Британська акторка Емілія Кларк розкрила таємницю своєї родини: у ній тече одна восьма частина індійської крові.\nА ще зірка зізналася, що вже не вірить у свого одного-єдиного прекрасного принца.\n31-річна Емілія поговорила про це з Harper's Bazaar.\n"Це епічна історія: моя бабуся була з колонізованої Індії, і це була велика і стара родинна таємниця, бо в її мами був роман із кимось у Індії. Вона використовувала макіяж, щоби її шкіра виглядала білою", - поділилася Кларк .\nБабуся померла, коли Емілії було 16. І дівчина, разом зі своїм тодішнім бойфрендом, поїхала до Індії, щоби розвіяти там її прах.\n"Вона любила Індію більше за Англію. Так, чорт забирай. Я любю цю частину себе – я на одну восьму індійка", - сказала акторка.\nКларк не вірить у те, що їй судилося бути з одним-єдиним чоловіком, якого вона просто поки не зустріла.\n"Є по "єдиному" на кожний етап твого життя – ти ж змінюєшся, коли дорослішаєш. Тож коли я була тінейджером, був "єдиний" на ті роки, безперечно, а потім, розумієте, був "єдиний" на наступний період життя. Буддистська філософія каже, що справді зрозуміти самого себе можна лише через взаємодію із іншими людьми", - зазначила Емілія.\nІще зірка, гучну славу якій принесла роль у серіалі "Гра престолів" , зізналася, що її "починають дуже бісити" запитання про драконів та голі сцени.\n"…Люди говорять: "О, так, усі порносайти полягали після повернення "Гри престолів". А я кажу: "Розповідь служниці"? Дідько, мені так сподобався цей серіал, я плакала, коли він закінчився, бо було нестерпно його не дивитися. Він весь про секс і оголення. Дуже багато серіалів крутяться навколо того простого факту, що люди репродукуються. Люди трахаються заради задоволення – це частина життя", - підсумувала вона.\nНагадаємо, і Кларк, і Кіт Харінгтон зізналися, що почувалися дуже дивно, коли їхні герої вступили в інтимні стосунки.\nФото з Instagram Harper's Bazaar


Путін хоче, аби ЗМІ писали на держзамовлення, а не «копирсалися в б... - Українська правда\nПутін хоче, аби ЗМІ писали на держзамовлення, а не «копирсалися в брудній білизні еліт».\nДжерело : Путін, якого цитує ТАСС\nДеталі : У суботу Путін виступив під час зустрічі з керівництвом російських політичних партій, що пройшли за підсумками виборів до Держдуми VIII скликання. На заході він торкнувся роботи ЗМІ.\nПряма мова : "Потрібно більше інформації про реальне життя країни, не якісь там колупання в брудній білизні якихось там еліт, а саме - більше інформації про реальне життя країни, про тих людей, які створюють її майбутнє, добиваються видатних результатів... Те, що називається держзамовленням, це точно по-сучасному потрібно і можна забезпечити".\nЩо передувало : 16 вересня російські журналісти опублікували розслідування, в якому розповідається, що у міністра закордонних справ РФ Сергія Лаврова майже 20 років є коханка, яка впливає на справи МЗС РФ, а сам чиновник живе за рахунок олігарха Олега Дерипаски.\nАвтори розслідування заявили, що коханка Лаврова Світлана Полякова стала володаркою автопарку і має велику кількість нерухомості. У цьому ж матеріалі розповідається і про падчерку Лаврова - Поліну Полякову, яка придбала елітну нерухомість у Лондоні за 4,4 млн фунтів, коли їй був 21 рік.\nНайбільші держпідприємства заробили 13 мільярдів за пів року. Ексбойовик втікав від ватажків ОРЛО по українську пенсію - СБУ. НАТО ухвалить нову стратегію захисту від потенційного нападу РФ на кількох напрямках. ЄС до кінця року не ухвалить рішення щодо російської вакцини «Спутник V» - ЗМІ. Змінилися правила поїздок на поїзді: потрібно мати тест чи ковід-сертифікат.


Інноваційний простір для студентів у Полтаві | British Council Україна\nУ Полтаві створили креативний інноваційний простір для студентів – своєрідну платформу для нових ідей та реалізації творчого потенціалу молоді.\nУ розвинених країнах світу у більшості навчальних закладів для студентів відведені спеціальні місця чи навіть окремі приміщення для корисного та продуктивного проведення вільного часу.\nЦе можуть бути спеціально обладнані майданчики, коворкінги чи натягнуті тенти зі зручними диванами й столами, буккросингом, точками доступу Wi-Fi тощо.\nНадихнувшись іноземним досвідом, організація «Культурний діалог» вирішила власноруч створити креативний інноваційний простір для студентської молоді — своєрідну платформу для нових ідей та реалізації творчого потенціалу студентів.\n«Простір ініціатив» об’єднав активну молодь та став місцем, де перетинаються навчання і відпочинок, наука і освіта. Затишний куточок у стилі лофт був створений руками самих студентів. М'які крісла-мішки, оригінальне освітлення, великий підвісний складний стіл, власноруч створені журнальні столики і лавки – усі елементи простору поєднують у собі практичність, стильність і економічність.\n«Облаштована нами територія забезпечила необхідний студентам простір для роботи, навчання, підготовки до занять, саморозвитку, зустрічей із друзями, у якому вони з користю проводять час і почувають себе комфортно, – говорить Вороніка Куркіна, «Культурний діалог». – Реалізація даного проекту дала змогу студентам відпочивати з користю і проводити більше часу разом, а значить і ефективніше вчитися».\n«Простір ініціатив» — це проект ВІД молоді і ДЛЯ молоді, що допоміг у неформальній та цікавій формі об’єднати людей навколо важливих проблем, навчити їх, як ці проблеми можна вирішити, щоб вони могли потім впливати і змінювати своє оточення, почавши перетворення з себе.\nНа відміну від стандартних аудиторій, неформальна атмосфера, яка присутня у просторі, урізноманітнила студентське життя і збагатила його корисним проведенням дозвілля. Буккросинг (обмін книгами, у т.ч. іноземними мовами), розвиваючі настільні ігри на логіку, креативність, згуртування громади, фінансову грамотність, фотозона, wi-fi - усе це наразі знаходиться у вільному доступі студентів академії. Простір став осередком освітньо-культурних заходів та цікавих подій, а також прикладом наслідування для інших вищих навчальних закладів Полтави та України.\nСтворений простір став своєрідним символом змін у підході до освіти та каталізатором розвитку молоді, відбулися перетворення у свідомості студентів і трансформація їхніх цінностей.\nОчікується, що у найближчому майбутньому родзинкою простору стануть самостійно розроблені унікальні інноваційні квести із використанням QR-кодів.\n«Крокуючи в ногу з часом, завдяки використанню новітніх технологій, ми хочемо привернути увагу молоді до таких важливих тем як Цілі Сталого Розвитку, критичне мислення і медіа-грамотність, права людини тощо», - пояснює Вероніка Куркіна, «Культурний діалог».\n1. Сформулюйте реалістичні очікування, оцініть ризики та встановіть вимірювані та відстежувані критерії успіху.\n2. Поставте чіткі та осяжні цілі. Цілі повинні бути максимально зрозумілими для команди, що працює над проектом, для інвесторів і для будь-якої третьої сторони, яка може бути залучена до реалізації проекту.\n3. Підбадьорюйте одне одного щодня і радійте навіть найменшим успіхам і досягненням на шляху до досягнення великої спільної мети!


Александрос Маврокордатос — Вікіпедія\nгрец. Αλέξανδρος Μαυροκορδάτος\n13 січня 1822 — 10 травня 1823 року\n12 жовтня 1833 — 31 травня 1834 року\n10 лютого — 10 серпня 1841 року\n30 березня — 6 серпня 1844 року\n17 липня 1854 — 22 вересня 1855 року\n3 лютого 1791(1791-02-03)\n6 серпня 1856(1856-08-06) (65 років)\nПерше афінське кладовище\nОсманська імперія і Греція\nАлександрос Маврокордатос (грец. Αλέξανδρος Μαυροκορδάτος, 3 лютого 1791, Константинополь — 6 серпня 1856, Егіна) — грецький дипломат і політик, діяч Грецької національно-визвольної війни, міністр, прем'єр-міністр Греції.\nАлександрос Маврокордатос походив із родини фанаріотів Маврокордато. Служив спочатку секретарем у свого дядька, волоського господаря Іоанніса Караджі. Здобув досить різноманітну освіту у західноєвропейських університетах, зокрема Падуанському університеті, і гарячу симпатію до Англії та англійських порядків.\nБудучи членом «Філікі Етерія», 1821 року при перших ознаках революційного руху на батьківщині він організував повстання в Міссолонгі і скликав туди з'їзд революціонерів, на якому Середня і Північна Греція була розділена на два військово-революційні округи. На чолі одного з них — західного — поставлений Александрос Маврокордатос. Він же став президентом Перших грецьких Національних зборів в Епідаврі (січень 1822 року) і головою призначеного ним уряду.\nНа Зборах, а потім під час визвольної боротьби Александрос Маврокордатос стояв на чолі міської «партії порядку». Він прагнув до правильної, до деякої міри централізованій системі управління, до введення по можливості правильної системи представництва, до організації регулярного війська. Водночас вже своїм зовнішнім виглядом, своїм європейськими фраком і циліндром, своїми окулярами, своїми вишуканими манерами він порушував ненависть тієї партії, на чолі якої стояв Теодорос Колокотроніс.\nАлександрос Маврокордатос брав участь у битві при Пета (1822), потім керував геройським захистом Міссолонгі. З 1823 року внаслідок посилення військової партії Маврокордатос відмовлявся від найважливіших політичних посад, не бажаючи подавати привід до розбратів. На Тройзенських зборах (1827) його ім'я багатьма називалося як ім'я бажаного президента грецького уряду, але військова партія перемогла, і був обраний Іоанніс Каподістрія. При в'їзді останнього до Греції Александрос Маврокордатос надав себе в його розпорядження і впродовж деякого часу займав місце у фінансовому управлінні — фактично служив міністром фінансів Греції. Проте, незадоволений як фінансовими, так і адміністративними заходами президента, він подав у відставку і перейшов в рішучу опозицію. Після смерті Каподістрії він був віце-президентом Національних зборів 1832 року.\nВ добу правління короля Оттона Александрос Маврокордатос був главою Англійської партії і кілька разів обіймав різні міністерські пости. 1844 року нетривалий час очолював Кабінет міністрів, крім того служив також послом Греції у Мюнхені, Берліні, Лондоні, Константинополі та Парижі. 1854 року Александрос Маврокордатос сформував кабінет, який проіснував 17 місяців. Помер 6 серпня 1856 в Егіні.\nОрден Спасителя, Греція.\nМаврокордато Александр//Большой энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона\nBritannica (онлайн) · Treccani · Італійська енциклопедія\nBNF: 16921978m · GND: 118952439 · ISNI: 0000 0000 9111 7087 · LCCN: n82079070 · NLA: 820344 · NTA: 339627522 · SUDOC: 179891014 · VIAF: 42600021\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Александрос_Маврокордатос&oldid=26107860\nПомерли 6 серпня\nПоховані на Першому афінському кладовищі\nУчасники Грецької революції\nМіністри закордонних справ Греції\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 18:30, 16 вересня 2019.


Дуже приємно було мати бесіду з вами вчора протягом конференц-дзвінка, яка підсумувала оперативні результати і неаудитовану фінансову звітність, укладену згідно з міжнародними стандартами фінансової звітності (IFRS) за 2008 рік.\nУ підсумку, головні повідомлення були такі:\n• Компанія досягла значних річних результатів, в першу чергу щодо продажів нафтопродуктів і товарів широкого вжитку та розвитку власної мережі заправних станцій, але водночас зазнала збитку внаслідок зміни обмінного курсу;\n• Компанія виконує всі необхідні зобов'язання перед своїми кредиторами;\n• Концерн Галнафтогаз має невибрані кошти за затвердженими кредитними лініями, які дозволяють йому діяти швидко стосовно нових придбань (за умови доступності потенційних об’єктів придбання, а також сприятливого ринкового середовища);\n• На сьогодні компанія значно зменшила свою програму капітальних витрат (CAPEX), одночасно зосередившись на будівництві декількох заправних станцій у великих містах, а також на капітальних витратах в інфраструктуру/обслуговування;\n• Завершається оформлення угоди з Європейським банком реконструкції і розвитку.\nУ конференц-дзвінку брали участь Андрій Худо, член Наглядової Ради і Назар Купибіда, член Наглядової Ради, директор фінансового департаменту компанії.\nБудь ласка, майте на увазі, що такі дзвінки відбуватимуться щокварталу.\nЯкщо ви маєте будь-які рекомендації або у вас виникли проблеми, будь ласка контактуйте з нами електронною поштою: ir@gng.com.ua\nЗ повагою, Концерн Галнафтогаз.


Вийшов друком перший в історії україномовний енциклопедичний словник ісламських термінів - РІСУ\nВийшов друком перший в історії україномовний енциклопедичний словник ісламських термінів...\nВийшов друком перший в історії україномовний енциклопедичний словник ісламських термінів — «Іслам: енциклопедичний словник».\nПро це повідомляє видання Іслам в Україні.\nАвтори — відомі науковці: Ігор Козловський, Михайло Якубович, Руслан Халіков і Саід Ісмагілов. Енциклопедичний словник нараховує понад тисячу термінів ісламської теології та містицизму, відомості про історичні постаті, події, рухи, релігійні школи та багато іншого.\nЗа словами одного зі співавторів, Ігоря Козловського, вихід цієї книги — подія, значущість якої для ісламознавства та гуманітаристики важко переоцінити:\nРобота була нелегка, бо чотири співавтори мали узгоджувати написання термінів, Як писати артикль „аль“ — з маленької чи з великої літери, з дефісом чи окремо; як писати слово „Аллаг“ — з літерою „х“ чи „г“. Велика кількість інших термінів також потребувала, щоб ми дійшли певних висновків, узгодили написання. Другий момент: з одного боку, це наукове видання, але, з іншого боку, ми бажали, щоб воно відповідало чи хоча б брало до уваги ісламський погляд на певні речі, концепції, постаті тощо. Тож треба було шукати компроміс, щоб це було подано науково та незаангажовано, а водночас відповідало поглядам, що є в ісламі».\nЯк розповів Саід Ісмагілов, автори не ставили іншої мети, ніж створити перший україномовний словник:\n«Більшість бібліотек наукових установ, навчальних закладів бажають отримати цей словник чи Коран у подарунок, але бібліотеки не готові сплачувати кошти, витрачені на друк цих книжок. Відповідно, нам треба шукати меценатів, що профінансують наступні наклади. І невелика кількість примірників першого накладу зумовлена тим, що нині небагато людей готові вкладати кошти в книжки. Наша робота — це певним чином наукове волонтерство, бо жоден автор не отримував за цю роботу ніякої плати чи гонорарів — усі автори писали винятково для розвитку ісламознавства, розвитку науки в Україні».\nПро авторів словника\nІгор Козловський — відомий український учений, релігієзнавець, кандидат історичних наук, письменник, громадський діяч. Дійсний член НТШ в Україні (Донецьке відділення НТШ) від 2019 року. Старший науковий співробітник Відділення релігієзнавства Інституту філософії імені Г. Сковороди НАН України. Автор понад 50 наукових книг, понад 200 статей у словниках, енциклопедіях, періодичних виданнях. 27 січня 2016 року захоплений бойовиками «ДНР» за проукраїнську позицію, пережив тортури, перебувавши в полоні майже два роки (700 днів) — до 27 грудня 2017 року. Звільнений з полону за обміном. В'язень сумління.\nСаід Ісмагілов — український учений-ісламознавець, кандидат наук. Один з мусульманських духовних лідерів України, муфтій Духовного управління мусульман України «Умма», президент ВГО «Український центр ісламознавчих досліджень», член Української асоціації релігієзнавців (УАР), член правління Центру релігієзнавчих досліджень та міжнародних духовних стосунків, викладач богословських і релігієзнавчих дисциплін, відомий громадський діяч.\nРуслан Халіков — український учений, релігієзнавець, кандидат філософських наук. Президент Молодіжної асоціації релігієзнавців, член Асоціації дослідників езотеризму і містицизму, член Української асоціації релігієзнавців, член Українського центру ісламознавчих досліджень.\nМихайло Якубович — український сходознавець, перекладач, дослідник доктринальної та філософської думки ісламського світу. Очолював Центр ісламознавчих досліджень НУ «Острозька академія» (2016–2019), від 2020 року — на посаді дослідника у Фрайбурзькому університеті (Німеччина). Автор першого повного перекладу смислів Корану українською мовою з арабської, офіційно опублікованого урядовими організаціями Саудівської Аравії та Туреччини, ісламськими організаціями України. Опублікував, у тому числі у співавторстві, кілька монографій та понад 100 наукових розвідок в Україні й за кордоном.\nТеги: #Саїд Ісмагілов #Ігор Козловський #Руслан Халіков #Михайло Якубович


Різдво в Європі – казкові традиції Німеччини та Фінляндії | OtiumPortal\nОсінь уже хазяйнує на повну, а це значить, що не за горами й новорічні свята. Саме час планувати відпустку за кордоном. Казковий новорічний час вимагає казкових подорожей. Європа – найкраще місце для святкування Нового року та Різдва, бо наповнена атмосферою старовини та магії. В Європі головне свято – це Різдво, і підготовка до нього розпочинається ще восени. Традиції в різних країнах різні, тому варто обирати за смаком. Проте є дві країни-королеви різдвяної казки. Це Німеччина та Фінляндія. Як святкують зимові свята там?\nРіздво в країні на Рейні\nМабуть, найкраще свято Нового року та Різдва – у Німеччині. У святковий період країна перетворюється у казкову резиденцію з численними ярмарками, солодощами, гірляндами, акціями для туристів, музикою та танцями. 11 числа 11 місяця (листопада) в 11 годин і 11 хвилин дня розпочинається підготовка до свят, яку німці іноді називають п’ятою порою року через знижки та акції. Особливо гарно в цей час у старовинних містах Дюссельдорфі, Кельні та Бонні. Цікаві в німців традиції, які захоплять не тільки дітей, а й дорослих. Наприклад, у приморських містах жителі виходять на пристань та чекають корабля з Дідом Морозом (Вайнахтсман), який привезе подарунки. Усі святкові заходи відбуваються саме в порту. В Тюрінгії, батьківщині скляних прикрас, на ярмарках багато ялинкових іграшок, переодягнених склодувів та ліхтарів.\nУ Баварії розроблені спеціальні маршрути для туристів. Можна відвідати костюмовані вистави за біблійними мотивами, послухати альпійський хор та духові оркестри. Тут грають на тромбоні та альпійських ріжках.\nУ західному містечку Ханау є дорога казок. Сюди їхати усім любителям казок братів Грімм!\nВормс – найстаріше містечко Німеччини. Знаходиться неподалік від Франкфурта. Традиційно в містечку проводяться шоу фігурного катання, є резиденція Санти для дітей (і подарунок за 3 євро, який можуть завчасно оплатити батьки), пісенний флешмоб. Всюди лунає жива музика, і навіть госпел-хор.\nТрохи про різдвяні ярмарки в Німеччині. Найпопулярніший та один із найбільших – Нюрнберзький. Традиційними є дерев’яні та скляні ялинкові прикраси, пряники, яблука у шоколаді та тісті й, звісно ж, німецькі ковбаски та ароматний глінтвейн. Цей пряний напій, до речі, у кожному місті готують по-різному. Існує більше тисячі рецептів зігрівального глінтвейну.\nЗагалом у Німеччині проводиться близько 2500 ярмарків за свята. Ніде більше в світі немає стільки різдвяних ярмарків, як у Німеччині. Неодмінним атрибутом ярмарків є каруселі. Ця традиція збереглася ще з часів середньовіччя, і тепер існує й в інших країнах світу.\nЩе одна країна-казка, де рідко не буває снігу. Відправитись на свята у Фінляндію – значить покататись на санях у вовчих упряжках, зустріти ніч на Полярному колі, відвідати містечко Санти.\nУ Фінляндії Різдво відзначають 24-го грудня, а не 25-го, як у більшості інших країн. Свято триває три дні. Традицією є відвідування сауни для того, аби очиститися перед святкуванням. У колишній столиці, м. Турку, в ніч з 24-го на 25-е грудня проводиться спеціальна церемонія. Фіни оголошують «Різдвяний мир», який продовжуватиметься 20 днів. Ця європейська традиція збереглася тільки в Фінляндії аж з 13 століття.\nЗвісно, у Фінляндії теж є різдвяні ярмарки. Проте з іншими традиційними смаколиками та прикрасами. На відміну від Німеччини, головне свято Фінляндії – все ж Новий рік. Тільки 8 годин на рік з 31-го грудня на 1-е січня можна запускати феєрверки, і це точно варто побачити. Фіни люблять ворожити на Новий рік. Традиційно відливають розпечене олово, і по ньому читають свою долю.\nПодорожуючи Фінляндією, обов’язково скуштуйте фірмову страву з оленини в солодкому соусі та страви з лосося. Але загалом фінська кухня проста, тут обожнюють каву та гарячий шоколад, тістечка та лісові ягоди.\nВикористовуйте ресурси Авиасейлс та Skyscanner. Вони порівнюють ціни різних туроператорів, тому ви зможете обрати найвигідніший варіант.\nКраще вилітати з України 22-24 грудня, а повертатись у перших числах січня.\nЛоукостера Ryanair дає знижку 20% на подорожі з листопада 2018 по січень 2019. Ціни на квитки з України починаються з €9 в один бік. Хочете більше цікавих напрямків? Радимо летіти стиковкою в містах Європи. Наприклад, через Варшаву. Звідти квитки до інших європейських міст можна взяти від €7.\nHotelscombined.com — порівняння цін на готелі\nBooking.com – система інтернет-бронювання житла\nTickets.ua — пошук авіаквитків, залізничних та автобусних\nSkyscanner.com — пошук та відстежування цін на авіа.\nБажаємо веселих свят та цікавих подорожей!\nTagged Європа |Німеччина |Фінляндія |


Що для вас означає фраза “бути європейцем”? - Візьміть участь у конкурсі МЗС України - Українська газета в Італії\nМіністерство закордонних справ України, Представництво ЄС в Україні European Union in Ukraine, Європейська правда та РАДІО ЄС. Європейська Станція запускають новий проект #BeEuropean.\nПереможці проекту отримають шанс відвідати Брюссель, Представництво України при ЄС та Європейський парламент.\nДрузі, 2015 рік став роком нових звершень та успіхів на шляху України до ЄС і, сподіваємося, 2016 рік підтвердить цей успіх. Вже діє поглиблена та всеохоплююча зона вільної торгівлі Україна-ЄС, невдовзі має запрацювати безвізовий режим для громадян України, що подорожують до #ЄС.\nщо особисто для Вас означає фраза “бути європейцем”?\nГоловний меседж нашої кампанії: “Європейська Україна починається з тебе!”.\nЩодня на сторінках МЗС у Фейсбуці та Твіттері (https://twitter.com/MFA_Ukraine) публікуватимуться матеріали про те, що означає #BeEuropean в різних європейських країнах.\nЩодня о 8:45, 14:15 та 16:45 ви зможете почути цікаві факти, думки пересічних та відомих людей в рамках нашої кампанії на Радіо ЄС – Європейська Станція (Київ 100 FM, Вінниця 103.2 FM, Дніпропетровськ 106.4 FM, Запоріжжя 100.3 FM, Кривий Ріг 100.2 FM, Львів 101.3 FM, Одеса 91 FM, Ужгород 102.4 FM, Харків 107.4 FM).\nТакож у будь-який час ці факти та найцікавіші ваші дописи будуть доступні на сайті “Європейської правди” (http://www.eurointegration.com.ua/) – сторінка проекту #BeEuropean запрацює в четвер, 14 квітня, коли ми зберемо перші ваші відгуки у соцмережах.\nПредставники Радіо ЄС оберуть найцікавіші пости, зв’яжуться з вами за допомогою online-месенджерів і запишуть на основі ваших публікацій аудіоролики, які лунатимуть в ефірі.\nДолучайтеся до нашої кампанії та #BeEuropean\nХештег (Hashtag) – слово або коротка змістовна фраза, яким передує символ #. Хештег перетворює слово чи фразу у гіперпосилання та дозволяє користувачам об’єднувати повідомлення за однією темою. Людина, яка шукає певну інформацію, використовує хештег як пошуковий фільтр. Якщо натиснути на хештег, з’явиться стрічка публікацій, в яких його було використано.\nХештег має бути написаний як одне слово, без пробілів. Приклад – #BeEuropean.\nЩоб згадати #МЗС у публікації на Фейсбуці:\n– Введіть @ та почніть вводити назву сторінки МЗС з великої літери – @Міністерство закордонних справ України / MFA of Ukraine\n– Виберіть ім’я зі списку, який автоматично пропонується соцмережею.\nPrevious article Фіскальна служба України нагадує заробітчанам про обов’язок сплатити податки\nNext article Відбудеться прем’єрний показ фільму ”Іловайськ-Лицарі неба” у Барі


Продовжується робота з підготовки до чергової сесії міської радиБердянська міська рада - офіційний сайт Подробно :: Бердянська міська рада - офіційний сайт\nСьогодні, 18 жовтня, на очолюваному депутатом міськради Іваном Братеньковим засіданні постійної комісії з питань реалізації державної регуляторної політики, підприємницької діяльності та управління комунальною власністю розглядали питання, що будуть винесені на сесію, заплановану на 27.10.2016. У рамках підготовки до сесії депутати обговорювали 12 проектів рішень і низку додаткових питань.\nЗдебільшого йшлося про подовження, перегляд або розірвання договорів оренди з приватними підприємцями, що тимчасово користуються комунальними приміщеннями. Найдовше ж обговорювали питання демонтажу двох ниток водоканалу, побудованих ще у 1963 році. Зокрема, особливу увагу депутати приділили питанню прозорості та контролю процедури складання актів щодо демонтованих об’єктів.\nСеред низки питань виокремилася новина: найближчим часом у приміщенні управління праці та соціального захисту населення з’явиться кавовий апарат. Таку ініціативу виявив один з місцевих приватних підприємців. Таким чином, у відвідувачів даної інстанції буде змога підкріпити сили горнятком кави, а місцевий бюджет буде отримувати кошти за оренду декількох квадратних метрів комунального приміщення.


Німеччина "дозволить" своїм АЕС працювати до 2030 року\nНімеччина направить прибуток від продажу сертифікатів на двокисневі викиди вуглецю на продовження терміну служби німецьких електростанцій. Також гроші повинні піти на інвестиції, спрямовані на розвиток альтернативних джерел енергії.\nТак, згідно з повідомленням міністра економіки Німеччини Райнера Брюдерле і міністра охорони навколишнього середовища Німеччини Норберта Ротгена, термін експлуатації 17 національних атомних станції повинен збільшитися ще на 12 років. Тепер, якщо плани німецького уряду здійсняться, АЗС Німеччини будуть працювати до 2030-х років.\nТакож варто відзначити, що згідно з рішенням уряду Німеччини, компанії, які поставляють електроенергію для жителів країни, повинні будуть додатково заплатити екологічний податок. Такий податок буде щорічно поповнювати бюджет країни на 3 млрд.\nЗа матеріалами Generent


Лорак приховала вагітний живіт за пишною сукнею, але фанати не оцінили - ЗНАЙ ЮА\nАртистка здивувала мережу новим відео, шанувальники такого давно не бачили\nСкандальна українська співачка Ані Лорак, яка зараз живе і активно будує кар'єру в Росії, а також їздить з концертами по російських містах, презентуючи своє шоу "Діва", вирішила в черговий раз підігріти інтерес публіки до своєї персони. На своїй сторінці у соцмережі артистка виклала нове відео, яке було зроблено на червоній доріжці російської премії RU.TV.\nЯк видно на ролику, за російської нагородою Лорак прийшла в пишному білому платті, яке нагадує весільне, принаймні, саме так вважають прихильники співачки. Деякі також жартують, що Лорак обмоталася шторою, а інші вважають, що таким чином співачка приховує вагітність або набір ваги. Свій образ Лорак доповнила бежевими босоніжки на шпильці, її волосся красиво укладене, а на обличчі легкий макіяж. Ані Лорак не змогла пропустити це захід, оскільки представлена в номінації "Краща співачка".\nТеги: Ані Лорак премія відео сукня вагітна


В Івано-Франківському міському пологовому будинку зміниться керівник — briz-info\nВ Івано-Франківському міському пологовому будинку зміниться керівник\nВ комунальному некомерційному підприємстві «Міський клінічний перинатальний центр Івано-Франківської міської ради» зміниться керівник.\nТак вирішив Івано-Франківський міський голова Руслан Марцінків, який поділився своїм рішенням на оперативній нараді, що відбувалася сьогодні на базі вказаного закладу.\nМер запропонував призначити керівником пологового будинку чинну начальницю Управління охорони здоров’я Івано-Франківської міської ради Марію Бойко. Що ж до діючого директора КНП «Міський клінічний перинатальний центр» Сергія Стефанка, то він тепер стане заступником директора.\nМісце Марії Бойко в Управлінні охорони здоров’я посяде її заступниця – Алла Вацеба.\nРаніше деякі пацієнти висловлювали претензії до міського пологового будинку з приводу стану деяких палат у закладі – відсутності ремонту тощо. На думку мера, чинний керівник центру – Сергій Стефанко – не достатньо справляється з роботою щодо залучення додаткових, зокрема, благодійних коштів, необхідних для проведення ремонтів.\n«Чому я таке приймаю рішення, тому що все-таки у пологовому будинку треба, щоби жінка керувала. Це моя особиста така позиція. Хочеться якогось такого підходу жіночого», - зазначив Руслан Марцінків і, звертаючись до Марії Бойку одразу озвучив їй головне завдання – залучення необхідних коштів.\n«Ви як не медик – більше як адміністратор виступаєте в цьому випадку, - звернувся мер до нової керівниці закладу, - Сергій Львович (Стефанко – БРІЗ) піде вашим заступником». Мер пояснив: хоче, «щоби були відремонтовані палати, щоб тут жінки хотіли лікуватися».\nРешта посадовців Центру, зі слів міського голови, залишаться на своїх місцях.


"Знайшли мертвою в ліжку": сестра вбитої українки розповіла подробиці злочину в Італії ᐉ Народна Правда\nГоловна › Новини › "Знайшли мертвою в ліжку": сестра вбитої українки розповіла подробиці злочину в Італії\nАвтор Желізняк Олександр — 22:14, 28.11.2021 в Новини\nСестра Злати Лілія Вакарюк в інтерв’ю “МБ” розповіла подробиці жорстокого вбивства родички.\n“У Злати то синяк, то зуба немає, то на обличчі волоссям прикривала якісь синці і подряпини. Але у Злати були постійні відмовки: “Ой, вдарилася. Ой, нічого страшного. Ой, у мене зуб відпав”, – розповіла Лілія.\n“Судмедексперти розповіли, що в голові Злати були такі гематоми, які не розсмокталися протягом десяти років. Експерти розписали травми на кожній кісточці, що це були регулярні побої”, – розповіла сестра.\n“Коли ми її ховали, то експерти з похоронного бюро розповідали, що займаються ритуальною справою вже 20 років, але такого понівеченого тіла ще не бачили ніколи”, – додала сестра Злати.\nНагадаємо, суд виніс вирок організатору банди, який вбив подружжя у Чернігові.\nМи також писали про те, що під Полтавою за дивних обставин загинув ювелір. Його дружині з дітьми порадили бігти.


Як вибрати весільну сукню: повна інструкція » Світ очима жінки\nЯк вибрати весільну сукню: повна інструкція\nОпубліковано : 5-10-2015, 11:18 | Категорія: Інформація\nЯк вибрати весільну сукню? Будь-який шлях починається з маленького кроку, нехай навіть це буде пошук нарядів в мережі або в модних журналах. Але краще дотримуватися певного плану, щоб не упустити жоден нюанс. Отже, приступаємо до пошуку сукні своєї мрії.\nПерший крок: вибір стилю\nПеред тим, як відправитися у весільний салон, треба хоча б представляти яке плаття ви шукаєте. По-перше, варто придивитися і зрозуміти, що подобатися, а що ні. Подивіться фотографії в інтернеті, оцініть, як це виглядає на моделях. Варто почати вибирати фасон сукні за 4 місяці до весілля. Адже якщо ви збираєтеся зшити його на замовлення, то знадобиться час для примірки і підгонки наряду. За цей час дизайнер зможе не поспішаючи створити сукню вашої мрії і внести зміни, якщо це знадобиться.\nКрок 2: перший етап пошуків\nПісля того, як ви подивилися пропозиції в інтернеті і каталогах, а також прийняли тверде рішення, що вам подобаються закриті весільні сукні з довгим рукавом , То ви можете домовитися про зустріч в декількох салонах, де створюють наряди у вашому стилі. Але не варто перевантажувати себе зустрічами, щоб від утоми не зробити неправильний вибір. Якщо ви знайшли 2-3 салону з відповідним стилем, то цього буде цілком достатньо.\nНе відмовляйтеся від професійної допомоги, адже вам можуть запропонувати модель, про яку ви навіть не думали, і не приймайте рішення до того, як побачите наряд на фігурі. Найчастіше дизайнер розуміє, який силует буде приховувати недоліки, і підкреслювати достоїнства.\nКоли ви вибираєте з ким піти на примірку, то віддавайте перевагу близькій людині, якому важливо, щоб вам було добре, зосередженому на вашому смаку і комфорті. Іноді на першому етапі пошуків ви можете обійтися без допомоги супроводжуючих, а от коли ви встанете перед кінцевим вибором, то візьміть з собою когось одного, щоб не заплутатися в кількості думок.\nІнші поради на першому етапі вибору:\nЗручний одяг : Для першого етапу пошуків вам знадобиться зручний одяг та взуття для тривалих походів по магазинах.\nНижня білизна : Воно також має бути комфортним, бажано біле або тілесного відтінку. Якщо необхідно, то можна надіти коригуючий білизна.\nВзуття : Крім зручного взуття, прихопіть з собою туфлі на підборах, неважливо якого кольору, лише б це був каблук (якщо це ваш вибір для весільного торжества).\nМакіяж : Не рекомендується наносити занадто яскравий макіяж, адже тональний крем і помада можуть залишитися на білосніжних вбраннях, які ви будете приміряти.\nПрикраси : Також не варто обважувати сережками, браслетами та намистом. Вони можуть зачепити ніжні мережива або попросту загубитися десь серед шарів весільних нарядів.\nКрок 3: вибір дизайнера\nПісля того, як ви визначилися зі стилем весільного салону, саме час знайти спільну мову з дизайнером, який створюватиме ваш наряд. Важливо, щоб він був терплячим і уважною людиною, супроводжуючим вас до самого торжества. Що найголовніше при виборі дизайнера?\nНадійність - Дизайнер повинен допомогти вам казково виглядати на весіллі і, прислухаючись до вашої думки, вміти направити і пояснити, що вам більше підходить, навіть якщо в кінцевому підсумку вирішувати все одно вам.\nВідносини - Вибирайте дизайнера, з яким ви відчуваєте себе комфортно. Так як підготовка до весілля часто може викликати стрес, то найкраще, якщо при створенні вашого наряду ви будете відчувати спокійну обстановку радості від творчості.\nЗагальний образ - Навіть якщо дизайнер займається тільки створенням сукні, краще всього, якщо він допоможе вам у виборі взуття, зачіски та аксесуарів, щоб все створювало загальний образ.\nЦіна - Широкий діапазон цін у весільних салонах дозволяє вибрати плаття, яке підійде до вашого бюджету і важливо пам'ятати, що на відміну від костюма нареченого, сукня нареченої надаватися лише один раз.\nКрок 4: вибір вбрання по фігурі\nВи визначилися з фасоном, дизайнером і весільним салоном. Тепер потрібно створити сукню. Наряд обов'язково повинен підходити до особливостей вашої фігури і вигідно представляти її.\nВеликі груди - В цьому випадку потрібна підтримка у вигляді бюстгальтера, значить, немає можливості вибрати сукню з відкритою спиною. До фігурі з великими грудьми підійде великий виріз, особливо V-подібний. Не рекомендується вибирати плаття без бретелей.\nНевелика груди - Рекомендується вибирати плаття зі скромним вирізом. Також підійдуть наряди з струмуючих тканин з глибокими вирізами.\nПовна фігура - Нареченим з формами краще підкреслити талію поясом, а пишна спідниця приховає нижню частину фігури.\nШирокі плечі - Вам підійде силует у вигляді фартуха або майки.\nПовні руки - Можна використовувати рукава у вигляді рукавичок, щоб приховати руки, але залишити плечі оголеними.\nНизький зріст - Вам підійдуть подовжені наряди більше, ніж корсет із спідницею. Якщо ви все одно хочете корсет із спідницею, то відмовтеся від пишного низу на користь спідниці силуету A.\nВисокий ріс т - вам підійдуть сукні без бретелей, фасон-фартух, не глибокий V-подібний виріз.\nКрок 5: загальний образ\nНезважаючи на те, що сукня знаходиться в центрі уваги, не можна забувати, що в поєднанні з іншими елементами воно створює незабутній вигляд. Важливо правильно підібрати поєднання між сукнею, макіяжем, зачіскою та аксесуарами. Всі ці елементи потрібно починати шукати після того, як ви визначилися з сукнею, а не навпаки.\nЯкщо верхня частина наряду сама по собі домінує, то вам не знадобиться намисто, можна обійтися лише підходящими сережками. Якщо у вас білосніжне плаття, то можна підібрати туфлі з каменями або іншого кольору. Якщо ви вибрали туфлі на високій шпильці, то не забудьте подбати про змінною парі взуття без підборів. Букет нареченої також повинен підходити до вашого наряду.\nВсе-таки на вашому святі, ви повинні відчувати себе королевою. Після торжества ви можете відправити сукню в хімчистку і прибрати подалі в шафу, а іноді дістаючи його з вішалки, ви посміхнетеся, згадавши приємні моменти.\nЗ кожним днем наближається момент весільного торжества. Вже...


МЕТОДИКА ОПИТУВАННЯ НАСЕЛЕННЯ ПІД ЧАС ПРОВЕДЕННЯ\nВ 50-60-ТІ РОКИ XX СТОЛІТТЯ\nПашненко О. М.\nThis article tells us about procedure of the polling during historical expeditions in the 50 - 60s of the XX century. Methods, that can help a scientist to make interview today, are described in this article. Despite the fact that in the middle of the XX century there was not general technique but there were some researches of scientists. Such researches are considered in the article. Learning of the investigation allows to make the characteristic of the procedure of that period.\nАле методисти зазначали, що анкетне обстеження рекомендувалося, головним чином, лише для вивчення сучасних процесів [2, с.123]. Тому що, по-перше, анкети дозволяли збирати масовий, доступний статистичній обробці, матеріал, який збільшував вагомість зроблених висновків. По-друге, масовий анкетний матеріал відкривав можливість шляхом порівняння даних, зібраних у різний час, простежувати динаміку й закономірності розвитку явищ сучасно? культури [2, с.123]. Але й при вивченні сучасності було помилково обмежуватися збором і обробкою одних анкетних даних. Тільки сполучення анкетного методу з іншими видами робіт в експедиції, постійна перевірка анкетних даних результатами обстеження, отриманими за допомогою іншої методики, забезпечували необхідну повноту й вірогідність зібраних відомостей [2, с.123].\nКоли більш-менш повний список можливих респондентів був складений, їх завжди розбивали на дві групи. Люди, які могли дати найцінніші відомості, опитувалися в першу чергу. Інших опитували для перевірки вже отриманих даних, для збору додаткового матеріалу [4. с.29]. Якщо час обмежений, від опитування частини інформаторів другої групи можна було й зовсім відмовитися.\nЯкі в сучасній методиці, так і в середині минулого століття, бесіда починалась з того, що дослідник пояснював респонденту мету свого візиту, Таке пояснення відігравало більшу роль при опитуванні, тому що від того, наскільки респондент правильно зрозуміє, що від нього потрібно й про що він повинен розповідати, багато в чому залежав і зміст його розповіді. Інтерв'юер повинен був прагнути до того, щоб бесіда була живою, безпосередньою, не мала характеру «допиту» [1, с.39]. Чим вільніше розповідав респондент, тим більше він давав інформацію «від себе», не обмежуючись рамками відповіді на задане йому запитання, тим докладніше й повніше були його повідомлення, і тим більше в них містилося подробиць і деталей.\nОднак не слід було цілком покладатися на «самодіяльність» опитуваних. Ще до початку бесіди потрібно було скласти в умі, а починаючому досліднику і на папері, зразковий план опитування, виділити ту групу запитань, які варто було обов'язково задати респонденту. Цей нескладний прийом дозволяв не упустити головне і направити бесіду в потрібне русло [4, с.29]. Не обов'язково, звичайно, було задавати запитання в тому порядку, в якому вони були складені заздалегідь, але важливо те, щоб жодне із запитань не залишилося без відповіді.\nМетодисти вказували на те, що, чим безпосередніше велася бесіда, тим менше було відступів співрозмовників від основної теми. При цьому розмова легко могла перекинутися на предмети сторонні й далекі від інтересів інтерв'юера. Якщо щоразу за таких обставин бесіда переривалася запитаннями, то жвавість розповіді порушувалась, в респондента пропадав інтерес до бесіди, і його відповіді ставали млявими, формальними. Але якщо зовсім не реагувати на подібні відступи, бесіда могла перетворитися у звичайну розмову й основна мета опитування не була б виконана [З, с.100]. Тут повинне було виявитися мистецтво дослідника вчасно поставити запитання так, щоб непомітно повернути розмову до потрібної йому теми. Чим природніше й непомітніше вироблявся такий «маневр», тим успішніше проходила бесіда.\nАле іноді організатори експедицій навмисно давали розмові відхилитися від основної теми, щоб дозволити відпочити й респонденту, й інтерв'юеру. Крім того, корисно було міняти теми опитування в ході бесіди [4, с. 30]. Наприклад, почавши з родини й сімейних відносин, переходити до обрядів, потім до одягу або іншої близької теми. Зміна тем знімала втому в співрозмовників і зберігала інтерес респондента до бесіди [3, с.100].\nЗапитання рекомендувалось робити не в конкретній формі (особливо, якщо бесіда «первинна» в даній місцевості, а не перевірочна), а в загальній. Кожне вузько-конкретне запитання визначало зміст відповіді, зв'язуючи ініціативу оповідача й тим самим лишаючи дослідника багатьох цікавих відомостей, які міг би повідомити інформатор при вільній, активній розповіді. Не можна було ставити уточнюючі запитання, коли опитуваному залишалося сказати тільки «так» або «ні» [4, с.30].\nУ кожній місцевості існувала й існує своя термінологія, місцеві слова («локалізми») в мові. Не знаючи цього, дослідник міг ставити запитання, вживаючи літературні терміни, незрозумілі місцевим жителям. У процесі роботи в інтерв'юера поступово накопичувався запас місцевих термінів, зростало знання «локалізмів». Тому методисти зазначали, що важливо було спочатку ставити питання в загальній формі (наприклад: «Який одяг носили?») і лише потім, при перевірці отриманих відомостей, практикувати й прямі запитання, вживаючи при цьому місцеві терміни.\nАктивність бесіди залежала й від того, як поводиться інтерв'юер [5, с.82]. Людині в більшості випадків властиве бажання пояснити, розтлумачити іншій те, чого вона не розуміє. Якщо дослідник не виявляв інтересу до відповідей інформатора, задаючи запитання з тем, на яких він розумівся, то активність оповідача різко знижувалась. Тому корисно було, якщо з розповіді все ясно, робити вигляд, що щось незрозуміле. Такий прийом звичайно викликав активність оповідача; інформатор намагався зрозуміліше пояснити, розтлумачити приїжджому суть справи, приводячи нові факти, нові цікаві подробиці. Другий раз, як зазначає Г. Промов, саме за допомогою такого прийому вдавалося одержувати унікальні відомості [4, с.29].\nОсобливо було домогтися повної ясності викладу всіх деталей розповіді. Не можна було йти від інформатора, не отримавши докладного роз'яснення всіх незрозумілих моментів розповіді. Для цього або в ході бесіди, або, якщо це незручно, наприкінці опитування респондентові задавалися уточнюючі запитання [1, с.40]. З'ясуванню деталей розповіді дуже сприяли: показ у дії обряду або прийому праці, огляд речей, якщо вони були, зроблені рукою опитуваного, замальовки й т.і. Подібні наочні форми конкретизації розповіді респондента поліпшували розуміння його деталей.\nЯк зазначали методисти, нерідко бесіда з опитуваним привертала увагу його сусідів, гостей. Тоді вони активно включалися в бесіду, виправляючи один одного, вносячи уточнення, а другий раз і сперечались між собою. Якщо така колективна бесіда дозволяла краще освітити тему, що досліджувалась, інтерв'юер повинен був її підтримати, направляючи хід співбесіди вміло поставленими запитаннями. Бувало й так, що повідомлення співрозмовників не збігалися [1, с.40]. Тоді треба було спробувати з'ясувати причину розбіжностей під час самої бесіди або ж встановити причину розбіжностей пізніше за допомогою відомостей від інших інформаторів. Але кожного разу інтерв'юеру не слід було під час бесіди відкрито займати позицію одного зі сторін [1, с.41].\nЗаписувати живу мову звичайним шляхом було важко, як правило, вдавалося записати не більше половини. Тому доводилось записувати бесіду не буквально, а викладати її основний зміст, прибігаючи до скорочень умовними позначками і т.п. При цьому лише деякі мовні звороти, місцеві терміни тощо записувались буквально, а все інше - у скороченні [6, с. 126]. З часом у кожного польового дослідника виробилась власна система запису. Необхідність точної передачі місцевих термінів і виразів обмежувалась можливістю застосування стенографії, хоча знання останньої були дуже корисні.\nЗа методикою опитування 50-60-тих років XX століття, якщо при записі робилося безліч скорочень, то він вівся розріджено, залишаючи місце для наступної розшифровки скорочень і дописувань слів. Останнє необхідно було робити негайно після бесіди або в той же день увечері. Пізніше зміст частини скорочень міг бути забутий [4, с.32]. Крім того, при такій обробці записів легко було підвести підсумки, які були зроблені за день, та які питання необхідно уточнити й перевірити в інших респондентів, а також скласти зразковий план роботи наступного дня.\nКожне повідомлення опитуваного, яким би достовірним воно не здавалося, варто було звіряти з повідомленнями інших респондентів. Чим більше підтверджень отримано під час наступних опитувань, тим більше підстав було довіряти зібраним відомостям. Перевірка отриманих даних за повідомленнями декількох оповідачів - це обов'язкова частина опитування місцевого населення [4, с.32]. Звичайно, відомості, отримані від місцевих жителів, могли бути підтверджені науковими даними або іншими видами польових досліджень, Але не можна було покидати район, що обстежується, не перевіривши достовірність основних зібраних матеріалів. По закінченні експедиції така перевірка часто виявлялася неможливою.\nРозмовляючи навіть із представниками старшого покоління місцевих жителів (від 50 до 80 років), інтерв'юер не міг розраховувати хронологічну глибину, бо активна пам'ять розпочиналась приблизно з 10-літнього віку. Але, розповідаючи про минуле, респондент передавав не тільки те, що пам'ятає сам, але й те, що він чув від своїх батьків, дідів. Відповідно зростала й хронологічна глибина відомостей [7, с.76]. Звичайно, ступінь точності даних при цьому відповідно знижувався, багато деталей залишалися нез'ясованими, але все-таки подібні повідомлення нерідко ставали цінними, оскільки жодним іншим способом одержати їх вже було неможливо.\nЯкщо інформатор розповідав про події й факти відносно давнього минулого, як зазначають методисти, треба було, спробувати точніше визначити час, до якого вони відносяться. Для цього необхідно було довідатися, на якому році свого життя респондент почув передані йому відомості, а також, який був вік осіб, від яких він це довідався [5, с.82]. Покоління від покоління відокремлювалось в середньому 25-30 років, але могли бути й досить значні коливання (до 30-40 років на покоління). Це означало, що, користуючись таким методом, можна було заглянути в глиб історії не на 50-60, ана 100-150років.\nВідповідно до розроблених правил у 50-60-х роках XX століття, опитування респондентів було найкраще вести вдвох. Можна було вести опитування й одному, але тоді одночасно доводилось запитувати й записувати, обмірковуючи в той же час подальші запитання. Це ускладнювало роботу, викликало небажані паузи, відволікаючи увагу опитуваного. Працюючи вдвох, інтерв'юери розподіляли ролі так: один запитує, інший записує. Краще, якщо для опитування об'єднувалися фахівці з різних тем. Кожний з них опитував респондента зі своєї теми, в той час як інший вів запис [7, с.76].\nДослідники, які розробляли методику опитування, рекомендували, щоб партнери працювали разом тривалий час, бо тоді вони звикали розуміти один одного з півслова, кожен відчував, що встиг записати його товариш, а що ні, де потрібно зупинитися, повторити питання й т.п. Добре спрацьовані партнери збирали не тільки набагато більше матеріалів, але й встигали майже дослівно все записувати.\nАле не завжди. Навіть при роботі вдвох, інколи не вдавалось вільно вести запис. У деяких (втім, рідких) випадках процес запису так бентежив респондента, що він або зовсім відмовлявся відповідати на питання, або говорив вкрай скупо й неохоче. У такому випадку доводилося вести опитування без запису, який відновлювався потім по пам'яті негайно після бесіди [4, с.33]. Але при цьому обов'язково зазначалось, що запис був зроблений по пам'яті. Прибігати до такого запису треба було лише в крайніх випадках. Неприпустимо було відкладати запис по пам'яті хоча б на один-два дні: в такому випадку не тільки втрачалося багато цікавих деталей, повідомлених опитуваними, але й можливі були перекручування отриманих відомостей.\nЩе одне важливе питання, яке враховувалося в методиці 50-60-х років, це знання мови місцевого населення. Бо це важлива умова успішної роботи в експедиції. Але далеко не завжди дослідникові вдавалося вивчити мову заздалегідь, а тим більше освоїти розмовну мову. Тому в етнографічних експедиціях часто користувалися послугами перекладачів [4, с.34]. Вибір перекладача – була досить відповідальною справою. Щоб робота з перекладачем була успішною, до нього висувалися певні вимоги: 1) добрі знання місцевої мови й мови співробітника експедиції (краще, якщо мова місцевого населення є для перекладача рідною); 2) повага місцевих жителів (якщо вони не будуть поважати перекладача, то не будуть ставитися з повагою й до співробітника експедиції, а отже й до його роботи); 3) освіченість, яка гарантувала б добре розуміння завдання своєї роботи й необхідність точного перекладу без «відсебеньок» [6, с.126].\nЯк зазначають методисти, дуже важливо було до початку роботи роз'яснити перекладачу завдання експедиції, виклавши хоча б загальні основи знань даної галузі. Чим краще перекладач орієнтувався в предметі дослідження, тим успішніше йшла робота. Особливо варто було наполягати на точності перекладу.\nКрім того, велике значення після опитування мала і документаційна робота [2, с.123]. А саме, фіксування запису бесід з інформаторами, анкети, опис різних явищ, малюнки, креслення, викрійки, плани. Бо все це історичні документи, цінність яких згодом зростає все більше. Історикові польові документи говорять не менше, ніж архівні справи. Тому правильне оформлення й складання польових документів (польові зошити, експедиційні щоденники, анкети, графічні матеріали, фотоматеріали й кіноплівки) відігравали і відіграють, навіть, зараз значну роль в їх подальшому вивченні для реконструкції історичних подій та явищ.\nТаким чином, методика проведення історико-краєзнавчих експедицій в середині XX століття мала свої особливості. Такі експедиції були довгострокові, матеріальна-технічна база була практично відсутня, більшість робіт проводилась без залучення автоматики в порівнянні з сучасними експедиціями. Уніфікованої та загальновизнаної методики як такої не було, а існували розробки окремих дослідників, Саме такі розробки і стали основою сучасної методики проведення історико-краєзнавчих експедицій, яка стає все популярнішою та розповсюдженішою.\n1. ЖданкоТА, Крупянская Б.Ю., Терентьєва Л.Н. Об организации и методике полевых этнографических исследований // Советская этнография. -1956. -№3.\n2. Аксьонова Н. Наукова літня школа «Методи дослідження культур у гуманітарних науках»: старе і нове дослідження. // Народна творчість та етнографія. - 2006. - № 1.\n3. Валименко А.В. Експедиції 1965 року// Народна творчість та етнографія. -№1.\n4. Громов Г Методика этнографических зкспедиций. - М., 1966.\n5. Маєрчик М. Польові дослідження: проблема достовірності й порозуміння // Народна творчість та етнографія.-2003.-№ 5-6.\n6. Рубан О. Етнографічна комісія Академії наук України. // Народна творчість та етнографія. - 1999. -№4.\n7. Боряк О. Емпіричні дослідження як "ризик шкоди": теорія і практика впровадження принципів етики польової роботи. // Народна творчість та етнографія. - 2003.- № 5-6.


Кабачок | НК-ЕЛІТ\nМАЛЮК (20 г)\nРанньостиглий – 40-43 дні від сходів до початку плодоношення. Урожайний. Рослина кущова. Листки середні, злегка гофровані. Плід видовжено-циліндричний, світло-зелений, маса товарного плоду 0,35-0,6кг, довжиною 18-24см. М’якуш білий, ніжний, середньої щільності. Урожайність 4,4-6,3 кг/м2. Стійкий до хвороб. Чудово підходить для консервування та переробки. Високу урожайність отримують на родючих грунтах.\nРанньостиглий - 45-50 днів. Рослина кущова, з інтенсивним ростом плодів. Плоди буро-зелені, з дрібними краплинками, довжиною до 40см, діаметром до 11см, масою 300-500г. М’якуш салатовий, соковитий. Плодоносить до 3-х місяців. Урожайність 5-8 кг/м2. Використовують молоді плоди для консервування.


Душова система з термостатом Cube - Рішення для ванних кімнат - Для Вашої Ванни | GROHE\nДосконале рішення для ванної від GROHE Cube\nДля створення виняткових проектів ванніої кімнати дизайнери інтер'єру віддають перевагу єдиному збалансованому способу. Після успішного випуску серій Eurocube і Euphoria Cube, компанія GROHE представляє Cube для шанувальників елегантного дизайну у дусі кубізму.\nНовий Grohtherm Cube: 100% Cube, 100% GROHE\nБезпечність, технології і стиль - основа всіх виробів GROHE, включаючи нову колекцію термостатів Grohtherm Cube. Grotherm Cube оснащений картриджем TurboStat® для максимальної безпеки і надійності під час прийняття душу. Додайте до цього еко-технології GROHE і вилив XL Waterfall, що подає воду безшумним потоком, що нагадує водоспад - все це термостат Grotherm Cube, який стане прекрасним завершальним елементом у вашій ванній.\nУльтрасучасний душ в кубічному стилі\nВитончений і простий дизайн колекції GROHE Cube з його чіткими лініями також відображений в новаторських душах Euphoria. Розкішна душова система Euphoria включає в себе термостат Grohtherm Cube, ручний душ і дивовижний верхній душ з режимом Rain в характерному кубічному стилі.\nДушова система Euphoria\nСправжня геометрія - змішувачі з одноважільним змішувачем Eurocube\nЧисті лінії, чіткі кути і унікальна рукоятка роблять одноважільні змішувачі для ванни і раковини Eurocube вишуканим вибором для сучасних ванних кімнат. Відповідно до Ваших побажань в колекції Eurocube знайдеться будь-яка модель - від базового виливу до змішувача на чотири отвори. У кожній моделі стандартно використовуються наші фірмові технології GROHE SilkMove® і StarLight®.\nCube в кожній деталі ... з аксесуарами Essentials Cube\nСтворіть дизайн ванної кімнати в кубічному стилі до останньої деталі завдяки аксесуарам Essentials Cube. Від мильниць до тримачів для рушників - все елементи гармонійно поєднуються один з одним і прикрашені хромованим покриттям GROHE StarLight®.


30.05.2014 р. — reporter\nМіжнародний день захисту дітей відзначається 1 червня щороку, а встановлене це свято ще в листопаді 1949-го, ухвалою Ради Міжнародної демократичної федерації жінок. День цей покликаний привернути увагу світової спільноти до проблем охорони здоров’я дітей, боротьби з експлуатацією дитячої праці, прав дитини на освіту, дозвілля й захист від фізичного та психологічного насилля і багатьох інших. В Україні з 27 вересня 1991 року набула чинності Конвенція ООН про права дитини, згідно з якою держави, які цю конвенцію підписали, вживають усіх заходів щодо забезпечення захисту прав дитини, зокрема на життя, свободу думки і релігії, навчання та відпочинок тощо. Міжнародний день захисту дітей відзначається в Україні з 1998 року.День цей особливий. 1-го червня відбуваються різноманітні заходи, що підкреслюють увагу до дитячих прав і до формування гармонійної особистості. Традиційними стали доброчинні акції, нагороди, призи, Святкування відбувається повсюдно. Гучніше у столиці та менш помітне у провінційних місцинах. У державній політиці нинішньої України проблеми захисту підростаючого покоління мають пріоритетний напрям. Але слід зауважити, що розв’язання проблем захисту дитини, дитинства від небезпек, які існують у сучасному житті, далеке від ідеального.Щороку в перший день літа відзначають Міжнародний день захисту дітей - свято радості та надії, адже саме в дітях ми хочемо бачити здійснення своїх мрій і сподівань. У малечі не повинно бути нещасливого дитинства, і за це відповідальні дорослі.\n4 червня відзначають Міжнародний день безневинних дітей – жертв агресії.\n12 червня - Всесвітній день дій за усунення дитячої праці.\nЦі дні ще раз нагадують кожному: турбота про дітей, захист їхніх прав - один з найголовніших наших обов'язків. Зігріймо теплом і любов'ю, увагою і ласкою кожне дитяче серце!Діти — майбутнє кожної держави. Нині на планеті живе близько 2 млрд. дітей. Як найвразливіша частина суспільства вони потребують особливого захисту й піклування. Перше законодавство про дітей з'явилося на Заході наприкінці ХІХ — початку ХХ ст. Дітей, беззахисних перед експлуатацією дорослих, почали вилучати з процесу виробництва. Потім було прийнято і законодавство про обов'язкову освіту. У 1924 р. в Женеві прийнято Декларацію прав дитини, у якій визначено обов'язки дорослих стосовно дітей. У такий спосіб права дитини увійшли до системи міжнародного права.Одразу по завершенні Другої світової війни, коли 1945 р. було утворено Організацію Об'єднаних Націй (ООН), світова спільнота стала приділяти проблемі прав дитини особливу увагу. У 1948 р. прийнято Загальну Декларацію прав людини. 1959 р. усі 78 членів Генеральної Асамблеї ООН одноголосно ухвалили «Декларацію прав дитини», робота над проектом якої тривала 2 роки. Вона була значно досконалішою і ширшою порівняно з Женевською й торкалася не лише життєвих потреб дитини, а й моральних — у любові й розумінні, проголошувала право на ім'я і національність, передбачала обов'язкову і безплатну початкову освіту, заборону дитячої праці до певного віку, право дитини на гру і творчість. Міжнародний день захисту дітей установлено в листопаді 1949 р. ухвалою Ради Міжнародної демократичної федерації жінок. Це свято покликане привернути увагу світової спільноти до проблем охорони здоров’я дітей, боротьби з експлуатацією дитячої праці, прав дитини на освіту, дозвілля й захист від фізичного та психологічного насилля. З 1954 р. Генеральна Асамблея ООН запропонувала святкувати 20 листопада Всесвітній День дитини.\nРівно через 30 років після прийняття Декларації прав дитини та через 10 років після проведення Міжнародного року дитини Асамблея ООН одноголосно прийняла Конвенцію про права дитини (20 листопада 1989 року). Її підписали й ратифікували 192 держави (з-поміж 193 існуючих на Землі), серед яких однією з перших була Україна. 2 вересня 1990 року Конвенція набула чинності. Держави, що цю конвенцію підписали, вживають усіх заходів щодо забезпечення захисту прав дитини, зокрема на життя, свободу думки і релігії, навчання та відпочинок. Чинності в Україні Конвенція ООН про права дитини набула з 27 вересня 1991 року. Про здійснення прав дітей йдеться в Європейській конвенції 1995 р. Права дитини визначені в розділі 2 статей - 51 та 52 Основного Закону нашої держави — Конституції України. У квітні 2001 року прийнято Закон України «Про охорону дитинства». Особливий внесок у справу забезпечення прав дитини в світі робить Дитячий Фонд ООН (ЮНІСЕФ). У 1997 р. ЮНІСЕФ відкрив постійне представництво в Україні для допомоги урядові в реалізації різноманітних програм, спрямованих на захист та розвиток українських дітей. Одним з важливих проектів співпраці ЮНІСЕФ з урядом України є «Суспільство на захист прав дитини» В Україні День захисту дітей встановлено Указом Президента N 568/98 від 30 травня 1998 року на підтримку ініціативи Міністерства України у справах сім'ї та молоді, Всеукраїнського комітету захисту дітей, Національного фонду соціального захисту матерів і дітей «Україна - дітям» та інших громадських організацій.\nМіжнародний день захисту дітей покликаний не тільки для веселого святкування дітвори, але й нагадування суспільству про необхідність дотримання та поваги прав дитини, боротьби з експлуатацією дитячої праці, прав дитини на освіту, дозвілля й захист від фізичного та психологічного насилля, до проблем охорони здоров'я. Всі вище зазначені пункти це - необхідної умови для формування гуманного, справедливого і благополучного суспільства. Напередодні відзначення цього дня та в цей день в багатьох країнах світу проходять благодійні акції, покликані допомогти і підтримати дітей-сиріт і інвалідів.\nВ Україні 1-го червня відбуваються різноманітні заходи, що підкреслюють увагу до дитячих прав і до формування гармонійно особистості. Традиційними стали доброчинні акції, нагороди, призи.\nБеззахисність починається іноді з першого подиху дитини. Щотижня тільки в пологових будинках Києва до десятка новонароджених дітей опиняються без материнської, а отже, і батьківської, себто родинної опіки, бо молоді матері їх просто залишають. Дані опубліковані психологами Соціальних служб для сім'ї, дітей і молоді. Серед дітей, котрі підростають у повноцінних сім'ях, немало таких, які зазнають не лише якихось утисків, а й знущань і побоїв від своїх рідних. Доволі гостра проблема постає перед Україною і у випадку з безпритульними дітьми. Вже не перший рік соціальні служби для дітей та молоді вживають заходи для безпритульних дітей, але нажаль суворі закони вулиці перемагають над ними. Ці діти в досить юному віці вживають наркотики, алкоголь, а деякі з них вже Віл-інфіковані, вони їдуть на злочин. В очах цих дітлахів читається не цікавість до життя їх однолітків, які живуть не за їх правилами. Безпритульники не бажають бути сиротами, вони хочуть бути дітьми вулиці.\n1) Сьогодні міжнародний день захисту дітей! Від нашої уваги, любові, виховання залежить доля дітей. І якщо ми будемо ростити їх у добрі, змалечку оточимо їх любов'ю та милосердям, вони змінять наше життя на краще!\n2) Сьогодні Міжнародний День захисту дітей. В цей день кожен повинен задуматися і подивитися на дітей, які поруч. Кожен повинен зробити для своєї дитини свято. Це свято потрібне, щоби люди звернули увагу, подивилися, що поруч є діти з їхніми проблемами і потребами. Ми робимо свято, щоби послухати дітей та інколи в них повчитися.\n3) Щороку в перший день літа відзначається Міжнародний день захисту дітей - прекрасне свято радості та одвічної надії. Адже саме в дітях ми хочемо бачити здійснення своїх мрій і сподівань. Прагнемо, щоб вони росли здоровими та радісними, прославляли свої родини і рідний край. У малечі не повинно бути нещасливого дитинства, і за це маємо відповідати ми, дорослі, тому турбота про дітей, захист їхніх прав повинен стати одним з найголовніших наших обов'язків. Закликаємо усіх сьогодні й кожного наступного дня зігрівати теплом і любов'ю кожне дитяче серце, об'єднувати зусилля заради майбутнього, і тоді маленькі громадяни виростуть достойними людьми й неодмінно стануть гордістю України.\n4) Дорогі юні друзі! Щороку 1 червня ми відзначаємо свято маленьких громадян нашої країни – Міжнародний день захисту дітей. Водночас це й свято тих, хто завжди поруч з дітьми, хто піклується про них і допомагає твердо стати на ноги. Діти – наш найдорожчий скарб, наша радість і наше майбутнє. Саме тому святий обов’язок родини, школи, органів влади та громадськості подбати про всебічний розвиток інтересів та здібностей української юні, забезпечити їй належний рівень виховання і дотримання прав дитинства\n5) Діти - це безмежна ще не зіпсована щирість і відвертість. Їх майбутнє залежить від нас. Наше майбутнє залежить від них. Діти - це ангели. Вони не повинні страждати від того, що хтось вважає їх чужими. Вони повинні жити в світі, який не знає, що таке жорстокість, біль та насильство. Давайте створимо для них такий світ разом!


1. Головні етапи кількісного аналізу та оцінки ризику. Методичні підходи до визначення ризику.\n2. Застосування у розрахунках ризику імовірнісних структурно-логічних моделей визначення базисних подій.\n3. Ідентифікація ризику. Розробка ризик – стратегії з метою зниження вірогідності реалізації ризику і мінімізації можливих негативних наслідків.\n1. Класифікація небезпек-перший крок до забезпечення безпеки.\n2. Небезпеки очевидні і приховані.\n3. Системно-структурний підхід і безпека життєдіяльності.\n4. Європейська програма навчання у сфері наук з ризиків.


Марія Манчині - фаворитка французького короля Людовика XIV: біографія, особисте життя, діти\nУрок » Наука » Марія Манчині - фаворитка французького короля Людовика XIV: біографія, особисте життя, діти\nМарія Манчині була прекрасної молодої римської жінкою, яка захопила серце Короля-Сонце. У її батька, барона Лоренцо Манчіні, некроманта і астролога, було п'ять дочок, яких він планував видати заміж. Але перш ніж він зміг організувати для своїх дітей вигідні шлюби, він помер. Його дружина, баронеса Жеронима Маццарини, сицилійська дворянка, привезла своїх дочок у Париж, будинок свого брата - кардинала Мазаріні. Там вона сподівалася використовувати свій вплив, щоб влаштувати дочкам шлюби. Чому так цікава особистість Марії Манчіні? Який слід в історії залишила ця сильна жінка? У даній статті представлена біографія Марії Манчіні.\nДитинство Марії пройшло в Римі. Вона народилася в сім'ї італійського аристократа 28 серпня 1639 року. Її мати була сестрою кардинала Джуліо Мазаріні, що має гігантське вплив при французькому дворі.\nУ дитинстві батько Марії Лоренцо, любитель астрології, передбачав, що дівчинку чекає невтішна доля: мало того що погануля (маленька Марія, за переказами, була схожа на козу), так ще й зірки пророкують, що з нею станеться безліч нещасть. Після смерті батька разом з трьома сестрами і матір'ю Марія була привезена (за запрошенням дядька - Джуліо Мазаріні) у Франції. Мати і дядько дівчаток сподівалися, що при дворі зуміють вигідно прилаштувати дівочий виводок, організувавши їм вдалі шлюби. Життя показало, що ці матримоніальні плани цілком виправдалися. На момент приїзду до Франції Анні Марії Манчіні було тринадцять років. Худенька, смаглява, жива дівчинка не вписувалося в прийняті в світлі стандарти краси, і її зарахували до дурнушкам. Ніщо не вказувало на те, що в майбутньому ця дівчинка стане однією з найкрасивіших жінок при французькому дворі і фавориткою самого короля Людовика XIV.\nЗ Анни Марії в Марі\nПізнавати французьку культуру Марія Манчині розпочала під керівництвом її старшої сестри Лори, герцогині Меркера, в провінційному Екс-ан-Провансі. Після прибуття в Париж її дядько помістив Марію в монастир в Фобур-Сент-Антуан, в надії поліпшити її поведінку і відточити манери. Там, в оточенні книг і строгих ритуалів, Марія провела вісімнадцять місяців. Ув'язнення в монастирі справді пішло їй на користь. До 1655 році вона увійшла в оточення королеви Анни Австрійської і була завсідником модних салонів пані де Рамбуйє і пані де Шаблі. У той час Анну Марію стали кликати на французький манер - Марі. Ця освічена дівчина відрізнялася особливим розумом і цитувала багато віршовані твори. На той час розквітнув не один лише тонкий і допитливий розум Марії Манчіні, але і її тіло. Висока струнка дівчина з величезними очима прослыла красунею.\nКороль Людовик XIV, цінитель жінок, спочатку не звертав особливої уваги на Марію. Коли вона з'явилася при дворі, король активно доглядав за її сестрою - вишуканою красунею Олімпією. Людовик 14 приділяв так багато уваги Олімпії, що при дворі почали жартувати, говорячи, що їм вже відомо, кому гряде стати майбутньою королевою Франції. Все це настільки викликало гнів матері юнака, Анни Австрійської, що вона визнала за благо видалити Олімпію від двору, в спішному порядку видавши її заміж. А король довгий час був при смерті після військового походу.\nМарія, давно закохана у Людовика, але стримує свої почуття, при вигляді страждань коханого вже не змогла стримувати ні сліз, ні почуттів. Її залите сльозами обличчя було першим, що побачив Людовик, прийшовши в свідомість. Ця картина так зворушила його і так врізалася в пам'ять, що, тільки пішовши на поправку, він поспішив зустрітися з Марією. Так зародилося, напевно, найчистіше почуття Короля-Сонце. Коли Людовик 14 одужав, закохані провели разом кілька щасливих тижнів. А коли двір повернувся в Париж, розлучити Людовика і Марію було неможливо. Начитана й розумна, Марія мала великий вплив на короля і, в відомому сенсі, зробила з нього відомого всім Короля-Сонце. Марія, не чужа марнославства й амбітності, частенько розмовляла з королем про те, як щасливий має можливість керувати – і розбудила в ньому гордість могутнього монарха. Саме під впливом Марії, і щоб справити на неї враження, Людовик почав приділяти увагу вивчення мов, літератури, відкрив для себе мистецтво - і пристрасно захопився ним. У той час Людовик і Марія були весь час разом. Але при цьому коханкою короля цнотлива Марія так і не стала - вона вважала неможливим подібний зв'язок, не благословленную шлюбними узами. Крім того, розумна дівчина розуміла, що, поступившись пристрасті короля, вона залишиться лише однією з його безіменних фавориток, забутих через тиждень.\nОдружитися по любові не личить одному королю\nРомантичним відносинам з молодим королем Людовіком спочатку сприяли як кардинал Мазаріні, так і мати короля - Анна Австрійська. Однак політика тяжіла над почуттями. Анна Австрійська сосватала королю Людовику юну принцесу Савойську. Людовик відмовився від цього шлюбу з Маргаритою, з боку королеви не було заперечень – вона вже думала над більш вдалою партією. Людовік намагався привернути на бік закоханих кардинала Мазаріні, обіцяючи йому всі мислимі блага в тому випадку, якщо він зуміє влаштувати їх шлюб з Марією Манчіні. І спочатку кардинал піддався на вмовляння. Він навіть провів переговори з королевою-матір'ю, але ті провалилися. Анна Австрійська поставила кардиналу ультиматум і заявила, що у разі подібного «низького» шлюбу проти короля Людовіка ополчився вся Франція, а сама вона встане на чолі обурених. Кардинал Мазаріні здався і видалив Марію від двору в Ла-Рошель. Людовик на колінах благав матір дозволити йому одружитися на своїй коханій, але королева не здригнулася.\nБудучи віддаленими один від одного, закохані писали один одному листи. Людовик категорично не хотів вступати в шлюб з іспанської инфантой. Вмовляння кардинала більше не приносили користі. Тому Мазаріні погодився поговорити з юною родичкою. Поговоривши з Марією начистую і на рівних, він зумів пояснити їй, яке значення для Франції має цей шлюб. І дівчина прийняла це. Вона відправила королю останнє прощальне лист – і з тих пір йому не відповідала. Так закінчився цей блискучий і безнадійний роман.\nВ 1660 році звуки дзвонів віщували укладення союзу. Франція відсвяткувала королівський шлюб з инфантой Марією Терезою. А кардинал Мазаріні, перш ніж померти, встиг подбати про родичку. Він влаштував для Марії Манчіні шлюб з Лоренцо Онофріо, великим коннетаблем Неаполя і главою самої могутньої дворянської родини в Римі. Багатий і красивий, Лоренцо обіцяв дати Марії все можливе. Після смерті Мазаріні Людовик доклав безліч зусиль, щоб розірвати заручини дівчата з Колоною. Він намагався залишити кохану біля себе в якості коханки, раз вже доля не дозволила їм одружитися. Але горда Марія відмовилася. І в 1661 році Марія вирушила до Італії до майбутнього чоловіка.\nМеценат і провісниця\nУ Римі особисте життя Марії Манчіні, здавалося, влаштувалася. Марія і її чоловік уславилися впливовими меценатами і запеклими театралами. Марія влаштовувала зборів модного салону у французькому стилі в Палаццо Колонна. Головний театр в Римі в цей період перебував у палаці Колона. У 1669 і 1670 роках Марія опублікувала два астрологічних альманаху з численними прогнозами для світських і політичних подій. Били у Марії Манчіні діти? Так, вона народила чоловікові трьох дітей: Філіппо - у 1663 році, Марка-Антоніо - 1664 і Карло - в 1665 році.\nПісля народження третього сина Марія перервала подружні стосунки з чоловіком, і шлюб почав погіршуватися. Колона почав зраджувати дружині. Врешті-решт Марія почала боятися, що Лоренцо Онофріо замишляє вбити її.\nВтеча і блукання\n29 травня 1672 року вона втекла з Риму (в супроводі сестри Гортензії) і вирушила на південь Франції, де отримала лист від Людовика XIV, в якому він гарантував її захист. Однак потім, під впливом Колона, король скасував свою колишню обіцянку захисту і попросив Марію покинути Францію. Марія сховалася на кілька місяців при дворі герцога Савойського у Шамбері, потім у 1674 році вона поїхала у Фландрію, де була поміщена у в'язницю агентами свого чоловіка, який продовжував вимагати її повернення у Рим. Але їй вдалося звільнитися і вирушити в Іспанію, де вона пішла в монастир в Мадриді.\nУ 1676 році була надрукована робота, нібито представляє історію життя Марії Манчіні під назвою "Мемуари М. Манчіні Колона". Марію це обурило, і вона написала власну історію у відповідь, опубліковану в 1677 році під назвою "Справжні мемуари М. Манчіні, герцогині Колона". Марія залишалася в Мадриді до смерті чоловіка у 1689 році. Потім вона змогла повернутися в Італію. Марія залишалася в Італії протягом більшої частини свого життя, присвячуючи час інтересам свого сина, а також залучаючись до шпигунство і політичні інтриги. Фаворитка короля Людовика XIV, Марія Манчині, померла в травні 1715 року. На момент смерті (11 травня) вона була в місті Піза. Її коханий король прожив трохи довше. Він зустрів свою смерть через кілька місяців після смерті Марії.\nМарія Манчині довго викликала інтерес у істориків і романістів виключно як фаворитка Людовика XIV. Лише нещодавно вона почала вивчатися як автор мемуарів та одна з перших жінок у Франції, що опублікували свою історію життя. Її астрологічні альманахи показують її знайомство з середньовічними арабськими творами, а також Кеплером і Кардано. Крім друкованих творів, Анна Марія Манчині залишила велику переписку, яка була збережена в архіві родини Колона в бібліотеці Санта-Схоластика в Субиако, Італія. Її листи, написані Лоренцо Онофріо і її друзям і родичам після того, як вона покинула Рим, представляють багатий і унікальний матеріал для вивчення практики шлюбу і розлучення в останні десятиліття сімнадцятого століття.\nГрафиня Дюбаррі: біографія, особисте життя, причина смерті. Марі Жанна Дюба ...


Главная Аматорський футбол Тернопільська область Денис Хвалицький – новий воротар "Агрониви"\n27.07 2019 21:21\nФутбольний клуб "Агронива" (Заводське) дозаявив 22-річного голкіпера Дениса Хвалицького. Попри молодий вік голкіпер має досвід виступів, як у першій і другій лігах чемпіонату Україну, так і в зарубіжних лігах.\nДенис Хвалицький народився 30 травня 1997 року. Вихованець футбольної школи "BRW-BIK" з Володимир-Волинського. Перший професійний контракт уклав з луцької "Волинню", поповнивши юніорський склад "хрестоносців". Протягом трьох сезонів захищав кольори луцького клубу в молодіжних лігах УПЛ - загалом провів 24 матчі, в яких вісім разів залишав свої ворота "сухими". Після вильоту "Волині" до першої ліги став основним голкіпером клубу - в активі Дениса дев'ять матчів в другому за рангом дивізіоні українського футболу. Влітку 2018-го перебрався до елітного дивізіону чемпіонату Литви, де поповнив склад "Атлантаса" з Клайпеди. Проте в складі литовського клубу провів всього один поєдинок. У березні 2019 року уклав контракт з друголіговим ФК "Калуш", за який провів дев'ять матчів у другому колі сезону-2018/19 (два "сухих" матчі).\n2014-2017 – "Волинь" U-19/U-21 (Луцьк) – 24 матчі\n2017-2018 – "Волинь" (Луцьк) – 9 матчів\n2018 – "Атлантас" (Клайпеда, Литва) – 1 матч\n2018/19 – ФК "Калуш" – 9 матчів.


Що посадити в лютому на розсаду\nЩо встигнути посадити на розсаду в лютому\nЩо встигнути посадити на розсаду в лютому?\nДля своєчасного отримання великого врожаю потрібно знати про час посіву розсадних культур. Посадка багатьох овочевих і квіткових насінин відбувається в лютому. Городники вважають даний сезон стартом робочого періоду. Він бере початок з вибору відповідного насіння для посадки. Кліматичні умови теж мають свою роль.\nВажливість висадки певної розсади в лютому\nПеред висадкою насіння в ґрунт, варто ознайомитися з кожною характеристикою рослини. Типи розсади, які висаджуються раніше за інші:\nОвочі, які мають тривалий вегетаційний період.\nБагаторічні рослини з тривалим бульбовим розвитком.\nНасіннєві культури, відмінність яких полягає в тривалому проростанні.\nКвітучі рослини-однорічники з тривалим розвитком.\nНе варто забувати про важливість регіону проживання. Південні області ідеально підійдуть для висадки на початку лютого, а жителям північних місць слід почекати до кінця місяця. При великому бажанні несвоєчасної посадки розсади можна обзавестися теплицею або парником. Городникам північних регіонів доведеться істотно витратитися на електроенергію, адже теплиця повинна добре обігріватися для уникнення загибелі рослин.\nОсобливу увагу потрібно приділити часу проростання насіння. При розрахунку терміну висадки матеріалу, слід спершу визначитися з місцем посадки. Далі - вирахувати термін для домашнього вирощування сіянців. Отримана дата допоможе визначити точний час проростання.\nОвочі, які висаджують у лютому\nПеріод дозрівання коливається від 90 до 140 діб. Розсадний матеріал утворюється протягом двох з половиною місяців. Проростання насіння спостерігається на шостий-сьомий день. Регулярний полив слід проводити після появи перших паростків. Висадка в ґрунт бажана після досягнення паростком висоти в 25 см і наявності великої кореневої системи.\nМає тривалий вегетаційний період. Сорти пізнього типу дозрівають через 200 діб. Рослина морозостійка, тому лютнева посадка є оптимальним часом. Перші паростки потрібно забезпечити гарним освітленням. Висадка в ґрунт рекомендується в середині травня.\nНайкращий варіант - пізньостиглі сорти. Період зростання коливається від 110 до 140 діб. Через 2 місяці насіння стає повноцінною розсадою, готовою до висадки у прогрітий ґрунт.\nЗабезпечується стабільний температурний режим. Посадкові паростки висаджуються в ґрунт на 60 добу.\nПосів здійснюється за 60 днів до висадки в ґрунт. Період росту займає від 100 до 150 діб. Рекомендується ґрунт з помірною вологістю. Поява паростків з декількома листочками відбувається через 14 днів.\nКвіти, які висаджують у лютому\nКористується популярністю через велику сортову та відтіночну різноманітності. Рослині властиве тривале цвітіння. Кінець зими - сприятливий час для посіву. Всю ґрунтову поверхню слід рівномірно засіяти. Паростки можна побачити на 10 добу. Підрослу розсаду пересаджують в окремі горщики. Цвітіння петунії після висадки в клумбу можна спостерігати до наступних заморозків.\nДля неї характерно яскраве цвітіння. Останні лютневі числа - гарний період для засівання. Увесь ґрунт рівномірно покривається насінням. При появі перших паростків ґрунт зволожується. Розсада розділяється, кожна рослина відокремлено висаджується.\nХолодостійка і посухостійка рослина. Кінець зими підійде для посіву в легкий ґрунт (дернова земля, торф, промивний пісок). Потрібно підтримувати температуру від 18 до 20 градусів Цельсія. Паростки утворюються через 10-12 діб. Полив слід здійснювати при пересиханні верхнього шару. Зміцнілу розсаду пікірують.\nЦвітіння спостерігається через 5 місяців. Щоб не віддаляти довгоочікуваний процес, насіння рекомендують висаджувати на світанку третього зимового місяця. Рослина вимоглива до поливу, гарного освітлення і тепла. Проростання спостерігається через 7 діб.\nЦю багаторічну рослину слід висаджувати раніше за інших. Посів відбувається в перших лютневих числах. Ємність з посадженим насінням розташовують в прохолодному приміщенні на 30 днів. Після цього горщик ставлять у тепле, освітлене місце. Помітити сходи можна через 15 днів. Рослина готова до висадки на клумбу на початку літнього періоду.\nЦій багаторічній культурі притаманні великі квіти. Насіння висаджуються на заході зимового періоду. Для посівного матеріалу досить трьохміліметрової глибини. Паростки спостерігаються в проміжку від 7 до 30 діб. Пікірування проводиться після появи кількох листків. Переміщення у відкритий ґрунт можливо через два-три тижні.


Глави МЗС Франції та Німеччини відвідають Україну 7-8 лютого | Газета «День»\n29 січня, 2022 - 15:24\nМіністр закордонних справ Франції Жан-Ів Ле Дріан оголосив про візит до Києва з колегою з ФРН Анналеною Бербок 7-8 лютого і підтвердив намір домагатися деескалації навколо України в рамках "нормандського формату".\n"Я сьогодні запевнив (міністра закордонних справ України) Дмитра Кулебу в нашій цілковитій підтримці і солідарності з Україною. Наша мобілізація триває, зокрема в "нормандському форматі", для деескалації напруженості", - написав у твітері в суботу глава МЗС Франції. "Я буду в Україні 7 і 8 лютого з Бербок", - повідомив Ле Дріан.\nВін вже інформував 26 січня про майбутній візит до Києва разом з німецькою колегою, не уточнюючи дат.\n"Через кілька днів я вирушу до Києва разом з моєю колегою з Німеччини", - сказав він, виступаючи у французькому Сенаті.\nБербок раніше цієї зими вже відвідувала Україну.


Новинки ВЕНТС – у Бразилії! « Вентс. Корпоративний блог.\nВересень поточного року ознаменувався активною участю компанії «Вентиляційні системи» в міжнародних виставках. Однією з них стала Febrava 2017 – міжнародна виставка кондиціювання, вентиляції, опалення та очищення повітря, що пройшла з 12 по 15 вересня в найбільшому бразильському мегаполісі Сан-Паулу.\nБразилія – це не лише футбол, кава, карнавал і звабливі красуні. Це ще й розвинена економіка, що має найвищий потенціал серед латиноамериканських країн. Незважаючи на дворічне падіння ВВП та високий ступінь внутрішньої закритості економіки країни, ринок Бразилії й досі залишається привабливим для багатьох світових товаровиробників. Саме це й продемонструвала виставка кліматичного і холодильного обладнання Febrava 2017, на якій можна було побачити чимало відомих світових брендів, серед яких був і ВЕНТС.\nПродукцію компанії «Вентиляційні системи» тут представляла бразильська фірма Novair Importação e Exportação, яка є партнером та дистриб’ютором світового вентиляційного лідера. На стенді площею 66 кв. м можна було побачити цілу низку промислових і побутових вентиляторів, повітророзподільних та керівних пристроїв, алюмінієвих та полімерних повітропроводів, а також останні розробки у сфері енергоощадної вентиляції – підвісну припливно-витяжну установку в тепло- та звукоізоляційному корпусі ВЕНТС ВУЕ2 200 П і децентралізовані провітрювачі ВЕНТС ТвінФреш.\nЯк зазначають представники компанії-партнера, незважаючи на високу конкуренцію на бразильському ринку HVAC-R обладнання, продукція ВЕНТС користується підвищеною увагою фахівців галузі. Це підтвердила і виставка Febrava 2017, де було помічено активний інтерес до енергоощадного обладнання та систем децентралізованої вентиляції ВЕНТС. Такий інтерес пояснюється просто: у Бразилії досить багато застарілих житлових комплексів, у яких монтаж нових централізованих систем вентиляції неможливий. Тому провітрювачі ВЕНТС ТвінФреш виявилися тут дуже доречними і мають гарну перспективу на місцевому ринку.


Розвиток творчих здібностей педагогів. Тренінгова робота. Вправа\nРозвиток творчих здібностей педагогів. Тренінгова робота.\nМатеріали: скотч, пазл «Годинник», ножиці\nБув у мене вдома веселий будильник з яким я вранці прокидалася, йшла на роботу, займалася хатніми справами, а ввечері своїм хобі. І одного ранку мій дорогий володар часу упав і розвалився на частинки. І тепер я не знаю, коли підніматися зранку, коли йти на роботу. В цьому мені допомагає моя сім’я. А от коли мені можна займатися власними справами і коли мені витрачати свій час на хобі я не знаю. У мене є частинки годинника які потрібно скласти у повноцінний годинниковий механізм допоможіть мені знайти час для свого хобі. Ну і звісно поділіться як ви витрачаєте вільний час і яке маєте захоплення.\nЖиття доводить, що в складних умовах, в умовах, що постійно змінюються, найкраще орієнтується, приймає рішення, працює людина творча, гнучка, креативна, здатна до генерування і використання нового (нових ідей, задумів, нових підходів, нових рішень). Творчість не виростає на порожньому місті, творчість – це властивість, як правило професіоналів своєї справи, які ефективно працюють у відповідній галузі.\nОстаннім часом зростає інтерес до процесу творчості. Якщо в деяких психічних процесах людині допомагають складні механізми ( комп’ютери, сканери, обчислювальні машини)) то творчість не може бути формалізована і укладена в певну програму дій, не може бути механічною. Але від творчості залежить науково – технічний прогрес і створення нового.\nТворча самореалізація, в широкому розумінні становить основну рису, невід’ємну характеристику психічно здорової людини. Так, за А.Маслоу, психічно здорова людина – це щаслива людина, яка живе в гармонії з собою, не відчуває внутрішнього розладу, любить навколишній світ, людей і творчо працює, реалізуючі свої здібності й обдарованість. Механізм творчості не має віку: на 6 – му році життя стає активним і набирає потужності впродовж усього життя; він закладений у нас природою.\nТворчість – це діяльність, результатом якої є створення матеріальних і духовних цінностей, найвищий рівень пізнання. Це процес розв’язання завдання, стан натхнення людини – спалах її енергетичного потенціалу, який розкриває межу невідомого, виокремлює його частину й перетворює його на відоме. Розрізняють наукову творчість, художню, літературну, педагогічну та інші види творчості.\nТворчість – психологічно складний процес. У центрі його – уява, навколо неї задіяні інші психічні процеси: увага, пам'ять, мислення, які виявляються в тих знаннях, що є в людини. Уява доповнюється здібностями і вміннями, мотивами цілеспрямованої діяльності. І, безумовно, процес творчості може відбуватися лише за умови відповідного емоційного тла.\nПідготовчий, на якому відбувається зародження ідеї;\nВизрівання – людина накопичує, концентрує знання, які безпосередньо чи опосередковано відносяться до її проблеми, здобуває ті знання, яких їй ще бракує.\nОсяяння, інсайт – це головний, специфічно творчий момент, коли людина свідомо чи несвідомо працює над матеріалом, інтуїтивно «схоплює» очікуваний результат;\nСправжня творчість окрилює людину, створює віру у власні можливості, приносить радість і задоволення. Тільки та творча робота, яка стала справою життя, знаходить своє рішення, бо вона цілком захоплює особистість, усю діяльність, свідомість і підсвідомість творчої людини. Розв’язання таких проблем, які стали життям людини, здійснюються інколи завдяки так званому «інсайту» - осяянню. Ідеї приходять до людини уві сні (таблиця Мендєлєєва), в зоопарку (формула бензолу Кекуле), у ванні («Еврика» Архімеда). Все це добре відомі в історії науки приклади того, як творча задача заволоділа особистістю і розв’язалася нібито раптово, сама собою. Однак найчастіше творча задача розв’язується систематичною, організованою, інтелектуальною працею, поступовим проходженням усіх етапів і фаз розв’язання, використанням спеціальних прийомів звуження поля пошуку, формування і перевірки гіпотез.\nТворчість – це не лінійний процес, у ньому бувають піднесення і спад.\nНайвищий кульмінаційний творчий стан – натхнення. Це стан найвищого піднесення, коли пізнавальна й емоційна сфери поєднанні і спрямовані на розв’язання творчої задачі. Людина, яка перебуває у стані творчого натхнення, часто може переконати їх, схилити до своєї думки, ідеї, повести за собою. Особистісну властивість, що надає можливість такого ситуативного впливу на інших, пов’язаного з власним натхненням, називають – харизмою.\nКожен учасник за 5 хвилин має записати характерні ознаки (риси) поняття «Творчість»\nТ – творіння, технологія\nВ – вміння, відкритись, впровадження\nО – оригінальність, обдарованість, особливість\nР – різноманітність, розвиток, раціональність\nЧ – чуйність, чесність\nІ – інтерес, інновація, інтеграція\nС – співпраця, самовираження, самореалізація\nТ – талант, терплячість, темперамент.\nВправа «Створення власного іменного герба»\nМатеріали: папір формат А4, олівці, фломастери, маркери, клей, кольоровий папір.\nЗавдання: створити власний іменний герб, включивши в нього обов’язково свої ініціали, презентувати його учасникам групи.\nЧас виконання: 10-15 хвилин\nО чем говорят твои инициалы (сохраняем себе)\nК- большие запросы и нервозность в их достижении.\nЯ – интеллигентность и творческие способности\n. Як виявити і розвинути в собі «схильність до креативу», розкаже цей матеріал.\nУсі тренінги з підвищення креативності засновані на принципі навчити людський мозок ставити незвичні питання і шукати несподівані відповіді. Ось п'ять знаменитих вправ, які рекомендують виконувати регулярно хоча одне щодня.\nЄ люди, наділені чудовими креативними здібностями від народження. Вони творять геніальні речі, змушуючи світ захоплюватися ними. Але що в такому випадку залишається іншим? Понуро знизувати плечима і казати: «Я, бачте, не дуже творча людина...»? Психологи стверджують, що така позиція підказана виключно поразковими настроями. Креативність можна в собі розвинути. Як мускулатуру — примусово і «механічно», шляхом щоденних вправ і тренувань.\nУ такому трактуванні Деміург — це якесь молодше божество, яке нічого не створює, зате чудово вміє переміщувати в просторі вже наявні об'єкти. На відміну від Творця Деміург не творить, але перемішує, схрещує, видозмінює (а в християнській традиції ще й псує: Сатана і занепалі ангели також зараховуються до Деміурга).\nТворчі люди придумують нові комбінації самі. Нетворчі користуються вже наявними: вчать формули, читають психологічну літературу, записують бабусині рецепти і уважно вивчають поради у глянцевих журналах. Тож їхній мозок функціонує приблизно так…\nЩось на зразок вулика в якому безліч стільників зі своїми ячейками тут уживаються робочі бджоли, трутні. Так от робочі бджоли це наші творчі думки, які прокладають нові маршрути пошуку інформації, перетравлюють її створюючи новий продукт з новим смаком і чим більше вони використовують різнотрав’я /у нашому випадку інформації/ тим яскравіший і неповторний смак отримуємо в кінцевому результаті. Що ж роблять трутні, вони взагалі не бажають виконувати будь-яку роботу, їм зручно і так, навіщо придумувати велосипед…\nРозвиваючи метафору, уявімо що мозок людини обслуговується бджолами-ентузіастами які завжди раді дістатися у найпотаємніший куток і принести щось несподіване і незрозуміле. А раптом нам це знадобиться?\nСьогодні ми з вами спробуємо виконати декілька знаменитих вправ із п’ятірки Деміурга на розвиток творчості і креативності, психологи рекомендують виконувати щодня хоча б одну із цих вправ.\nІ все-таки у них багато спільного\nМатеріали: тлумачний словник, ручки, листи.\nВізьміть два іменники, які належать до абсолютно різних сфер лексики. Можна скористатися словником, відкривши його навмання і тицьнувши пальцем в перше-ліпше слово (якщо попадеться «купфермерітоль», відкрийте словник ще раз). Вибравши два поняття, які, здавалося б, не мають між собою нічого спільного, спробуйте знайти між ними зв'язок. Будь-яким способом. Навіть якщо знадобиться придумати абсолютно неймовірну історію, сюжет якої зв'яже обидва слова між собою. Наприклад, автор цих рядків свого часу мало не зійшла з розуму, намагаючись усвідомити, що спільного у бурундука і лакмусового папірця. Все відбувалося на семінарі з психології, а публічно осоромитися не хотілося. Довелося розповісти жахливо трагічну історію про геолога, якого укусив бурундук він захворів на сказ, причому аналізи у бідолахи перевіряли за допомоги лакмусового папірця...\nА ще: ремонт ока коштує в тисячу разів дорожче, ніж ремонт крана, а у водопровідника, який приходив лагодити кран у п'ятницю, був великий синець під оком.\nМатеріали: папір формат А4, олівці, фломастери, маркери.\nДля цієї вправи знадобиться аркуш паперу і предмет, що пише. Якщо ви непогано малюєте, доведеться на якийсь час про це забути. Тут, як у сексі, важливий процес, а не результат. Тепер намалюйте тварину, яка буде містити якомога більше ознак різних тварин. Хвіст — як у павича, тіло черв'яка, передні ласти — як у тюленя, задні ноги — як у павука, вуха — як у віслюка, очі — як у равлика... А якщо вам закортить поставити звірятко на колеса або забезпечити його пропелером замість ніздрів — ще краще. Працюючи над цим художнім твором, ви переконаєтеся, що багата фантазія може мати цілком механічне походження. Головне — задушити в зародку логіку і глузд, які будуть звертатися до вас з вимогами намалювати замість цього неподобства зайчика або черепашку.\nНаступна вправа також принесе вам лаври прославленого графіка (особливо якщо ви заведете звичку розвішувати зразки своєї творчості навколо робочого місця). Тепер будемо малювати будинок. Але спершу вам знадобиться 10 довільно вибраних слів (можна знову скористатися словником). Завдання таке: ви — архітектор. До вас звернувся замовник, який готовий сплатити ескіз свого житла (це, наприклад, мільйон доларів. Або навіть 10 мільйонів, якщо вам заманеться). Але його умова: цей будинок має відповідати 8 вимог — 8 обраних слів. Малюйте будинок прозорим, щоб всередину можна було напхати кімнати й меблі. Каструля… Чудово, будинок буде мати форму каструлі. Чобіт… Житло прикрасить дах у вигляді чобота зі шпилькою. Ґава... Нехай ґанок буде чорним, як ґава. Крес-салат… Зробимо зимовий сад і посадимо там корисну рослину. Аутодафе… Ну, добре. Камін у вітальні може бути виконаний у вигляді єретика, прив'язаного до стовпа. Малюючи, нехай схематично, прагніть одночасно представляти, як це могло б виглядати насправді.\nЧайник, три поверхи, круглі вікна, зелений, сад, чашки, стебло, вихід через носик.\nКролик, пуфик, газон, конвалія, карниз, медаль, дерево, горщик.\nТроянський кінь, яблуко, серце, сонце, ножиці, струмок, хмарка, ромб.\nБаян, ромашка, люстра, балалайка, лапи, яйце, корона, лампочка.\nЧобіт, ліхтарик, книги, ялинка, картина, крила, червоний, циліндр.\nЮрта, півень, камінь, шість поверхів, манекен, айсберг, стілець, пінгвін.\nМонета, кит, кокосова пальма, квадрати, підвальне приміщення, фотографія, жовтий, зірка.\nТелевізор-плазма, балкон, трикутник, ліана, орден, соняшник, вогнище, кув шин.\nСфінкс, глечики, рука, трапеція, човен, апельсини, стілець, голова.\nМаленька історія сучасного життя: «Герой гвардії Геннадій Григорович Гончар готував гостям гострі гриби. Голодні гості гризли гриби і гуртом гомоніли...»\nСпробуйте скласти коротку розповідь , у якій усі слова починаються на одну літеру:\n«К», «М», «О», «П», «С».\nКусючі комарі кружляли коло Клави.\n5. Вправа «Вавілонська вежа»\nМатеріали: кольорові олівці, формат А3, заготовлені завдання\nЗа допомогою двох картинок розрізаних на пазли, розділити учасників на дві команди. Завдання прописані завчасно, кожне завдання конфіденційне його не можна нікому показувати. Учасникам заборонено розмовляти між собою і взагалі як-небудь використовувати свій голос. Малюнок повинен малюватися спільно всією командою. Час на виконання обмежений 5 хвилин.\nВежа має синій колір з червоною окантовкою\nВежа має 10 поверхів.\nНад вежею майорить жовто-червоно-синій-білий прапор\nВежа має двері на шести поверхах\nВікна на 10 поверсі.\nБіля вежі стоїть джип.\nУ ході виконання вправи учасники вчаться працювати командою використовуючи навики невербального спілкування.\nУ далекому минулому жив собі на землі могутній і непереможний царь, володар безмежних земель. Все в нього було вдосталь і золота, і срібла, мав він багато мудрих радників і несчисленну кількість рабів. Одного разу відчув володар що його охопив якийсь незрозумілий сум і тривога. Скликав він своїх радників і звернувся до них: «Невідома мені тривога і сум охопили моє серце і душу, але щось мені підказує, що мені потрібно знайти особливу обручку, яка зможе заспокоїти мою душу. І ця обручка, повинна піднімати мені настрій, радувати і підтримувати мене в нещасті, а в радості, якщо я б поглянув на неї, вона додавала мені печалі». І стали мудреці радитися і глибоко задумалися над царським завданням. В кінці кінців, через деякий час мудрі мужі зрозуміли, яку обручку хотів мати царь.\nЯ пропоную вам побути в ролі великих мудреців і вирішити яку обручку хотів мати володар безмежних земель.\nІ принесли мудреці володареві перстень, і сяяв на ньому напис: «Це все пройде».\nА зараз притисніть легенько пальцями той палець на якому б ви хотіли носити такий перстень закрийте очі уявіть на хвильку як виглядає ваш перстень і прочитайте про себе надпис на ньому: ЦЕ ВСЕ ПРОЙДЕ. Я бажаю вам щоб у вашому житті при зіткненні із труднощами ви згадували свій уявний перстень і надпис і повірте те що на ньому написано обов’язково здійсниться.