Трампу погрожують жорсткою опозицією у разі домовленостей з Путіним - росія, путін, трамп\nТрампу погрожують жорсткою опозицією у разі домовленостей з Путіним\nБудь-які спроби новообраного президента Сполучених Штатів Америки Дональда Трампа досягти домовленостей зі своїм російським колегою Володимиром Путіним приречені зіткнутись з жорсткою опозицією з боку Конгресу, - про це replyua.net повідомляє, посилаючись на «Цензор.нет».\nТак, в інтерв’ю впливовому американському виданню Foreign Policy сенатор від партії демократів США та член комітету Конгресу з закордонних справ Кріс Кунс пояснив журналістам як саме будуть будуватись стосунки між Конгресом та новообраним президентом. За його словами, щодо питань територіальної цілісності України між республіканцями та демократами встановився консенсус, на порушення якого вони не погодяться. Відтак, будь-які спроби Трампа порозумітись з Путіним на шкоду Україні «зіткнуться зі стіною нерозуміння в Конгресі».\nКунс зауважив, що в американському парламенті побоюються того, що Трамп вирішить почати спільну з росіянами військову кампанію в Сирії. Тим не менш, сенатор наголосив, що у питаннях «територіальної цілісності України та виконання союзницьких зобов’язань по НАТО перед державами Балтії» Конгрес не готовий йти на компроміс. Нагадаємо, кількома днями раніше стало відомо, що двадцять сім американських конгресменів звернулись до Трампа з вимогою бути обережним у стосунках з Кремлем.


Купити дитячі резинові чобітки для хлопчика. Якісні гумові чоботи для дітей - TM Flamingo(Фламинго)\nШукаєте гумові чоботи для дітей?\nДіти – квіти життя. Завжди шустрі, рухливі, непосидючі. Дуже важливо, щоб вони якнайбільше знаходилися на свіжому повітрі і грали зі своїми друзями. Але що ж робити, коли на дворі непогода і все подвір'я в калюжах? Тоді, щоб не промочити ніжки та ваш синочок не захворів, треба купити дитячі резинові чобітки на хл...\nДіти – квіти життя. Завжди шустрі, рухливі, непосидючі. Дуже важливо, щоб вони якнайбільше знаходилися на свіжому повітрі і грали зі своїми друзями. Але що ж робити, коли на дворі непогода і все подвір'я в калюжах? Тоді, щоб не промочити ніжки та ваш синочок не захворів, треба купити дитячі резинові чобітки на хлопчика. Тоді Ваш малюк буде з задоволенням гратися на вулиці у дощ та з радістю бігати по калюжах. Звичайно, не варто їм це забороняти, бо дитинство лише одне і можна дозволити малюкові залишитися дитиною.\nЯк вибрати та купити дитячі гумові чоботи на хлопчика?\nВибираючи чоботи, пам'ятайте, що вони можуть бути зроблені з натурального каучуку або з ПВХ. Відрізнити їх легко - по вазі. Чоботи легше, швидше за все, зроблені з синтетичного матеріалу, важчі - з каучуку.\nЧоботи з натуральної гуми - 100% каучук - більш якісні і прослужать довше. Однак в даний час таких чобітків проводиться дуже мало.\nЗате взуття з ПВХ має абсолютно різні забарвлення і малюнки, оскільки наносити фарбу на синтетичний матеріал набагато простіше.\nГумові чоботи не повинні мати будь-які деформації і тріщини. Через це сапоги будуть протікати.\nДля прогулянок краще обрати рельєфну підошву, щоб зчеплення з дорогою було максимальним.\nТакі чоботи не гріють ноги, тому носити їх треба із теплими носками, так Ваш малюк не застудиться.\nГумове взуття не розношується, і зручно в них має бути вже при примірці. Врахуйте, які шкарпетки буде носити Ваш син, щоб в теплих не здавлювало ногу.\nПісля того як Ви купили гумові чоботи для хлопчика, принесіть їх додому та поставте у тазик із водою. Уважно прощупайте, чи не протікають вони. Якщо так, то Вам повинні повернути гроші за товар. Але тільки якщо у Вас є чек.\nВосени дощитиме доволі часто, тому для повсякденного використання оберіть чоботи на підкладці, щоб їх було більш комфортно носити. До того ж, підкладка буде впитувати вологу та нога не буде мерзнути. При необхідності підкладку можна окремо виймати та сушити.\nЩоб захистити ноги від прямого контакту з гумою, купите чоботи з утеплювачем. У виробах високої якості використовується бавовняна тканина. В утепленому варіанті - це може бути хутро, байка або фліс.\nНе сушіть чоботи біля батареї. Через це вони можуть потріскатися.\nМити їх дуже легко. Достатньо пройтись по ним вологою тряпкою.\nНе носіть їх більше трьох годин. Так як матеріал, із котрого зроблені чоботи не пропускає повітря, то ніжка дуже париться.\nМагазин Фламінго представляє дитяче взуття з Бразилії. Добра якість за хорошу ціну. Вашому малюку обов'язково сподобається та він буде гуляти із задоволенням навіть коли дощитиме.


Драгиша Бинич — Вікіпедія\n20 жовтня 1961(1961-10-20) (60 років)\n1980–1983 «Напредак» (Крушевац) 20 (2)\n1983–1987 «Раднички» (Ниш) 101 (20)\n1987–1988 «Црвена Звезда» 27 (13)\n1988–1989 «Брест» 29 (18)\n1989–1990 «Леванте» 7 (0)\n1990–1991 «Црвена Звезда» 27 (14)\n1991–1993 «Славія» 19 (8)\n1993–1994 АПОЕЛ 14 (10)\n1994 «Нагоя Грампус» 8 (5)\n1995 «Тосу Фьючерс» 6 (5)\n1990–1991 Югославія 3 (1)\nДрагиша Бинич (сербохорв. Dragiša Binić, нар. 20 жовтня 1961, Ниш, СФРЮ) — югославський футболіст, що грав на позиції нападника.\nВиступав за національну збірну Югославії. Дворазовий чемпіон Югославії. Володар Кубка чемпіонів УЄФА.\nУ дорослому футболі дебютував 1980 року виступами за команду клубу «Напредак» (Крушевац), в якій провів три сезони, взявши участь у 20 матчах чемпіонату.\nСвоєю грою за цю команду привернув увагу представників тренерського штабу клубу «Раднички» (Ниш), до складу якого приєднався 1983 року. Відіграв за команду з Ниша наступні чотири сезони своєї ігрової кар'єри. Більшість часу, проведеного у складі «Радничок», був основним гравцем атакувальної ланки команди.\nЗгодом з 1987 по 1991 рік грав у складі команд клубів «Црвена Звезда», «Брест», «Леванте» та «Црвена Звезда». З останньою командою двічі виборював титул чемпіона Югославії, ставав володарем Кубка чемпіонів УЄФА.\n1991 року уклав контракт з клубом «Славія», у складі якого провів наступні два роки своєї кар'єри гравця. У складі «Славії» був одним з головних бомбардирів команди.\nПротягом 1993—1994 років захищав кольори клубів АПОЕЛ та «Нагоя Грампус».\nЗавершив ігрову кар'єру в японському клубі «Тосу Фьючерс», за команду якого виступав протягом 1995 року.\n1990 року дебютував в офіційних матчах у складі національної збірної Югославії. Протягом кар'єри у національній команді, яка тривала два роки, провів у формі головної команди країни три матчі, забивши один гол.\n«Црвена Звезда»: 1987-88, 1990-91\nДрагиша Бинич на сайті National-Football-Teams.com (англ.)\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Драгиша_Бинич&oldid=31845180\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 07:14, 21 травня 2021.


Погода в Оберурзелі на два тижні. Прогноз погоди на два тижні в Оберурзелі, Гессен | METEOPROG\nОгляд погоди у Оберурзелі\nПогода в Оберурзелі\n/ Погода в Оберурзелі\nПогода Оберурзель - прогноз на сьогодні, на завтра, на тиждень, на місяць.\nПогода в Оберурзелі сьогодні допоможе визначити температуру повітря, ймовірність опадів, дізнатися інформацію про швидкість і напрям вітру, атмосферному тиску і вологості, і як ці дані будуть змінюватися протягом дня.\nПогода в Оберурзелі на тиждень, на 10 днів або на місяць показує тенденцію зміни погоди протягом декількох днів. Графіки температури, ймовірності опадів і атмосферний тиск покажуть повну картину погоди на 3, 10, 14 днів або на місяць. Великий спектр даних на сайті - Температура повітря, напрям і сила вітру, хмарність, види опадів і їх інтенсивність в Оберурзелі - допоможе вам розібратися в погодної ситуації. Так само ви можете дізнатися час сходу і заходу сонця, тривалість дня, і в якій фазі знаходиться Місяць.\nЗавдяки аватарки на сайті ви зможете швидко вирішити проблему «що вдягнути», чи брати з собою парасольку чи окуляри в залежності від прогнозу погоди. Щоденний прогноз погоди в Оберурзелі допоможе вам не застудитися, якщо раптом до вечора буде різке похолодання, або посилиться вітер.\nМетеопрогноз Оберурзель - найточніший і стабільний прогноз на сьогодні, завтра і два тижні. Так само є функція погода в Оберурзель тільки на вихідні, щоб вдало спланувати свій відпочинок. Дані про погоду з метеостанцій обробляються щогодини - це дає можливість надавати найточніший прогноз, аж до погодинної погоди.\nПоділитися погодою в Оберурзелі:\n50° 12′ 0″ пн.ш. 8° 34′ 59″ с.д.\n42 448 чоловiк


Мінфін залучив 617,8 млн до бюджету - портал новин LB.ua\nГоловна — Економіка — Держава — 18 липня 2012, 10:13\nІнвестори придбали боргові папери з індексованої вартістю і в інвалюті.\nВчора, 17 липня, Міністерство фінансів провело черговий аукціон з продажу боргових цінних паперів внутрішньої позики (ОВДП). Загалом у бюджет вдалося залучити 617,8 млн гривень за курсом НБУ. Про це йдеться на сайті відомства.\nЗа трирічним облігаціями з індексованою вартістю сума залучення становить 600 млн грн під 9,3%, ще $ 2,235 млн під 9,45% принесли трирічні папери в інвалюті. Стандартні облігації в гривні розміщені не були.\n"Мінфін провів відносно вдалий аукціон", - коментує підсумки торгів Сергій Фурса, фахівець відділу продажів боргових цінних паперів інвесткомпанії Dragon Capital. Водночас експерт додає, що з урахуванням відкриття первинного ринку єврооблігацій уряд не буде активним на внутрішньому ринку найближчим часом.\nНагадаємо, НБУ не вбачає небезпеки у валютних облігаціях.\nТемы: Мінфін, бюджет, ОВДЗ, держборг\n09 січня, 12:57


Науково-ідеологічний центр імені Дмитра Донцова :: Феномен Партії регіонів\nНа таку тему провели політологічний семінар Науково-ідеологічний центр ім.Д.Донцова і редакція газети «Галицька Зоря» за участі народного депутата України від Дрогобиччини Романа Ілика .\nАналітики Центру Донцова, Олег Баган і Петро Іванишин, виклали систему теоретичних тез, за якою спробували пояснити соціально-ментальні джерела, політичну природу і тенденцію розвитку Партії регіонів як по-своєму унікального явища на всьому посткомуністичному просторі. Власне, це не є партія у цивілізованому значенні цього слова, це політичний холдинг, у якому все підпорядковано фінансово-економічним інтересам його верхівки. Ця «партія», по-суті, немає ніякої ідеології, не виражає ніяких громадянських устремлінь суспільства, а насправді лише паралізує їх, не працює на стимуляцію розвитку держави в комплексі, а лише присмокталася до її виробничої сфери і нещадно викачує багатства для себе із неї.\nДжерела такого явища криються у специфічній скрито криміналізованій ментальності совєтської цивілізації і совєтської людини. Унікальною особливістю російської суспільно-політичної традиції і культури була прив’язаність її до потреби утримувати гігантську систему в’язнів, каторги Сибіру і концтабори ГУЛАГу. Упродовж століть десятки тисяч, а згодом – мільйони в’язнів творили у межах російського цивілізаційного простору своє органічне культурно-ціннісне ядро, свою приховану, але дуже розгалужену мережу впливів на суспільство. Кардинальною відмінністю Росії від іншого, передусім європейського, світу було те, що в ній завжди було надто велике число політичних в’язнів , бо Росія чи то за Петра І, чи за Сталіна завжди залишалася лише тупою деспотією , а значить – потребувала ізолювати й обмежувати у правах людей свободолюбних і гордих. Це призвело до того, що світ в’язнів поступово здобув собі авторитет, моральне виправдання в суспільстві (адже в тюрмах і на каторгах завжди сиділи тисячі чесних людей, котрих переслідувала деспотія!). Це відображено навіть у російському фольклорі – давньому і сучасному: до каторжника є стале співчуття, стала симпатія, бо ж усі розуміють, що він засуджений несправедливо. Показовим є совєтський період: т.зв. «блатні», бандитські пісні і самі співаки, котрі їх виконували, ставали культовими, їх масово слухала із захватом совєтська молодь, саме на цій стилістиці виник феномен знаменитого співака В. Висоцького – його сприймали як виразника настроїв і уповань криміналізованого, «підземного», неофіційного світу. Такого, щоб люди симпатизували бандитам, нема ніде у світі, окрім Росії.\nУ кожній морально нормальній країні до бандита ставляться, як до бандита, лише в Росії він – «бєднєнькій», бо постраждав від несправедливої деспотичної системи. На «моральний капітал» криміналітету в Російській імперії працювали століттями різні категорії політично ув’язнених: від десятків тисяч повстанців Разіна і Пуґачова до декабристів, народників, соціалістів-революціонерів ХІХ ст. і закінчуючи мільйонами совєтських розкуркулених, репресованих, дисидентів. У пострадянський період склалася оригінальна ситуація зі совєтським криміналітетом: він набув колосальних масштабів через самі розміри країни і її моральну дикість внаслідок суцільної дехристиянізації, охопив «підземні» сфери незаконної торгівлі золотом, діамантами, наркотиками і злився із компартійними верхівками окремих совєтських республік. Викриті й описані у роки перебудови кримінально-компартійні клани, наприклад, в Узбекистані і Казахстані жахали своїми масштабами: вони контролювали цілі республіки й охоплювали реальними впливами мільйони людей.\nВ Україні найбільш криміналізована ситуація, закономірно, склалася в її південно-східних регіонах, насамперед в Донбасі, як найбільше ментально й етнічно зрусифікованих. Там виникли перші рекетирські групи, там сформувалися мафійні стосунки між владою і криміналітетом, там фінансові потуги широко почали використовуватися для скуповування підприємств і впливів на політику. Власне, у цьому середовищі визріли психологія і стиль поведінки більшості майбутніх активістів Партії регіонів.\nЗдобувши можливості впливів на політику Києва вже на початку 1990-х рр., зокрема через страйки підбурюваних шахтарів, донецькі кримінально-виробничі клани почали наступ на країну. Індустріальний потенціал Південно-Східної України, який вони поступово брали під контроль, давав для цього підстави. Так виробилася сутнісно корисливо-фінансова стилістика політичної тактики донецьких: в країні вони бачать тільки велику «дійну корову» у вигляді її економіки, яку треба нещадно експлуатувати.\nНезважаючи на своє відверто кримінальне або приховано кримінальне походження, представники теперішньої Партії регіонів стабільно отримують підтримку від місцевого докорінно зрусифікованого населення: причина цього криється в атрофованій моральній свідомості постсовєтської людини, котра не проводить лінії розділення між бандитом і справжнім авторитетом, для неї той є авторитетом, хто втілює в собі силу, а зараз сила – з олігархами. Відтак схиляння перед лідерами партії-холдингу набуло серед мешканців Донбасу такої ж побожності, що й схиляння перед недавніми секретарями компартії.\nСвітоглядно, ментально і культурно кримінально-олігархічні середовища Південно-Східної України так і не вийшли з СРСР, хоча їхні можливості розрослися до європейських масштабів впливу. Це підтверджує змістовне наповнення українських телеканалів, на 98% скуплених олігархами: суцільна і нездоланна ностальгія за всім совєтським на наших телеекранах.\nНе маючи ніяких переконань та ідей, окрім прагнення грабувати, східноукраїнські «еліти» за інерцією зорієнтувалися на набір постсовєтських квазіідеологем типу «збереження цивілізації східних слов’ян», «утвердження цінностей православ’я», «вшанування перемоги радянського народу у Великій Вітчизняній війні», «боротьба зі світовим фашизмом» і т.ін. Насправді це ідеї-міражі, вони не мають жодних сутностей, але вони потужно відволікають свідомість мільйонів українців від реальних проблем і завдань сучасного громадянського поступу в Україні. Таким чином Партія регіонів перетворилася в гігантське гальмо для держави, у велику паразитарну групу, яка управляє країною, але не розвиває її.\nЗа своїм походженням, політичною стилістикою Партія регіонів абсолютно далека від принципів і вартощів, які ми називаємо «європейськими», тобто від демократичності, свободолюбності, законності, чуття особистої гідності, духовної суверенності і т.ін. Тому насправді вона боїться Європи, хоча й імітує шлях до неї, вона стремить до багатств і можливостей Європи, але реально своє суспільство перетворює щораз більше у неєвропейське за масштабами корупції, профанації демократії, неповаги до закону і т.ін.\nПолітика Партії регіонів неухильно веде державу до авторитаризму теперішнього президента. Країну щораз більше охоплює стан колапсу в економіці і соціальній сфері. Проте суспільство не дуже гостро засуджує цей стан, бо ментально зжилося із бандитизмом як явищем. Усі про всю злочинність знають, але вдають, що не розуміють, що відбувається. Така ситуація існує в кожній клітині українського суспільства, на кожному підприємстві і в кожному колективі, над якими тяжіє велике «Мовчи!».


«Дорогі» випускники взялися за науку » Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»\nНайбільшим клопотом учнів 11-х класів є підготовка до зовнішнього незалежного тестування. Адже без потрібної кількості балів у сертифікаті Українського центру оцінювання якості освіти до вузу не вступиш. Тож старшокласники активно беруться за науку – хтось починає ще з дев’ятого класу штурмувати тестові завдання, хтось за кілька місяців до вступу всі вихідні проводить в гостях у репетирів.\nСпособів підтягнути знання перед тестами декілька. Найдорожчий – найняти репетитора, трохи дешевше обійдуться групові заняття на курсах для абітурієнтів. А самотужки за невеликі кошти можна підготуватися за допомогою збірників тестових завдань чи Інтернет-сайтів.\nКупити в книгарні чи скачати з мережі можна посібники для підготовки до тестів з усіх предметів. Тут є і збірники самих лише тестів без будь-якої теорії, є комплексні довідники, у яких теорія поєднується з тестами. Також є довідники з повним курсом шкільної програми з того чи іншого предмета.\nТестові збірники та практичні довідники дешевші – до 25 гривень. Комплексні довідники коштують 40-60 гривень.\n– Під час карантину про посібники для підготовки до тестів ніхто навіть і не згадував, – розповідає співвласник магазину "Книги" Микола ПРОДАНЧУК. – Але зараз уже починають потроху заходити, запитувати. Найбільшу популярність мають збірники з історії, математики, української мови.\n– Під час вибору підручника для підготовки до тестів насамперед звертайте увагу, чи він рекомендований Міністерством освіти і науки, – радить лауреат всеукраїнського конкурсу "Вчитель року", вчитель української мови та літератури ліцею №3 Наталія КОСЕНКО. – Також перевірте, чи тести охоплюють усі теми і чи відповідають вони програмі тестування 2010 року. Зверніть увагу на автора підручника – це також відіграє роль. Обов’язково запитайте у вчителя, кого він радить.\nМені дуже подобається підручник для підготовки до тестів з української мови "Таємниця успіху на зовнішньому незалежному оцінюванні" найкращих чернівецьких вчителів за редакцією Алли Ткач. У ньому є все, що потрібно: і теоретичний матеріал, і тестові завдання на закріплення. Його можна придбати в обласному інституті післядипломної педагогічної освіти. Також хорошим є збірник тестових завдань, автор якого – професор Ніна Гуйванюк.\nНа курсах навчають\nПідготуватися до тематичного оцінювання та вступу можна і на спеціальних курсах для абітурієнтів, що діють при вузах. Про курси при Чернівецькому національному університеті імені Юрія Федьковича розповіла Наталія АЛЬОШКІНА, фахівець другої категорії підготовчих курсів ЧНУ.\nНавчають на курсах трьох предметів, два з яких (українська мова та література) – обов’язкові, а третій учень обирає залежно від того, на яку спеціальність планує вступати. Головна умова курсів – група повинна налічувати не менше 8 осіб. В іншому разі можна перейти на подібний курс (наприклад, замість хімії вивчати біологію) або забрати документи.\nВступити на курси можна у 9 класі (у такому випадку після закінчення їх є нагода вступити до коледжу при університеті) або в 11 класі (тоді учнів готують безпосередньо до вступу до вузу).\n3000 грн – заняття впродовж 8 місяців (починаються у жовтні);\n1500 грн – заняття за скороченою програмою (тривають три місяці, починаються з лютого).\nЗаняття відбуваються у вихідні в середньому по три пари на день.\n– Цього року через те, що в університеті навчалися у суботу, а також був карантин, графік трохи змістився, – розповідає Наталія Альошкіна. – Тому доводиться навчатися у неділю, а також у будні, щоб надолужити пропущене і вкластися у програму.\nПрограму курсів щороку оновлюють, її складають самі викладачі. Заняття на курсах проводять викладачі з університету. Пільг при вступі до ЧНУ для випускників підготовчих курсів немає.\nТим, хто не має змоги відвідувати курси, фахівець порадила більше уваги приділяти навчанню, складати графік самостійних занять.\nНайдорожчі репетитори –\nМайже жоден 11-класник не уявляє свою підготовку до тестування без репетиторів. Багато учнів займається відразу в трьох, а то й у п’ятьох репетиторів – залежно від того, зі скількох предметів вони писатимуть тести.\n– У всіх моїх однокласників є репетитори, – розповідає учениця 11 класу Анастасія. – У когось вони зі школи, у когось – з університету. Університетські репетитори зазвичай дорожчі. Я займаюся з репетиторами з математики, української та англійської мов, історії. Кожен репетитор має свою ціну. У середньому беруть від 50 до 100 гривень за годину.\n– Моя подруга готується вступати до медуніверситету, – каже учениця 11 класу Оксана. – Щоб успішно написати тести, займається з п’ятьма (!) репетиторами: з української мови, хімії, біології, математики, фізики. Тож вона у суботу вранці йде до одного репетитора, в обід – до другого, потім – до третього. І ввечері приходить додому вже зовсім "ніяка".\n– Заняття з репетиторами дуже допомагають, – переконаний 11-класник Валерій. – Після додаткових уроків розумієш, що багато чого не знаєш, пропустив. Здається, що до школи взагалі не ходив. Я займаюся з репетитором з англійської мови. Ці репетитори коштують найдорожче. Їхня "такса" – вісім євро. Але це така ціна серед шкільних вчителів, викладачам з університету треба платити більше. З української мови, як я чув, урок коштує до 80 гривень.\nПопулярними зараз є заняття з репетиторами у групах.\n– Я займаюся у репетитора з історії у групі з чотирьох людей, – розповідає 11-класниця Ірина. – Кожен із нас платить за годину по 25 гривень. Займаюся двічі на тиждень. Також на додаткові уроки з української мови ходимо удвох із подругою. Репетитор бере з кожної по 50 гривень. Але займається скільки потрібно, іноді навіть по дві-три години. Якби я ходила до репетитора сама, це мені коштувало б 100 гривень.\n– Для того, щоби пройти тестування, треба спеціально до нього готуватися, – вважає відомий педагог, викладач фізики ліцею №1 Пауль ПШЕНІЧКА. – Хороший репетитор зможе підготувати учня до тестів. Це можна порівняти зі спортсменом, у якого є здібності, але для досягнення результату йому необхідний тренер. Репетитор працює з однією дитиною, а не з сорока, як у школі. Звісно, індивідуально інформація сприймається значно краще. На уроці вчитель не встигає викласти весь матеріал, якого надзвичайно багато. А якщо ще учневі на уроках заважають однокласники, він взагалі мало що сприйме. А репетитор має час і може займатися. Хоча я знаю таких здібних учнів, які розумніші за своїх вчителів, і репетитор їх може лише зіпсувати.\nТеги - можна, української, гривень, тестів, курсів, курсах, репетитора, репетиторами, тестування, розповідає, університету, репетитор, заняття, репетитори, довідники, Також, підготовки, учнів, історії, класу


У Полтаві на початку грудня, під час другої хвилі COVID-19, люди будуть просто вмирати — лікар Володимир Мохначов / Полтавщина\n6 жовтня 2020, 13:34 Розмір тексту\nУ Полтаві на початку грудня, під час другої хвилі COVID-19, люди будуть просто вмирати — лікар Володимир Мохначов\nЧлен обласного штабу по боротьбі з COVID-19, лікар Володимир Мохначов\nЧлен обласного штабу по боротьбі з пандемією COVID-19 попередив, що недотримання елементарних правил карантину, відсутність вакцини та друга хвиля захворюваності можуть призвести до трагедії ще до кінця цього року\nНа тлі щоденного зростання кількості хворих на COVID-19, «Полтавщина» взяла прогноз щодо розвитку подальшої ситуації у начальника відділу екстреної медицини та медицини катастроф Департаменту охорони здоров’я Полтавської ОДА, члена обласного штабу по боротьбі з COVID-19 Володимира Мохначова.\n— Яка буде ситуація із захворюваністю у Полтаві через тиждень, а потім через місяць?\n— Все залежить від тих позицій, з яких ми стартуємо. Ми в області зробили те, що не робили інші, і у нас базовий рівень був низьким. Коли ми щільно займалися Кременчуком, то там ситуація стабілізувалася (хоча зараз є зростання). А в Полтаві по суті нічого не робилося, усі плювати на це хотіли. Тому в Полтаві ми швидко вийдемо на пік. І не треба забувати, що зайде пару цікавих штамів грипу, які паралельно будуть впливати на загальну захворюваність. Тому Полтава буде рости, десь 10 днів, і це зростання буде залежати від того, наскільки довго триватиме цей балаган в Полтаві. Потім буде плато протягом 7-10 днів. Потім спад, бо найбільш активні люди вже перехворіють. Але з похолоданням піде друга хвиля. Це приблизно кінець листопада — початок грудня. А зараз — це не хвиля, це підйом. Це все наслідки Дня міста та інших масових заходів.\nТам де йдуть жорсткі обмежувальні заходи — там йде пригальмовування. Але прикрість в тому, що у нас немає перспектив вакцинації. Російську вакцину з політичних міркувань ми купувати не можемо, а європейська прийде до нас в останню чергу. Тому ми приречені на природне утворення імунітету.\n— Коли з’явиться цей популяційний імунітет?\n— Коли перехворіє більшість популяції в 70-80%. Тоді вже не буде передачі, вона почне стихати. Тому що активні люди вже перехворіють. Тоді відбувається припинення епідемії до появи нового штаму або мутації вірусу. Формування імунітету йде двома шляхами. Найправильніший шлях — вакцина і препарат для лікування. Цей шлях проходять всі цивілізовані країни. А ми закриваємо на карантин інститут мікробіології і вірусології Академії наук, закриваємо на карантин швейні фабрики, які могли б виробляти маски та костюми. Нічого краще вакцинації — не існує. Це працює на прикладах будь-якої епідемії. Наприклад, у нас колись влаштували кампанію проти щеплень і отримали епідемію дифтерії.\nІ зараз — усі фахівці з цього питання. То розповідають про якогось італійця, який говорить про чіпи, 5G та лікування COVID-19 антикоагулянтами. Ми їх і так використовуємо, однак розмови про непотрібність вакцинації — це маячня.\nУсі епідемії розвиваються за одним законом. У Японії на 27 вересня було 300 випадків захворювань, тому що дотримуються правил. Ми тривалий час були у зеленій зоні, але ніхто нічим не займався. Зараз запровадили помаранчеву зону. І що далі? Усім байдуже. Тому незабаром буде і червона зона. Я кажу про це на своїй сторінці у Facebook, але багато хто не хоче мене чути.\nЯкби у нас залишився певний слід сталінської шинелі, то за це слід притягувати до відповідальності. На Полтавщині 70% ковіда — це Полтава. А міська рада знеструмила міський лабораторний центр. За такі речі потрібно притягати до відповідальності. Ви спочатку знайдіть альтернативне приміщення для лабораторії, не зупиняйте її роботу, а потім вже будуйте. Це нормальний, цивілізаційний шлях. Або гроші з ковіду зняли на дороги. Стаціонари не переобладнали під інфекційні відділення зі шлюзами, як це потрібно зробити, не закупили кисню. Влада не боїться наслідків. Населення також, бо відсутня відповідальність. А у Парижі за порушення маскового режиму — штраф в 135 євро. Бо якщо люди не розуміють, то давайте так. У Німеччині усі ходять в масках, це можна стерпіти.\n— Є думка, що просто збільшилася кількість тестів.\n— Навесні ми нарощували обстеження на COVID-19 усіх підозрілих. 60% так виявляли. А потім процент відчутно впав, тобто, ми били в «молоко», дмухали на холодне. Потрібно дивитися на процентне відношення. Є ще інший нюанс — багато людей не звертається, бо немає анамнезу. Або взагалі ховаються. Є страх перед тим, що на якомусь підприємстві знайдуть хворого. Я тоді кажу, що надягайте маски, нічого страшного з вами не буде. Ні, все одно, ми плювати хотіли, дістав карантин. А як же він вас дістав, якщо ви його не дотримуєтесь? А все дуже просто — дотримуйся дистанції, зайшов у приміщення — надягни маску, вийшов — зніми. Я коли починаю говорити про це, то починаю заводитись, тиск скаче. Я зараз взяв для себе невеличкий перепочинок...\n— Для більшості карантин страшніше, ніж COVID-19.\n— Так, коронавірус — це не вірус Ебола і не чума. Але маємо просту арифметику: 171 людина захворіла, в інфекційній лікарні 153 ліжка. Із загального числа 20% мають двосторонню пневмонію. Такі хворі мають отримувати кисень не менше 2 тижнів. При великому напливі під час другої хвилі — кисню не буде вистачати і люди будуть помирати. Тому що буде, наприклад, по 200 таких пацієнтів лежати. А мені у відповідь говорять: хі-хі, ха-ха. Дикість якась просто...\nНагадаємо, станом на 6 жовтня у Полтавській області коронавірусну інфекцію виявили у 3270 жителів. З них 1284 людини одужало, 50 померло та ще 1936 людей продовжують хворіти. Ще 6751 мешканець області має підозру на COVID-19. У Полтаві показник захворюваності на COVID-19 (це кількість нових випадків за 14 днів на 100 тисяч населення) складає 360. Це втричі більше середньоукраїнського рівня. Перевищення показника у 5 разів, у порівнянні із середнім по країні, означатиме переведення області у «червону» зону.\n6 жовтня 2020, 13:34\nТеги: коронавірус, карантин, лікарі, лікарня, статистика, Володимир Мохначов


Казка про жида Лейбу, Пудика і нечищений оселедець | Казка українською мовою Казка про жида Лейбу, Пудика і нечищений оселедець | Казка українською мовою\n– Погулять нам, Господи, поможи:\nА що ще робити чесним людям довгими зимовими вечорами, коли в господарстві все давно пороблено, сіяти-орати вже не треба, воли собі сіном ремиґають, а височенні вози-мажі гарно змащені дьогтем і поставлені у клуні дожидатися тепла і нової дороги. Це жіноцтву роботи і взимку вистачає: і напрясти, і корову подоїти, і в ополонці шмаття випрати, і борщ з квасолею та затертим салом зварити, та щоб укипів добре, та сметани туди, та ще й скоринку житнього хліба часником натерти… От де розкіш, от де смакота! Їв якось я панську страву – ні тобі квасолі, ні тобі бурячків, та й м’яса катма – сама вода та капуста кисла, щі називається. Тим-то ті пани такі худі та нещасні, та ще й хусточкою носи витирають – геть у всіх нежить, бо часнику не їдять!\nТак от, поки жінки там пораються, то чоловіки у корчмі думають, як далі жити. А корчма у нас у селі вдатна, дарма що стріха протікає – але ж тільки в дощ. На стінах намальовані картинки про козака Мамая, та про лебедів, та ще про дівчину з відром коло криниці, а далі то я вже й не згадаю. Такої корчми не те що в Сорокотягах чи Охматові, ба навіть у Києві немає. За Петербург не скажу – мабуть, для цариці таку й збудували, та все одно такого корчмаря, як наш жид Лейба і у цариці немає.\nА Лейба у нас – ото вже хитрий як лис, ото вже спритний, ото вже вдатний до комерції. Сам був худенький і гнучкий, хвартушок у нього був синій, штанці чорні, ярмулка біленька, а борода і пейси довгі, чорні та кучеряві. Сім’ю Лейба мав велику – дружину Сару та шістьох кучерявих хлопчиків, любив їх дуже. Жив Лейба щасливо і в достатку. Село наше було велике, багате, чумацьке, грошенята водилися, та ще й Ромоданівський шлях поруч – от і корчма завжди була повнісінька. А що чумаки все роблять справно і звикли діло доводити до кінця, то й гуляли у корчмі до кінця – аж поки всі гроші пропивали, та ще й кожухи та чоботи жидові залишалися. Це ж про таких співають: «Несу таляра золотого викупить коня вороного».\n– І чого ж ти, гироде, ту горілку п’єш?!\n– П’ю – бо рідка. Була б тверда – то я б її гриз!\nІ так Лейба усе багатів і грошики складав, аж тут цариця видала указ про монопольку – щоб ніхто своєю горілкою не торгував, а тільки царською монополькою. Тут у Лейби комерція не пішла, бо з’їдять хлопці на копійку, а вип’ють на карбованець. А карбованець уже не Лейбі, а цариці йде. Ото вже цариця з нашої корчми і забагатіла, – був я у Петербурзі, то бачив, які вона палаци за нашу горілку набудувала.\nПоторгував так Лейба, поторгував – і бачить, що діла не буде, нема гешефту: треба нищечком торгувати своєю горілочкою. Але, як на те, унадився засідатель до корчми із перевірками. День через день у наше село їде, та зразу ж до корчми горілку нюхати – чи Лейба монополькою торгує, чи свою виставляє.\nЯк спіймає Лейбу, то штраф накладає, та ще й наїсться від пуза і з собою прихопить. Ото Лейба тільки почує дзвіночок на дузі засідательської брички – зараз кидається свою горілку ховати, та ще й Сару гукне, бо як не встигне – біда. А у засідателя ніс довгий, – все одно знаходить.\nЗовсім не стало Лейбі життя за тим гемонським засідателем. Але ж казав я, що й у цариці такого корчмаря, як наш жид Лейба, немає – таки вигадав він штуку, щоб грошенят заробляти і засідателю не платити. Придумав він лотерею – оголосив, що хто вип’є око горілки (це, хто не знає, велика гранчаста пляшка, трошки менша за літр), з’їсть цілу хлібину, а потім закусить нечищеним оселедцем, та ще й на додачу зжує добрий жмут сіна – той за все це нічого не платить. Але все те – і горілку, і хліб, і оселедець, і сіно – треба з’їсти без помочі рук! А хто щось не доїсть, чи не доп’є, чи рукою притримає – той платить Лейбі втричі більше.\nЩо вже дядьки пробували на дурничку в жида виграти! Але – зась! Хто горілку вип’є, то не зможе з’їсти, хто хліб з’їсть, а решту покине, хто рукою мацне притримати – усі Лейбі гроші віддавали.\nУже і з сусідніх сіл чоловіки про те довідалися – приходили свого пияцького щастя спробувати, та всі корчмареві хитрому втричі платили.\nХто тільки не пробував – усі програвали. Сидять чумаки та й журяться: невже серед нас немає молодця, щоб у жида виграв? А той тільки сміється та карбованці рахує.\nАж якось Іван Гиба – чоловік великий і дужий, що Лейбі програв кожуха і новісіньку сорочку, згадав, що на хуторі за Дерижполем живе такий собі Пудик. Як там його насправді звали, ніхто і не пам’ятав. А Пудиком назвали, бо, кажуть, міг він за одним разом пуд з’їсти. До корчми не ходив, бо жінка не пускала, – колись він п’яний з корчми вертав, та заснув на межі, а ноги вклав на межовий камінь. Якраз ішов циган із Сорокотяг у Конелу, та бачить, що добрі чоботи, та давай стягати.\n– Добре, жінко, давай роззувай чоловіка, бо щось я втомився, у корчмі п’ючи.\nРозказав Гиба про Пудика, і вирішили чумаки по нього сходити і в корчму привести, бо більш нема кому в корчмаря виграти. Пішли Іван Гиба, та Семен Сорока, та дядько Тимухтей, взяли Пудика за чемери – і як був він у сорочці і штанях, так до корчми і притягли городами, щоб жінка не побачила.\n– Ну гляди, – каже, – як з’їси все, то я навіть червінця тобі дам, та ще й дядькам кожухи поверну. А не з’їси – то твої воли заберу, бо ти вже останній, хто тут не був, і взяти у вас уже нічого.\nПудик наче і не хотів на те приставати, та хлопці змусили. Взяв Пудик зубами пляшку, ліг на шинквас і давай цмулити. А як випив – допався до хліба: спочатку четвертинку, потім третинку, потім півхлібини, а там уже і цілий ум’яв.\nЛейбі лячно стало – де це бачено: їсть, як за себе кидає?! Тут уже і Сара з дітьми виглядає: що це за біда – так і програти недовго!\nА Пудик уже оселедцем по столі возить – тільки луску випльовує! Лейба бачить, що горе йому, та давай Пудика клясти-проклинати, щоб роботу його тяжку перебити:\n– І куди ти його пхаєш, як у мішок?! Що ти його жереш, як свиня? Куди воно тобі дівається? Хіба можна, щоб людина так глитала?!\n– А щоб ти вдавився, дурний мужик! А щоб тебе підняло, перекрутило та об землю гепнуло!\nА Пудик дістає з кишені кремінь і кресало – як викреше вогню, як підпалить те сіно! Спалахнуло воно, вмить попелом стало – Пудик тоді його гарненько зі столу язиком злизав!\n– Щоб тобі від тої їжі та черево луснуло!\n– Черево не дерево – далі сорочки не піде!\nПерехитрував-таки Пудик корчмаря, довелося Лейбі віддавати одежу дядькам, а Пудику – червінця.\nКоли б ми так до роботи, як до їжі та гулянки, то багатших за нас не було б на цілому світі! А горілці – цур та пек.\nЯк їв – то впрів, а як робив – то змерз!\nказка – бувальщина


Дерев'яні кубики в відерці Bino 100 деталей (84196) - bin 84196 - купити дитячі розвиваючі іграшки та Дерев''яні кубики в інтернет магазині IQgra\nМодель: bin 84196\nВикористовувати бон. балів 792\nЦіна в бонусних балах: 79200\nДерев'яні кубики в відерці Bino 100 деталей (84196)\nНабір різнокольорових дерев'яних кубиків Bino в відерці у вигляді сортера для розвитку малюків. У наборі 100 кубиків різної форми і квітів. У кришці відерця є отвори таких же форм, як і кубики. Перед дитиною стоїть мета: підібрати кубики за розміром і формою і помістити їх в відерце через відповідні отвори.\nТакож кубики можна використовувати і за їх прямим призначенням - будувати з них різні фігури, будиночки, замки.\nРозмір відерця: 21,5 x 18 x 18 см.\nВиробництво: Bino, Німеччина\nЯкості, які розвиваються логіка; поняття про форму; увага; дрібна моторика; уява\nre, brb, кубики, кубики из дерева, деревянные кубики, кубики в ведре, деревянная игрушка, игрушка кубики, кубики, набор кубиков, деревянный конструктор, деревянные кубики, бино\nДеревянная игрушка Пирамидка с животными Bino (81033) - Bin 81033\nПирамидка состоит из 5 кубиков разного размера, на гранях которых изображ..\nДеревянная игрушка Геометрик Классик, 4 фигуры, Komarovtoys - Kom 311\nИгрушка Геометрик 4 фигуры "Классик" - позволяет сортировать фигуры по ра..


Гаращенку В'ячеславу Івановичу - 70 років!\nГоловна Університет Новини Гаращенку В'ячеславу Івановичу - 70 років!\n14 липня 2019 року 70-річний ювілей святкує завідувач кафедри хімії та фізики, доцент, кандидат технічних наук, Заслужений винахідник України, лауреат премії України в галузі науки, техніки і виробництва Гаращенко В’ячеслав Іванович.\nВ’ячеслав Іванович − автор понад 385 наукових праць та 45 патентів іноземних держав. За 43 роки роботи в університеті своєю невтомною працею, високим професіоналізмом, наполегливістю й мудрістю ювіляр заслужив повагу та авторитет серед колег та студентів.\nВід широго серця вітаємо Вас з ювілеєм! Бажаємо Вам міцного здоров’я, довгих років життя, родинного тепла та благополуччя. Нехай з Вами завжди залишається непохитна віра у здійснення усіх планів, надій та сподівань.\nБажаємо, щоб у Вашому житті було ще багато перемог та удач, радісних звершень і успіхів!\nКолектив кафедри хімії та фізики


Реєстрація в Узбекистані. Місто Бухара і його визначні памятки. - Aquasferra\nДодому Екс-СРСР Реєстрація в Узбекистані. Місто Бухара і його визначні памятки.\nУ пошуках реєстрації в Узбекистані.\nАрхітектурний комплекс Лябі-хауз.\nТоргові купола і мечеті Бухари.\nЗйомки узбецького фільму і цитадель Арк.\nРанкова екскурсія по ансамблю Пої-Калян.\nЗа межами міських стін Бухари.\nДля мене є дві речі, які можуть зіпсувати позитивний настрій від подорожі – це погана погода (дощ чи холод) і проблеми зі здоров’ям. В Узбекистані рідко буває погана погода, особливо влітку, а ось здоров’я можна похитнути незвичною їжею або водою. Так вийшло з Милою, тому вивчати пам’ятки Бухари довелося поодинці.\nПерші ознаки нездужання у Міли почалися якраз, коли білоруські фурщики висадили нас на під’їзді до міста Бухара.\nЗабув сказати, що в Узбекистані жорстко діє правило реєстрації протягом трьох днів, це означало, що нам доведеться пошукати дешевий готель в цьому місті.\nЯ подивився на мапу і зрозумів, що до центру міста пішки не дійти (якщо ще врахувати Милино стан), тому вирішив поцікавитися щодо громадського транспорту у першого зустрічного водія. Той довго намагався пояснити, як туди доїхати, а потім махнув рукою і сказав, що сам відвезе, бо не поспішає. Це було дуже до речі.\nІсторична частина міста вражає і відразу зустрічає вивісками готелів на будь-який смак, торговими лавками з сувенірами і просто неймовірною кількістю іноземних туристів. Я відразу зрозумів, що в пошуках дешевого житла доведеться побігати.\nТоргаші, побачивши туристів з рюкзаками, одразу підбігають і розповідають, що знають найкращий і недорогий готель. Маючи за спиною досвід спілкування з подібними “помогалами”, я намагався як міг позбутися їх присутності в надії знайти самостійно містечко подешевше.\nЗдивувало, що не дивлячись на велику кількість європейців, адміністратори готелів, побачивши туриста, починали говорити з нами російською, а не на буржуйському. Я розумію, що для узбеків російська мова теж іноземний, але гостю з заходу ж цього не поясниш.\nЗаходячи в черговий готель, я з порогу запитував найдешевший номер. Однак, вперті торговці замість оголошення вартості, пропонували пройти подивитися номери. Я начебто по російськи їм пояснював, що нам все одно, де спати, лише б кімната була не дорожче 10$, але торгаш є торгаш. Я думаю, навіть якщо б я говорив по узбецьки, ситуація не змінилася. Менше 20$ ніхто не пропонував, виправдовуючи ціну тим, що їм тільки за оформлення реєстрації потрібно буде віддати не менше 10$.\nНайбільше мене хвилювала Міла, так як за часом пошуків їй ставало все гірше і піднялася температура. Тому після чергової спроби домовитися з готелями, мало не погодився на останнє речення. І раптом випадково попався хлопчина, який сказав, що знає, де найдешевший готель.\nЗазвичай я не вірю “помогалам”, які за свою “роботу” отримують відсоток, але хлопчина не виглядав дурнем і я якось автоматично йому повірив.\nМи пройшли по якимось вузеньких закутках, де навіть дві людини з працею розійдуться, поки не виявилися у внутрішньому дворі старенького пошарпаного готелю. Судячи по пилу на деревах і якоїсь недоглянутості будівель, з постояльцями тут було туго.\nНас зустрів літній чоловік – господар готелю. Я йому відразу окреслив ситуацію, що більше, ніж за 10$ ми знімати кімнату не будемо. Я навіть сказав, що ми можемо і не жити в готелі, чисто віддати гроші за реєстрацію і все, так як нам все одно.\nЧоловік довго думав, а потім вирішив правдиво змалювати ситуацію. Він сказав, що в Бухарі оформлення реєстрації йому обійдеться у 5-7$, плюс витрати на транспорт, який повезе документи і того ж пару копійок” потрібно заплатити хлопчині, який нас привів сюди, та ще й самому заробити хоч щось. Тому 10$ це дуже мало навіть для його пошарпаного готелю, який він до речі разом з дочкою через пару місяців віддасть на реконструкцію, щоб заробляти на ньому.\nПісля розмови з ним, я зрозумів, що він говорить правду і вирішив піти на поступку, запропонувавши йому 10 євро, “і це моя остання ціна”. Я не брехав, якби мужик відмовився, я плюнув би на реєстрацію, але той, у черговий раз подумавши, погодився.\nТак що вже через півгодини, я відправив Мілу на матрац в кімнату, випросивши у господаря кухоль міцного чаю для неї. І після того, як вона заснула відправився на вивчення історичної частини.\nНе хочете мучитися з пошуком готелю на місці? Тоді рекомендую подивитися фотографії і наявність вільних місць на карті готелів Бухари:\nПерший, хто привітав мене був сам Ходжа Насреддін на віслюку :).\nМісту Бухара насправді близько 2000 років, однак, всі пам’ятники, які зараз постали перед моїм поглядом – це споруди XV—XVII століть. Кажуть, що решту було знищено монголами.\nОдна з центральних площ, куди відразу потрапляєш, виходячи з лабіринтів вузьких вуличок, являє собою цілий архітектурний комплекс під назвою Лябі-хауз, який включає в себе кілька цікавих споруд:\nОстанні два пам’ятника один за одним були побудовані візиром по імені Надир-Диван-Біжи до початку 17 століття. Спочатку споруда замислювалася, як торгова площа, але в силу одному хану відомих причин, він віддав будови віруючим. Так з’явилося медресе, зараз включений з вищеназваними пам’ятниками в список Всесвітньої спадщини ЮНЕСКО.\nПрогулюючись далі по кварталу, мій фотоапарат зловив в кадр найстарішу квартальну мечеть Магоки – Аттари, що в перекладі означає “Мечеть в ямі” або “Глибока мечеть”. Звідки така назва? Напевно, тому що вона знаходиться нижче рівня землі аж на 4,5 метра, який утворився в результаті накопиченого століттями культурного шару. XII — XIV століття – це не жарти :).\nА ось ще одна старовинна будівля – закритий ринок Тім Абдулла-хан, де, починаючи з 16 століття торгували тканинами і килимами.\nХто захоплюється традиційними походами по ринках (або того, що від них залишилося), ще одним цікавим спорудою того ж часу є критий ринок ювелірних прикрас Ток-Заргарон (перекл. – “купол ювелірів”).\nМене подібні товари не цікавлять, тому я йду далі.\nА далі я потрапляю в епіцентр красивого ансамблю Кош-медресе, що складається з двох медресе, побудованих на одній осі “обличчям” один до одного:\nМодар – хан в перекладі означає “матір хана”. В самій назві закладена історія про будівництво медресе узбецьким ханом Абдуллою II на честь своєї матінки.\nДруге ж споруда являє собою одне з кращих шедеврів азіатського зодчества. Я це зрозумів, просто подивившись на саму будівлю. Думаю, слова зайві.\nПроходячи вузькими вже неабияк затонулими в сутінках вуличками, я раптом вийшов на невеличку площадку, освітлену кількома яскравими ліхтарями в купе зі знімальною групою. Цікаво, що за фільм знімається в такий пізній час у самому туристичному місці Бухари?\nНароду було не дуже багато, так що я зміг майже впритул підійти до знімальної групи і “подивитися”. У той самий час “на сцені” розгорталася ціла драма між маленьким хлопчиком зі сльозами на очах і виїжджають від нього чоловіком на мотоциклі.\nЗ боку все виглядало не так, як це буває в кінотеатрах, тому я продовжив свою прогулянку по пам’ятках Бухари, поки ще було світло.\nТут я вийшов до самому древньому архітектурній споруді Бухари – так званої Арк (Ark), що перекладається, як цитадель Бухарських ханів.\nВік Арка точно не відомий, зате відомо, що півтори тисячі років тому він вже служив резиденцією місцевих можновладців.\nПерші згадки про цитаделі можна побачити в “Історії Бухари”, написаної Абубакром Наршахі (899-960). У записах сказано, що правитель Бідун Бухар Худот скільки не намагався вибудувати цю фортецю, стільки разів вона руйнувалася. Не відомо, з чим це було пов’язано, то з відсутністю будівельних технологій, то “кривими руками” будівельників.\nТоді правителю на допомогу прийшли мудреці, які порадили вибудувати цитадель на 7-й стовпах, розташованих в такому ж співвідношенні, як зірки Великої Ведмедиці. Бідун виконав цю умову, після чого Арк перестав руйнуватися.\nЗараз всередині фортеці збереглися пара мечетей, та канцелярія.\nКоли я повернувся в готель, Міла вже міцно спала. Доторкнувшись до її лобі долонею, я зрозумів, що температура спала. “Сподіваюся, завтра їй буде краще” – подумав я і заліз в спальник на своєму матраці.\nВранці вона дійсно відчувала себе краще, однак спостерігалася деяка слабкість. Ми зібрали речі, попрощалися з господарем і тепер уже вдвох знову вийшли на старовинні вулиці Бухари.\nВчора ввечері я не догледів, тому ми ще трохи прогулялися по місту. Так ми вийшли на площу соборної мечеті Пої-Калян.\nВесь архітектурний ансамбль складається з трьох споруд:\nмінарет Калян (Minorai Kalon) – великий бухарський мінарет, який вважається найдавнішою спорудою на даній площі (1127 рік). Кажуть, що за 900 років його майже не ремонтували. Уявляєте 47 метрову споруду з ліхтарем нагорі зберіг саме такий вигляд, який йому надав у своїх кресленнях Арслан хан.\nмечеть Калян (Masjidi Kalon) – велика соборна мечеть, збудована в 1514 році. Вважається другою за розміром мечеттю з мозаїкою після Бібі Ханум в Самарканді.\nмедресе Мірі Араб (Madrasa Mir-i Arab) — медресе “арабський емір”.\nЄ легенда, яка розповідає про те, що Убайдулла-хан, щоб побудувати медресе, продав у рабство 3000 полонених персів.\nДалі нас чекала територія мавзолеїв, де розташувався мавзолей Чашма-Айуб (джерело Іова), який включає в себе сам мавзолей і священне джерело. За однією з легенд джерело утворився від удару палицею пророка Іова, якого люди попросили знайти воду в посушливий період.\nУ сучасному світі з посухою справляються інакше, а ось Узбекистані досі стоять автомати з газованою водою, і навіть працюють :).\nА потім ми натрапили на симпатичну пару в традиційних костюмах. Сталося це якраз поруч з ще одним мавзолеєм Саманідів, зведеному аж в 9 столітті і службовцям усипальницею однойменної династії. Кажуть, що аж до 20 століття мавзолей був засипаний культурним шаром.\nОстанній ривок і ми за межами частково збережених старовинних міських стін Бухари. Раніше в місті було 11 воріт, з яких на даний момент уціліли лише двоє – Талипач і Каракуль.\nВ одній з місцевих хлібопекарень Міла попросила засохлою коржі як сухарів для шлунка. Нам винесли цілий мішок і ми вирушили в бік Самарканда. Дорога туди видалася досить цікавою, але про це ми розповімо наступного разу.\nнаступна статтяВулиці міста Баку (Баки): памятки, транспорт і справжні бакинці.\nВулиці міста Баку (Баки): памятки, транспорт і справжні бакинці.


Чим відрізняється методика від технології\nУ різних сферах діяльності ми часто стикаємося з такими поняттями, як методика і технологія. Дані категорії позначають способи досягнення цілей, поставлених перед освітнім, виробничим, політичним процесом. Багато фахівців вважають методику синонімом технології, і навпаки. Як відрізнити поняття одне від одного і чи дійсно між ними є суттєва різниця?\nЩо таке методика і технологія\nМетодика – набір конкретних прийомів, що використовуються для реалізації поставлених завдань у сфері освіти, науки, психології. Методика повинна бути зрозумілою, реалістичною, що відтворюється, результативною і обгрунтованою. Деталізована і розроблена, випробувана на практиці, вона знаходить рівень технології.\nТехнологія – інструментарій конкретній галузі діяльності людини, набір процесів, методів і принципів, необхідний для створення кінцевого продукту, будь то виріб, програма або інше соціальне благо. В обсяг поняття входять організаційні прийоми і операції, які застосовуються виконавцем в процесі праці.\nГоловна відмінність між зазначеними категоріями полягає в ступені їх опрацювання. Так, методику можна назвати напрямком руху, дорожньою картою, по якій рухатиметься виконавець. А технологію – докладним маршрутом, який дозволяє прогнозувати швидкість, дистанцію та інші важливі нюанси. Таким чином, методика – це ядро технології: прикладної інструментарій ж може змінюватися, прискорюючи виробничі процеси, але сутність залишається колишньою.\nТаким чином, фундаментальна відмінність криється в планованому кінець операцій, скоєних виконавцем. Вихід реалізації методики важко передбачити, він залежить від багатьох факторів. Грамотне використання технології завжди призводить до потрібної мети, якщо всі кроки виконані правильно.\nвідмінність методики від технології полягає в наступному:\nСтупінь деталізації. Методика – загальний напрямок діяльності, технологія – прикладне.\nЗміст. Технологія – послідовність правил, а методика – їх внутрішній зміст, ідеологія.\nРезультат. Вихід вдалого використання технології можна передбачити, а ось планувати реалізацію методики завжди складніше.\nЧим відрізняється методика від технології Посилання на основну публікацію\nЯк відзначити Хелловін вдома?


Гімназія «Алеф» – сюрприз для школярів\nНовий навчальний рік в запорізьких школах почався традиційно з поздоровлень та подарунків. Але, мабудь, самий значущий та несподіваний сюрприз отримали учні начальної школи єврейської гімназії «Алеф» – цілий навчально-ігровий майданчик!\n– Ідею зробити реконструкцію недоглянутої території запропонували батьки учнів молодших класів, – розповідає Доліна Михайлівна, – було вирішено зробити окремі локації з різною тематикою. Є зона відпочинку з квітучою клумбою та лавочками для проведення уроків «Я досліджую світ». Покритий тротуарною плиткою плац з гербом України у центрі для проведення загальних заходів школи. Побудовані бігова доріжка, квадрати для стрибків, стрворено місце для учбової математичної гри – «В рахунок». Викладені кольорові плиточки у вигляді геометричних фігур для вивчення геометрії у старших класах, навіть є й традиційні дітячі «класики», які так люблять діти всіх поколінь. Облагороджені павільони та перекриті їхні дахи.


Салат "Дипломат": інгредієнти і рецепти приготування » Добрі поради\nЯйця відварити і порізати на невеликі квадратики або подрібнити, використовуючи тертку. Апельсин слід помити, очистити від шкірки і порізати. Додають помаранчевий фрукт, як правило, останнім. Всі компоненти потрібно з'єднати в салатник і полити будь заправкою на смак кухаря. Ідеальною для салату «Дипломат» в цьому виконанні послужить заправка у вигляді йогурту.\nЦей салатик відрізняється від класичного варіанта тим, що в його склад, крім основних інгредієнтів, додається відварене м'ясо. Використати для цього можна куряче філе, так і яловичу м'якоть.\nУ будь-якому виконання закуска виходить смачною і ніжною, з притаманним тільки їй оригінальним яблучно-апельсиновим присмаком. На урочистому заході вона може з легкістю замінити всіма улюблену оселедець під шубою. Для приготування знадобляться такі компоненти:\nПочати приготування апетитного салату «Дипломат» з яловичиною слід з підготовки м'яса. Для цього яловичу м'якоть необхідно промити і відварити в злегка підсоленій воді. Потім м'ясо потрібно охолодити і нарізати на невеликі квадратики. Яблука і апельсин помити, очистити і нарізати маленькими кубиками. Яйця слід зварити і подрібнити, використовуючи тертку. Сир також натерти з допомогою терки.\nЦибулю слід промити і нарізати півкільцями. У тому випадку, якщо овоч здасться занадто гірким на смак, його слід замаринувати. Зробити це можна, помістивши цибулю в окрему ємність, залити гарячою водою, оцтом і цукром. Тепер потрібно приступити до формування закуски:\nпершим шаром закуски йде нарізане м'ясо;\nПриготування салату «Дипломат» необхідно почати з підготовки наявних компонентів. Крабові палички потрібно розморозити, очистити від упаковки і порізати на квадратики середнього розміру. Помідори промити, а з консервованої кукурудзи злити зайвий сік. Сир необхідно перетерти на тертці. Томати порізати на квадратики за розміром такі самі, як і крабові палички. Часник очистити і подрібнити, використовуючи ніж або прес. Далі в салатнику слід з'єднати всі компоненти і присмачити заправку майонезом або сметаною. За бажанням апетитний салат декорують попередньо подрібненої зеленню.\nОформити такий салатик можна як в листковому вигляді, так і просто змішавши всі інгредієнти в салатник. Все залежить від уподобань кухаря. Подана шарами закуска здається більш важкою, викладена в довільному порядку більш легка і підходить для весняного часу року. Для приготування знадобляться наступні компоненти:\nСир перетерти, використовуючи тертці (бажано у вигляді довгих смужок). Яблуко помити, видалити серцевину і порізати на тоненькі часточки. Яйця відварити і порізати невеликими квадратиками. Зелень промити і подрібнити. Вона нам знадобиться для створення заправки. Всі компоненти необхідно змішати в салатник і заправити соусом, попередньо приготовленим шляхом змішування йогурту, зелені і гірчиці.\nТакий варіант вишуканою закуски в повній мірі можна віднести до делікатесів. Так як крім апельсинів в його склад входять ананаси, а також раки. Приготоване блюдо відмінно підходить як для урочистого заходу, так і для повсякденного вечері в колі близьких. Для приготування знадобляться такі інгредієнти:\nм'ясо раків – 250 г;\nПочати процес приготування страви слід почати з відварювання яєць і раків. Після цього яйця необхідно очистити і перетерти, використовуючи тертку, а морепродукти нарізати на невеликі квадратики. Цибуля варто очистити і дрібно нарізати. Щоб ліквідувати гіркоту, овоч слід обшпарити гарячою водою і замаринувати на півгодини в маринаді, поєднавши в одній ємності невелику кількість води, оцту, солі і цукру. По закінченні відведеного часу маринад необхідно злити, а цибулю віджати від зайвої рідини.\nПомідори варто промити і очистити від шкірки. При бажанні їх можна так само, як і цибуля, обшпарити гарячою водою. М'якоть томатів слід нарізати невеликими кубиками. Відкрити банку з консервованих ананасів, злити зайвий сік і нарізати тропічний плід квадратиками такого ж розміру, як і томати.\n» Салат "Гніздо глухаря": рецепт з докладним описом і фото\n» Салат "Мімоза" без картоплі: рецепт приготування\n» Класичний рецепт салату з грибами і крабовими паличками\n» Найпростіші рецепти салатів на Новий рік з фото\n» Салат з "Кириешек" - просто і смачно


5 причин чому дитина скрипить зубами уві сні - ЗА СЕЛОМ\nСкрип зубами уві сні у дитини також може стати причиною тривожних побоювань батьків. За свідченнями різних джерел, подібний синдром — зовсім не рідкість, і спостерігається він у 15-50% дитячого населення. Якщо ви виявили, що ваша дитина скрипить зубами уві сні, то, напевно, подібно переважній більшості батьків, відразу ж подумали про кишкових паразитів.\nПроте поспішаємо вас проінформувати: у цього явища можуть бути й абсолютно інші причини, що не мають відношення до кишкових паразитів. Так що давайте детальніше розберемося в тому, що викликає скрегіт зубів, і чи являється подібний прояв приводом бити тривогу.\nСиндром мимовільного скреготіння зубами носить офіційно медичну назву «бруксизм» У дорослих явище бруксизму виникає переважно під час сну, а ось у діток може спостерігатися і в період пильнування. Якщо у вас абсолютно здоровий малюк, але в якийсь момент ви стали помічати, що він поскрипує зубками, не квапитеся ставити діагнози. Бруксизм у дітей часто проходить самостійно, без якого-небудь спеціального лікування. Причин, чому ваша дитина скрипить зубами, може бути декілька. Поговоримо про них далі.\nЯк відомо, дитяча психіка відрізняється меншою стабільністю і стресостійкістю ніж психіка дорослих. Малюки чуйно реагують на все, що їх оточує. Тому навіть найбанальніше перезбудження після активних ігор (чи інших надмірно емоційних заходів) може спричинити реакцію нервової системи у вигляді несвідомого нічного скреготу зубами.\nСкрип зубами може також виражати прикрість дитини, його внутрішні переживання або агресію. Тому якщо батьки почали помічати за своїм чадом подібного роду прояву, в першу чергу слід проаналізувати, наскільки позитивний мікроклімат в сім’ї ну і, безумовно, намагатися дозувати емоційне навантаження на ніжну дитячу психіку.\nАномалії щелепно-лицьової системи.\nДосить поширеною причиною бруксизму серед дітей є неправильний прикус або патології будови щелепного апарату (як природжені, так і придбані). Щоб упевнитися в наявності такої проблеми, дитину слід показати дитячому стоматологові. Своєчасна корекція порушення прикусу дозволить уникнути серйозного збитку, який наносить зубам те, що часте, що скрегоче : стирання зубної емалі (дентину), неправильне зростання зубів, хронічне або гостре запалення тканин пародонту.\nУсі батьки знають, що процес прорізування перших зубів заподіює малюкам відчутний дискомфорт, іноді навіть дуже сильний. Ясна в цей період чухаються і сверблять, тому дитина, намагаючись зменшити дискомфортні відчуття, стискає і скрегоче зубками. Якщо зубний скрип супроводжується набряканням ясен, можна скористатися спеціальним дитячим гелем зі знеболювальним ефектом. Гель слід наносити на ніч, в денний час можна давати малюкові погризти прорізувач.\nНічний скрегіт зубами дуже часто проявляється на тлі збільшених аденоїдів і інших захворювань дихальної системи, таких як бронхіт, синусит і поліпи.\nБруксизм — нерідкий супутник різних порушень сну. Якщо дитина часто прокидається серед ночі, його мучать нічні кошмари, є труднощі із засипанням увечері або неможливість заснути, прокинувшись вночі, з великою ймовірністю усе це проблеми підкріплюватимуться ще і таким, що зубним, що скрегоче. Бруксизм, викликаний порушенням сну, повинен лікуватися шляхом нормалізації емоційного стану дитини. З цим завданням допоможе впоратися кваліфікований дитячий невропатолог.\nКоли у малюка з’являється дивна «звичка» скрипіти зубами, багато батьків починають сильно турбуватися, переживаючи про те, чи все в порядку зі здоров’ям їх крихітки. Слід сказати, що бруксизм — це далеко не найнебезпечніше захворювання, проте якщо нехтувати його лікуванням упродовж тривалого часу, наслідки можуть бути досить серйозними (починаючи від ушкодження зубів і ясен, закінчуючи появою хронічних болів в щелепних суглобах).\nЯкщо дитина скрегоче лише час від часу, при цьому тривалість скреготу не перевищує 20-ти секунд, слід продовжувати спостерігати за цим проявом, але бігти стрімголов в дитячу поліклініку однозначно не варто. Як ми вже говорили раніше, у більшості діток такий симптом має періодичний характер і проходить сам по собі, без залучення сторонньої допомоги.\nПри цьому зубний скрегіт може спостерігатися не тільки під час сну, але і в період пильнування. На сильно виражений бруксизм, який проявляється частим і інтенсивним зубним скрипом, реакція батьків має бути, безумовно, абсолютно іншою. В такому випадку скреготіння зубами заслуговує на особливу увагу і правильного лікування.\nРозбиратися в причинах такого захворювання повинні два дитячі фахівці — стоматолог і невропатолог. Якщо в результаті обстеження буде підтверджена неврологічна природа походження бруксизму, допомога стоматолога все одно знадобиться. Лікар зробить необхідні профілактичні заходи для запобігання стиранню зубної емалі та травмування ясен.\nШвидше за все, маленькому пацієнтові буде рекомендовано носіння індивідуальних кап або спеціальних захисних накладок, що запобігають руйнуванню дентину. Батькам, у свою чергу, також доведеться потрудитися. При боротьбі з бруксизмом дуже важливий внутрішній психологічний комфорт дитини, особливо у вечірній час.\nПеред сном бажано виключити тривалий перегляд телевізора, ігри на комп’ютері й, вже тим більше, рухливі ігри. Щоб заспокоїти дитячу психіку і настроїти малюка на міцний, здоровий сон, можна почитати йому хорошу книжку, про щось поговорити, послухати приємну музику або трохи прогулятися на вулиці.\nПам’ятайте, що чим більше тепла, любові й турботи ви даруватимете своїй дитині в процесі лікування бруксизму, тим швидше перестанете прокидатися ночами від тривожних скрипучих звуків малюка.


Церква в Україні і наша відповідальність* | Патріярхат\nЦерква в Україні і наша відповідальність*\nДоля Української Греко-Католицької Церкви в Україні останніми часами стає нам щораз більше відомою і близькою. Це завдячуємо рухові релігійного опору та заходам ідейної групи духовних та світських оборонців прав нашої Церкви і прав віруючих взагалі. Цей гурт людей заснував у вересні 1982 р. Ініціятивну Групу захисту прав віруючих в Україні на чолі з Йосифом Терелею і о. Григорієм Будзінським як секретарем групи. У висліді цього, ми усвідомлюємо собі не лише переслідування та мучеництво нашої Церкви, але і її живучість та настанову перетривати лихоліття серед надзвичайне важких умов.\nДев’ять чисел «Хроніки Української Католицької Церкви» та відоме нам досі одне число «Українського Католицького Вісника», які пробилися за останні три роки на Захід із «дому неволі», відкривають перед нами картину гоніння Церкви, подібну хіба до віків першого християнства в Римській Імперії. Але з тих документів виходить також наяву, як наш нарід зберігає святу віру предків, як він протиставиться з одного боку накидуваному російському православ’ю, а з другого — підтримуваному партією і державою радянському атеїзмові.\nНас підносить на дусі документ, названий Меморандумом Ініціятивної Групи з 1982 p., е якому підписані домагаються вільного існування і привернення прав для Української Католицької Церкви. Меморандум домагається відкритого і правом Гарантованого існування Церкви із відновленням її канонічно-правної структури в єпархіях і парафіях, відкриття церков і каплиць, манастирів, відновлення наукових і освітніх установ, що існували до 1945 p., можливости висилати студентів богословія на студії за кордон та об’єктивного зберігання принципу про відокремлення Церкви і держави. Може декому ці вимоги звучать нереально, але вони виправдані у світлі тих принципів, що їх намагаються встановити міжнародні чинники у міжлюдських взаєминах і що їх гіпокритично нераз підносить радянський режим та його речники за кордоном.\nМоже, крилаті слова Меморандуму — «Усупереч заявам і прогнозам деяких партійців — ми живемо, розростаємося і торжествуємо» — декому звучать надто оптимістично і невиразно. Справді бо, наша Церква існує, її вірні не лише інтимно чи скрито визнають Христа чи засекречено моляться й тихо придержуються Божого закону в приватному житті, але вони намагаються цю свою віру поширювати, де треба, відкрито встають, щоб їх бачили і пізнали. Коротко, вони публічно свідчать про Христа. Дійсно у своїй ревності і відданості Богові, нашому Творцеві, у своєму щоденному житті вони «торжествують», хоч щодня зазнають утисків, переслідування, хоч часто їм грозить арештування, їх судять, висилають в концтабори і психушки. У цьому сенсі мученицька Церква є справді «торжествуючою», бо вона перемагає чорні сили сатани, і «ворота ада» її не подолали. Морально-духово перемога і торжество Української Католицької Церкви полягає ще в тому, що сорок років гоніння й переслідування» безбожниками скінчилися їх невдачею.\nПопередні дії нищення нашої Церкви російсько-царським режимом та його знаряддям — Російською Православною Церквою — не Повторилися щодо своїх наслідків у другій половині 20-го століття. Після затяжного опору та великих жертв, акти ліквідації нашої Церкви царатом на території поширення його влади, початі за Катерини II в 1795 р. і продовжувані за Миколи І, головним актом з 1839 р. про ліквідацію унії на білоруських та північно-українських землях і скасування унії в Холмській епархії 1875 р.— з часом прийнялися і стали фактом життя. Про справді повне посвяти ісповідництво і катакомбне існування Церкви кілька десятків років після її ліквідації довідуємося навіть із сумлінних православних джерел, наприклад, із творів письменника українського роду, Володимира Короленка (див., «Унія в творах В. Короленка» авторства М. Мухина). Та все таки, перед силою і підступом, з часом опір віруючих уніятів послаб і згодом припинився. Хоч мали ми мучеників на Холмщині й Підляшші, але після кількох десятків років «упорствуючі» уніяти не могли встоятися і перейшли на римо-католицький обряд, затративши і свою національність, або, зберігаючи обряд, були приневолені прийняти православ’я.\nАле не так сталося з нашою Церквою в Західній Україні після львівського псевдо-синоду в 1946 р. Вороги Церкви й українського народу тут прорахувалися. Минуло 40 років від тієї ганебної події в Галичині та понад 35 років від т.зв. «возз’єднання» на Закарпатті та Пряшівщині, а Українська Греко-Католицька Церква там існує. Варто пригадати при цій нагоді слова на похороні таємного єпископа Мукачівської епархії Миколи Муранія, сказані в 1979 р. також вже покійним тепер єпископом Олександром Хірою: «Греко-Католицька Церква на цій землі була, вона тут є і буде». На Пряшівській землі в Чехо-Словаччині вона була відновлена, і три четвертини її колишніх вірних та священиків, насильно переведених на православ’я, використовуючи відлигу т.зв. празької весни в 1968 p., відновили свою Церкву і повернулися до єдности з Апостольським Престолом, як східня гілка Католицької Церкви.\nНа Закарпатті, як відомо, підпільна Греко-Католицька Церква духовно міцна і зберегла свій високий моральний авторитет через своє терпіння і стійкість у противагу до вислужницької Церкви. В Галичині існує ціла церковна структура, хоч невизнана, але подекуди і у марґінесових виявах навіть іноді толерована місцевими чинниками, з власною ієрархією, священством, монашеством та спільнотою вірних, що живуть своїм глибоким релігійним життям у своїх парафіяльних і душпастирських осередках.\nАле й поза традиційними українсько-католицькими територіями, тобто в східній і центральній Україні, розсіяні католики східнього обряду ісповідують свою віру малими групами, включно з деякими великими містами України (Київ, Одеса, Дніпропетровське) чи в таких областях, як Крим та інші. Навіть поза Україною, головно в Середній Азії, на місцях заслання наших людей в Сибіру та за полярним колом, у радянських концтаборах українці-католики зберігають свою віру, а незареєстровані священики намагаються давати їм духовну обслугу. Але, що найважливіше, велике число примусово «навернених» на православ’я, тобто тих, які в Західній Україні ходять до формально православних церков, а навіть, що служать у них, уважають себе не лише в душі («ін пекторе»), але й відкрито,— католиками. Це і є найбільше значуще явище в релігійній ситуації на наших рідних землях. Це ж ті віруючі боронять існуючі церкви проти їх закриття владою, це вони зберігають ще справжню релігійність у відкритих і офіційно православних церквах чи виповнюють кандидатами допущене число семінаристів у кількох наявних духовних школах, це вони надають українського характеру Православній Церкві на Україні.\nМожна запитати, як це сталося тепер, на відміну від попередніх актів ліквідації унії та їх наслідків? Хоч коротко вирахуємо кілька причин і можливих пояснень.\nУкраїнська Католицька Церква у Західній Україні під час головного наступу на неї була морально здоровою, добре зорганізованою спільнотою, користувалася високим авторитетом в народі, мала добрий провід, що не зрадив, а був готовим на мучеництво і свідчення Христа. Вона була краще приготована на грядучу пробу. Ця Церква стояла твердо при народі та прийняла його національні прагнення за свої.\nТотальний наступ Кремля на релігію в Східній Европі після 1945 р. заломався в цілому, в деяких випадках поніс повну поразку, як наприклад, у випадку наших церковних спільнот у Чехо-Словаччині й Польщі, де Кремль був змушений піти на уступки. Це, очевидно, має, вплив і на нашу Церкву на батьківщині.\nФакт, що поза совєтською контролею лишилася частина нашої Церкви, себто у вільному світі, має неабиякий вплив на наших братів в Україні, їм про це відомо, це їх сповняє надією, а навіть, не перебільшуючи наших можливостей і ролі, слід сказати, що наша постава і дія — від ієрархії починаючи і на громадських чинниках кінчаючи, — дає їм стимул витривати і сподіватися кращого завтра.\nВ цілому, доля нашої Церкви в СРСР не була замовчаною на Заході, хоч подекуди могли бути такі тенденції і люди, але так не сталося. Як би не було, але про релігійну ситуацію в СРСР і радянському блоці говорилося і говориться, про те пишеться чи й підноситься у зустрічах із радянськими представниками, про що в якійсь мірі наші земляки знають.\nВажливо також, що проблему свободи нашої Церкви та її відкритого існування ставиться у загальному пляні панівних тепер засад толеранції, захисту меншостей, мирного співжиття, вільного обміну людьми й ідеями, а головно в дусі людських прав і свободи взагалі. Це підносить наші змагання на рівень універсальних прагнень до миру і справедливости.\nХоч наша акція на еміграції в обороні нашої Церкви і релігійної свободи не є такою, що з неї ми могли б бути цілком вдоволеними, і хоч зовсім певно, що ми могли б зробити більше, проте скажемо відкрито, що українська спільнота у вільному світі поважно перешкодила і перешкоджає ворогам Христа, щоб вони святкували свою перемогу в Україні.\nОднак, вплив і дія є не лише односторонніми — звідси туди. Терпляча Церква має величезний впливі на наше релігійне життя та ситуацію. Вона нам дуже багато дала за цих сорок років свого мученицького шляху. Допомагає нам вона молитвою і свідченням перед Богом, про що не потрібно сумніватися, а в це треба лише вірити і мати глибше відчуття духовости, щоб переконатися про дію молитви і жертви мучеників, з чого ми користаємо. Але знову є і більше намацальні, людські творчі впливи Церкви-Матері в катакомбах на свої дочерні Церкви в діяспорі. Варто про них коротко згадати:\nМи черпаємо постійну моральну силу із гіркого факту, що наша Церква закута. Пам’ятаючи про це, ми стаємо активнішими членами нашої церковної спільноти, ми усвідомлюємо собі свою місію їй допомогти; ми маємо більше почуття єдности і спільносте, а саме, що ми «одне в Христі тіло». Одність організму відчувається найбільше тоді, коли окремі члени його болять.\nСаме, щоб зберегти себе духовно сильними, з’єднаними з материком, щоб ще ця частина могла колись допомогти нашій Церкві в Україні відновитися та закріпитися, на Заході зросли до нас більші симпатії і прихильність до нашої Церкви і народу. Ідеться насамперед про провід Вселенської Церкви і пап — від Пія XII до Івана-Павла II, які (хоч може не у всьому змогли здійснити наші прагнення, проте, в принципі щиро боронили і боронять існування нашої Церкви, як також дбали за її розбудову. Доказом цього є структуральна розбудова нашої Церкви в діяспорі із двох екзархатів до двох (зглядно трьох) митрополій, п’ятнадцятьох єпархій і трьох екзархатів. До того, наша Церква в екзилі удостоїлася двох кардинальських відзначень, чого їй важко було здобути навіть на рідних землях і що має своє значення у західньому світі. Мусимо в покорі сказати, що все це ми завдячуємо Матері-Церкві, в імені якої нагороджено Церкву-Дочку.\nВід Церкви з України ми одержали Провідника-Мойсея, Божим чудом нам присланого Ісповідника віри, Блаженнішого Йосифа, що йому було дано тут у вільному світі здійснювати провід нашою Церквою на протязі 22 років. Це справді нерозгадана воля Божого Провидіння, чому і як це сталося, та ще для багатьох з нас це був незрозумілий знак з неба. Роля Патріярха Йосифа у збереженні й закріпленні нашої Церкви в діяспорі, у ствердженні її єдности з Церквою-Матір’ю ще далеко недооцінені сучасниками. Тільки майбутній історик зуміє належно вияснити цю подію.\nЗвідти, від нашої Церкви у випробування і муках, через її речника Ісповідника віри, Блаженнішого Йосифа, прийшла також до нас ідея Патріярхального оформлення нашої Церкви, як самоуправної східньої Церкви українського народу у Вселенській Церкві. Хоч ця ідея і програма, в силу об’єктивних причин, не є вповні легально визнана, проте, де-факто ця концепція реалізується, а головно, вона захопила тисячі наших братів у вірі по обидва боки бар’єру і саме ця ідея східнього католицького патріярхату, як найвідповіднішої форми-структури нашого церковного життя буде інспірувати й майбутні покоління у дальшому нашому духовному житті-бутті. Вона бо є запорукою нашої єдности і перетривання понад кордони і державні лояльності. Ідея патріярхату також для нас дарунок від терплячої Церкви і в ній криється так само зміст справжнього українського екуменізму.\nІ, врешті, завдяки невгнутості нашої Церкви, її ієрархії, завдяки таким постатям, як Слуга Божий Андрей, світлої пам’яти Патріярх Йосиф, світлої пам’яти Владика Василь Величковський, завдяки мучеництву усіх наших запроторених владик і тисяч священиків, монахів і монахинь та мирян — українська проблема взагалі набула розголосу в світі, українське питання стало актуальним, воно підносилося і підноситься на різних форумах, назагал, великою мірою завдяки Українській Католицькій Церкві і її мучеництву Україна за останні десятки років підносилася до міжнародньої проблеми.\nЯк бачимо, існує пов’язання і взаємодія нашої церковної спільноти на еміграції і Церкви в Україні, є обопільне доповнювання себе Церкви-Матері й Церков-Дочок у діяспорі, а це є найістотнішим явищем нашої нинішньої дійсности.\n* Слово, виголошене на першому епархіяльному З’їзді\nЕпархії Св. Отця Миколая в Чікаґо, 27 вересня 1986 р.


Постраждалі родини з дітьми можуть отримати грошову допомогу від ЮНІСЕФ - Ковель\nПостраждалі родини з дітьми можуть отримати грошову допомогу від ЮНІСЕФ\n12.04.2022 | Новини\nВ Україні спільно з ЮНІСЕФ запустили програму грошової допомоги для родин з дітьми, які постраждали внаслідок війни з росією.\nПраво її отримати мають родини з трьома чи більше дітьми до 18 років, якщо принаймні одна дитина ще немає 2 років. Також на неї можуть розраховувати сім’ї з двома або більше дітьми, якщо один із неповнолітніх має інвалідність. Допомогу можуть отримати названі батьки або батьки-вихователі.\nСпершу для подання заявки потрібно зареєструватися на сайті програми: register.unicef.org. Її розглядатимуть фахівці ЮНІСЕФ та його партнери. Про рішення сповістять, надіславши СМС.\nКошти надаватимуться одноразово на три місяці з розрахунку по 2 200 гривень на кожного члена родини. Проте сума не перебільшить виплати на п’ятьох осіб. Родина з п’яти членів одноразово може отримати 33 тисячі гривень.\nЗаявник має вказати банківський рахунок чи дебетову картку. Кошти надійдуть упродовж чотирьох тижнів після подання заявки. Перед тим як вказувати номер картки, рекомендується перевірити доступ до рахунку, аби процедура не затягнулася.


Львівський архітектор та польський повстанець, або ким був Юзеф Яновський • Фотографії старого Львова\nЛьвівський архітектор та польський повстанець, або ким був Юзеф Яновський\nОднією з непересічних особистостей, які залишили свій слід в історії та виявились пов’язаними з і Львовом був Юзеф Каетан Яновський. Уродженець Варшави, яка у 30-х роках ХІХ століття перебувала в складі Російської імперії, він присвятив значну частину свого життя щоб відновити свободу свого народу. Після поразки польського повстання, доля закинула його до Львова, де він зміг реалізувати себе як архітектор і де він зрештою і спочив вічним сном. То ким же був Юзеф Яновський і де ми можемо побачити сліди його діяльності у сучасному Львові?\nНародився Юзеф у Варшаві 17 березня 1832 року. У 1859 році після навчання у Школі мистецтв у Варшаві, він здобув патент будівничого I першого класу. Як покаже час, здобута ним освіта таки знадобиться йому у житті. Нам відомо, що під час навчання він контактує польським національним рухом, та активно включається в його діяльність та знає одним з його лідерів. У 1863 році вибухнуло чергове польське повстання у Російській імперії. Яновський стає членом Тимчасового народного уряду. Внаслідок внутрішньополітичної боротьби він то вибував то знову ставав членом уряду. У уряді Франциска Добровольського очолював військовий відділ, а у червневому уряді Карла Маєвського став державним секретарем встановлюючи зв’язок між урядом і підлеглими відділами. У вересні 1863 він знову вийшов з уряду, проте незабаром прийняв пропозицію зайняти посаду директора відділу зовнішніх справ.\nПісля поразки повстання спочатку оселився в Парижі, де працював у Комісії з питань державного боргу. Належав до Союзу польської еміграції. В 1865 році зайняв посаду керівника робіт Компанії західних залізниць. У 1869 році він стає головним архітектором спілки, яка будувала канал Рона — Середземне море.\n1871 р. він прибув до Львова, де намагався влаштуватись архітектором, проте безуспішно, після чого вирушає до Німецької імперії, де проживає до 1874, коли він змушений був вдруге вирушити до Львова, цього оразу, вже остаточно. Так починається його кар’єра львівського архітектора. Від 1877 року він член Політехнічного товариства у Львові. У 1878, 1880 роках входив до правління товариства. У 1881 році Юзеф отримав австро-угорське громадянство. У 1879—1884 роках був одним з директорів Промислового товариства у Львові. У 1889—1902 роках – доцент Львівської політехніки. В 1894 році був господарем павільйону архітектури на Загальній крайовій виставці у Львові. 1887 року став президентом організованого ним же Товариства ветеранів. 1905 року входив до складу журі конкурсу проектів будинку Політехнічного товариства у Львові.\nУ 1890-х Яновський став стороною резонансного процесу, коли Леонард Марконі подав позов зі звинуваченням у плагіаті конкурсного проекту Промислового музею. Однак суд відкинув звинувачення. Помер 24 червня 1914 року у Львові. Після його смерті з друку вийшли його мемуари – «Щоденники січневого повстання». Що ж він залишив в архітектурному плані Львову?\nЖитлові будинки № 5 і 7 в стилі неоренесансу на вулиці Каменярів\nЖитлові будинки № 5 і 7 в стилі неоренесансу на вулиці Каменярів (1877—1880)\nБудівля казарм жандармерії\nБудівля казарм жандармерії на нинішній вулиці Степана Бандери (1890-ті роки). Тепер тут Львівське міське управління міліції і Львівське міське управління СБУ, а також музей-меморіал «Тюрма на Лонцького».\nКостел і монастир кармеліток босих\nКостел і монастир кармеліток босих на нинішній вулиці Лисенка (1890).\nБудинок книгарні на вулиці Театральній, 9. Джерело: Фотографії старого Львова\nБудинок книгарні на вулиці Театральній, 9 (1892).\nБудівля Промислового музею\nБудівля Промислового музею на вулиці Гетьманській (1898—1904)\nБудинок школи незрячих на вулиці Франка\nБудинок школи незрячих на вулиці Франка, 119 у Львові


Туристський сезон набирає обертів!\n15 березня 2015 відбувся II етап Кубку області зі спортивного орієнтування. Організатором виступив комунальний заклад "Кіровоградський обласний центр туризму, краєзнавства та екскурсій учнівської молоді"\nБіля 100 учасників різного віку від шкільного до ветеранів орієнтування Кіровоградщини, в чергове зібралися разом, щоб продемонструвати свої вміння і навички.\nАктивну участь в заході прийняли гуртківці нашого центру, учні шкіл міста Кіровограду, м. Знам'янки, Олександрії, а також Новгородківського району. Туристсько-спортивний рік продовжується. Попереду в орієнтувальників чимало цікавих стартів. Вітаємо переможців та призерів змагань.


Цифри 12-го туру УПЛ - Новини спорту Львів Футбол\nУПЛ підбила статистичні підсумки 12-го туру чемпіонату України.\n810-й матч Шахтаря в Чемпіонатах: +561=139-110 м’ячі 1712-604.\nБезпрограшна домашня серія Шахтаря з 21 квітня триває в Чемпіонатах 9 матчів: +8=1.\n150-а гостьова поразка Зорі в Чемпіонатах.\nУ Чемпіонаті ворота Динамо залишаються «сухими» впродовж 496-ти хвилин.\nДинамо в УПЛ забиває 100-й гол у ворота Ворскли.\nОлександрія в УПЛ не програє від Карпат 6 матчів поспіль: 4 перемоги та 2 нічиї.\nЗавершується клубна рекордна безпрограшна гостьова серія Карпати, яка з тривала впродовж 11-ти ігор: 3 перемоги та 8 нічиїх. Востаннє «зелено-білі» програвали на виїзді 26 листопада 2017 року і саме від «Олександрії».\nОлександрія повторює клубний рекорд, обходячись на своєму полі без нічиїх 9 ігор поспіль: 8 перемог та поразка.\nКарпати збільшили клубний рекорд, забиваючи гостьові голи в УПЛ впродовж 10-ти ігор – 13 м'ячів.\nОлександрія на своєму полі не грає внічию УПЛ вже 8 турів поспіль: 7 перемог та поразка.\nВолодимир Шаран біля керма різних клубів УПЛ відсвяткував 150-й гол (після удару Дмитра Шастала).\nБезнічийна хода Ворскли з 20 травня триває у Чемпіонатах 13 матчів: 7 перемог та 6 поразок.\nДесна на полях суперників в УПЛ і далі внічию не грає: 3 перемоги та 3 поразки.\nЗавершується безвиграшна серія Маріуполя в матчах з Зорею, яка з 23 липня 2017 року тривала впродовж 5-ти ігор: 2 нічиї та 3 поразки.\nБезвиграшний серіал Зорі триває в УПЛ 5 матчів: =3-2.\n110-й матч Олександру Бабича біля керма різних команд УПЛ: +23=33-54 м’ячі 101-159.\nМаріуполь при Олександру Бабичу здобуває 10-ту перемогу в Чемпіонатах.\nБезгольова серія Ворскли в УПЛ збільшилася до 208-ми хвилин.\nЛьвів здобуває першу з початку домашню перемогу і перериває дві клубні рекордні домашні серії: безвиграшну з 7-ми ігор (=2-5) та з пропущеними голами – з 8-ми (12 м’ячів).\n560-й матч Арсеналу-Київ в Чемпіонатах: +189=153-218 м’ячі 645-668.\nКаноніри обходяться без нічиїх в УПЛ 7 турів поспіль: 2 перемоги та 5 поразок.\nПереможна домашня серія Олімпіку в поєдинках з Чорноморцем триває вже 5 матчів, причому з однаковим рахунком 1:0.\nОдеський клуб збільшив клубний антирекорд, програючи в УПЛ 6 турів поспіль.\nБезвиграшна серія Чорноморця триває в Чемпіонаті 8 ігор: =2-6.\nПропускна гостьова серія одеситів з 31 березня триває в УПЛ 11 ігор – 19 голів.\n20-й гол в УПЛ забиває Віктор Циганков (Динамо), 1-й – Майкон (Шахтар, в 12-й грі), Олександр Зубков (Маріуполь, в 21-й).\n1-й дубль в Чемпіонатах оформлює Андрій Борячук (Маріуполь, у 35-й грі).\nУ 2-му для себе клубі УПЛ відкриває лік голів Владислав Кочергін (Зоря).\nПереривається гольова серія Жуніора Мораеса (Шахтар), яка у Чемпіонаті тривала 3 матчі – 3 голи.\n50-й матч в УПЛ проводить Алан Патрік (Шахтар), 1-й – Наджееб Якубу (Ворскла), Олександр Єрмаченко (Арсенал-Київ), Андрій Кравчук (Олімпік).\nУ 5-му для себе клубі УПЛ дебютує Богдна Сарнавський (Львів), 4-му – Максим Фещук (Арсенал-Київ), Олексій Гай (Олімпік), 3-му – Дмитро Зозуля (Арсенал-Київ), 2-му – Андрій Якимів (Десна), Леонід Акулінін (Арсенал-Київ).\n90-й в Чемпіонатах пенальті в ворота суперників Зорі – 17-й промах.\n1-й раз в УПЛ пробивав з «позначки» Владислав Кочергін (Зоря, в 46-й грі).\n2-й в Чемпіонатах нереалізований пенальті у ворота Євгена Гальчука (Маріуполь,12-й удар).\n3-й раз у Чемпіонатах вилучається з поля Валерій Федорчук (Маріуполь), 1-й – Оларенважу Кайоде (в 10-й грі), який стає автором 1-го з початку Чемпіонату вилучення гравців Шахтаря, Олександр Караваєв (Зоря, в 128-й), який стає автором 1200-ї червоної картки в усіх Чемпіонатах , Бруну (у 12-й), який стає 1-м в УПЛ вилученим голеадором Львова, Орельєн Нгейітала (Арсенал-Київ, в 11-й).\nКарпати ФК Львів


6 українських Instagram-акаунтів, які продають вінтажний одяг — The Village Україна\nГід The Village6 українських Instagram-акаунтів, які продають вінтажний одяг\nДе придбати вінтаж зі всього світу, не виходячи з дому\nНаті Авдєєва, 30 січня 2019\nРаніше ми публікували добірку вінтажних крамниць у Києві, цього разу зібрали інстаграм-акаунти, які продають речі з минулого.\nВінтажний онлайн-магазин працює три роки. Всі речі продають тільки через Instagram, найближчим часом планують вийти на Etsy. Бренд регулярно бере участь у вінтажному маркеті Kyivness та доставляє речі по всьому світу.\nСеред асортименту пропонують вінтажні жакети, пальта, спідниці, брюки з високою талією, шовкові блузи та котонові сорочки оверсайз. У Vintage culture кажуть, що працюють тільки з речами з натуральних тканин: шовк, шерсть, котон і льон.\nВінтаж відбирають самостійно: в Україні на різних секонд-хендах, у Європі – на вінтажних барахолках.\nМагазин продає не тільки окремі одиниці, а й пропонує готові образи, щоб клієнту було зрозуміло, з чим і як правильно поєднувати ту чи іншу річ.\nПубликация от True vintage clothing (@vintage___culture) 7 Дек 2018 в 5:27 PST\nПубликация от True vintage clothing (@vintage___culture) 14 Дек 2018 в 12:34 PST\nУсі речі магазину – в одному стилі. Найчастіше тут продають верхній одяг і шкіряні речі (куртки, спідниці й тренчі). Весь асортимент переважно шукають за кордоном. Товар можна придбати лише через Instagram з доставкою по всьому світу.\nПубликация от ирк (@_oldfashion_) 13 Дек 2018 в 8:16 PST\nПубликация от ирк (@_oldfashion_) 5 Дек 2018 в 8:08 PST\nЗасновниця проекту збирає і продає вінтажний одяг уже 12 років. Його вона шукає самостійно під час подорожей. Речі можна придбати в Instagram, а також на Shafa та ОЛХ з доставкою по Україні.\nПубликация от dudu__vintage (@dudu__vintage) 23 Янв 2019 в 9:19 PST\nПубликация от dudu__vintage (@dudu__vintage) 18 Янв 2019 в 7:31 PST\nАсортимент магазину різноманітний: від ексклюзивних речей відомих брендів до no name. Весь одяг засновниця проекту знаходить сама. У Києві можна домовитися про примірку. В інші міста товар відсилають «Новою поштою».\nПубликация от Outstanding.vintage (@outstanding.vintage) 25 Янв 2019 в 8:45 PST\nПубликация от Outstanding.vintage (@outstanding.vintage) 24 Янв 2019 в 8:48 PST\nПроект працює через Instagram та доставляє одяг по всьому світу. Засновники поповнюють асортимент під час шопінгу в Європі. «Для нас не важливий бренд, важлива сама річ. Чим вона простіша, тим краще сидить, – розповідають в онлайн-магазині та додають: – Це може бути звичайна біла блуза, проте з чудового матеріалу і гарного крою, яка буде з вами протягом багатьох років. Ми змішуємо класику та стритстайл».\nПубликация от ZNOVY (@znovy.vintage) 24 Авг 2018 в 9:14 PDT\nПубликация от ZNOVY (@znovy.vintage) 29 Июл 2018 в 6:36 PDT\nМагазин продає вінтажні речі через Instagram з доставкою по Україні. В асортименті: пальта, тренчі, шкіряні куртки, джинси, сукні, сумки, іноді взуття. Весь одяг обирає засновниця проекту – шукає на київських секонд-хендах і привозить з поїздок. Серед речей є знахідки зі Стокгольма та Мадрида. Головний критерій відбору – актуальність і натуральні тканини.\nПубликация от ————— (@vintage.basement) 27 Янв 2019 в 5:16 PST\nПубликация от ————— (@vintage.basement) 19 Янв 2019 в 7:36 PST\nГід The VillageВінтажInstagramВінтажний одяг


(09:00) Прихильники кандидата на президента Віктора Януковича на Театральній площі в Одесі розчавили сто кілограмів апельсинів, на знак підтримки свого кандидата\n13 грудня 2004, 09:23\nІніціатором акції виступили члени комітету молодіжних організацій Одеси. Близько ста осіб із синьо-білою символікою тримали гасла “Одеса не майдан”, “Очистимо Одесу від жовтогарячого бруду”. Вони виклали з апельсинів на асфальті слово “Нашизм” і не дозволяли дітям, які гралися поруч, брати фрукти.\nАпельсини розчавили катком-асфальтоукладчиком, після чого учасники акції заявили, що відправлять роздавлені плоди на західну Україну. По цитрусових відходах проїхали автомобілі із синьо-білими прапорами.


LG розширює лінійку короткофокусних проекторів Minibeam | CHIP.ua\nГлавная / Развлечения / LG розширює лінійку короткофок...\nlg проекторы проекторы для домашних кинотеатров\nLG розширює лінійку короткофокусних проекторів Minibeam\nомпанія LG Electronics (LG), світовий лідер з виробництва LED-проекторів, починаючи з 2008 р.i, розширює лінійку портативних проекторів Minibeam і анонсує вихід двох ультрасучасних моделей – PH450U та PH150G.\nPH450U – це короткофокусний проектор (UST), що підтримує зображення кінематографічної якості та призначений для використання як удома, так і в офісі. Основними характеристиками моделі є простота експлуатації і прийнятна ціна в порівнянні з іншими проекторами даної категорії. PH450U проектує детальні 80-дюймові зображення у форматі HD (1280 X 720) на стіну або екран на відстані всього 33 сантиметрів (13 дюймів). Дану перевагу оцінять користувачі, які використовують проектор у приміщеннях з обмеженою площею для перегляду.\nМодель PH450U можна розташувати над будь-якою рівною горизонтальною поверхнею – робочим столом, підлогою – перетворивши їх у повноцінний кіноекран. Проектори оснащені батареєю, що перезаряджається, тривалість роботи якої розрахована на 2,5 години. Таким чином, малогабаритний проектор з автономним джерелом живлення стає оптимальним рішенням для перегляду відео в будь-яких умовах.\nПередати контент на проектор можна за допомогою HDMI-кабелю з підтримкою стандарту MHL або через USB-накопичувач. Термін служби ламп у проекторі PH450U досягає 30,000 годин, а це означає перегляд зображень і відео з високою контрастністю (100,000:1) і насиченими кольорами протягом 10 років. Більше того, проектор підтримує яскравість 450 люменів, що в 4 рази перевищує параметри інших моделей даної категорії, представлених на ринку. На сьогоднішній день PH450U – найкращий проектор з мінімальною фокусною відстанню, що забезпечує неймовірну яскравість і підтримує автономне живлення від батареї.\nPH150G успадкував компактні розміри та елегантний дизайн лінійки LG Minibeam. Габарити проектора становлять 115x115x44,5 мм, а вага – 450 г – у два рази менша, ніж для моделі PH450. Як PH150G, так і PH450U підтримують функцію LG Triple Wireless, завдяки якій можна переглядати високоякісний мультимедійний контент без прив’язки до джерела живлення, а також джерел аудіо- та відеосигналів. Проектори LG Minibeam оснащені високопродуктивною батареєю, що перезаряджається, підтримують додатки Wi-Fi Screen Share і Bluetooth, відкриваючи користувачам повну свободу використання портативних пристроїв.\n«Ми раді анонсувати випуск двох новинок лінійки LG Minibeam, – сказав Брайан Квон, генеральний директор компанії LG Home Entertainment Company. – Обидва пристрої підтримують сучасні функції і мультимедійні технології, які демонструють інноваційність продуктів LG. Це підсилює лідерську позицію компанії на ринку та відкриває нові можливості експлуатації портативних пристроїв».\nМодель PH450U з’явиться в продажу на ринку Європи та Північної Америки у вересні. Модель PH150G надійде на ключові ринки Північної Америки, Європи, Азії та інших країн трохи пізніше.\niДжерело: Дослідження PMA за 2008-2015 рр. для проектора з яскравістю понад 99 люменів.\nТегиlg проекторы проекторы для домашних кинотеатров\nSamsung приглашает погрузиться в мир виртуальной реальности в центре столицы вместе с Gear VRКак выбрать модуль памяти?\nОбзор смартфона LG X Power — 10 часов с покемо...\nИнтернет, связь, сети\t27.09.16


Виконавчий комітет прийняв рішення про виділення допомоги дітям загиблих рятувальників - 032.ua\nВиконавчий комітет прийняв рішення про виділення допомоги дітям загиблих рятувальників\n17:38, 3 червня 2016 р.\nСьогодні, 3 червня, виконавчий комітет затвердив рішення про надання щомісячної допомоги дітям постраждалих та загиблих на Грибовицькому сміттєзвалищі.\n«Допомога буде виплачуватись у розмірі 4 тис. гривень дітям до 18-річного віку і якщо дитина буде вчитися до 23 років», - розповідає Ірина Маруняк.\nЯк раніше повідомляв 032.ua львівські ресторації надають підтримку рятувальникам, які шукають зниклого еколога на Грибовицькому сміттєзвалищі.\nльвів новини 032.ua Грибовицьке_сміттєзвалище допомога_дітям_загиблих_рятувальників


UAKINO.CLUB » Фільми » Комедія » Фабрика мрій\nКращі романтичні фільми 2019 року (16 місце)\nДивитися фільм Фабрика мрій в HD якості безкоштовно\nПро що фільм "Фабрика мрій":\nПодії романтичної драми переносять глядачів в 1961 рік. Тільки що закінчилася весна і попереду три місяці спекотного літа, які головний герой фільму «Фабрика мрій» вирішує використовувати для досягнення заповітної мрії. Він жадає отримати роботу в кіностудії DEFA, розташованій в одному з найпрестижніших районів Берліна. У минулому Еміль Хеллверк служив у Національній народній армії, але якраз незадовго до літа його служба підійшла до кінця. Тепер його головною метою стає кар'єра в кінематографі. Бажану вакансію Еміль отримує завдяки своєму братові Алексу, який вже працює в DEFA. Він допомагає родичу і влаштовує його кінооператором. Герой відразу ж стикається з масою труднощів через відсутність досвіду, але при цьому він готовий на все, лише б зберегти роботу. Поступово адаптуючись до нової професії, він незабаром починає справлятися з дорученнями режисерів. На одній зі зйомок він знайомиться з чарівною Мілою - французькою танцівницею, в яку закохується з першого погляду. Складнощі виникають і з завоюванням серця коханої, але й з цим Еміль успішно справляється. Однак в самому розпалі роману парочки з'являються складності, які вирішити вже неможливо. Вони засинають в різних районах міста 12 серпня, а коли прокидаються на наступний день, то вже не можуть зустрітися через «вирослу» за ніч Берлінську стіну. Яка тепер доля у двох розлучених обставинами закоханих?\nСкачати фільм "Фабрика мрій" через торент безкоштовно\nМузика з фільму Фабрика мрій\nХороший і такий романтичний ))))Віііііі\n7 липня 2021 22:46\nГарний емоційний фільм про кохання з романтичним саундтреком. Всім рекомендую, хто хоче відволіктися від буденної суєти.\n6 травня 2021 21:24\nGood film! ❤\nГарна казочка. Прекрасні костюми та пісня в кінці. Красивий сюжет та актори. І режим совітів показано добре..))\n13 січня 2021 23:30\nФільм класний, романтичний, емоційний і однозначно вартий вашої уваги. Всім рекомендую.\n6 грудня 2020 18:01\nцей фільм.....він прекрасний..\n8 листопада 2020 19:49\n8 листопада 2020 14:03\nНадзвичайно сподобався фільм. Цілий фільм шквалт емоцій, насичений сюжет, постійно то посміхаєшся, то кидає тебе у пітливість і переживання, фільм тримає глядача в напружені до кінця фільму. Однозначно оцінка фільму 10 із 10! Рекомендую до перегляду!\n7 листопада 2020 17:33