Наші роботи | Са-Ната - професійна стоматологічна клініка в Києві\nНа фото Ви можете побачити первинне лікування карієсу! Хочемо нагадати Вам, що рання діагностика карієсу і його лікування дуже важливі, адже навіть невелика плямочка або цяточка, може приховувати величезні руйнування зуба. Важливо не тільки заповнити каріозну порожнину, а й вибудувати природну анатомію зуба! Саме це Ви можете спостерігати в роботі нашої Віти Анатоліївни! Телефонуйте і приходьте до нас на консультацію, щоб Ваші зубки вчасно отримали необхідну допомогу.\nКарієс контактних поверхонь. Mатеріал ESTELITE\nДо відбілювання колір А3\nПісля відбілювання колір А1\nКолір який був до вже з новою посмішкою\nЛазерне відбілювання, яке використовується в нашій клініці має ряд переваг перед іншими методами відбілювання:\n* Швидко - процедура займає близько 20 хвилин\n* Безболісно - пацієнт не відчуває неприємних відчуттів ні під час, ні після процедури\n* Нешкідливо - відбілюючий гель і лазерна активація не шкодить емалі та зуба в цілому, а гель з фтором, який наноситься на зуби в кінці процедури зміцнить їх і захистить від пошкодження карієсом\n* Ефективно - дозволяє досягти максимально можливої білизни зубів в порівнянні з іншими методами.\nПриклад нашої пацієнтки: До відбілювання колір А3\nПосмішка стала біліше на два тони.\nДля порівняння, колір який був з новою посмішкою.\nПри правильному догляді результат може зберігатися до 10 років.\nРеставрація та лазерне відбілювання зубів


Читать "Викрадач ангелів" - Люнд Ева-Марія (UK) - Страница 1 - ЛитМир\nЛитМир - Электронная Библиотека > Люнд Ева-Марія (UK) > Викрадач ангелів > Стр.1\nЕва-Марія Люнд Викрадач ангелів ... 1\nЕва-Марія Люнд Викрадач ангелів 1\nІ вигадка, і правда про ангелів 49\nЯнові, Мікі, Юнатанові, Якобу, Люкові, Еспену, Матіасові, Чірре та Ніалові присвячую\nУ невеличкому містечку Вовчі Гори на землях Гарланда стоїть давня-предавня церква. Міські жителі мають за звичку називати її храмом, оскільки вона трохи більша за церкви. І місто було дуже давнє: оточене лісистими гірськими кряжами, полями та луками, воно лежало на цьому самому місці, що й тепер, уже багато століть. На одному з високих гірських гребенів випинаються руїни Вовчого Замку, де в сиву давнину жив володар міста. Нині там стирчить занедбана вежа, споглядаючи місто й навколишні землі. Стежки, що ведуть до вежі, заросли травою, бо ними хтозна-відколи ніхто не ходив.\nНа багатьох міських дахах видно чималі лелечі гнізда. Місто неабияк пишається лелеками, зображення цього птаха є навіть на міському гербі. Про лелек тут завжди ретельно дбали — недарма вважалося, що вони приносять щастя. Найкрасивіше й найбільше гніздо змощено на західній дзвіниці церкви. І в ньому живе пара лелек, — вони більші, біліші й мають червоніші дзьоби, ніж усі інші містечкові лелеки. Проте на Вовчому Замкові лелек немає. Там каркають ворони.\nЦя історія почалася однієї літньої ночі, якраз напередодні літнього сонцевороту, в самісінький розпал жахливої негоди. Дощ лив як із відра, гуркотів грім, і небо розтинали блискавки. Позачинявши двері та вікна, люди щільно позсували штори, позалазили в ліжка і з головою понакривалися пуховими ковдрами. Вони лежали в постелі й, тремтячи від страху, очікували, коли вщухне негода. Хіба ж це вперше над їхнім невеличким містечком прокочувалася гроза?! Одначе цього разу вона була вкрай свавільна — і грім, і блискавки ніби таїли в собі погрози. Люди напевно те помітили, але не наважувалися нічого казати вголос, оскільки боялися, щоб небезпека, бува, не підступила ще ближче.\n«Краще вдавати, ніби все гаразд, — думали вони. — Либонь, буря минеться сама собою».\nБуря й справді сама собою минулася, як воно завше й бувало. Але високо вгорі, десь поміж хмарами, таки дещо сталося, і свідчило воно про те, що швидко нічого не минається.\nРаннього ранку, після бурі, майданом, що лежав перед церквою, стрімголов біг якийсь хлопчина, брязкаючи великою в’язкою ключів, що вісила в нього на руці. Хлопчина звався Фабіан, він мав дванадцять років і був сином Франса Рінгера, котрий, як звичайно, щонеділі дзвонив у дзвони на заутреню. Заразом із в’язкою ключів Фабіан отримав неабияку відповідальність, і сталося то все через бурю.\nУчора ввечері, коли його батько Франс уже зійшов був крутими сходами нагору до своєї спальні, зненацька спалахнула сліпуча блискавка. Вікно засвітилося білим світлом, і тієї ж миті у стіни грякнув гучний розкотистий грім. Франс так перелякався, що відступив на східець униз і навзнак полетів на перший поверх. Там він гепнувся у здоровуцький квітковий вазон, який стояв долі. Щонайменше Франс поламав руку. Так йому принаймні здалося. В кожнім разі він, очевидячки, не зможе завтра дзвонити до заутрені. Що тоді йому скаже пастор? А що подумають люди, якщо після такої грози недільного ранку їх не збудять церковні дзвони? Вони подумають, що вночі стався кінець світу, авжеж, кінець світу. І все через цю проклятущу бурю. Він стогнав, ремствував, лютував, лаявся і лихословив.\nВіта, його дружина, скрушно захитала головою.\n— Гнівом, Франсе, лихові не зарадиш. Краще поміркуймо, як нам бути далі. Я спробую зв’язатися з лікарем Маґелем.\nВона кинулася до телефону й підняла слухавку. Жодних гудків. Гроза все ще шаленіла, тож навіть мови не було про те, щоб знайти лікаря. Фабіан вибрав із батькового чуба вазонні черепки, пострушував із його вусів піщинки землі й підбадьорливо зашепотів:\n— Тату, я подзвоню на заутреню. Якби тільки до ранку вщухла буря. Мені то завиграшки! Я ж скільки разів бував із вами на дзвіниці.\nСпершу синові слова пролетіли мимо Франсових вух. Він був просто вбитий тим, що сталося.\n— Я мушу дзвонити! Я завжди пильнував свого обов’язку, ніколи ще не було такої неділі, щоб дзвони мовчали… Що ти сказав, Фабіане? Невже ти зумієш дзвонити? Господь з тобою! У тебе обмаль сили. Дзвони такі тяжкі, що, чого доброго, скинуть тебе з дзвіниці на землю.\n— Я впораюся! — стояв на своєму Фабіан. — Я знаю, як треба дзвонити, і сили в мене вдосталь.\nФранс перечив йому, перечив, та врешті-решт поступився.\n— Одначе туди треба йти вдвох, — сказав він. — Як тільки розвидниться, гайнеш до органіста Птахоспіва і попросиш, щоб він тобі допоміг.\nОрганіст Птахоспів жив у хатчині за церквою. Живенько зібравшися, Фабіан побіг його будити.\nПосеред міського майдану йому подумалось про лелече гніздо на західній вежі. Цікаво, як витримали нічну негоду лелеки? А що як гніздо зірвало з вежі? Фабіан помчав до церкви, щосили витягнув голову й подивився вгору. Над ним здіймалися вежі, ген у височині мимо них пропливали хмари, і в хлопця злегка запаморочилась голова. Йому здалося, мовби земля втікала в нього з-під ніг. Він перевів стривожений пильний погляд на західну вежу. Ага, гніздо, на щастя, нікуди не поділося. Але жодної ознаки життя він там не помітив. Невже лелек знесла буря?\nФабіан відступив крок назад, щоб глянути на дзиґарі на вежі. Часу, либонь, удосталь, подумав він. Нехай Птахоспів ще хвильку-другу поспить, а він тим часом подивиться на лелек. Фабіан кинувся до бокових дверей, які вели наверх лелечої вежі, встромив здоровенного старовинного ключа в замок, крутнув ним туди-сюди й смикнув за ручку. Важенні двері не піддалися. Фабіан нетерпляче зітхнув і наліг на них з усієї сили. Правду кажучи, хлопець, як на свої дванадцять років, був дуже проворний. І от нарешті двері відчинилися, й Фабіан побіг східцями на горішній ярус вежі.\nПоки він туди вибрався, то так захекався і так упрів, що довгенько шукав ключа, яким відчинялися двері на терасу. Власне, йому не дозволялося туди виходити. То було небезпечно. Церкву звели кілька сот років тому, і балюстраду, мабуть, останні двісті літ ніхто не ремонтував. Але Фабіанові таки щастило проникати на терасу. Він милувався лелеками, щось до них говорив і стежив за всіма їхніми рухами. Прекраснішого видовища, ніж те, як вони розправляли крила й злітали в повітря, він зроду не бачив. А як тільки вони закидали свої довгі шиї назад і заходжувалися клекотати дзьобами, йому здавалося, ніби лелеки грали на кастаньєтах. Або сміялися, думав хлопець. Тож коли лелеки клекотіли, Фабіан завжди сміявся разом із ними.\nВін попхнув двері й нараз опинився просто неба. Далі вийшов на середину тераси і вп’явся очима у верхівку вежі.\nНеподалік од шпиля люди прилаштували штатив, призначений для лелечих гнізд, тож якраз на ньому й змостили своє гніздо лелеки. Вийшла складна, доволі громіздка споруда з густого плетива гілок. А щоб її не знесло вітром, на дні споруди, напевно, лежала земля. Гнізда лелеки мостили майстерно. Проте зараз птахів там не було. Очевидно, вони покинули гніздо.\nХлопець обернувся, обвів оком містечко та зелені пасма гір, що тягнулися за ним. Краєвид був фантастичний. Удалині на рівнині вигойдувалися картаті узори, завдяки яким було видно, де закінчувалося одне поле й починалося друге. Все купалося в рожевому вранішньому світлі. Навіть руїни спаленого Вовчого Замку здавалися цілком миролюбними. Фабіан знав, що давно-предавно там коїлися жахливі речі.\nВін зіщулився, обернувся, щоб іти до дверей, та зненацька його зупинив чийсь пронизливий голосок: «Цур тобі пек!»\nRinger — дзвонар (норв.) (Тут і далі примітки перекладача).


НЕБЕЗПЕКА ДОВКІЛЛЮ ТА МАЙБУТНІМ ПОКОЛІННЯМ | Тетерівська об'єднана територіальна громада Житомирська обл. Житомирський р-н.\nДата: 07.04.2021 11:22\nНезабаром поминальні дні. Прийнято прибирати та прикрашати могили вінками та квітами. Останні роки популярними стали штучні квіти, виготовлені з пластику. Нажаль немає жодного безпечного методу їх утилізації. Кожна квіточка на вінку складається із кількох деталей, які виготовляються з різного виду пластику. Він, зазвичай, не маркований. Через це його неможливо розсортувати для переробки. Пластик, з якого зроблені квіти, розкладається понад сто років.\nКрім того, під впливом сонячного світла та під час розкладання, він виділяє канцерогени, які небезпечні для здоров'я людей та довкілля. Захоронення або спалювання штучних квітів – несе непоправну шкоду. При спалюванні в атмосферне повітря виділяється велика кількість діоксинів, тобто хлорованих вуглеводів, що є надзвичайно канцерогенними, як наслідок зниження імунітету, погіршення здоровя у людей, виникнення онкологічних захворювань.\nТакож вкотре нагадуємо:


Реферат: Пожежна профілактика - Xreferat.com - Банк рефератов, сочинений, докладов, курсовых и дипломных работ\nXreferat.com » Рефераты по безопасности жизнедеятельности » Пожежна профілактика\nОднією з основних частин пожежних сповіщувачів є датчик, що перетворює неелектричні величини (випромінювання теплової і світлової енергії, рух частинок диму) в\nПрава громадян на охорону праці під час їх роботи на підприємстві. Правила відшкодування роботодавцем збитку працівникам у випадку ушкодження їх здоров'я. Принцип нормування параметрів мікроклімату. Показники пожежовибухонебезпеки речовин і матеріалів.\nРеферат на тему: “Поведінка в екстремальних ситуаціях на підприємстві” 1. Охорона праці на підприємстві. В умовах сучасного виробництва окремі приватні заходи щодо поліпшення умов праці, для попередження травматизації є неефективними. Тому їх здійснюють комплексно, створюючи в загальн...\nВизначення категорії виробництва пожежної небезпеки і найбільш небезпечного процесу. Оцінка виробничого травматизму на підприємстві і рівня професійних захворювань. Принципи створення безвідхідних виробництв, утилізація відходів.\nОсновні причини пожеж. Небезпека пожеж за причиною необережного поводження з вогнем. Теоретичні основи процесів горіння та вибуху. Види горіння, зони й класи пожеж. Особливості горіння рідин, горючого газу з повітрям, пилу. Процес самозаймання.


Як зацікавити дітей наукою? Рецепт з Ночі науковців у Кракові\nсубота, 8 жовтня, 2016, 17:27 Суспільство\nМузей міської інженерії у Кракові. Фото: Миколи Тиса/ZIK\nУ польському Кракові вже вдесяте відбулася Малопольська ніч науковців, коли провідні навчальні заклади відкривають для дітей і молоді двері своїх лабораторій і знайомлять з найновішими науковими розробками. Цьогоріч уже втретє участь у цьому дійстві змогли взяти учні зі Львова та області. Для них та їхніх наставників це виявилось чудовою нагодою на власні очі побачити, як виглядає наука, коли вона є серед пріоритетів держави і фінансується не за залишковим принципом.\nЦей захід є частиною Європейської ночі науковців, яка відбувається фактично по всій території ЄС і фінансується Європейською комісією, а також частково місцевими організаторами. Науковці запрошують до себе молодь і показують різні експерименти, пояснюють у цікавий спосіб різноманітні фізичні явища. Мета цього заходу – популяризувати науку і заохотити молоде покоління до навчання, пізнання світу і відкриття для себе чогось нового.\nЩоб створити додаткову атракцію для молоді, основні заходи проводять затемна, що додає ще більшої таємничості тому, що відбувається у стінах лабораторій, а особливо блискавкам, які створюють науковці. Але про це – згодом.\nА починається знайомство з наукою з екскурсії у Музей міської інженерії у Кракові. Його відкрили у 1998 році на місці старого трамвайного депо.\nТам можна побачити, як виглядали міські інженерні споруди, починаючи від дерев’яних труб XIV століття, і якою була система водопостачання середньовічного міста.\nНа відвідувачів музею чекає перший кінний трамвай, який їздив вулицями ще наприкінці ХІХ століття, а також омнібуси, ретро-автомобілі і ретро-мотоцикли.\nТа найбільший інтерес, безперечно, у юних відвідувачів викликає інтерактивна кімната, де за допомогою спеціальних механізмів пояснюють різні закони фізики. Як це все працює діти можуть спробувати своїми руками.\nНаприклад, принцип дії відцентрової сили показує звичайна кулька, кинута на похилу поверхню.\nЯк їздити на велосипеді з квадратними колесами або без зусиль підняти двигун вагою 115 кг – це також маленькі відвідувачі можуть випробувати самотужки.\nАле краківський Музей інженерії – це не лише місце для зберігання міських артефактів, а й простір для експериментів. Гості Ночі науки мали нагоду поекспериментувати з електростатикою, самостійно збудувавши електрофор і Лейденську банку.\nЕксперимент із електростатики. Фото: Миколи Тиса/ZIK\nВийшла чудернацька, але насправді проста конструкція з картону, фольги, пінопластової тарілки і пластикової склянки. Потерти об волосся – і готово: маленька лампочка світиться і показує наявність заряду.\nБезпосередньо Ніч науковців розпочалася з «наукового сафарі» – видовищного мультимедійного шоу, де молодь мала змогу відправитись на «машині часу» у період, коли на Землі жили динозаври.\nМалопольська ніч науковців - 2016 у Кракові. Фото: Миколи Тиса/ZIK\nГостей заходу привітав маршалок Малопольського воєводства Яцек Крупа, який вручив нагороди переможцям конкурсу «Я науковець».\nМаршалок Малопольського воєводства Яцек Крупа. Фото: Миколи Тиса/ZIK\n«Допитливість – це перший крок до знання. Діти не покриті такою шкарлупою, як дорослі, вони не бояться задавати питання і пізнавати світ. Наша Ніч науковців якраз призначена для того, щоб розбудити в дітей цю цікавість, викликати в них інтерес до науки. І це хороша оказія, щоб діти могли задавати питання й отримувати на них відповіді», – зазначив Яцек Крупа.\nЦієї ночі свої двері для відвідувачів відкрив один із найбільших технічних вишів Польщі – Гірничо-металургійна академія. Вона має багато корпусів, більшість яких розташовані поруч, тому складається враження, ніби це цілий науковий квартал майже у самому центрі Кракова.\nПершою відвідувачів приймає лабораторія тривимірної візуалізації та віртуальної реальності. Там працюють з відео і фото в 3D, мультисенсорним екраном та іншими мультимедійними технологіями.\nТакож є лабораторія, де займаються наночастинками. Це абсолютно чиста кімната. Вхід туди – лише у спеціальних захисних костюмах. Дітям дозволяють їх приміряти, втім безпосередньо у саму лабораторію можна заглянути лише через вікно.\nКраківська Гірничо-металургійна академія має у своєму розпорядженні сучасні прилади, які дозволяють проводити досліди на рівні атомів і молекул. Їх вартість – по кілька мільйонів злотих. Деякі з них показують гостям Ночі науковців.\nНаприклад – апарат для нанесення наночастинок на кварц. Така технологія використовується в системах зв’язку і в медицині. Молода наукова співробітниця розповідає дітям, як працює ця штука. Каже, це все комп’ютеризовано, але співробітники також можуть вручну розібрати і зібрати апарат.\nНайбільш видовищною виявилась демонстрація в лабораторії, де вивчають електричні явища. Юні гості змогли побачити різні форми електричних розрядів, а також «бурю в лабораторії» – утворення блискавки за допомогою трансформатора Тесли. Це винайдений Ніколою Теслою пристрій, що носить його ім’я та служить для утворення високої електричної напруги (десятки кіловольт).\nДослід з трасформатором Тесли у Краківській гірничо-металургійній академії. Фото: Миколи Тиса/ZIK\nПрезидент громадської організації «Агенція європейських інновацій» Іван Кульчицький, який організував поїздку близько 50 дітей і вчителів з Львівщини на Ніч науковців у Краків, розповів, що польська сторона профінансувала це з коштів свого місцевого бюджету.\n«Ми старалися, щоб були діти з різних середовищ. Основне ядро – це Мала академія наук, яка працює з творчими дітьми. Але доступ до подібних можливостей повинні мати також і діти з села. Цього року ми спробували по-творчому до цього підійти, щоб поєднати сільську і міську школи. Тому з нами поїхали діти з 81-ої львівської школи імені Петра Сагайдачного і школи села Кульчиці, звідки родом Сагайдачний, щоб ця поїздка дала додаткові можливості для налагодження партнерства між двома школами», – сказав він.\nОхочих поїхати на цей захід наступного року Іван Кульчицький просить звертатися в «Агенцію європейських інновацій».\nТакож він повідомив, що ця співпраця базується на угоді між Малопольським воєводством і Львівською областю, яка була підписана ще в 2005 році.\n«І зараз ми одні з тих, хто надає пропозиції до нового виконавчого протоколу, який доповнює базову угоду між двома регіонами. До речі, недавно було підписано новий виконавчий протокол з Підкарпатським воєводством. Ми висилали пропозиції обласній адміністрації, щоб включили пункти про співпрацю у науці та освіті, але це не було зроблено. Але у вересні на Форумі партнерства була можливість поспілкуватись з маршалком Підкарпатського воєводства, і він запевнив, що польський регіон зацікавлений співпрацювати у цій сфер. Польща називає себе територією сучасного інноваційного бізнесу. Всі польські регіони шукають для себе якийсь елемент творчого розвитку. Розробляються і реалізовуються розумні інноваційні стратегії. Львів також називає себе креативним містом і Львівщина теж має високий інноваційний потенціал, але, на жаль, відсутні інструменти втілення цього потенціалу», – зазначив він.\nІван Кульчицький констатує, що польські виші мають значно потужніше технічне забезпечення, порівняно з українськими. Відповідно, там в рази кращі можливості для наукових досліджень і навчання молоді, в чому могли переконатися гості Ночі науковців у Кракові.\n«В останні роки польські університети отримали дуже потужну технічну базу. До прикладу, університет у Ряшеві отримав більше грошей на обладнання, ніж усі інститути нашої Академії наук. Тобто масштабність інвестицій держави в обладнання зовсім інша. От у нас недавно була нарада з питань реформування наукової сфери та розвитку академічної науки за участю Прем’єр-міністра Гройсмана та інших урядовців, і Гройсман задумався, що ж такого корисного роблять науковці і як покращити управління науковою сферою. Він хоче вже бачити результат. Але є просте питання: а що уряд вклав у науку? Наша наука, звичайно, потребує реформування. Але маємо надію на молодих вчених. Важливо розуміти, що світ зараз є глобальний, наші університети вже відчули, що є конкуренція, і в багатьох випадках стараються бути не гіршими», – зазначає він.\nІз точки зору рівня викладання українські провідні університети абсолютно не гірші від польських, – вважає Кульчицький. Натомість у технічному забезпеченні є велика різниця. Країни, які розвиваються, вкладають у науку, вкладають у дітей та їхній розвиток, – наголошує він.\nвівторок, 26 грудня, 2017, 17:38


Оксана ШКЛЯРСЬКАОксана ШКЛЯРСЬКА1 лис 2018, 22:08\n«Маленька перемога. Ми таки дотиснули чиновників МОЗу. Всі наші підопічні важкохворі пацієнти отримають гарантоване державою лікування в закордонних клініках! Всі важкохворі пацієнти з черги на закордонне лікування, родичі яких 72 дні жили в наметах під МОЗом, вже отримали гарантійні листи. Сьогодні останнім свій гарантійний лист на оплату лікування за кордоном отримав Едуард Вітошинський. Його батько всі ці 72 дні стояв на колінах перед чиновниками МОЗу, лежав на асфальті, приковував себе кайданками до дверей адмінбудівлі заради спасіння свого сина. З червня до середини вересня Едуарда не могли навіть поставити на чергу. І лише через 72 дні МОЗ нарешті спромігся надати гарантійного листа», — повідомив радісну звістку на своїй сторінці у Facebook Юрій Андреєв, голова ГО «Національний рух за трансплантацію».\nМісце, де стояли намети під МОЗ, тепер порожнє. Дуже хочеться вірити, що більше жодному тяжкохворому українцеві не доведеться пройти подібний «майдан». Страшно уявити, що відчували пацієнти та їхні родичі, проти яких постав ворог не лише в особі хвороби. Скільки сил їм довелося згаяти на боротьбу з чиновниками, вигризаючи свій шанс на життя... Боляче усвідомлювати, що якби МОЗ вчасно надало гарантійні листи на оплату лікування за кордоном, міг би жити батько трьох дітей, який так і не дочекався допомоги. Люди змушені місяцями жити в наметах, штурмувати МОЗ, щоб їх помітили і реалізували гарантоване законом право. На жаль, держава, не здатна профінансувати лікування громадян за кордоном, поки нічого не зробила для розвитку цих напрямів медицини в Україні.\nДожити до пересадки\nУкраїнці змушені шукати допомоги за кордоном, наприклад, якщо потрібні пересадка кісткового мозку, печінки, нирок, серця та легенів. Щодня в нашій країні йдуть з життя дев'ятеро осіб, які потребують трансплантації як такої. За рівнем розвитку цього напряму в медицині Україна посідає останнє місце в Європі. Що особливо прикро для країни, яка вважається батьківщиною трансплантології.\nУкраїнці часто їдуть до сусідньої Білорусі (пересадка серця для наших громадян коштує тут близько 100 тис. дол.). Сусідам вдалося піти далеко вперед: ще у 2011 році країна зуміла увійти до топ-50 найрозвиненіших у сфері трансплантації держав світу. Білорусь за кількістю трансплантацій на 1 млн населення, за даними ВООЗ, посідає 24-е місце. І поки що єдина з СНД входить до топ-50. Можливості білоруської системи охорони здоров'я дозволяють допомагати і собі, і іноземцям (більша частина з яких українці). Зароблені гроші вкладаються в подальший розвиток високотехнологічної медичної допомоги. Загалом в Україні за роки незалежності було проведено вісім пересадок серця, у Великій Британії у 2016 році — 256, у Казахстані (зверніть увагу!) за 2012–2016 роки — 39.\nТрансплантологія розвивається в Казахстані, Естонії, Латвії, Молдові... А ось в Україні трансплантації трупних органів практично немає. Можливо, тому, що замість реальних кроків у нас багато шуму і піару. На медичному туризмі годується багато людей — від посередників до перекладачів, не кажучи про закордонні клініки й шарлатанів, що не гидують поживитися на горі доведених до відчаю людей...\nПершу вдалу пересадку серця було проведено в 1967 році в Південній Африці. У сучасній трансплантології ця операція практично перейшла в розряд рутинних. Середня тривалість життя людини з серцем донора — 15–17 років. Офіційний рекорд — 33 роки. Вперше трансплантацію серця в нашій країні було проведено у 2001 році. Цей пацієнт живе досі. Є за що боротися!\nПонад 70 млн людей у світі страждають на серцеву недостатність у тій чи іншій мірі. Термінальна стадія (остання стадія, прогноз якої несприятливий) потребує кардинального лікування — трансплантації. Основна маса пацієнтів, які потребують трансплантації серця, мають не вроджену (як помилково думає багато хто), а придбану патологію. Доречно згадати вислів «не бійтеся стати донором, бійтеся стати реципієнтом». Це означає, що кожен з нас — навіть найбільш здоровий і міцний — протягом життя має більше шансів мати потребу в пересадці органів, ніж стати донором.\nМало хто знає, що банальний грип, важка інтоксикація, постінфарктний стан можуть закінчитися сумно. Історії пацієнтів, що живуть з донорським серцем, — тому підтвердження. 28-річна Наталя — усміхнена і життєрадісна дівчина (була присутня на одному із заходів на тему трансплантології) — повідала свою історію: захворіла на грип, буквально за рік серце злетіло... Завдяки трансплантації радіє життю і має можливість обійняти своїх близьких. Петро (24 роки) живе з нерідним серцем трохи менш як три роки, вчиться в медучилищі. «Нишком від лікуючого лікаря живу повноцінним життям», — жартує молодий міцний хлопець. Як з'ясувалося, у нього було переохолодження і отруєння бензином (працював на заправці). Віталій (55 років) — майже два роки після пересадки (інфаркт). Максим (34 роки) живе з новим серцем трохи більш як два роки. Вів активний спосіб життя, грав у баскетбол, катався на велосипеді, ходив у гори... З підозрою на апендицит відвезла «швидка», спочатку лікарі виявили миготливу аритмію (яку він зовсім не помічав), потім поставили важковимовний діагноз дилатаційна кардіоміопатія, що означає одне — необхідність пересадки серця. Після трансплантації в Білорусі він багато подорожує, всім своїм прикладом показуючи, що і з донорським серцем можна жити активно. Нещодавно підкорив Говерлу. Вони всі обіграли смерть і живуть повноцінним життям.\nВрятували, але тепер їх потрібно поставити на ноги\n«Щорічно 200 українців потребують пересадки серця. Це офіційні цифри — тобто люди, які звернулися по медичну допомогу. Решта не приходять. З огляду на відсутність фінансів (коли пацієнт доживає до трансплантації, він фінансово виснажений), незнання, що їм можуть допомогти. Медики намагаються лікувати пацієнта методами, доступними в Україні, і тільки коли терапія не дає належного ефекту, направляють на трансплантацію. Вірніше, повинні направляти. Насправді ж у більшості регіонів пацієнтам кажуть: все, вам допомогти вже нічим не можна. На початок 2018 року в листі очікування на трансплантацію було 74 людини. Не всі доживають. Не всі наважуються і збирають купу документів. Пройшовши кола пекла, хтось опускає руки», — розповідає Валентина Шаповалова, кандидат медичних наук, лікар-кардіолог, що веде пацієнтів після трансплантації серця.\nЯкщо випав щасливий білет і хворий їде на лікування до іноземної клініки, видихнути з полегшенням навряд чи вдасться. Врятували, але потрібно ще поставити на ноги. Лікарів в Україні, що ведуть пацієнтів після трансплантації, наразі одиниці. З різних причин. Нерідко медики не хочуть з цим зв'язуватися — як то кажуть, ні грошей, ні слави... Пацієнти повертаються додому, де, крім своїх рідних і близьких, виявляються нікому не потрібні. В областях від них найчастіше відхрещуються, відправляючи до Києва: звідки вас направляли, нехай там і лікують.\nНайчастіше наша держава також не здатна взяти під своє крило пацієнтів, які перенесли пересадку органів за кордоном і на яких вже витрачені бюджетні гроші. Грізна проблема — забезпечення медикаментами. Хтось тягне кульок ліків із собою з Білорусі, хтось — з Індії. Але препарати мають властивість закінчуватися... Ці пацієнти потребують довічного вживання ліків, що пригнічують імунітет. Критично важливим є те, що міняти препарати без медичних показань не можна — з'являється серйозний ризик відторгнення органу. МОЗ закуповує найдешевші і постійно різні препарати, аргументуючи економією. Підсумок: пацієнти від них відмовляються, строк придатності минає і вони утилізуються. Деякі препарати неможливо купити в Україні навіть за власні гроші — ліцензія закінчилася. Тому трансплантолог з Індії Комаракші Балакрішнан, який не так давно відвідав Україну, привіз із собою «аптечку». Чому іноземний лікар відчуває відповідальність за своїх пацієнтів, а держава за своїх громадян — ні?\nПроблеми також з діагностикою. В Україні є дитина, якій пересадили легені в Індії. Однак у нашій країні зробити біопсію легенів — проблема. В Індію ж не наїздишся!\nДля пересадки серця Україна відправляє своїх громадян до Білорусі та Індії (тут проводиться дитяча трансплантація). Якщо в Білорусь потрапити простіше, то з Індією проблема дуже гостра. У багатьох пацієнтів немає можливості дістатися до далекої країни. Хворого потрібно якнайшвидше доправити на місце, тому шукають найкоротші шляхи і з мінімальною кількістю пересадок. Авіакомпанії відмовляються брати важкохворих пацієнтів на борт.\n«Ми не говоримо про те, що їдемо на лікування, — розповідає Валентина Шаповалова. — З останніх сил усміхаємося. «Їдемо в Індію по йогу». Коли я везла важкого пацієнта, це була буквально театральна вистава. У нього набрякли ноги... Коли я на «швидкій» з реанімації везла іншу пацієнтку, нам відмовили три авіакомпанії. А ще потрібні ліки з собою на борт. Назустріч пішли Турецькі авіалінії. Вони дали кисневі балони, дозволили взяти ліки».\nБув випадок, коли пацієнта зняли з борта — сильно хвилювався і йому стало зле.\nЧиє серце б'ється в їхніх грудях? Вони не знають. У Білорусі часто повідомляють стать донора і вік. В Індії розголошувати цю інформацію заборонено. Дорослим здебільшого пересаджують чоловічі серця, тому що вони краще приживаються. Дітям — жіночі.\nЗа кордоном українців усе ще рятують. Не варто забувати, що для них ми — чужі. Свої громадяни в пріоритеті і перші в черзі за життям. Недалекий той час, коли Білорусь і Індія припинять робити трупні трансплантації іноземцям. Як це сталося в цивілізованих країнах. До цього потрібно бути готовим і семимильними кроками розвивати трансплантологію.


Меблі для дому під заказ в Кропивницькому\nВікна та вітрини\nБудівельна компанія в Кропивницькому\nМеблі для дому (квартири) під замовлення з доставкою та монтажем по Кропивницькому\nПеребуваючи вдома, ми найбільше спілкуємося зі своїми близькими. На другому місці по «спілкуванню» – наші меблі. Сісти на стілець або в крісло, накрити стіл, відкрити шафу, лягти на диван чи ліжко ... Ці предмети – повноцінний учасники нашого повсякдення. Тому вони повинні ідеально нам підходити, бути в гармонії з нашою індивідуальністю.\nФахівці компанії «АМБІТ-С» пропонують меблі на будь-який смак, під будь-який будинок, в будь-який інтер'єр власника. Ми давно відійшли від стандартів і пропонуємо унікальні і вишукані меблі. У нас є великий досвід у виготовленні кухонь, віталень, спалень, дитячих кімнат, шаф-купе.\nВиготовлення меблів в Кропивницькому під будь-які вимоги\nМи можемо виготовити меблі по Вашому ескізу. А можемо запропонувати дизайн і креслення меблів для всього будинку, беручи Ваші побажання і бачення професійного дизайнера. В такому випадку Ваші меблі будуть ергономічні та оригінальні. При виготовленні, фахівці дотримуються всіх технологій і стандартів, тому меблі простоїть довгі роки.\nМи запропонуємо вибір не тільки ескізів, а й матеріалів, фурнітури та кольору. А якість гарантовано буде високою!\n© Будівельна компанія АМБІТ-С, 2002-2019.


Щасливі переможці Key Master у «Промені». ФОТО* | Волинь 24 - новини Волині та Луцька\nЩасливі переможці Key Master у «Промені». ФОТО*\n10 травень, 16:04\nСеред автоматів ігрової зони «Play Hall», що на 1-му поверсі РЦ «Промінь» найулюбленішим є Key Master.\nЦе єдиний автомат виграшу, у якому можна отримати цінні призи. Ігровий апарат наповнений сучасними гаджетами, навушниками та павербанками відомих брендів. Асортимент подарунків постійно оновлюється. Працівники ігрової зони відмічають, що призи виграють досить часто.\nСеред переможців майже за рік роботи ігрового простору є щасливі власники мобільних телефонів, портативних колонок, павербанків, смарт годинників, навушників та численних аксесуарів до смартфонів.Також гравці часто виграють сертифікати на додаткові ігри. Вартість гри всього 10 гривень, тому мало хто лишається байдужим випробувати свою вдачу.\nТеги: промінь, гра, приз


Вплив монголо-татарського ярма на розвиток Русі\nДо приходу монголів численні російські князівства варязького походження, розташовані в басейнах рік, що впадають у Балтійське і Чорного моря, фактично не складали однієї держави. Ці князівства тільки в території визнавали над собою влада Київського Великого князя. А до племен слов'янського походження, що населяли ці князівства, незастосовна назва єдиного російського народу. Під впливом монгольського панування ці князівства і племена були злиті воєдино, утворивши спочатку Московське царство, а в наслідку Російську імперію. Це історичний факт, що знаходить визнання не тільки в нас, але й в іноземців. Історична закономірність цього процесу спостерігається і на Далекому Сході. Китай, об'єднаний монгольським завоюванням, уперше виступає, як єдина держава. Організація Росії, що з'явилася результатом монгольського ярма, була почата азіатськими завойовниками не для блага російського народу і не заради звеличання Московського великого князівства. Це було зроблено в благо власних інтересів, а саме - для зручності керування скореною великою країною. Вони не могли допустити в ній достатку дрібних володарів, що живуть за рахунок народу і хаосу їхніх нескінченних звад. Усе це підривало економічний добробут підданих і позбавляло країну безпеки повідомлень. Тому монголи заохочували утворення сильної влади Московського Великого князя, що могла б тримати в покорі і поступово поглинати питомі князівства. Цей принцип створення єдиновладдя здавався їм для даного випадку більш доцільним, чим добре відоме їм і випробуване на собі китайське правило - розділяй і пануй. Таким чином, монгольські завойовники приступили до збирання й організації Русі подібно своїй державі, заради створення в країні порядку, законності і добробуту.\nУ результаті такої політики монголи, що усюди уводили встановлені ще при Чингіс-хані порядки, дали скореної їм країні основні елементи майбутньої московської державності: самодержавство (ханат), централізм, кріпосництво. Г.В.Вернадський вважав, що самодержавство і кріпосництво були ціною, що російський народ заплатив за національне виживання. Таким чином, прихильники даної точки зору, оцінюючи вплив завойовників як позитивне в плані історичної перспективи, не заперечували при цьому таких очевидних фактів, як руйнівні походи монголо-татар на російські землі, сплата важкої данини і т.д. У цьому відмінність їхнього погляду від розповсюджених у наші дні поглядів Л.Н.Гумільова, що відрізняються ігноруванням фактів подібного роду і підміною їхнім вимислом типу твердження, що Олександр Невський був прийомним сином Батия. З огляду на задачі адміністративного і фінансового керування, вони зайнялися організацією поштових трактів, установили ямську повинність населення, поліпшивши тим самим умови повідомлення на великих просторах Східно-Європейської рівнини. Далі - монголи зробили загальний перепис населення, ввели одноманітний військово-адміністративний пристрій і податкове обкладання по прийнятій у них десятковій системі, а також установили загальну для всіх російських областей монету - карбованець, розділений на 216 копійок.\nДанина від населення повинна була вноситися в розмірі 1/10 частини доходу кожного господарства. Те ж населення ставило десятої людини в ханське військо. Усім цим завідував "даруга" (завідувач печаткою) - довірена особа з монголів при хані. Даруги (по-татарськи "баскаки") -представники хана в скорених державах, це було встановлено ще Чингіс-ханом.\nТому що в монголів була стругаючи співпідпорядкованість в адміністрації і війську, те одного з князів ставили старшим, даючи йому "ярлик" на велике князівство, а інші змушували підкорятися йому. Через нього хан посилав свої накази з вимогою беззаперечного виконання їхніми князями. Для контролю діяльності князів хан призначав до них свого "даругу", чи "баскака", що був як би комісаром хана при російських князях. У розпорядженні баскака було військо, що розміщалося з метою безпеки поза рисою міста. Ці місця були відомі під ім'ям "татарських слобідок". Якщо князь відмовлявся чи коритися не платив покладеної суми податі, то виступав баскак зі своїм військом, як виконавчий орган влади.\nЗолота Орда дуже вплинула на посилення влади Московського князівства. Московські князі, починаючи від Івана Калити і його дітей, почали скуповувати землі в приватних осіб, монастирів і дрібних князів. Грошей ні в кого з них не вистачило, щоб зібрати Московське царство. Головна причина узвишшя Москви - це сильна допомога золотоординських ханів московським князям.\nУ монголів скрізь була стругаючи співпідпорядкованість в адміністративно-політичному відношенні - від воїна і простолюдина до Великого Імператора. Тому російське самодержавство не має собі повторення на Заході і було близьке і схоже на монгольський ханат. У васальних долях - у Китаї. Персії і Русі - організовували державне керування одноманітне: на чолі ставився місцевий князь, при ньому був баскак з військом. Цей князь був підлеглий питомому хану, а той у свою чергу - Великому Богдохану. Самими лояльними з місцевих виявилися московські князі, починаючи з Івана Калити. Він частіше інших їздив в Орду з подарунками, і там здобув собі повагу. Московські князі діяли дипломатією і "смиренною мудрістю", у той час як старші їхні суперники, тверські князі, діяли силою зброї. Завдяки цьому московський князь домігся великокнязівського сану. Хан доручив Розжарюєте покарати тверського князя за повстання. Це було виконано, за що Калита й одержав у 1328 р. великокнязівський престол, що з тих пір уже не виходив з-під московського князя. У цей же час у Золотій Орді загострилася боротьба за владу, що одержала назву "замятії великої". Монгольські хани були не в змозі відволікатися на військові підприємства проти своїх васалів, а тому призупинилися татарські навали на Московську Русь, і там установився світ і порядок на 40 років. Звідси і посилення Московського князівства. За 40 років з'явилося два покоління, що не бачила страху від татар.\nВеликий князь був наділений ханом такими функціями влади, що сприяли об'єднанню Московського князівства.\nТатари кожні 10 років протягом перших 35 років переписували народ і подати збирали самі чи їхні загони, що наводили жах на країну. Потім збір податей був наданий Московському Великому князю - Іванові Даниловичу, що послужило могутнім знаряддям для об'єднання питомої Русі. Московський князь, як збирач хана, бив своїх князів не мечем, а карбованцем.\nНа початку московський князь поряд зі збором і доставкою данини був наділений ханом ще і владою повноважного керівника і суддею російських князів. Літописець розповідає, що, коли діти Калити після смерті батька в 1341 р. з'явилися до хана Узбеку, той зустрів їх з честю і любов'ю. Він "обіцяв нікому мимо їх не давати великого князювання. З них Сімеону, що получили велике князювання, дані були "під руку" усі князі росіяни, йому були доручені князі рязанські, ростовські і навіть тверські".\nСімеон дав відчутисвоє положення всім князям, за що і був прозваний Гордим. Після смерті Сімеона спадкоємець його Іван одержав також ярлик хана на велике князювання і разом з цим судову владу над усіма князями Північної Русі. Хан велів їм в усьому слухатися великого князя Івана, у нього позивати, а при несправедливому рішенні скаржитися на нього хану. В часи князювання сина Івана - Дмитра - це об'єднання на чолі з Москвою досягло майже абсолютної першості над іншими долями. Дмитро при мовчазній підтримці Орди став насильно приєднувати долі. Захопив Стародуб на Клязьмі і Галич із Дмитровом, вигнавши тамтешніх князів з їхніх вотчин. Син його Василь одержав ярлик на керування Муромом, Тарусой і цілим нижегородським князівством.\nТак з кінця XIII в. планомірно


"Байєр" і "Хоффенхайм" вийшли в 1/4 фіналу Кубка Німеччини - Новини футболу - "Байєр" у додатковий час обіграв "Кайзерслаутерн", а "Хоффенхайм" на виїзді здолав "Аален" | СЬОГОДНІ\n"Байєр" і "Хоффенхайм" вийшли в 1/4 фіналу Кубка Німеччини\n3 березня 2015, 22:56\n"Байєр" у додатковий час обіграв "Кайзерслаутерн", а "Хоффенхайм" на виїзді здолав "Аален"\n"Байер" вийшов у чвертьфінал Кубка Німеччини. Фото AFP\nФутболісти леверкузенського "Байєра" і "Хоффенхайма" успішно подолали стадію 1/8 фіналу Кубка Німеччини.\nУ вівторок "Байєр" у Леверкузені у додатковий час обіграв представника другого по силі дивізіону чемпіонату Німеччини (друга бундесліга) "Кайзерслаутерн" – 2:0. У складі "аспірінових" м'ячі забили Хакан Чалханоглу (102-а хвилина) і Штефан Кісслінг (113).\nУ паралельному матчі "Хоффенхайм" з рахунком 2:0 завдав гостьову поразку ще одній команді з другої бундесліги – "Аалену". Перемогу клубу із Зінсхайма принесли точні удари Еугена Поланського (16) і Кевіна Фолланда (56).\nСуперників "Байєра" і "Хоффенхайма" у чвертьфіналі Кубка Німеччини визначать у ході жеребкування, яке відбудеться 8 березня.\nчемпіонат Німеччини Байєр кубок Німеччини Хоффенхайм


Палац Малинських. До історії села Більче\n13 вересня, в 09:16\nНедалеко від Луцька, в Демидівському районі Рівненської області, є село під назвою Більче. Населений пункт розташований у мальовничій місцині на березі річки Стир. Тут здавна селились люди, про що свідчать різні археологічні знахідки, легенди та документи. Географ Мечислав Орлович у своїй праці «Ілюстрований путівник по Волині» (1929) згадує про існування на території села замчиська з чотирикутним валом, що датується давніми часами.\nІснують історичні дані, що в кінці XVIII століття місцевий землевласник Загурський збудував на території села Більче свою власну резиденцію, яка складалась із просторого палацу та різнопланових будівель. Весь комплекс був оточений сучасним, по тогочасних мірках парком.\nПалац у часі Першої світової\nВ 1794 році родина Загурських гербу Остоя вирішує продати палац і маєток в селі Більче володимирському підкоморію Алоїзу Гостинському. Пізніше Гостинський стане маршалком Волинської губернії.\nВ ХІХ столітті маєток переходить у власність подружжя великих землевласників Джозефа Малинського гербу Порай та Юлії Чарнецької гербу Прус.\nПотім, відповідно до заповіту батьків родинний маєток успадковує Михайло Малинський, маршалк Дубенського повіту та власник «Збаразького ключа». Більче він успадкував по лінії матері.\nМихайло Малинський заповів маєток своїй улюбленій доньці Сесилії (1830-1911). Ним вона володіла разом із своїм чоловіком Михайлом Пересвітом-Солтаном (1830-1893).\nПриміщення для слуг, фото 1920 років\nНаречений Сесилії був родом із відомої в Європі родини, був учасником Січневого повстання 1863 р., за що був висланий до Сибіру на вісім років. По поверненню проживав у місті Кракові та селі Більче, у родинному маєтку. Подружжя дітей не мало. В маєтку Михайло Солтан займався написанням книг, ходив вивчав природу, звичаї місцевого краю. Потім свої спостереження та дослідження публікував, за свої здобутки його долучили до складу Віленського археологічного товариства.\nДобрим другом Михайла Солтана був знаний дослідник, етнограф, фольклорист та композитор Оскар Кольберг. Певний час він проживав у маєтку в селі Більче, куди його запросив Михайло Солтан у 1862 році. На Волині дослідник перебував із 30 липня по 3 жовтня.\nЕтнограф збирав та записував звичаї та традиції місцевого населення. Особливо його цікавили народні пісні. Крім власних експедиційних матеріалів, користувався інформацією аматорів із різних регіонів (учителів, священиків, селян). В працях дослідника згадуються традиції, українські пісні із села Більче, які були записані в ХІХ столітті. Сьогодні вони є цінним джерелом для історії краю. В Більче композитор записав такі народні пісні, як «Ой Семене, Семене», «Ой у полі верба, там холодна вода».\nЕтнограф Оскар Кольберг\nУкраїнка. З книги Оскара Кольберга, ХІХ ст.\nСаме в Більче Кольберг записав різні весільні мелодії та навіть весільний обряд. Усі записані народні звичаї, пісні та традиції увійшли в книгу «Волинь» дослідника. Також відомо, що там є записи, що стосуються сусіднього села Берестечко Демидівського району.\nСело Більче у ХІХ – поч. ХХ ст.\nВ 1893 році помирає Михайло Солтан, вдова Сесилія Малинська проживає в палаці пізніше сама. Помирає Сесилія у 1911 році. Відповідно до заповіту, останнім власником маєтку та палацу був Емануїл Малинський, брат Сесилії та дідич Березненського ключа. В Більче він майже не проживав. В роки Першої світової війни головна будівля палацу була повністю зруйнована. Нам вдалось розшукати кілька фото будівлі, до її остаточного знищення.\nСело Більче з околицями, мапа 1873 року\nТак, як Емануїл Малинський був бездітний, то маєток в Більче, по його смерті в 1939 році він заповів релігійному жіночому ордену Святої Урсули.\nЩо до села, то в міжвоєнний період воно розрослось і на його території було вже близько 70 дворів.\nНе дивлячись на те, що в різний період селом володіли різні родини, найбільше його мешканцям запам’ятались саме Загурські, які якраз збудували в Більче свою резиденцію. Відомо також, що саме родина Загурських профінсувала будівництво місцевої церкви, що була зведена в ХVIII столітті, за повідомленням Мечислава Орловича у 1701 році.


ХІІІ Мандрівний міжнародний фестиваль документального кіно Docudays UA\n5 грудня в 215 аудиторії старого корпусу Ніжинського державного університету імені Миколи Гоголя відбулось відкриття ХІІІ Мандрівного міжнародного фестивалю документального кіно Docudays UA у місті Ніжині. Фестиваль проходитиме з 5 по 12 грудня включно.\nЗаплановані локальні покази в основному по навчальних закладах міста: Ніжинський медичний коледж Чернігівської обласної ради, Ніжинський міський ліцей Ніжинської міської ради при Ніжинському державному університеті імені Миколи Гоголя, Ніжинський обласний педагогічний ліцей Чернігівської обласної ради, Ніжинське училище культури та мистецтв імені Марії Заньковецької, а також один відкритий показ 7 грудня в культурно-освітньому центрі «Юність». Організатори до кінопоказів запрошують учнів, студентів, вчителів шкіл, соціальних працівників та всіх охочих містян, тих, кому не байдужі проблеми сьогодення, тих, хто хоче відкрити очі на свої права.\nРозпочали фестиваль організатори з прес-брифінгу. Лариса Дудка, завідувач кафедри політології та права, розпочала з історичного екскурсу. Фестиваль вперше було започатковано у 2003 році і мав він назву Дні правового кіно в Україні, а у 2005 році прийнятий у мережу міжнародних фестивалів. Студенти Ніжинського вишу познайомилися з даним заходом у 2004 році, а вже у 2015 році стали активними учасниками. На сьогодні Docudays UA – найбільший Міжнародний фестиваль документального кіно. Його місія – це освітньо-просвітницька робота, залучення до діалогу глядачів, вирішення важливих проблем, форсування активної громадянської позиції засобами документального кіно. Центральна тема фестивалю: крізь ілюзії. Всі фільми у цьому році спрямовані на те, щоб позбавити глядача ілюзії подвійності думок.\nКатерина Данькова, координаторка програм Чернігівського громадського комітету захисту прав людини, наголосила на тому, що даний фестиваль сприяє розвитку критичного мислення, підвищенню рівня дотримання прав людини, що на сьогодні є найвищою цінністю.\nУчасники кіноклубу «Правове та соціальне кіно» історико-юридичного факультету Бурляй Олександра та Лях Владислав розповіли про важливість такого фестивалю, який знайомить із правами людини, підвищує правову освіченість наших громадян. Завдяки обговоренню фільму після його перегляду учасники можуть розглянути проблеми, поставлені у фільмі, і дати відповіді на запитання, які виникли під час перегляду. Особливо важливо залучати до таких акцій школярів, бо це – активна гілка суспільства, сповнена нових креативних ідей, які треба спрямовувати у правильне русло.\nОрганізатори фестивалю подякували тим, хто допоміг у проведенні фестивалю, а саме ректору Ніжинського державного університету імені Миколи Гоголя та соціально-гуманітарному відділу, Чернігівському громадському комітету захисту прав людини, Управлінню освіти Ніжинської міської ради.\nЩе в цій категорії: « Перелік заходів запланованих у рамках ХІІІ Мандрівного міжнародного фестивалю документального кіно Docuday UA у м. Ніжин з 05 по 12 грудня 2016 р.\tFrench Summer Course at the University of Geneva »


Мітель де Монтень - ОБЛИЧЧЯМ ДО ЛЮДИНИ - Великі філософи навчальний посібник - Вступ до філософії \nМітель де Монтень\n«Розум — це зброя, яка містить в собі загрозу для його власника, якщо тільки той не вміє користуватися ним розсудливо й обережно»\nЗнаменитий французький філософ — скептик, письменник — гуманіст і просвітитель Мішель де Монтень походить з родини гасконських дворян. Сім'я забезпечила юнакові блискучу гуманітарну освіту і виховання, основою яких були знання латинської і грецької мов, античної філософії, передових ідей природознавства. З ранніх літ юнак цікавився працями богословів, сучасними науковими дослідженнями і історією. Мішель навчався в колежі м. Бордо, після закінчення якого займав посаду радника Бордоського парламенту. Пізніше він працював мером цього ж міста, був депутатом Генеральних штатів, у зв'язку з чим на короткий термін відбував ув'язнення в Бастилії. Молодого політика визволила й повернула до активної політичної діяльності Катерина Медичі. Допитливий юнак товаришує з Генріхом IV, виступає за примирення всіх політичних сил, обстоює ідею сильної централізованої влади, єдності і цілісності держави. Він засуджує переслідування гугенотів, піднімає ідею свободи віросповідання, громадянського примирення та порядку.\nГоловним завдання, покликанням долі Монтень вважав написання своїх знаменитих «Досвідів », над якими працював протягом всього життя. Перше видання книги побачило світ у 1580 р., проте Монтень не припиняє своєї роботи над її вдосконаленням. У сучасному вигляді «Досвіди» — це ґрунтовне дослідження у трьох книгах. До нього часто звертались письменники, мислителі епохи Просвітництва, філософи — енциклопедисти. «Досвіди» містять величезний пізнавальний матеріал: античний і сучасний. Тут — географія і історія, природознавство і медицина, астрономія і особисті спостереження, події політичного життя XVI ст. і, навіть, побутові анекдоти. Проте все це гуртується навколо основних філософських і моральних проблем, які хвилювали людину цього переломного часу.\nГоловні риси філософського світогляду Монтеня сформувались під впливом громадянських війн, які нищили Францію, змушували шукати моральну підтримку у вченні стоїків. Другим не менш впливовим чинником була руйнація освячених століттями релігійних догм, нові наукові відкриття, накопичення різнопланових і суперечливих знань про світ. Цей чинник підштовхував Монтеня до скептицизму. Характерно, що і стоїцизм, і скептицизм є рисами філософського світогляду Монтеня. У суперечливому поєднанні саме вони надають філософствуванню Монтеня оригінальний методологічний шарм і спрямованість.\nСтоїцизм Монтеня спирається на вчення античних філософів. Він любить звертатися до Сенеки і Епіктета, часто цитуючи їх і поділяючи їх погляди по низці питань. Наприклад, Монтень згоден у певних життєвих обставинах підтримати їх позицію щодо смерті і права людини на самогубство, навіть всупереч християнській ідеології. Проте філософ не поділяє суворість принципів античних мислителів. Монтень відстоює гармонійну рівновагу душі і тіла, моральної сили і фізичних уподобань. Саме вони домінують у його розмірковуваннях про добро і зло, задоволення і страждання, життя і смерть.\nРазом з тим скептичний склад розуму піддає сумніву непохитність саме цих уявлень. Монтень заперечує абстрактний зміст понять добра і зла. Він переносить їх критерій у індивідуальну людську свідомість. Але скептицизм не приводить Монтеня до нігілізму, що заперечує можливість пізнання істини. Монтень визначає скепсис як «відчайдушний спосіб», яким можна користуватись «зрідка» і «обережно». Свій метод він ретельно виписує в роботі «Апологія Раймунда Сабундського». Тут скептицизм постає як метод контролю за процесом пізнання, щоб останнє завжди визнавало відносність своїх досягнень і уявлень.\nСкептицизм у цьому розумінні допомагає Монтеню виробити коректне ставлення до різних гносеологічних форм, наприклад, до догм. Він ставиться до догм і догматизму подвійно: догматизм у пізнанні, як явище впертої і зашкарублої свідомості, ним оцінюється, зрозуміло, негативно. Проте ставлення до священних догматів — позитивне. Саме скепсис критично настроює автора проти будь-якого фанатизму. Будучи щирим християнином і віруючою людиною, Монтень переконаний, що некоректно вважати християнські чесноти кращими, на відміну від інших релігійних уподобань, бо християни, на його думку, скоїли багато ганебного, а інші віруючі часто демонстрували стійкість і відданість своїм релігійним переконанням.\nУ чому ж, на думку Монтеня, призначення філософії? Автор «Досвідів» вважає, що філософія — це мистецтво жити гідно, що не тільки не виключає, але й передбачує задоволення. Сенс життя — в житті із задоволенням. Проте людину треба навчити «задоволенням». Для цього потрібний вихователь, наставник, який вміє звертатись до людської душі і знає, що таке дійсні задоволення. І для цього краще за все прищепити інтерес до зацікавленого вивчення історії. У свою чергу, вихователь має сформувати певну спрямованість історичного інтересу, яка не вичерпується датами і фактами, але вивчає нрави, ідеали, світогляд минулих поколінь.\nЗа думкою філософа, наставник має власною душею пробуджувати душу свого учня за допомогою душ видатних людей минулого. Тільки таким чином вихователь зуміє пояснити учневі, що означає знати і не знати, в чому полягає мета пізнання, що таке хоробрість, стриманість, справедливість, свобода, до яких меж припустимо боятися смерті, болі або безчестя, які пружини приводять нас до дії, і яким чином у нас виникають настільки різні спонукання. Під керівництвом вихователя учень вчиться спостерігати, розмірковувати і споглядати, що і є таланом людей гідних, тобто любомудрів або філософів.\nФілософи часто наголошували, зазначає Монтень, що філософствувати означає вмирати. Дехто розумів це як опікування про гідну смерть. Монтень із таким висновком не погоджується. Дійсно, любомудр не може не замислюватись про смерть. Але остання не потребує якоїсь особливої уваги у порівнянні з життям.\nМонтень намагається зрозуміти дійсне місце людини у світі. На відміну від тих, хто, за виразом Монтеня, творить людину, він тільки розповідає про неї і зображує особистість, яка у жодному разі не є перлиною творіння.\nМонтень рішуче виступає проти антропоцентризму, який визнає, що людина — то є вінець творіння, а усе, що її оточує, створено й існує стільки століть для зручності і послуг останньої. І тільки тоді, коли людина зрозуміє, чим вона є насправді, вона зуміє спокійно і чесно жити перед собою і Богом. Таку впевненість Монтеню надає як і сам предмет дослідження (людина) — істота мінлива, рухома, здатна до змін і вдосконалення, так і, відповідно, діалектичний метод її пізнання.\nКнига Мішеля де Монтеня здається строкатою, зважаючи на значну кількість історичних персоналій. Проте серед такого «натовпу» визначається головний герой — авторське «я», забарвлене різними кольорами. Воно — предмет вивчення і самоаналізу, водночас і мета, і засіб усвідомлення людської природи взагалі. Такий висновок дозволяє констатувати блискуче завершення розгортання ідеї ренесансного гуманізму і зрозуміти місце її носія — такої цікавої постаті, як Мішель де Монтень.


Код города 5477 / +435477 / 00435477 / 011435477, Австрія (Код міста / Код зони)\nКод города 5477 (+435477 / 00435477 / 011435477) (Код міста / Код зони)\nКод города / Код міста: 5477 (+43 5477)\nПрефікс 5477 - це код міста Tösens. Для фіктивного номера телефону 6048084 та коду регіону (код города / код міста) 5477 дзвоніть 5477 6048084. Tösens знаходиться в Австрія.\nПрефікс коду регіону (код города / код міста) присвоює номер телефону абонента певній локації. Окрім коду регіону (код города / код міста) існують інші типи префіксів: префікси міжнародних країн, префікси мобільних операторів та префікси різних сервісів. Вони поєднуються для кількох цілей. Під час дзвінка з однієї країни в іншу у випадках, коли одержувач дзвінка має стаціонарний телефон, префікс країни поєднується з кодом регіону (код города / код міста) та номером абонента. Для фіктивного номера телефону 6048084, коду регіону (код города / код міста) 5477 (Tösens) та Телефонний код країни 0043 дзвоніть 0043 5477 6048084. Якщо дзвінок здійснюється на мобільний пристрій, код регіону (код города / код міста) поєднується з префіксом мобільного оператора та номером абонента. Якщо дзвінок здійснюється абоненту в тій самій країні, код регіону (код города / код міста) можна пропустити. У випадку національних дзвінків з одного стаціонарного телефону на інший телефонний код також може бути пропущений у багатьох країнах, коли обидва абоненти мають однаковий код регіону (код города / код міста). Зокрема, у країнах, де абоненти мають змогу зберегти свій номер телефону після переїзду в інше місце чи місто, код регіону (код города / код міста) - у даному випадку 5477 - також потрібно вводити.\nПослуги, доступ до яких здійснюється через сервісні префікси, можуть стягувати плату не тільки з телекомунікаційних компаній, але і з компаній, які пропонують ці послуги. Як результат, ряд сумнівних компаній пропонують послуги, які є малокорисними, але спричиняють суттєві витрати. Щоб ще більше збільшити свій прибуток, подібні сервіси намагаються утримати абонентів на лінії якомога довше. Наглядові органи регулярно вживають заходів проти таких постачальників, але на це не можна розраховувати. Крім спеціальних номерів, які можна ідентифікувати за допомогою їх префіксів, існують також номери швидкого набору. Найвідомішими є аварійний номер 112 у Європі та 911 у Північній Америці. Ці номери можна використовувати по всій країні без префіксів, наприклад, без Телефонний код країни +43 (0043) або коду регіону (код города / код міста) 5477 (Tösens).\nЯкщо, перебуваючи в Австрія, користувач бажає зателефонувати абоненту в Tösens, окрім коду міста, знадобиться Телефонний код країни, до якої потрібно зателефонувати. Телефонний код країни Австрія починається з +43 (0043), таким чином, якщо, перебуваючи в Україна, користувач бажає зателефонувати на номер в Tösens, потрібно додати до такого номера префікс +43 5477. В цьому разі нуль перед кодом області пропускається. Для фіктивного номера телефону 6048084, коду регіону (код города / код міста) 5477 (Tösens) та Телефонний код країни 0043 дзвоніть 0043 5477 6048084.


У Рівному - повторний конкурс на кращий проект пам’ятника Степану Бандері\nУ Рівному - повторний конкурс на кращий проект пам’ятника Степану Бандері\nАдже попередній не відбувся\nЯк пояснив заступник начальника міського управління містобудування та архітектури Андрій Юрков, причиною цього стало те, що жоден з учасників не виконав умов конкурсу. Тому конкурс вирішили провести повторно і внесли зміни до його умов. Зокрема, тепер потрібно подати не просто проект пам'ятника, а з прив'язкою його до конкретного місця – входу у парк імені Шевченка на розі вулиць Бандери і Чорновола. А отже запропонувати варіанти благоустрою території з елементами освітлення та підсвічування, ландшафтного дизайну, вуличними меблями тощо.\nЧому така ідея виникла – розповів міський голова Рівного Володимир Хомко:\nПоставити пам'ятник просто так, ні з того, ні з сього десь збоку, щоб воно вглядало не до місця – негарно. Тому в процесі його ескізного проектування прийшли до висновку, що було б непогано під кутом 45 градусів до вулиці Степана Бандери і до вулиці Чорновола зробити алею в парк і по центру цієї алеї поставити пам'ятник. Можливо, якась аркада буде, ще щось – але це архітектори скажуть. І тоді пам'ятник стояв би при вході в парк. Ну і це, напевно, було б логічніше, ніж просто збоку вулиці.\nУже у міському управлінні містобудування та архітектури розпочалася реєстрація учасників конкурсу. Подати заявку для участі у ньому можна до 23 серпня, а конкурсні проекти прийматимуть до 24 вересня. Результати конкурсу оголосять 10 жовтня.\nНагадаємо, що за результатами конкурсу нагородять авторів трьох кращих проектів. І їм дістануться грошові премії: 20, 15 та 10 тисяч гривень.\nТеги: Бандера, пам'ятник, Степан Бандера, пам'ятник бандері\nЗамінити пам’ятник жертвам Чорнобильської катастрофи просять у Рівному\nСім сотень людей з факелами пройдуть Рівним 1 січня (МАРШРУТ)


Зеленського просять не "зливати" розслідування проти Романа Лягіна, який перетворив донецьку "Ізоляцію" на катівню | ZMINA\nЗеленського просять не “зливати” розслідування проти Романа Лягіна, який перетворив донецьку “Ізоляцію” на катівню\nПлатформа культурних ініціатив “Ізоляція” звернулася від імені українців, які постраждали внаслідок російської агресії, до президента Володимира Зеленського із закликом сприяти розслідуванню справи проти Романа Лягіна – організатора нелегальних виборів так званої “ДНР” у 2014 році й одного з ініціаторів захоплення території фонду “Ізоляція” в Донецьку та перетворення її на секретну в’язницю “МДБ ДНР”.\nЗаяву опублікували на сайті платформи.\nАвтори заяви наголосили, що Офіс генерального прокурора, який є провідником позиції держави в справі, діє не в інтересах потерпілих. Натомість відомство допомагає обвинуваченому уникнути відповідальності за серйозні злочини проти держави, а саме зазіхання на територіальну цілісність і недоторканність України та створення терористичної організації.\nТак, за рік не відбулося жодного судового засідання по суті, розгляд матеріалів справи переносили шість разів, а судді Шевченківського суду міста Києва раптово взяли самовідвід. Також представників фонду “Ізоляція”, які діють від імені всіх потерпілих у справі Лягіна, судді Шевченківського суду вилучили з процесу і незаконно позбавили їх можливості відстоювати права постраждалих, хоча Верховний суд уже визнав “Ізоляцію” потерпілою стороною. Окрім цього, як розповіли у фонді, прокуратура не дає можливості отримати доступ до матеріалів резонансної справи та допомогти її розслідуванню.\nОкремо автори заяви розповіли про закритість процесу над Лягіним, адже 4 травня 2020 року відбулося чергове засідання суду в справі, яке зробили закритим. Також, усупереч закону, не оприлюднили судового рішення в справі, а тому досі не зрозуміло, чи притягнуть Лягіна до відповідальності.\n“Закликаємо вас, пане Президенте, ініціювати розгляд матеріалів, на підставі яких “Ізоляцію” й інших постраждалих зухвало позбавлено статусу потерпілої сторони, можливості стежити за судовим процесом і сприяти розслідуванню. Надайте нам відповідь, з чим ми маємо справу: злочинною недбалістю Офісу Генерального прокурора або проявом вашої політики щодо окупантів? Це сліпота суддів або політика України часів президентства Зеленського?” – написали автори заяви.\nОкрім цього, від Зеленського вимагають сприяти оприлюдненню обвинувального акта прокуратури, з якого був видалений епізод захоплення будівель “Ізоляції”, що з 2019 року була залучена до судового процесу як потерпіла сторона.\n“Наш дедлайн – середина травня 2020 року. Це дата, коли спливає термін перебування Романа Лягіна під вартою, і ще одна межа, яка робить поразку України у війні з Росією невідворотною, стираючи різницю між жертвами і їхніми катами”, – підсумували в “Ізоляції”.\nНагадаємо, що перші свідчення про тримання людей у секретній в’язниці “Міністерства державної безпеки ДНР” з’явились у 2014 році після захоплення заводу Романом Лягіним та Станіславом Слєпньовим. За словами правозахисників, до секретної в’язниці потрапляють люди, яких викрали посеред вулиці. Вони позбавлені будь-яких прав, їм не надають медичної допомоги та можливості сконтактувати з адвокатом або рідними.\nУ вересні минулого року фонд “Ізоляція” вимагав притягнути до відповідальності винних у захопленні заводу “Ізоляція” та катуванні там людей.\nТеги: Володимир Зеленський, ІЗОЛЯЦІЯ


З метою розширення пізнавальних інтересів з української мови і літератури, виховання почуття патріотизму, національної гордості, розкриття ролі української мови, шляхів її розвитку в Броварській ЗОШ І-ІІІ ступенів №2 з 10 по 13 березня було організовано й проведено Тиждень української мови та літератури. Розпочався тиждень радіолінійкою " Наше диво калинове - українська рідна мова". Ведучі Маркова Юлія та Охріменко Анастасія розповіли про основні віхи історії розвитку української мови, декламували поетичні твори, присвячені нашій мові, закликали всіх охороняти, берегти і розвивати рідну мову. І тоді вона тішитиме нас, нею писатимуть чудові твори, друкуватимуть багато нових книг.\nПротягом тижня вестибюль школи прикрасили плакати, присвячені красі і милозвучності української мови.\nБібліотекарі школи Масоха Л.М. та Репрінцева О.Л. підготували виставку художньої і публіцистичної літератури «Душа належить людству і епохам» , присвячену 85 річниці з Дня народження Ліни Василівни Костенко.\nЛекторська група у складі учнів 8-А класу підготували для учнів початкових класів цікаві розповіді про рідну мову, її значення в житті народу, провели цікаві вікторини.\nУ 7-А класі проведено мовно-літературну вікторину "Рідне слово"(учитель Накалюжна А.Д.)\nУчні 6-Б класу підготували і провели вікторину, присвячену Т.Г.Шевченку "Юні шевченкознавці" (учитель Тесленко О.П.)\nБібліотекарі Репрінцева О.Л., Масоха Л.М. та вчитетель української мови та літератури Накалюжна А.Д. у 8-А класі провели бібліотечний урок "Компетентний читач.Хто він?"\nУчні 7-Б та 7-В класів взяли участь у написанні творчих робіт про значення рідної мови. Найкращі учнівські твори були представлені в бюлетні "Роздуми на актуальну тему"(учитель Черненко Т.В.)\nЦікаво пройшла літературна вікторина " Стежками літературних героїв" у 7-В класі (учитель Черненко Т.В.)\nУчні 11-А класу на уроці української літератури " Поезія -це завжди неповторність…" поринули в дивовижний і яскравий світ художнього слова видатної української поетеси Ліни Костенко.(учитель Накалюжна А.Д.)\nП"ятикласники взяли участь у конкурсі на кращий учнівський зошит " Каліграфії ніхто не відміняв" (учителі Накалюжна А.Д., Тесленко О.П.)\nНа виставці " Мовою вишивки" були представлені роботи мам, бабусь , прабабусь та дівчаток, які продовжують їхню справу.


10 | Серпень | 2010 | CREDO\nАрхів запис: 10.08.2010\nГоловна / 2010 / Серпень / 10\nРимо-католицький календар ХІХ Неділя Звичайна, рік В Перше читання Мудр 18, 6-9 Читання з Книги Мудрості Ніч та вже наперед була відома батькам нашим, щоб підбадьорились, знаючи певно, яким повірили присягам. Народ Твій очікував спасіння праведних і ворогів погуби. Бо чим скарав Ти наших противників, тим нас прославив, покликавши до себе. І священні діти добрих жертвували потайки та однодушно встановили цей закон Божий: що святі мають однаково й у щасті й у нещасті брати участь; і наперед вже виспівували похвальних пісень батьківських. Слово Боже Псалом респонсорійний Пс 33 (32),...\n10 Серпень, 23:17 4767 Читання РКЦ\nРозпочався ІХ Міжнародний з’їзд редемптористської молоді\n9 серпня відбулася церемонія відкриття ІХ Міжнародного з’їзду редемптористської молоді. У відкритті взяли участь архиєпископ Львівський Ігор (Возьняк), мер Львова Андрій Садовий, а також отці-редемптористи й молоді миряни з провінцій редемптористів Варшави, Дубліна, Братислави, Сан-Клеменс, Стразбургу, Риму, Неаполя, Мадриду, Відня, Мюнхена, Лондона та Львова. Організатори з’їзду, Львівська провінція отців-редемптористів на початку відкриття запропонувала переглянути короткометражний фільм про Україну, Львів та багатогранну українську традицію. Відтак на церемонії прозвучали...\n10 Серпень, 18:26 1387 Новини\nВідправитись на місію для особистого християнського зростання\nВиховання, зустріч, обмін, пізнання та християнське зростання. Це пропонує місіонерський досвід у Замбії, організований відділом «Missio» Єпископської Конференції Італії для 25 молодих людей віком від 18 до 32 років. Вони вирушили до цієї африканської країни, що є однією з найбідніших у світі, на початку місяця і проведуть два з половиною тижні поруч з місіонерами зі Згромадження Отців Комбоніянів. Секретар молодіжного відділу «Missio» італійського єпископату пан Алессандро Дзаппала розповів, що цей місіонерський досвід повинен стати для молоді, передусім, етапом особистого...\n10 Серпень, 17:56 1117 Новини\n«Як хтось скаже, що тоді не боявся, то це буде неправда»\nНічні богослужіння в офіційно закритому храмі, конспірація на роботі, таємне навчання у семінарії, проблеми з міліцією і КДБ — це лише частина того, що бачили і пережили вірні і священики УГКЦ в СРСР. Однак переслідування і тиск з боку влади витримували цілі села — вони не погоджувалися переходити на православ’я. Уродженцями таких громад часто і були священики підпільної Церкви. Як приклад — село Терновиця неподалік Тисмениці на Івано-Франківщині. «Люди у нашому селі ніколи не погоджувалися переходити на православ’я. Казали: «Ми є греко-католики і ніколи не будемо православними»....\n10 Серпень, 16:37 1278 Дайджест\nВлада Північної Кореї виявила підпільну християнську громаду, яка збиралася на Богослужіння в одному з приватних будинків у Кювал-донг, провінції Пьонган. Були заарештовані всі 23 члени громади, присутні на спільній молитві. Троє із заарештованих християн, яких у ході слідства визнали лідерами нелегальної громади, були засуджені до смертної кари, яка була негайно приведена у виконання. Решта християн були направлені у кримінальну колонію Кван-лі-зі № 15 в Йодок. Факт арешту і страти християн підтвердила «Північнокорейська Інтелектуальна Солідарність», організація...\n10 Серпень, 16:03 1549 Новини\nЯкі нині існують виклики релігійній свободі?\nОдин з основних сучасних викликів релігійної свободи – це навчити та прищепити наступним поколінням розуміння важливості свободи совісті та віросповідання як фундаментального права людини. Про це заявив директор Міжнародного центру права і релігієзнавства професор Коул Дьюрем (США) у своєму вітальному слові до учасників XV Міжнародної наукової конференції на тему «Свобода релігії і демократія: старі і нові виклики». У виступі під час пленарного засідання професор Дьюрем зазначив, що «плюралізм неможна від’єднати від демократичного суспільства – воно залежить від плюралізму». За його...\n10 Серпень, 14:37 1214 Новини\nПадіння релігійності серед італійської молоді\nЗа таким показником, як регулярне відвідування недільної Меси, італійські католики, як і раніше, залишаються попереду своїх європейських сусідів. Тим часом, недавні дослідження показують, що має місце різке зниження частки практикуючих католиків серед молодих італійців. Таким чином, загальна картина релігійності італійців буквально через кілька років може сильно (якщо не радикально) змінитися, відзначає італійське католицьке видання «L'espresso». Більше тридцяти останніх років Італія демонструє найвищий рівень відвідуваності Богослужінь в порівнянні з іншими країнами Західної...\n10 Серпень, 13:46 1135 Новини\nЯк дзвіниця стала падаючою вежею?\n9 серпня 1173 на Кафедральній площі Пізи був закладений перший камінь дзвіниці собору Санта Марія Маджоре, яка увійшла в історію під назвою «Пізанська вежа». Будівництвом дзвіниці займалися майстри Гульєльмо з Інсбрука і Бонна. Однак побудувавши перший поверх заввишки 11 метрів і два колонадних кільця, Бонанно виявив, що дзвіниця відхилилася від вертикалі на чотири сантиметри. Майстер припинив роботу і поспішив втекти. Час від часу роботу з будівництва відновлювали. До 1233 було побудовано всього чотири поверхи. Лише через сто з гаком років після початку будівництва, в...\n10 Серпень, 13:00 977 Дайджест\nІкона Гошівської Богородиці мандрує Івано-Франківщиною\n08 серпня копія чудотворної ікони Гошівської Богородиці була перенесена з парафії с. Угорники на парафію оо. Василіян, Христа Царя (Майзлі) в Івано-Франківську. Це остання парафія Івано-Франківського деканату, яка молитовно приймає ікону і в подальшому для молитовного почитання ікона буде перенесена до Тисменецького деканату Івано-Франківської єпархії УГКЦ. В час перебування ікони на 23-х парафіях Івано-Франківського деканату були здійснені записи свідчень та опис молитовних практик в книгу відвідувань, яка передається від парафії до парафії. Вірні де перебувала ікона,...\n10 Серпень, 12:41 1621 Новини\nЗростання покликань до священства в Лаосі\nУ Лаосі відзначається повільне, але впевнене зростання покликань до священства. У Народній Демократичній Республіці Лаос — країні в південно-східній Азії - християни є меншістю. З шести мільйонів населення 48% становлять буддисти, а на долю християн припадає лише 2%. Наразі у Лаосі служить близько 20 католицьких священиків, але тепер в трьох семінаріях країни навчається 30 семінаристів, які з великим ентузіазмом опановують богословські науки. За матеріалами: Радіо Ватикан...\n10 Серпень, 10:48 1005 Новини\nНадія на Бога – не заохочення до неробства, а спонука до ще більших добрих діл\nУ неділю, 4 серпня, у літній резиденції Папи в містечку Кастель Ґандольфо відбулася чергова зустріч Бенедикта XVI з вірними заради спільної молитви «Ангел Господній». У своєму повчанні Святіший Отець знову коментував літургічні біблійні читання, показуючи на прикладі конкретних святих здійснення євангельських поучень в кожному окремому житті. Перед 12 годиною місцевого часу внутрішнє подвір’я Апостольського палацу у Кастель Ґандольфо було заповнене численними паломниками, між якими були групи з Австралії, Австрії, Німеччини, Польщі, Нігерії, Італії та з інших країн світу, а також...\n10 Серпень, 10:24 1516 Новини\nРимо-католицький календар Святого Лаврентія, диякона і мученика (свято) Перше читання 2 Кор 9, 6-10 Читання з Другого послання святого Павла Апостола до коринтян Брати! Хто сіє скупо, той скупо і жатиме, а хто сіє щедро, той щедро і пожне. Кожний нехай дає за велінням серця, а не з жалем чи з примусу, адже Бог любить того, хто дає з радістю. А Бог спроможний збагатити вас усякою благодаттю, щоб ви завжди в усьому мали повний достаток і збагачувалися всяким добрим ділом, як написано: Розсипав, роздав бідним; його праведність перебуває навіки! А Той, хто дає насіння...\n10 Серпень, 08:05 1194 Читання РКЦ\nРимо-католицький календар Вівторок ХІХ звичайного тижня, рік ІІ Перше читання Єз 2, 8 — 3, 4 Читання з Книги пророка Єзикиїла Так говорить Господь: «Ти, сину людський, слухай, що Я говоритиму до тебе; не будь бунтівником, як дім бунтівників. Відчини рота і з’їж, що Я даю тобі». Глянув я – аж ось рука простягнута до мене, а в ній сувій. Розгорнув Господь його переді мною, аж він записаний з обох сторін, і виписані були на ньому: жалощі, стогін і скарги. Сказав Він до мене: «Сину людський! З’їж те, що тут перед тобою; з’їж оцей сувій, та й іди, говори до синів Ізраїля». Я відкрив уста, і...\n10 Серпень, 08:04 4340 Читання РКЦ


На Закарпатті виникають проблеми з безкоштовним харчуванням дітей загиблих воїнів - Новини Закарпаття та Ужгорода Depo.ua\nНа Закарпатті виникають проблеми з безкоштовним харчуванням дітей загиблих воїнів\nУ Закарпатській ОДА відбулася нарада з найбільш проблемних питань, що стосуються військових і АТО\n18 червня 2015 12:22\nНа нараді йшлося і про безкоштовне харчування дітей військових, пише Закарпаття.depo.ua.\nВідповідно до обласної програми, діти загиблих військових повинні бути звільнені від оплати у дошкільних і шкільних закладах. У обласному центрі та інших містах ця проблема вирішена. Але є проблема у сільрадах.\nЗокрема, до Закарпатської ОДА надійшло звернення з Середнього про те, що там дітей не звільнили від оплати за харчування. Сільрада пообіцяла звільнити їх лише на 50%, оскільки більше грошей у бюджеті Середнього немає.\nМітки: #Закарпаття #діти #безкоштовне харчування


В Україні виявили фальшиві євро: як відрізнити підробку - Главком\n1 Лютого, 06:58\nВ Україні ходять якісні підробки банкнот 500 євро\nВ Україні почали виявляти якісні підробки євробанкнот великих номіналів\nВ Україні почали виявляти якісні підробки євробанкнот великих номіналів. Нацбанк розіслав по банківській системі телеграму №50-0006 / 5080, в якій розповів про ознаки липових 500 євро зразка 2002 року.\nРегулятор назвав це «небезпечною поліграфічною підробкою» і детально описав, який вигляд має фальшива купюра. Будьте пильними!\n13 ознак фальшивої банкноти\n1. Підроблена банкнота має серійний номер P25001122816 і номер кліше F001E2.\n2. Всі зображення в підробці, крім серійного номера чорного кольору на зворотному боці, виконані офсетним друком. Рельєфні елементи зображень імітовані тисненням паперу.\n3. Серійний номер чорного кольору виконаний поліграфічним способом, подібним оригіналу, — зображеннями. У справжній банкноті обидва серійних номера (чорного і фіолетового кольорів) виконані високим способом друку.\n4. Банкнота склеєна з двох аркушів паперу, що не флуоресціюють в ультрафіолетових променях.\n5. Водяні знаки: локальний, світлий елемент (цифрове позначення номіналу\n«500») і штрих-кодовий імітовані друком всередині склеєних аркушів паперу.\n6. Невидимі захисні волокна в папері імітовані волокнами, в УФП флуоресціюють червоним, синім і жовто-зеленим кольорами, подібними до оригіналу.\n7. Захисну стрічку імітували полімерної смугою всередині склеєних аркушів паперу, тексти «500 EU» та 500/500 імітовані і читаються.\n8. Частини наскрізного елемента (цифрове позначення номіналу «500») під час розгляду банкноти проти світла поєднуються.\n9. Локальна кінеграма імітована — спостерігаються зміна кольору зображень (райдужний ефект) при розгляді банкноти під різними кутами, зміна цифрового позначення номіналу «500» на зображення фрагмента будівлі. Тексти «500 EURO 500 EYPΩ» у вигляді кілець по всій площі кінеграми, деметалізовані (прозорі) зображення (на відміну від оригіналу, мають нерівні краї).\n10. Оптично змінний зображення «500» в правому нижньому кутку на зворотному боці банкноти імітовані оптично перемінної фарбою. Ефект зміни кольору з фіолетового на оливково-зелений присутній, але кольори відрізняються по відтінку від оригіналу.\n11. Ультрафіолетова захист імітовані — на лицьовій стороні флуоресценція зображень подібна оригіналу, зі зворотного боку відповідні зображення флуоресціюють рожевим кольором (в оригіналі — жовто-зеленим).\n12. Інфрачервона захист імітована подібно до оригіналу.\n13. Магнітний захист (серійний номер чорного кольору, захисна стрічка в товщі паперу) імітовані подібно до оригіналу.\nРаніше в Нацбанку заявили, що найчастіше в обігу в Україні трапляються фальшиві купюри номіналом 500 і 100 гривень, а також 100 доларів.\nшахрайство Національний банк банки валютні операції


Салат з мандаринів і креветок — в Гадячі\nГоловна / Каталог / Рецепти приготування / Салат з мандаринів і креветок\nмандарини — 6;\nселера — 100 г.;\nоцет — за смаком:\nКреветки відварити у підсоленій воді з оцтом і очистити. Мандарини вимити і очистити від шкірки.\nЗ 2 очищених мандаринів вичавити сік і, змішавши його з майонезом, приготувати соус. Залишок мандаринів розділити на часточки, а потім очистити від плівки. Яблуко розрізати навпіл, видалити серцевину, очистити половинки від шкірки і нарізати часточками. Селера дрібно нашаткувати. Листя зеленого салату вимити і вистелити ними дно салатниці.\nНа листя зеленого салату викласти очищені від плівки часточки мандаринів, м'ясо креветок, часточки яблука, селеру і акуратно перемішати. Перед подачею до столу полити салат приготовленим соусом, прикрасити нарізаними півкільцями лимоном і зеленню петрушки.\nТеги: рецепти, салат, мандарини, креветки\nХорватська Планинська собака\nУчилищеМістоПсихологіяДружбаМарки автоРослинаПриродаТелебаченняДопомогаРадіоРецептСайтАвтобусГадячСалатРадіо онлайнСелоПанорамне зображенняСирТортРайонЗасіданняНарадаПанорамаАвтоЇстівні грибиГадяцький районДітиСвятоПриготуванняРічкаВолонтериРослиниФотоРегіонРецептиГотуємо вдомаКвітиПселПорода собакБібліотекаФотошопПривітанняСлухати радіоВантажівкаПрограмаВідеоГоловаЦеркваАтоТролейбусПороди собакКвіткаКулінаріяРдаПаркГрибиУкраїнаМузикаКультура


Холодильні меблі АйсТермо | ТОВ "Компанія Холод"\nГоловна » Обладнання » Торгівельне холодильне обладнання » Холодильні меблі АйсТермо\nХолодильні меблі АйсТермо\nКожний підприємець, працюючий у сфері роздрібної торгівлі продуктів харчування, зіштовхується з вибором торгівельного холодильного обладнання для свого магазину. Будь то холодильні вітрини чи холодильні шафи, у першу чергу, керівник супермаркету шукає надійне, просте у користуванні, недороге, та при цьому, маюче гарний зовнішній вигляд, холодильне обладнання. Максимально зручний функціонал з демонстрації товару покупцеві це запорука успішної торгівлі.\nУкраїнський завод з виробництва холодильного обладнання, являється виробником великого асортименту комерційного холоду для магазинів. А саме: кондитерські вітрини, м’ясні, молочні, холодильні і морозильні шафи, вітрини для морозива і риби, овочеві прилавки і регали. Велика кольорова гама холодильних прилавків дозволяє створювати оригінальний дизайн свого магазину. А різні площі для викладки продукції і габаритні розміри вирішують різні задачі.\nХолодильная мебель Холодильні меблі\nХолодильні вітрини поділяються на: середньотемпературні (0..+8)°C, низькотемпературні (-8..-10)°C, універсальні вітрини (-4..+5)°C. Холодильні шафи можуть бути як з глухими дверима, так і зі скляними для демонстрації товару(напої, соки, консерви). Холодильны бонети і регали(пристінная холодильна гірка), охолоджуємі столи.\nУся продукція, що випускається комплектується надійними єропейськими комплектуючими Danfoss, L'UNITE HERMETIQUE, EVCO, ELIWELL. Усе обладнання може бути у двох варіантах зі статичним чи динамічним способом охолодження. Для великих магазинів наша компанія може запропонувати торгівельні меблі не тільки з вбудованним холодильним обладнанням, а й з виносним за межами вітрини, або взагалі за межами магазину.\nХолодильні гірки і бонети\nТОВ "Компанія Холод" дилер цієї продукції, який займається виробництвом для магазинів. Тому ми можемо запропонувати максимальні знижки на холодильні меблі і вигідні умови продажу.\nМи багато років на ринку холодозабеспечення і торгівля не головний наш напрямок у цій сфері. Основні види діяльності компанії, це проектування, підбір, монтаж, і сервісне обслуговування холодильного обладнання, як торгівельного, комерційного, так і промислового. У штаті нашої компанії є досвідчені монтажники, і служба інженерів, які можуть допомогти у виборі, та монтажу обладнання. Холодильщики сервісного відділу завжди можуть надати професійну допомогу в гарантійні терміни і надати післягарантійне обслуговування холодильного обладнання магазину.\nПри покупці продукції необхідно розуміти, що гарантійне зобов’язання несе тільки дилер продавець. Завод не має сервісного відділу. І тому величезний досвід у сфері холодозабеспечення, рекомендації заводу і вдячних покупців дозволяють тільки нам виконувати гарантійні обов’язки перед покупцями продукції. Просто торгуючі організації, не мають такого права, досвіду та засобів.\nЗамовнику зручно за нами працювати:\nТоргівельне обладнання Polair>>


Коли інтеграція між різними системами ЕДО в Україні буде комфортною - Александр Вернигора / ЛІГА.Блоги - LIGA\nКоли інтеграція між різними системами ЕДО в Україні буде комфортною\nЧого не вистачає українському ринку систем електронного документообігу, щоб компанії більш охоче переходили на безпаперову взаємодію.\nЕлектронний документообіг в Україні стає все більш популярним. На ринку існує вдосталь продуктів під різні цільові аудиторії – для ФОПів, малого і середнього бізнесу, великих компаній і корпорацій. Будь-яке підприємство може знайти систему ЕДО для реалізації власних потреб.\nОднак все ще існує проблема – обмін між різними системами електронного документообігу неможливий, бо виробники використовують різні стандарти ЕДО.\nДеякі компанії намагаються вирішити цю проблему своїми силами і створюють своєрідні хаби, в яких інформація з однієї системи ЕДО передається в іншу. Зазвичай, це роблять для того, щоб поєднати в одну систему внутрішній і зовнішній документообіг. Але це вимагає багато зусиль і фінансових вкладень, тож цей варіант підходить для одиниць.\nІнші ж підприємці за потреби реєструються в різних системах ЕДО, щоб обмінюватися в них документами з різними контрагентами. Однак це незручно, а інколи вимагає й додаткових витрат. Тому в деяких компаніях не хочуть переходити на електронну взаємодію, коли дізнаються, що різні контрагенти користуються різними СЕД. Адже тоді керівництву доведеться підключати одразу декілька продуктів і вчити співробітників у них працювати.\nВирішення проблеми може бути тільки одне – впровадити на державному рівні стандарт електронного документообігу, що дозволить передавати документи між системами.\nЯк це повинно працювати\nДля комфортної взаємодії користувач навіть не повинен знати, якою системою документообігу користується його контрагент. Він просто надсилає документи на підпис і отримує їх назад у свою систему ЕДО.\nТож йому достатньо обрати найзручніший для себе продукт, розібратися в ньому і користуватися тільки ним.\nДопоможе в цьому універсальний стандарт. У планах зробити його обов’язковим для всіх систем ЕДО, які обмінюються даними з державою. Виробникам, що працюють лише з комерційним сегментом, впровадити стандарт рекомендуватимуть, але не змушуватимуть. Це в будь-якому випадку не передбачатиме значних витрат, бо інтегрувати його у свою систему можна силами власної команди за кілька днів.\nЯкі є варіанти впровадження стандарту\nРекомендується використовувати єдиний універсальний міжнародний стандарт ASiC (Associated Signature Containers), яким користуються в ЄС.\nУ ньому прописані всі вимоги та нормативи до технічної сторони ЕДО: як має проходити обмін даними, як об’єкти з цифровими підписами повинні скріплюватися з мітками часу й так далі. Саме на основі стандарту ASiC доцільно розробити єдину систему.\nВ Україні завдяки СЕВ ОВВ (Системі електронної взаємодії органів виконавчої влади) існує єдиний інформаційний простір для реєстрації, приймання, аналізу та зберігання документів. На основі або ж на прикладі цієї системи можна впровадити стандарт та інтегрувати продукти для ЕДО.\nНа якому етапі впровадження стандарту зараз\nДеякі комерційні компанії зараз у тестовому режимі використовують стандарт обміну даними через СЕВ ОВВ. Це дозволить у майбутньому використовувати цю систему для документообігу між різними системами. Але поки важко сказати, коли це буде масово.\nПроте вже в державних органах для надсилання та отримання електронних документів використовуються контейнери, пов’язані з підписом (ASiC).\nВимоги до форматів даних електронного документообігу в органах державної влади затверджені наказом Державного агентства з питань електронного урядування України від 07.09.2018 № 60, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.11.2018 за № 1309/32761.\nУніверсальний контейнер (уніфікований інформаційний об’єкт), призначений як для надсилання вихідних та отримання вхідних електронних документів, так і приймання-передавання електронних документів НАФ до архівних установ від юридичних осіб – джерел їх комплектування Формат даних контейнера має відповідати вимогам національного стандарту ДСТУ ETSI EN 319 162- 1:2016 (ETSI EN 319 162-1:2016, IDT) «Електронні підписи й інфраструктури (ESI).


«Публічна теологія»?! | Щотижневе Слово\n«Чи міг би хтось пояснити мені, що таке публічна теологія?»\nЦе питання було поставлене на нещодавньому національному зібранні церковних лідерів у Нідерландах відомим письменником-євангеліком після того, як цей термін пролунав зі сцени. Моя дружина, яка вже деякий час живе з цим словосполученням, була здивована тим, що питання надійшло від автора більш як сотні книжок.\nПізніше, коли вона порадила гарну книжку на цю тему, він відповів: «Я не читаю книг. Я їх лише пишу».\nСправедливості задля варто сказати, що публічна теологія – це термін, який потребує пояснення. Про це мало хто говорить за межами академічних та богословських кіл. Навіть теологи не погоджуються з його визначенням. Деякі стверджують, що вся теологія має бути публічною, такою що робить свій внесок у життя світу, вирішує фундаментальне питання про те, що робить життя гідним того, щоб жити. Юрген Мольтманн писав, що теологія, як теологія Божого Царства, має бути публічною теологією: «публічна, критична та пророча скарга до Бога – публічна, критична та пророча надія на Бога».\nПублічна теологія інформує віруючих, коли вони виходять за межі особистого учнівства та церковного життя у суспільну сферу бізнесу, освіти, охорони здоров’я, журналістики, політики, уряду, міжнародних відносин та питань екології. Цій темі присвячена не одна книжка, серед яких, наприклад, «Faith in the public squar» («Віра в суспільстві») Роуена Вільямса і «A public faith» («Публічна віра») Мирослава Вольфа.\nСуть публічної теології у щоденній практиці віри, з понеділка по неділю. Мій покійний батько називав це вірою «решти ста годин»: віднявши від загальної кількості годин у тижні (168) години сну (56) і відведені для церковної діяльності (12 – що вельми багато!) ми отримуємо 100 годин, протягом яких живемо своїм життям. Якось, коли його бізнес опинився у скрутному становищі, він попросив поради у свого пастора, на що отримав відповідь: «Не питайте мене. Я вивчав лише теологію». «То що хорошого в теології, – подумав мій батько, – якщо вона не допомагає тобі у повсякденному житті?» Він шукав публічної теології.\nХристиянська традиція богослов’я, яке надихає на залучення до вирішення соціально-політичних питань, простежується протягом століть від отців церкви до реформаторів та євангеліків-відродженців. Проте сьогодні публічна теологія залишається знехтуваною сферою серед євангельських християн. Упродовж більшої частини минулого століття євангелікалізм був заклопотаний завданням захисту «історичної біблійної віри» від «соціального благовістя» теологічного лібералізму.\nУ книзі «Issues facing Christians today» («Питання, що стоять перед християнами сьогодні») Джон Стотт нарікає на те, що «пів століття нехтування залишило нас далеко позаду в цій сфері». Стотт був розробником новаторського Лозаннського Завіту 1974 року, який утверджував як соціальні, так і євангелістські аспекти благовістя. Прагнучи виправити ставлення до політики як до брудної справи, якої християни повинні уникати, він стверджував, що присутність християнських «солі та світла» потрібна у всіх сферах життя, зруйнованих гріхом.\nУ своїй епохальній книзі Стотт коротко згадав про уряд на місцевому та національному рівнях. Однак, за іронією долі, жодне з чотирьох видань книги не торкнулося теми Європи та європейської інтеграції, тієї самої теми, яка останнім часом так сильно поляризує британську думку.\nМоє недавнє дослідження поглядів євангельських християн на європейську інтеграцію, яке проводилося для магістерської дисертації, виявило вражаючу відсутність участі євангеліків з часів Другої світової війни. З іншого боку, католики та протестанти брали активну і конструктивну участь у процесі інтеграції, іноді навіть формуючи порядок денний. (Протягом наступних тижнів я планую описати різні реакції європейських євангеліків на європейську інтеграцію та джерела цих реакцій).\nЯ також вивчив участь євангельських християн у суспільно-політичному житті сучасної Європи і переконаний, що публічна теологія справді є знехтуваною сферою серед євангеліків. Моє дослідження сайтів 69 членів Європейської ради з теологічної освіти (The European Council of Theological Education) виявило лише одну європейську програму з публічної теології або європейських досліджень, яку веде старший науковий співробітник Центру Шумана Еверт Ван де Полл на Євангелічному теологічному факультеті в Хеверлі (Лювен).\nЦього тижня мене запросили поділитись європейською точкою зору на Zoom-зустрічі з азіатськими, латиноамериканськими та африканськими теологами. Одним із моїх співрозмовників був професор Сандей Аганг, редактор книги «African Public Theology» («Африканська публічна теологія»), на яку я посилаюся у своїй дисертації. Натхненням для книги стала «Agenda 2063» («Програма на 2063 рік») Африканської спілки з підзаголовком «Африка, якої ми прагнемо». Коли я переглядав різні статті вчених з усієї Африки у своєму квапливо замовленому примірнику книги, я замислився про те, який вигляд матиме європейська публічна теологія. Якої Європи ми прагнемо?… А якої прагне Бог?\nЯ дійшов висновку, що нам терміново потрібна європейська, євангелічна, місіонерська, публічна теологія, котра формуватиме бачення Європи, яке відображає Божі цілі.\nДолучайтеся до нас он-лайн, адже ми шукатимемо таке бачення протягом наступних трьох вечорів по середах, вивчаючи доповідь Джима Меморі «Європа 2021» (Europe 2021). Напишіть мені, і я надішлю посилання.


Silver Style / Інтернет-магазини / Інтернет / Каталог сайтів\nSilver Style. Інтернет-магазини. Інтернет. Безкоштовний білий каталог українських сайтів\nУ Ювелірному інтернет магазині Silver Style представлений величезний асортимент ювелірних прикрас зі срібла на будь-який смак. В каталозі Ви знайдете як класичні прикраси зі срібла, прикраси з комбінованим металом золото з сріблом, так само і фантазійні колекції вироблені на ювелірних підприємствах спеціально на замовлення ТМ Silver Style. Всі прикраси представлені на сайті знаходяться в наявності, що дозволяє зробити замовлення і отримати його в найкоротші терміни.


33-річна львів’янка, яка хоче стати пожежницею, склала перші тести - ZAXID.NET\n33-річна львів’янка, яка хоче стати пожежницею, склала перші тести\nПопереду ‒ медкомісія та нормативи з фізпідготовки\nСуспільство — Ірина Панчишин, 17:35, 6 лютого 2019 0\nЛьвів’янка Юлія Яригіна може стати першою пожежницею у Львові. Хоч ще минулого тижня Служба з надзвичайних ситуацій їй відмовила у такій посаді, мовляв, жінкам гасити пожежі заборонено. Проте переглянувши документи, відомство визнало, що помилилось. Наступного дня Юлію покликали на співбесіду. Жінка вже пройшла психологічне оцінювання. Його результати будуть відомі за кілька днів. І від них залежить чи допустять майбутню рятувальницю до наступних випробувань.\n33-річна Юлія Яригіна за освітою бухгалтерка. Виховує двох доньок. Чотири роки тому переїхала до Львова з Краматорська. Зараз працює продавчинею в інтернет-магазині. Але хоче стати пожежницею.\n«Мені завжди була цікава така діяльність, пов’язана з порятунком людей, з наданням допомоги, таке щось корисне», – говорить жінка.\nНа роботу рятівницею Юлія подалась після реклами у соцмережі. І одразу отримала відмову. Спершу телефоном, а пізніше й в офіційному листі. Втім, цю заборону МОЗ скасувало ще два роки тому. Коли Юлія вказала на це рятувальникам, вони визнали помилку і запросили жінку на співбесіду.\n«Помилки трапляються, і я думаю, що в таких структурах їм зараз не дуже звично, що можуть звертатися і жінки», – каже Юлія.\nЩоби стати рятувальником, спершу треба пройти психологічний тест. Він допомагає краще зрозуміти людину.\n«Ми вивчали рівень інтелектуальних здібностей, слухомовної пам’яті, переключення уваги, вивчали схильність до ризику», – коментує психолог відділу психологічного забезпечення ДСНС Дмитро Шевелєв.\n«Нічого такого екстраординарного я в цих текстах не побачила, але що покажуть результати ‒ це вже буде ясно днів за 5», – додала Юлія Яригіна.\nНа Львівщині у службі надзвичайних ситуацій працює 12% жінок, але жодної на посаді рятувальниці.\n«Я працюю вже 28 рік. Такого випадку ще не було, щоб на цю роботу претендувала жінка. В принципі ця робота пов’язала з більш фізичними навантаженнями і сюди також не всі хлопці попадають, щоб витримати ці фізичні навантаження», – говорить керівник відділу психологічного забезпечення ДСНС Юрій Бішко.\nТе, що жінкам під силу гасити пожежі, доводить Анастасія Клочко. Вона вже три місяці працює у пожежній частині в Черкасах. Легко розгортає десятикілограмові пожежні рукави, виламує двері та ріже метал гідравлічними ножицями.\n«Коли людину затиснуло, то ми можемо її витягнути, деблокувати потерпілого. Я як сильна жінка піднімаю ножиці спокійно», – ділиться рятувальниця Анастасія Клочко.\nЮлія теж сподівається повторити успіх Анастасії і стати другою пожежницею в Україні. Попереду у неї медкомісія та нормативи з фізпідготовки. Якщо жінка успішно пройде ці випробування ‒ її допустять до навчання.


Громадський бюджет – це дієвий інструмент активних громадян для зміни міста, району на краще\n30 вересня розпочалось голосування за проекти, спрямовані на покращення життя у містах України. Завдяки платформі «Громадський проект» у мешканців з’явилась можливість долучитись до розподілу коштів місцевого бюджету. Наразі триває голосування, в якому може взяти участь кожен мешканець. Схожі ініціативи реалізовуються у багатьох європейських містах, зокрема, Берліні, Парижі або Варшаві.\nОфіційний сайт Громадського бюджету


Восьмирічну дівчинку з ножовими пораненнями рятували на Кам’янеччині | Новини Хмельницького "Є" | ye.ua\n30 Травня, 2022 Оксана Коломієць Кримінал 18452\nСлідчі відкрили кримінальне провадження і наразі встановлюють усі обставини. Фото: Нацполіції області\nПідозрюють, що причетним до інциденту міг стати старший брат потерпілої дитини.\nПодія сталася під вечір 28 травня в одному із сіл Кам'янеччини. У поліцію звернулися місцеві мешканці і розповіли про поранену восьмирічну сусідську дівчинку.\nЯк розповіли у Секторі комунікації Нацполіції області, скривавлена дитина прибігла до сусідки і просила про допомогу, яка й викликала швидку допомогу та поліцію.\nЩе до приїзду швидкої поліцейські зупинили в дівчинки кровотечу внаслідок ножових поранень і наклали пов’язку. Далі передали дитину медикам. Її госпіталізували до Кам’янець-Подільської райлікарні, де прооперували.\n«На місце події виїхала слідчо-оперативна група та ювенальний поліцейський. Як з’ясувалось, сусідам дівчинка сказала, що поранилась, коли різала хліб. Проте під час перевірки усіх фактів та спілкування з учасниками події поліцейські з’ясували, що до нанесення ножових поранень потерпілій може бути причетний її 12-річний брат», - зазначають у поліції.\nЗа фактом слідчі відкрили кримінальне провадження за частиною 1 статті 121 (Умисне тяжке тілесне ушкодження) Кримінального кодексу України і наразі встановлюють усі обставини події.\nКам'янець-Подільський поліція поранення ніж дитина