність, ударостійкість, стійкість до пошкоджень і більший вазі.\nПокривається виріб унікальною плівкою Elesgo – німецької розробкою. Плівка підвищує зносостійкість і збільшує термін експлуатації продукції. Крім цього, Elesgo покращує і зовнішній вигляд підвіконня, так як існує великий асортимент її забарвлень. Кожен покупець зможе вибрати собі ідеальний варіант за смаком – світлий, темний, матовий, глянсовий і т. д.\nЩе одна важлива особливість, на яку потрібно звернути увагу, підвіконня Plastolit для пластикових вікон має заокруглений Капінос. Крім зовнішньої краси, такі напівкруглі краї знижують ймовірність отримання травм, якщо в будинку живуть діти. Також за рахунок напівкруглої форми капіноса можна красиво стикувати підвіконня на кутових з’єднаннях.\nХарактеристики підвіконь Пластоліт\nШирина виробів – 100-700 міліметрів. Товщина – 20 мм. Довжина – до 6 метрів. До підвіконня також йдуть заглушки, які підбираються за кольором вибраного виробу.\nПродукція Пластоліт легко прослужить до півстоліття.\nPlastolit вигідно відрізняється яскравими кольорами і якісно виконаним орнаментом під натуральні матеріали.\nПокриття може бути глянсовим (білий глянець, венге, рустикальний і золотий дуб, світлий мармур, мармур) і матовим (білий, мармур, золотий дуб і венге).\nНа даний момент дизайнери вважають за краще саме Пластоліт для приміщень, виконаних в сучасному стилі, в класичних інтер’єрах і різних інших варіантах.\nПереваги та недоліки підвіконь бренду Plastolit\nМіцність за рахунок якості матеріалу і ребер жорсткості. Це відрізняє їх від звичайних підвіконь і дозволяє сидіти на виробах, стояти на них при митті вікон та ін .;\nСтійкість до вологи, пару і дії ультрафіолетових променів;\nЗахисна ламінація надійно оберігає від подряпин, потертостей та інших пошкоджень;\nПідходять під вікна будь-якого кольору і матеріалу;\nГладка поверхня без шорсткостей, завдяки чому в неї не забивається пил і бруд;\nПростота догляду. Мити дані підвіконня можна будь-якими засобами, в тому числі агресивними. На відміну від натуральних матеріалів, на них не залишаються сліди від їжі, вина і ін .;\nІдеальна імітація натуральних порід дерев і каменю.\nЯк таких мінусів підвіконня Plastolit не мають. Єдине, матова поверхня може потребувати більш ретельного миття. В іншому, бренд добре зарекомендував себе на ринку і позитивні відгуки покупців цьому підтвердження. Ціни на підвіконня Пластоліт прийнятні, враховуючи їх бездоганну якість. За вартістю вони не сильно відрізняються від Данке Комфорт і Стандарт, але перевершують їх по міцності.\nЗамовити Пластоліт підвіконня з установкою\nНа нашому сайті ви можете не тільки купити потрібний виріб, але також замовити послугу установки. Фахівці нашої компанії зроблять виміри, поріжуть підвіконня під необхідні розміри і зроблять монтаж у зручний для вас час.\nЯкщо хочете отримати консультацію, подивитися більше фото готових робіт або уточнити будь-які деталі, просто зателефонуйте нам. З радістю відповімо на всі питання.


Шпалери в дитячу купити в Одесі - VINIL\nШпалери в дитячу в Одесі\nВсі діти різні: одні створюють у своїй кімнаті чарівний хаос з іграшок і книг, інші більше всього цінують м'які подушки, вишуканість і затишок. Якість оформлення інтер'єру дитячої кімнати – важливе завдання для батьків, що прагнуть створити максимально комфортні умови для відпочинку, гри, розвитку підростаючих поколінь. Окрема кімната для дитини з правильним оформленням стане особливою територією відпочинку і розваг.\nСьогодні купити шпалери в дитячу кімнату в Одесі можна в звичайних магазинах та інтернет-компаніях. Їх видове різноманіття дозволить реалізувати будь-яку дитячу мрію, прикрасити кімнату в стилі морських розбійників або гламурних принцес. Великі каталоги шпалер для дитячої кімнати в Одесі великих фабрик рясніють розмаїттям декорів, текстур, колірних рішень. Все це дозволяє купити шпалери в дитячу кімнату в Одесі, відповідні віком, темпераментом, смакам малюків і підлітків.\nУ цьому питанні важливо враховувати особливості віку і статі, психоемоційного розвитку дитини, а також його уподобання та інтереси. Важливими критеріями вибору є вартість, практичність і простота в експлуатації, адже діти не тільки люблять вносити доповнення до декор інтер'єру, але і швидко ростуть, а значить їхні смаки і потреби, що змінюються.\nважливо знати, вибираючи шпалери в дитячу дівчинці\nПри виборі оздоблювальних покриттів стін батьки повинні розуміти, що в цій кімнаті росте майбутня господиня і маленька леді. Тому шпалери мають бути співзвучні особливостям темпераменту і настрою її господині. Естетичні смаки потрібно прищеплювати з юного віку, оскільки дівчата чудово відчувають гармонію і красу. Для обробки кімнат ідеально підходять шпалери в:\nЇм до душі припадуть зображення героїв і сюжетів з улюблених казок і мультиків, міські пейзажі, візерунки з сердечками, каретами, гербами.\nДля маленьких чоловіків декоративні характеристики оздоблювальних покриттів стін не настільки важливі. Більш значущими критеріями вибору є функціональність, практичність, стійкість до механічних і кліматичних навантажень, простота в догляді.\nДля оформлення кімнат хлопчиків будь-якого віку дизайнери рекомендують декор з зображенням:\nтварин, у тому числі і казкових;\nморську тематику, наприклад, малюнки або сцени з життя піратів.\nПри цьому використовуються прохолодні відтінки синього, сірого в комбінації з бежевим, коричневим і зеленим.\nБезпрограшним варіантом для оформлення дитячої кімнати є комбінація однотонних шпалер в пастельних тонах і з фотошпалерами, доречними в інтер'єрі будь-якого приміщення.\nІнтернет-магазин VINIL: у чому полягають переваги покупки шпалер у дитячу в Одесі\nЗамовити якісні оздоблювальні покриття стін з каталогу фабрики шпалер – завжди вигідне рішення. Продукція володіє високою якістю, що відповідає вимогам національних і міжнародних стандартів, а дизайн розробляється у власній студії талановитими художниками. Придбати продукцію можна оптом і в роздріб, ціна доступна кожному. У каталозі представлено широке розмаїття видів, декорів і колірних рішень, що дозволить вибрати шпалери в Одесі на свій смак.\nШпалери від виробника – ідеальне рішення для оформлення інтер'єру кімнат будь-якого призначення. При необхідності менеджери нададуть професійну консультацію і допоможуть з правильним вибором, розрахунком необхідної кількості рулонів, оформленням замовлення.\nЦіна на Шпалери в дитячу в Одесі


СІМЕЙСТВО ЦВЕТОСОСОВИЕ (DICAEIDAE) | Життя Тварин\nСІМЕЙСТВО ЦВЕТОСОСОВИЕ (DICAEIDAE)\nНевеликі птахи, що мають довжину тіла 7—8 див, лише деякі крупніше — до 15 див. Хвіст досить короткий, прямо зрізаний. Дзьоб недовгий, сильніше, ніж у родинних цьому сімейству нектарниц. Передня частина дзьоба приблизно на третину його довжини постачена маленькими зазубринками по краях надклювья й подклювья. Язик трубчастий – пристосування до харчування нектаром квітів. Фарбування оперення звичайно яскрава. Все це енергійні, дуже рухливі й крикливі птахи, що населяють різні ліси, але зустрічаються й у культурному ландшафті. Вони увесь час тримаються в кронах у вершин дерев, де скльовують квіти заради комах, що перебувають там. Ряд видів харчується нектаром, багато хто годуються також дрібними фруктами і ягодами. Будує гніздо й насиджує яйця звичайно одна самка.\nСімейство поширене в тропічних і субтропічних частинах східної півкулі, крім Африки. Цветососовие зустрічаються від Індії й Філіппінських островів, по островах Індо-Малайського архіпелагу, аж до Соломонових островів, на південь до Австралії й Тасманії. У сімействі 50-55 видів, що входять в 6 пологів. Центральний рід – цветососи/ (Dicaeum) – містить у собі 33 виду й розповсюджений по всьому ареалі сімейства.\nТрохи відхиляються від інших цветососов види, що належать до роду пардалусов (Pardalus). До цього роду належить 7 видів гнездящихся в Австралії й Тасманії птахів. У них дзьоб зовсім короткий, без зазублин. На відміну від інших цветососов пардалуси влаштовують гнізда звичайно в норах, вириваючи ходи в землі до 50-70 див глибиною. Поміщають гнізда також в ущелинах. У кладці 3-5 чисто-білих яєць. Харчуються пардалуси винятково комахами і їхніми личинками. Під час годівлі на деревах вони своїми звичками трохи нагадують синиць.


Дивитись онлайн сериал Папаньки - 9 серія - 1 сезон - Дизель Студіо\nДизель Студио Серіали та скетч-шоу Папаньки Сезон 1 Папаньки – 1 сезон – 9 серія\nПапаньки – 1 сезон – 9 серія\nСтарша донька Жені дорослішає на очах. Віка познайомилася з хлопцем, який виявився блогером. До того ж, для нього Женя зовсім не авторитет. Та й Віка стала грубити батькові. Що зробить папанька Женя, аби відновити своє реноме і повернути повагу дочки?\nМикита вирішив “замутити” новий бізнес потай від Іри. Але на його шляху, як і зазвичай, з’являються перешкоди у вигляді Олега Петровича, дітей Жені, ще й несподівано повернулася додому Іра. Чи зможе їх подолати майбутній папанька Микита?\nЄгор погодився допомогти Микиті і забрати Іру з села. І все було б добре, якби не чергова витівка Ігоря. Через сина папанці Єгору довелося «попірнати» у сільському туалеті!


Обмін полоненими - лікарі розповіли про стан звільнених - новини України | СЬОГОДНІ\nЛікарі розповіли про стан звільнених з полону українців\n30 грудня 2019, 16:34\nПрактично у всіх пацієнтів зараз є в різному ступені прояви посттравматичного і стресового розладу\nБільшість людей, яких звільнили у рамках обміну українських полонених на осіб за списком бойовиків, перебуватимуть в клініці "Феофанія" в період новорічних і різдвяних свят. Про це в ході брифінгу повідомив заступник головного лікаря клініки "Феофанія" Андрій Строкань.\nЗа його словами, клініка вчора о 23:00 прийняла 63 людини, яких розмістили в трьох корпусах клінічної лікарні, ще одна людина приїхала до лікарні сьогодні вранці.\n"Сьогодні вже пройшли повний перелік клінічних обстежень, необхідних для кожної конкретної ситуації. Зрозуміло, що багато необхідних досліджень вони ще проходитимуть далі, але загальні клінічні обстеження, такі, як комплексне УЗД черевної порожнини, заочеревинного простору, загальноклінічні лабораторні дослідження, електрокардіографію, рентгенографію легень, з огляду на специфіку ситуації, вже всі пацієнти пройшли. Крім того, всі пацієнти вже оглянуті нашими психологами і психотерапевтами з метою визначення критеріїв та надання адекватної психологічної та психотерапевтичної допомоги", – повідомив Строкань.\nЗа його інформацією, 5/6 пацієнтів потребують стоматологічної допомоги в обов'язковому порядку.\n"Практично у всіх зараз є в різному ступені прояви посттравматичного і стресового розладу і загострення всіх хронічних хвороб, які у них були до моменту потрапляння в полон", – повідомив Строкань.\nПри цьому він запевнив, що пацієнтів в критичному стані немає. "Тяжких пацієнтів, критичних, немає", – сказав заступник головлікаря.\nСтрокань зазначив, що наразі всі пацієнти перебувають в лікарні, ніхто з них на даний момент не виписався.\n"Але сьогодні деякі люди підуть – вони хочуть піти додому. Деякі підуть завтра. Але це невелика кількість, більшість людей з 64 залишаються і залишатимуться в лікарні протягом новорічних і різдвяних свят", – сказав Строкань.\nТакож він додав, що більшість пацієнтів не хочуть спілкуватися з пресою.\nЯк повідомляли новини "Сьогодні", 29 грудня на КПВВ "Майорське" (під Горлівкою) в Донецькій області стався обмін утримуваними особами між українською стороною і представниками ОРДЛО. До вільної України повернулися 76 осіб в обмін на 124 особи зі списку ОРДЛО. Ще шестеро українців були звільнені з полону, але залишилися на окупованій території, тому що там їх сім'ї. Повний список імен звільнених українців.\nУ свою чергу президент Володимир Зеленський заявив, що близько 50 засуджених, які відмовилися від обміну або відмовилися повертатися на непідконтрольну територію Донбасу, залишаться за гратами.\nПредставник України в гуманітарній підгрупі Тристоронньої контактній групі Валерія Лутковська уточнила, що 17 осіб відмовилися переїжджати до т.зв. "Л/ДНР", а ще близько 30 осіб відмовилися брати участь в обміні і продовжують відбувати покарання. Також вона заявила, що Україна намагатиметься домовитися про звільнення ще 300 осіб. Крім того, до наступного обміну полоненими мають намір включити вже кримських політв'язнів.\nДонбас лікарі обмін полоненими ОРДЛО


ТРОЄ В ОДНОМУ ЧОВНІ (ЯК НЕ РАХУВАТИ СОБАКИ) – ДЖЕРОМ ДЖЕРОМ КЛАПКА | Бібліотека\nГоловна ⇒ 📁Бібліотека ⇒ ТРОЄ В ОДНОМУ ЧОВНІ (ЯК НЕ РАХУВАТИ СОБАКИ) – ДЖЕРОМ ДЖЕРОМ КЛАПКА\nТРОЄ В ОДНОМУ ЧОВНІ (ЯК НЕ РАХУВАТИ СОБАКИ) – ДЖЕРОМ ДЖЕРОМ КЛАПКА\nНас було четверо: Джордж, Вільям Семюел Гарріс, я і Монморенсі. Ми сиділи у мене в кімнаті, курили і розмовляли про те, які ми погані – погані з медичного погляду маю я на увазі, звичайно. Ми почували себе якось недобре і дуже нервували через це. Гарріс сказав, що він часом відчуває такі надзвичайні напади запаморочливості, що майже не усвідомлює своїх дій, потім Джордж сказав, що він теж зазнає цих нападів запаморочливості і майже не усвідомлює своїх дій. Що ж до мене, то в\nмене було не все гаразд із печінкою. Я знав це тому, що нещодавно прочитав рекламу про патентовані пілюлі, в якій детально описувались різноманітні симптоми, що за їх допомогою людина могла визначити симптоми.\nОтже, ми сиділи цілих півгодини, змальовуючи один одному наші недуги. Я пояснив Джорджу і Вільяму Гаррісу, як я почуваюся, коли прокидаюся вранці;\nВільям Гарріс розповів, як він почуває себе, коли лягає спати, а Джордж став на килимок перед каміном і показав нам цілу дотепну виставу, що мала пояснити, як він почуває себе вночі.\nЯ, певно, був надто кволий, бо через півгодини чи щось до того я майже зовсім втратив інтерес до їжі – незвичайна для мене річ – і відмовився від сиру.\nВиконавши таким чином цей обов’язок, ми ще раз наповнили келишки, запалили люльки і ж ту заходилися обговорювати стан свого здоров’я. Що саме з нами коїлось, ніхто не міг точно скапати, але одностайна думка була така, що це – чим би воно не було – є наслідком надмірної праці.\n– Відпочинок – ось що нам потрібно,- сказав Гарріс.\n– Відпочинок і цілковита зміна навколишнього середовища,- додав Джордж. – Перенапруження мозку викликало загальне знесилення всього організму. Зміна місця, відсутність необхідності думати відновлять психічну рівновагу…\n– Попливемо вверх по річці.\nВам, хлопцям, добре,- немовби казав він, – ви це любите а я ні. Там мені робити нічого. Пейзажі мені ні до чого, і я не палю. Якщо я побачу пацюка, ви не зупинитесь, а якщо я засну, то почнете дуріти і скинете мене в воду. Якщо спитаєте мене, то я назву цю витівку чистісіньким безглуздям.\n– А коли піде дощ?\nГарріса нічим не зворушити. В ньому немає ані крихти поетичного, нема нестримного пориву недосяжного. Він ніколи не плаче, “сам не розуміючи чому”. Якщо очі Гарріса наповнюються сльозами, можна побитися об заклад, що він жує цибулю або густо намастив котлету гірчицею.\nМонморенсі вітав цей компроміс з великим схваленням. Романтика самотності його не приваблювала. Йому бракувало чогось галасливого, а чим розваги грубуватіші, тим веселіше. Подивіться на Монморенсі,- і вам здасться, що це ангел, якого з невідомих причин приховали від людства і послали на землю у вигляді маленького фокстер’єра. Монморенсі сидить з таким виглядом, немовби хоче сказати: “О, який же поганий цей світ і як би я хотів зробити його трохи кращим і благороднішим”. Цей вигляд викликає сльози на очах побожних старих леді та джентльменів…\n– Почнемо із сніданку. (Джордж такий практичний.) Для сніданку нам знадобиться сковорідка (Гарріс зауважив, що вона погано перетравлюється, але ми запропонували йому не бути віслюком, і Джордж продовжував далі), чайник та спиртівка.\n– І жодної краплини гасу,- додав Джордж багатозначно. – Одного разу ми вже взяли із собою керосину, але більше ніколи цього не зробимо! Цілий тиждень ми жили немовби в гасовій крамниці.\nКрім цих речей, Джордж запропонував узяти для першого сніданку яйця і шинку, холодне м’ясо, чай, хліб з маслом і джем, але тільки не сир. Сир, як і гас, занадто великої думки про себе. Він намагається захопити весь човен, надає усьому присмак сиру. Ви не можете збагнути, що їсте – яблучний пиріг, сосиски чи полуниці з вершками. Все видається вам сиром. Сир аж надто сильно пахне.\n– Полудника в нас не буде,- сказав Джордж (обличчя в Гарріса витяглось), – але ми грунтовно, фундаментально, шикарно обідатимемо о сьомій. Це буде водночас і обід, і вечеря.\nНайвища мета цього собаки – опинитися в кого-небудь під ногами і примусити клясти його цілу годину. Коли йому щастить досягти цього, його самовпевненість стає зовсім нестерпною.\nМонморенсі сідав на різні речі саме в той момент, коли їх треба було спакувати і був твердо переконаний, що коли Гарріс або Джордж простягають за чим-небудь руку, їм потрібний саме його холодний, вологий ніс. Він засунув лапу в джем, порозкидав чайні ложки і вдавав, ніби вважає, що лимони – це пацюки. Він заліз до кошика і “забив” їх аж трьох, перш ніж Гарріс влучив у нього сковорідкою.\n– О котрій вас розбудити, хлопці?\n– О сьомій,- сказав Гарріс.\n– Ні, о шостій,- сказав я, бо мені хотілося написати кілька листів.\n– Розбуди нас о шостій тридцять, Джордже,- сказали ми.\nУ день нашого від’їзду було надто ясно й сонячно, щоб страшні повідомлення Джорджа про “падіння барометра”, “зменшення атмосферного тиску” могли нас особливо розстроїти.\n– Чи все гаразд, сер? – поцікавився човняр.\n– Гаразд! – відповіли ми. Ми випливли на простір річки, яка на найближчі два тижні мала дати нам притулок…\nРічка надає непогану нагоду вдягатися так, як заманеться. Це єдиний випадок, коли ми, чоловіки, можемо показати свій смак щодо кольорів. Мені завжди подобається, коли в моєму вбранні є трохи червоного – червоного з чорним. До такого одягу, я вважаю, завжди пасує блакитно-синя краватка, пара юхтових черевиків і червона шовкова хусточка навкруг талії; гадаю, що вона має набагато кращий вигляд, ніж шкіряний пасок.\nМи зупинилися під вербами коло Кемптон-парку і поснідали. Місцинка була чудовою – поросла зеленою травичкою лука. Тільки-но ми взялися за булочки з джемом – як до нас підійшов джентльмен без піджака, з короткою люлькою в зубах і поцікавився, чи відомо нам, що ми незаконно перебуваємо на чужих угіддях. Ми відповіли, що детально не обговорювали цього, аби прийти до якогось висновку, але коли він запевняє нас словом джентльмена, то ми готові без вагань визнати це.\nЗрозуміло, ми ніколи більше не бачили цього джентльмена, бо все, що його, власне кажучи, цікавило – це шилінг. Існує певна кількість таких хуліганів, котрі приробляють улітку тим, що вештаються поблизу річки, шукаючи простаків, аби здерти з них кілька шилінгів. Вони твердять, нібито їх послав власник землі.\nНе знаю, як Гарріс примудрився зробити це (він і сам не може пояснити), але завдяки якимсь таємничим процесам або чомусь іншому він за десять хвилин надлюдських зусиль зумів повністю обгорнути себе тентом. Він так міцно загорнувся і стягнув себе, що ніяк не міг видертися звідти. Звичайно, Гарріс робив шалені зусилля заради свободи – природжене право кожного англійця – і під час боротьби (я дізнався про це згодом) збив з ніг Джорджа. Після цього і Джордж, лаючи Гарріса, теж розпочав боротьбу і сам упіймався й закрутився в тент.\n– Допоможи нам, тобі кажуть, роззяво! Стоїш, як мумія, і діла тобі немає до того, що ми тут задихаємось, йолопе!\nГарріс спробував відкрити банку складеним ножем, але тільки зламав його і сильно порізався. Джордж намагався відкрити консерву ножицями, однак вони вискочили в нього з рук, ледь не виколовши йому око. Поки вони перев’язували свої рани, я спробував пробити дірку гострим кінцем багра, який зслизнув з банки і викинув мене у мілку брудну воду, а банка, неушкоджена, покотилася й розбила чайну чашку.”\nНе знаю більш глибоко хвилюючого відчуття, ніде плавання під вітрилами. Воно настільки близьке до відчуття польоту. Ти вже не незграбне, важке, нікчемне створіння з праху, яке непевно повзе по землі, а частка Природи! Земля видається далекою і маленькою, хмари що так близько, нависли над головою,- братами, і ти простягаєш до них руки.\nМи збили цих трьох джентльменів з їхніх стільців в одну купу на дні човна і тепер вони повільно й болісно відокремлювалися один від одного, водночас скидаючи із себе рибу. Під час цього заняття вони лаяли нас довгою, старанно обміркованою і всеосяжною лайкою, яка стосувалася всієї нашої кар’єри, сягала в далеке майбуття, включала всіх наших родичів і поширювалася на все, з чим ми мали справу – добра, грунтовна лайка…\nКоли я зустрічаю кішку, я кажу “киць-киць” і нахиляюсь, аби почухати у неї за вухами. Кішка піднімає хвіст, мов залізний прут, вигинає спину і треться носом об мої штани: панує мир і спокій. Коли кішку зустрічає Монморенсі, про це знає вся вулиця.\nЯк я вже казав, ми поверталися з купання і на півдорозі додому з якогось будинку вискочив кіт, побігши через вулицю попереду нас. У Монморенсі вихопився вигук радості, вигук бувалого бійця, котрий бачить ворога, що потрапив до рук,- такий вигук вихопився, мабуть, у Кромвеля, коли шотландці спустилися з пагорба, – і він помчав за своєю здобиччю.\n– Ну, – сказав Гарріс, простягаючи руку до склянки,- приємна була подорож, і велике за неї спасибі нашій матері Темзі, але мені здається, ми добре зробили, що відмовилися від неї саме зараз. За здоров’я трьох, що щасливо вибралися з човна!\nПереклав з англійської ВІКТОР ПРОКОПЧУК\n« ВИТЯЗЬ У ТИГРОВІЙ ШКУРІ – ШОТА РУСТАВЕЛІ


Дата: 24.06.2020 14:52\nМАЙЖЕ КАЗКОВА ІСТОРІЯ ПРО ЦІЛЮЩУ ВОДУ\n«Стратегічна мета громади – покращення життя мешканців та надання якісних послуг нині втілюється через облаштування бювету із питною водою у селі Козлів. Цього разу уже жодних сумнівів у тому, чи все нам вдасться, не було, бо маємо позитивний досвід села Переяславське. Якщо відразу після встановлення жителі ще нарікали, що вода мутна, то з часом, зі збільшенням водозабору, ця проблема зникла. Нині маємо виключно гарні відгуки. Вода смачна, м’яка, без домішків солей заліза. Словом, ми досягли того, до чого прагнули.\nАле у селі Козлів ситуація виявилася складнішою. По-перше, тут відсутнє централізоване водопостачання, а по-друге, водоносні горизонти пролягають значно глибше. Тому зараз підрядна організація працює над цим питанням», - зазначає голова Студениківської ОТГ Марія Олександрівна Лях.\nЯк кажуть виконавці робіт, знайти воду з оптимально збалансованим мінеральним складом і приємним смаком не так просто. Тому фахівці компанії «Дніпробурсервіс» витратили значний час поки знайшли джерело корисної та смачної води. Відповідно до гідрогеологічних досліджень Сеноманський водоносний горизонт у цьому регіоні вимивається, довелося бурити свердловину значно глибшу, ніж попередня, її глибина 300 метрів. Це буде вода Юрського періоду. Ця вода накопичилася у шарах землі близько трьох тисяч років тому, коли ані в ґрунті, ані в дощовій волозі не було й сліду побічних продуктів техногенної цивілізації. І, немов передбачаючи майбутню екологічну катастрофу, природа дбайливо зберегла унікальну воду, створивши геологічний бар’єр із непроникних шарів Юрського періоду. Саме такий бар’єр, важкий для проходження буром, розташований на території села Козлів, тому довелося навіть залучати особливо потужну спеціалізовану техніку, що буває для такого роду робіт рідко, тому проходять не більше 15 метрів за добу зі спеціальною надміцною насадкою. Зате вода буде справді цілющою.\nРоботи ведуться вже тиждень, але про закінчення ще не йдеться. Паралельно зводять альтанку, ідентичну тій, яка у селі Переяславське. Про всі подальші події будемо вас інформувати.


Деу Ланос фонарь задний HB наружный левый ≡ 96304618-GM -《Купити в Україні》- Ціна 210 грн - ID97276\nДеу Ланос фонарь задний hb наружный левый 96304618-GM - ID97276\n☝ Фонарь задний HB наружный левый 96304618-GM як купити та замінити на Деу Ланос?\n★★★★★ Рекомендуємо прочитати наші поради як правильно поміняти запчастину Фонарь задний HB наружный левый:\nПеред установкою зробіть огляд товару ➜ 96304618-GM на предмет його працездатності;\nФонарь задний HB наружный левый не потрібно встановлювати на авто, якщо ви побачили, що щось не підходить;\n☝ Вигідна ціна на 96304618-GM і професійна консультація по запчастинах Daewoo Lanos\nДля Daewoo Lanos Фонарь задний HB наружный левый - застосовується для ремонту таких систем як ➜ фари.\nЦіна на каталожний номер деталі 96304618-GM - 210 грн.\nВідгуки про товар Фонарь задний HB наружный левый (96304618-GM) - 210 гривень\nПоділіться Вашими враженнями про товар Фонарь задний HB наружный левый


Олександр Драган: «Мрію, щоб класична музика стала духовним пріоритетом для людей» | Новини Хмельницького "Є" | ye.ua\n5 Жовтня, 2009 Тетяна ЯРОВЕНКО Культура 1537\nНародився Олександр Драган в 1981 році, у селі Балинці Снятинського району Івано-Франківської області. Батько був музикантом, мати – бухгалтером, зараз працює секретарем сільської ради. Батько створив у селі духовий оркестр, орга-нізував хор, працював директором будинку культури і взагалі був музичним авторитетом на селі. Олександра звали «малим композитором». Сашко, після закінчення музичної школи у сусідньому селі, навчався у музично-педагогічному училищі в Коломиї. За вісім років, які прожив у Львові, закінчив два факультети: диригентсько-хоровий та оперно-симфонічний Львівської консерваторії (екстерном за три роки закінчив диригентсько-хоровий і паралельно вчився на оперно-симфонічному), аспірантуру. Нині працює над кандидатською дисертацією, присвяченою творчості видатного українського музиканта, диригента і великого українця Ярослава Вощака. З 2008 року - художній керівник і головний диригент камерного оркестру філармонії, який нещодавно став дипломантом Всеукраїнського конкурсу. Нещодавно рішенням облради від 9.09.2009 року призначений директором Хмельницької обласної філармонії. Одружений, дружина за фахом художник. Молоде подружжя щойно стало батьками маленької Соломії.\nКореспонденти газети «Є! Теленавігатор» поспілкувалися з новопризначеним директором Хмельницької обласної філармонії.\n- Ваше професійне бачення діяльності обласної філармонії?\n- Філармонія, на мою думку, має працювати у двох напрямках: запрошення цікавих виконавців, музикантів, і творча робота з колективами нашої філармонії. Надавати їм можливість себе якомога краще реалізовувати, демонструючи свій творчий потенціал. Якщо запрошувати виконавців з інших міст, дасть Бог, з-за кордону, то це буде стимулом і для наших колективів, і для глядачів. Однак, пріоритетом на нашій сцені, звісно, користуватимуться наші виконавці. Друге бачення діяльності нашої філармонії - популяризація академічного, класичного мистецтва і народної музики. Ось ці два стовпи, на які ми будемо спиратися у першу чергу. Народне мистецтво – це той пласт, який ми маємо зберегти. Естраду, я кажу відверто і щиро, ставлю на другий план, вона й так заповнює ефір.\n- Мабуть, на ваше рішення погодитися стати директором вплинуло й те, що приміщення філармонії у гарному стані, щойно після ремонту, і більшість господарських питань не потрібно негайно вирішувати.\n- Так, сьогодні вся Україна може позаздрити Хмельницькій філармонії та її матеріальній базі. Звісно, є декілька питань, над якими треба попрацювати. Але на 90% все готово. Тому тільки підтримувати, берегти й примножувати.\n- Що, на Ваш погляд, ускладнює популяризацію класичної музики?\n- За кордоном кожен митець має свого менеджера або продюсера. У нас це ще у зародковому стані. Увесь продюсерсько-менеджерський ресурс спрямований на шоу-бізнес. А мають продюсерів тільки митці високого гатунку. У нас дуже часто митець і творчістю займається, і організаторськими справами - це недолік. Проте, це питання часу - згодом і у нас так буде. Мусить відбутися зміна поколінь, щоб люди все переосмислили. Має прийти і розуміння того, що класична музика - це теж той товар, який можна буде продавати і, на який завжди знайдеться покупець. Ще одна проблема - у нас моноцентрична держава, коли все найкраще зосереджується у столиці й містах, де є потужний культурно-мистецький осередок. Це також неправильно, тому що на Заході немає такого, і високопрофесійні виконавці працюють в різних містах. І ця моноцентричність не на користь. Люди, котрі цінують і люблять класичне мистецтво, є у всій державі - від заходу до сходу. Не кожен може собі дозволити поїхати на концерт улюблених виконавців у столицю.\n- Олександре Васильовичу, Ви пишете музику?\n- Ні. Хорошої музики написано дуже багато, щось нове сказати дуже важко. Музику постійно треба реставрувати, поновлювати, підживлювати. Якщо вона залишається тільки на папері – це не музика.\n- Ваші улюблені композитори і кумири-диригенти?\n- Найулюбленіший – Бетховен. Чому саме він? Бо це композитор-революціонер, і це мені імпонує. Він один з небагатьох, котрий зумів внутрішній бунт виплеснути назовні. Серед сучасників подобається Мирослав Скорик. Серед українських класиків - Микола Лисенко, який створив цілу композиторську українську школу, написав більше ста високопрофесійних творів на слова Шевченка, які ми сьогодні із задоволенням виконуємо. Лисенко – взірець відданості і служіння Україні. Диригенти, які за життя стали класиками: Герберт фон Караян, німецький диригент, Юрій Луцій - мій вчитель і наставник, Роман Кофман, Микола Дядюра, Володимир Сіренко – київські митці, Василь Василенко, диригент Донецького оперного театру.\n28 лютого: історія, події та факти 96\nПоділ країн за показниками захворюваності: хто потрапив до «червоної» зони 662\nСуд взяв під варту чоловіка, який скоїв смертельну ДТП майже чотири роки тому 358\nКоронавірус на Хмельниччині: ситуація станом на 27 лютого 1798\nКаплиця-ротонда в Меджибожі: що відомо про старовинну муровану споруду 1004


Закарпатські стронгмени виступили перед школярами (відео) - відеоновина від Мукачево.today\nЗакарпатські стронгмени виступили перед школярами (відео)\n1 до 30 жовтня у навчальних закладах проводять акцію «Шкільна бібліотека — за здоровий спосіб життя». З учнями практикують різні методи роботи. У 4-й ужгородській ЗОШ з поглибленим вивченням словацької використовують інтерактивне навчання. Всю необхідну інформацію намагаються не тільки розповісти в доступній формі, а й передусім візуалізувати.\nГалина ІГНАЦЕВИЧ, завідувач бібліотеки Ужгородської ЗОШ №4\nЯ особисто вважаю, що розмовляти про здоровий спосіб життя — це уже не цікаво. Особливо сучасній молоді. Учням краще це все показувати. Як бути здоровим, що для цього треба робити. У нас проводять чимало заходів з демонструванням науково-популярних фільмів, конкурсами, розвагами. Цього разу до учнів запросили стронґменів Закарпаття, щоб вони власним прикладом довели: займатися спортом корисно і надважливо.\nОлексій МАЛЬЦЕВ, голова стронґменів України в Закарпатській області\nТеги: стронгмени школярі спорт\nНаймолодші закарпатські плавці змагалися за звання кращого (фото) Головна футбольна битва Закарпаття завершилася на користь «Минаю»