Сьогодні вітаємо Єлизавету та Саву. Історія та прикмети 7 травня : 07:05:2021 - 20 хвилин Вінниця\nДата 7 травня ввійшла в історію кількома знаковими подіями та святами.\nПравославна Церква згадує пам’ять мученика Сави Римського, преподобних Сави і Олексія Печерських та преподобної Єлисавети Константинопольської.\nВсесвітній день дітей СНІДу.(2002)\n1941 — оркестр Гленна Міллера записав одну з найпопулярніших своїх мелодій Chattanooga Choo Choo.\n1946 — в Токіо заснована компанія «Токіо цусін когьо» («Токійська компанія телезв'язку»), згодом — «Sony».\n1951 — МОК запросив СРСР узяти участь в Олімпійських іграх 1952 року.\n1985 — вийшла постанова ЦК КПРС про заходи щодо подолання пияцтва й алкоголізму. Початок найбільшої в історії СРСР антиалкогольної кампанії.\n1996 — На Каннському кінофестивалі пройшла прем'єра фільму Люка Бессона (Luc Besson) «П'ятий елемент».\n1999 — Вперше від моменту розколу в християнстві (1054) Папа Римський відвідав православну країну (Румунію).\n2008 — у Чорному морі стався землетрус силою 3 бали за шкалою Ріхтера. Епіцентр був біля острова Зміїний. Слабкі поштовхи відчувались в Одесі.\n2016 — У Полтаві відкрили перший у світі повноцінний пам'ятник гетьману Івану Мазепі.\nНа Євсея всіх гне до землі.\nЩоб не пристала мука, потрібно помолитися і святою водою вмитися.\nНа Євсея пора овес посіяти.\nЯкщо на Євсея літають комарі, до хорошого урожаю.\nНе рекомендується призначати на цей день важливі переговори.\nЗаборонено в цей день піднімати з землі знайдені речі.\nЯкщо ви дбаєте про своє здоров'я, 7 травня виключіть з раціону алкоголь.\nОлексій, Валентин, Єлизавета, Іван та Станіслав.\nХолодно по усій Європі, а в Німеччині навіть сніжить. Коли покращиться погода?\nДень Перемоги у Вінниці. Розклад та афіша онлайн заходів на 7-9 травня


Чудова дев'ятка. Пісні, які створять вам відмінний настрій - Новини каналу - Телеканал K1\nЧудова дев'ятка. Пісні, які створять вам відмінний настрій\n13 квітня 2015 | 12:00\n"Одна єдина пісня за три хвилини\nможе повністю змінити хімію почуттів.\nНіщо в світі не здатне на це"\n(с) Дейв Гаан, вокаліст Depeche Mode\nЩо може підійняти настрій краще, ніж запальна мелодія? Звичайно ж, це кілька запальних мелодій! Щоб порадувати вас, дорогі читачі, і підійняти вам настрій, ми вирішили зібрати всі найпозитивніші мелодії і поділитися ними з вами. До речі, їх зібралося так багато, що ми розділили нашу музичну колекцію на кілька частин. Сьогодні в нашій добірці - ретро-музика, сприятливий ефект від якої перевірений десятиріччями.\nПісня з кінофільму "Красуня" прославила її виконавця Роя Орбісона на весь світ. Орбісон розповідав, що ідея пісні народилася, коли до кімнати, де працював він і його співавтор Білл Діз, заглянула дружина Роя Клодетт зі словами: "Милий, я збираюся по магазинах". Орбісон поцікавився, чи потрібні їй гроші, на що Діз зауважив: "Гарненьким жінкам гроші ніколи не потрібні!". Англійською це звучало "Pretty woman never needs any money". Орбісон почав наспівувати "Pretty Woman", а буквально через кілька хвилин склав нову пісню.\nНа Заході Джеймс Браун входить до списку найвпливовіших людей світу музики, його навіть називають "хрещеним батьком соулу". А ось у нашій країні він ніколи не був особливо популярний. За одним-єдиним винятком. Навряд чи знайдеться людина, яка б не чула пісню "I Feel Good". Між іншим, пісню написав не сам Браун. За три роки до цього її, без особливого успіху, виконала його бек-вокалістка Івонн Фейр під назвою "I Found You". Браун трохи змінив композицію, і вона миттєво стала хітом на ціле сторіччя.\nЗараз у це важко повірити, але пісня, яка міцно асоціюється з голосом Луїса Армстронга, була написана зовсім не для нього. Спочатку автори пісні запропонували її Тоні Бенетту, якому вона чомусь не сподобалася. Але найдивніше, що ця пісня зовсім на одразу стала хітом. Сталося це через двадцять років після того, як Армстронг виконав її вперше. У 1988 році вона прозвучала у фільмі "Доброго ранку, В'єтнам" з Робіном Вільямсом у головній ролі, і вже після цього стала по-справжньому популярною.\nМи звикли асоціювати кращі пісні "Бітлз" з іменами Леннона і Маккартні, абсолютно несправедливо забуваючи про двох інших учасників квартету. Композицію Here Comes The Sun написав Джордж Харрісон. За словами самого Харрісона не так складно було написати пісню, як домогтися, щоб її включили до альбому. Такі важливі рішення завжди приймали Леннон і Маккартні, а вони довгий час "затирали" молодого музиканта. Вперше пісні Харрісона були випущені у альбомі "Abbey Road" і одразу ж стали хітами.\nБоб Марлі був затятим прихильником растафаріанства, а простіше кажучи, справжнім растаманом. Саме відданість канонам своєї релігії, зрештою, його й згубила. Справа в тому, що у Марлі виявили злоякісну пухлину на нозі, і йому необхідна була ампутація пальця. Однак, це суперечило ідеям растаманів, які вважають, що тіло людини повинно бути цілим. Цього року, співак міг би відсвяткувати своє 70-річчя, але він помер у 36 років. Його останніми у житті словами, були: "Гроші не можуть купити життя".\nМилі сваряться - тільки тішаться. А якщо ці двоє милих - музиканти, то їхня сварка може потішити не тільки їх самих, але й їхніх прихильників. Саме так сталося з Енні Леннокс і Дейвом Стюартом - пісню "Sweet Dreams" вони склали після особливо бурхливої сварки, і ось вже багато років ми із задоволенням її слухаємо. У пісні є знаменитий кавер, який записав Мерілін Менсон. До того ж, настільки знаменитий, що більшість помилково вважає, що саме він є її автором.\nВитоки пісні La Bamba лежать в мексиканській народній музиці. Спочатку це була навіть не пісня, а весільний танець. У 1958 році пісню заспівав молодий виконавець Річі Валенса. А буквально через кілька місяців життя юнака трагічно обірвалося. Йому не було і 18 років, коли він загинув у авіакатастрофі. У 1987 році був знятий фільм про життя Валенси "La Bamba", саундтрек до якого записали Los Lobos. Вони переспівали кілька пісень Річі Валенси, у тому числі й "La Bamba", яку потім багато років з незмінним успіхом виконували на своїх концертах.\nУ лютому цього року сталася унікальна подія. На музичному фестивалі в Сан-Ремо Аль Бано Каріз і Роміна Пауер виконували свої кращі пісні, в тому числі і нашу улюблену "Фелічіта". Останній раз вони стояли разом на цій сцені 24 роки тому. Нагадаємо, що Аль Бано і Роміна розлучилися в 1998 році і тоді ж припинили свою спільну творчість. Треба визнати, за ці роки Аль Бано заспівав дуетом з багатьма чудовими співачками, серед яких була і велика Монтсерат Кабальє. Але, на наш погляд, саме з Роміною Пауер їхні голоси зливаються в ідеальному поєднанні. І ми дуже раді, що возз'єднання відбулося.\n"I Got A Woman" - одна з найвідоміших пісень легендарного Рея Чарльза. Вона вважається першою композицією в жанрі соул. До речі, якщо ви хочете дізнатися більше про життя людини, яка стояла біля витоків соулу і ритм-енд-блюзу, рекомендуємо подивитися фільм "Рей", який отримав два "Оскари". Один з них дістався виконавцю головної ролі Джеймі Фоксу, а другий - команді звукооператорів за кращий звук.


SpaceX вперше не змогла посадити перший ступінь Falcon 9 на тверду землю - Tehnot.com\nSpaceX вперше не змогла посадити перший ступінь Falcon 9 на тверду землю\n5 грудня SpaceX здійснила другий за 48 годин запуск ракети Falcon 9, успішно вивівши на орбіту вантажний корабель Dragon разом із 2,5 тонн провізії та спорядження для МКС. Але компанії не вдалося посадити першу сходинку на твердий грунт.\nЧерез сім хвилин після запуску з космодрому на мисі Канаверал у Флориді, перша ступінь повинна була приземлитися на спеціальну бетонну площадку неподалік від місця старту. Але прискорювач вийшов із-під контролю і потрапив в Атлантичний океан.\nГлава SpaceX Ілон Маск повідомив, що причина в не спрацювавшому кермі напрямку, у якого зламався гідравлічний насос. За частиною ракети відправили корабель, ступінь відбуксирують на берег і ретельно вивчать.\nЦей інцидент перервав успішну серію SpaceX вдалих посадок перших ступенів ракети Falcon 9 на тверду землю. У компанії є два варіанти посадки: на безпілотний корабель, або на бетонну площадку. SpaceX раніше вчинила 12 успішних посадок на такі майданчики, 13-а виявилася невдалою.\nTehnot.com раніше повідомляв, що SpaceX і NASA випробують пасажирську капсулу Crew Dragon на початку січня.\nТеги: Falcon 9SpaceXІлон Маск


Доля родини Петлюри - На скрижалях\nHome / Персони / Побут / Події / Доля родини Петлюри\nДоля родини Петлюри\nВасиль Герей 14:15:00 Персони, Побут, Події\nВідвідуючи своїх далеких родичів у Києві, познайомилася у 1908 році із Симоном Петлюрою. Одружилися в 1910 році. В листі до приятельки писала: "Після вінчання ми переїхали в Петербург, а через рік - до Москви, де Симон редагував заснований українською громадою Петербурга журнал "Українське Життя".\nСимон Петлюра з дружиною. Фото. 1920-1926рр\nТут, у Москві, ми обоє впірнули в роботу української громади з усією енергією. Тут же у 1911 році народилася єдина наша дочка Лариса-Леся".\nСеред численної української громади Петлюри вели активну громадсько-освітню роботу: влаштовували концерти, літературні вечори тощо.\nОльга, добра господиня, дружина і мати, присвячувала багато часу вихованню маленької Лесі в українському дусі: водила дочку до українського садочка, читала їй українські книжки, плекала українські традиції. В дитинстві Леся носила переважно український одяг, про який пізніше писала: "Скільки радости в твоїй барвистій ноші!". Для Петлюри Леся була втіхою, улюбленою дитиною. Він вбачав у ній продовження свого роду і носія своїх ідей та ідеалів. Зростала вона спостережливою і допитливою дівчиною, мала велике бажання вчитися, виявляла особливий дар до вивчення іноземних мов.\nНавала більшовицького війська змусила уряд Директорії залишити Київ. Ольга Панасівна залишилась у Києві, щоб не обтяжувати військо, що відступало. Під чужим прізвищем із семилітньою Лесею, наражаючись на арешт, в страху бути викритою, переховувалася по домівках друзів, щоденно міняючи місця проживання, часом ночуючи в льоху, в пивниці, переносила холод і голод. Так тяглося півтора року, до 1919 року, поки друзям Петлюри не вдалося вивезти Ольгу Панасівну з донькою з Києва до Праги.\nОльга Петлюра з донькою Лесею. Прага. 1920 р.\nТут Леся і провела свої дитячі роки аж до 1924 року, коли родина Петлюри оселилася в Парижі. Але і тут треба було остерігатися більшовицьких агентів, часто міняти помешкання, жити під чужим прізвищем. Нелегальне становище не дозволяло Петлюрі знайти працю. Родина бідувала, продали всі дорогоцінності. Ольга Панасівна заробляла вишиванням на замовлення та продаж. Близький приятель Петлюри згадував про становище родини: "Помешкання з двох бідненьких неотоплюваних кімнат. В цьому холодному помешканні скромність справи та бідність хатньої обстановки та начиння… Серце стискається, дивлячись на такі обставини, в яких жив вождь нації, голова Директорії!".\nТа Петлюра і в цих умовах працював для визволення України. Він видавав у Франції журнал, пропагував подальшу боротьбу з твердою вірою, що "незалежна Українська Держава таки буде".\n25 травня 1926 року від більшовицької кулі трагічно загинув Симон Петлюра.\nНесподівана смерть любого чоловіка від ворожих куль підступного ворога не зламала Ольгу Панасівну, вона і далі відважно несла свій хрест, призначений волею Всевишнього, хоч і були хвилини, коли питалася Бога: "Пощо ж мене, Господи, бережеш на світі?". Злиденне життя та нестатки Ольга Панасівна переносила без нарікань. Але найболючіше їй було переносити муки від образливих, несправедливих нарікань на чоловіка від колишніх "соратників" по зброї за програну війну з більшовиками, звинувачення у єврейських погромах і вбивствах. Щирий соратник Отамана з болем у серці говорив: "Усі, хто зраджував, всі, для кого українська справа була предметом спекуляції і продажу, поспішили скласти вину на нього". Підступні закиди С. Петлюрі підірвали здоров'я дружини, вона тяжко захворіла, почала втрачати слух.\nМитрополит Мстислав, син сестри Петлюри, так охарактеризував Ольгу Панасівну: "В ній була велич душі, яку рідко можна зустріти в наш убогий духовно час".\nОстанні роки вона довго хворіла, майже нічого не чула, ледь говорила. Однак, навіть перебуваючи у такому стані, Ольга Панасівна зберігала силу духу й завжди з радістю вітала своїх відвідувачів: рідних, знайомих і гостей. Усі визначні особи української еміграції вважали за свій обов'язок нанести їй візит.\nПомерла Ольга Панасівна 23 листопада 1959 року. Похована в родинній могилі на кладовищі Монпарнас.\nУкраїнські громадяни поставили на тій могилі в Парижі пам'ятник із Тризубом та скульптурним портретом Головного Отамана Симона Петлюри (роботи митця Крука).\nДоля родини Петлюри Reviewed by Василь Герей on 14:15:00 Rating: 5\nОлександр 25 жовтня 2019 р. о 01:33\nУкраїнці! Закликаю нас всіх ,ніколи не забувати про трагічну долю борців за Волю України! Тільки тоді,коли ми створимо в Україні пантеон, з метою увіковічнення пам*яті про них,тоді ми внесемо імпульс змін в наш генетичний код,зруйнований часом, в період відсутності власної держави. Вимагаймо від влади це робити.


Загострення на Донбасі підкосило гривню - чи чекати різкої девальвації | Сьогодні\nІнвестори йдуть з українських ОВДП, що підвищує попит на іноземну валюту, визнали в НБУ\nНа ситуацію на валютному ринку України вплинула ескалація на Донбасі. Іноземні інвестори стали менше цікавитися українськими держоблігаціями і збільшили попит на іноземну валюту. Це, своєю чергою, посилило тиск на гривню. Але серйозних коливань вдалося уникнути. І, за прогнозами експертів, різкої девальвації найближчим часом не буде.\n"До концентрації російських військ інвестори-нерезиденти досить активно купували ОВДП, навіть незважаючи на тимчасову затримку перегляду програми МВФ. Після новин про початок ескалації ми відчули додатковий попит з боку нерезидентів на покупку валюти. Нацбанк проводив інтервенції, нам вдалося згладити цей попит", – заявив на брифінгу голова Національного банку України Кирило Шевченко.\nЧитайте також: Нацбанк вдруге поспіль підвищив облікову ставку\nЯк уточнив сайту "Сьогодні" аналітик RoboForex Андрій Гойлов, обсяг вкладень іноземних інвесторів в ОВДП знизився до 99,41 млрд гривень.\n"Вся ця грошова маса, судячи з усього, піде на міжбанк і спровокує подальшу девальвацію гривні до долара США і євро. При цьому в первинних розміщеннях нерезиденти як і раніше не беруть участі", – зазначив Гойлов.\nЙого прогнози для гривні – досить песимістичні. Але поки що, в умовах часткового локдауну, попиту на інвалюти на міжбанку недостатньо для істотної девальвації, вважає експерт.\nНагадаємо, опитані сайтом "Сьогодні" аналітики вважають, що до літа-2021 долар коштуватиме близько 28 грн.\nдолар НБУ Донбас міжбанк ОВДП курс гривні курс долара валютний ринок загострення Кирило Шевченко


Вбиті голодом: жахіття голодомору на Ямпільщині – ЯМПІЛЬ.INFO\nВбиті голодом: жахіття голодомору на Ямпільщині\nВ суботу, 23 листопада, мешканці Ямпільщини віддадуть данину пам’яті своїм землякам, які загинули голодною смертю в 32-33 роках минулого століття.\nЯмпільське інформаційне агентство переконане, що до цього кроку необхідно підходити усвідомлено, знаючи всю глибину трагедії, яка спіткала мешканців Ямпільщини і всієї України. Тож, сьогодні ми пропонуємо прочитати наш матеріал про голодомор 1932-1933 років на нашій ямпільській землі.\nЯк свідчать характеристика Управління МДБ Сумської області про політичну ситуацію в районах області, датована жовтнем 1950 року, з 1918 по 1935 роки на території району діяли загони антирадянського спрямування під проводом Левадного, Пчели, полковника Леднінського. Ще більше противників «нова влада» отримала під час примусової колективізації 1930-1933 років, коли в Шатрищах, Марчихиній Буді, Дорошівці, Гремячці та Ямполі були організовані селянськи виступи проти розкулачення і колективізації, які називались волинки. Протестувати селянам справді було проти чого, адже в період з 1930 – 1931 рік лише в Ямполі було створено п’ять колгоспів. Тобто, ситуація в нашому районі нічим не відрізнялась від ситуації в інших районах України.\nРеакцією радянської влади на такі виступили і став голодомор 1932-1933 років, тобто штучний масовий голод українського населення Радянського союзу, спричинений примусовим відбором продуктів харчування у селян. Особливо цинічно виглядає, те що на голодну смерть земляків обрікали місцеві партійні керівники і активісти, звичайно, за вказівкою радянського керівництва.\nНавіть в наш час справжні масштаби голоду на території Ямпільського району встановити важко, бо злочини влади ретельно приховувались. Варто зазначити тільки те, що в Державному архіві в Сумській області дивним чином не зберіглись книги реєстрації народжень і смертей по Ямпільському району тих років. Якщо інформація по інших районах області в архів зберіглась, хоч і з великими прогалинами, то з Ямпільського району не зберіглось жодної книги. Страшно навіть уявити, що могло бути написано в тих книгах, якщо в аналогічній книзі по селищу Недригайлів в 1932 році значиться 574 актових записів про смерть: 188 записів або 33% з причиною смерті – від голоду, 30% – від виснаження, 1,4 % – від недоїдання. Всі померлі за національністю були українці і майже всі хлібороби.\nВ такій ситуації єдиним способом задокументувати смерті мешканців Ямпільського району від штучного голоду є спогади очевидців, які дожили до нашого часу. В 2008 році тодішній голова Сумської обласної адміністрації заявив, що на території Ямпільського району було 105 смертей від голоду. З тих пір роботу по вивченню голодомору на території району ніхто не проводив, тож у багатьох джерела значиться саме ця цифра, яка насправді може бути набагато більшою.\nВ період з 2005 по 2010 рік на території України була проведена масштабна робота по збору спогадів очевидців цієї страшної трагедії. Серед них можна знайти багато спогадів, які на пряму стосуються Ямпільського району.\n-У ті роки в нашій сім’ї були батько, мати та четверо дітей, – розповідає Анастасія Леонідівна Скорозвон 1921 року народження з хутору Майський. – Господарства у нас не було, землі було 0,35 гектара. У родині голод дуже відчувався. Сім’я велика, а на городах все повимокало. Літо було дуже дощове. хліб пекли з полови гречаної, головки конюшини збирали, сушили, товкли і пекли оладки. Також пекли з липи. Їли кору, вона солодка. Корівку забрали за податки. Молока не було. У 1933 році помер брат, з голоду пухли. Сім’я в 1933 році пішла на Україну, але всюди був голод. І в 1934 році ми повернулися знову в хутір Майський.\n-Я народилася 4 травня 1919 року, – розповідає Олександра Федорівна Бородай з Марчихиної Буди. -Сама була в той час ще не дуже дорослою, тож багато чого не пам’ятаю, але все ж таки згадую ті страшні роки голодомору. Та й моя мати потім, коли я вже була доросла, розповідала.\nСпогади ті залишилися в пам’яті не то через страх, а може й тому, що дуже важко було той жах пережити. Мати розповідала майже пошепки, а очі її завжди наповнювалися сльозами.\nВ сім’ї Зібурів було п’ятеро дітей, всі один одного менші. Як же нагодувати таку ораву, коли з хати забрали все, що можна? Залишилась одна гречана полова. З тієї полови мати примудрилась робити щось схоже на оладки. Отим і виживали. В березні померли троє дітей. А інші, як тільки почав танути сніг, пішли по городах шукати щось їстівне. З гнилої картоплі та буряків, які знаходили, робили хлібці. Але цього було замало. Померло і двоє останніх дітей. Не витримавши горя і голоду, померли і батьки.\nКоли був голод, діти нашого села вели страшне життя. Справа не лише в голодоморі, а й у великому напруженні в сім’ях. Матері починали ненавидіти своїх дітей, а ще я чула, що у деяких населених пунктах божевілля на ґрунті голодування приводило до людоїдства. Таких випадків у нас не було, але страшні картини голоду не стираються з пам’яті.\nХочу розповісти про сім’ю Кухових. У 1933 році сім’я Кухових мала дворічну доньку. Вона від голоду не була схожа на дитину: голова велика, шия тонка, на руках і ногах видна кожна кісточка, весь скелет, мов жовтою марлею затягнутий. Обличчя змучене, старе, немов їй не 2 роки, а 60. Одного весняного дня, сусід Панас зайшов до сім’ї Кухових і застиг на порозі… На підлозі лежав мертвий батько, поряд мертва дружина з дитиною. Дитина ще дихала. Як не намагалися сусіди врятувати Марійку, та голодна смерть не розціпила кігті.\nЩе згадалася сім’я Булочкіних. Сім’я була невелика: чоловік, дружина, син та донька. Діти були маленькі (2 і 4 роки). Щоб прокормити дітей мати збирала на полі картоплю, терла і пекла з неї млинці. Варила юшку з лободи, кропиви та іншого зілля. Та вгамувати голод їм не вдавалося. І щоб не так хотілося їсти, вони пили воду і давали дітям. Діти не довго протягли. Від великої кількості рідини у батьків почали отікати ноги, роздуло живіт, вони почали ходити, немов налиті водою. Шкіра почала тріскатись, і рідина виходила через ці рани, які гноїлися і кусками відпадали від кісток. Ці муки тривали недовго. Обоє батьків не вижили.\nЩе був один страшний випадок. Я поверталася від бабусі, яка жила по вулиці Тишківка. На одному з крилечок сиділи люди. Як я знала, то це була хата сім’ї М’ячиків. Ідучи повз них, мене охопив жах. Це були нелюдські обличчя… Підійшовши ближче, у мене завмерло серце: жаб’ячі мордочки дивились на мене – губи тонкі, роти відкриті, носи, наче пташині дзьоби. У них були роздуті животи, що стирчали і чогось лякали мене. Вони їли чи траву, чи листя так мені здалося. Від побаченого я пішла хуткіше. Через деякий час вся сім’я М’ячиків померла від голоду.\n-У мене були батько, мати, четверо братів і сестер. Всі члени сім’ї працювали в колгоспі, – розповідає Ольга Дмитрівна Клименко 1926 року народження зі Степного. – З господарства були кури, корова, порося, землі було багато, але вона не оброблялася, бо було нічим засівати. Про голод пам’ятаю не дуже багато тому, що була дуже маленька. Пам’ятаю, що було дуже важко. Їли траву, гнилу картоплю. З сестрою крали колоски, з них варили суп.\nРодичі голод пережили теж дуже важко, дуже багато померли. Мою тітку вигнали з власного будинку, конфіскували майно. Вона поїхала в м. Горький, незабаром повернулася і померла. Моя мати померла на початку голоду, брат також. На недовгий час їздили на Західну Україну, але незабаром повернулися. У селі, серед сусідів, зустрічалися випадки, коли люди їли власних дітей. Голод всі переживали дуже важко.\n-Працювали в колгоспі. Була корова, але ми її продали, щоб змогти прогодуватися, – Хоменко Марія Євсеївна 1914 року народження зі Степного. – Землі у нас було соток 50, але ми її нічим не обробляли, бо не було чим. Засаджувати город було нічим. У голод їли траву. З трави робили оладки і їли. Збирали гнилу картоплю. Від голоду ходили пухкими.\nСусіди жили ще гірше. У них були маленькі діти, а годувати їх було нічим і дітки помирали. Були випадки, що коли вмирали люди, то їх тіла їли. Були люди і багатші. У них на городі крали продукти.\nБатька вбили під час колективізації. Батько був активістом у колгоспі і за це його вбили куркулі. Коли стали організовуватися колгоспи, куркулі стали піднімати голови і почали вбивати активістів. Куркулі ховали свої запаси в землю. Свій худобу різали в лісі, щоб не дати бідним людям.\nПід час голоду, коли мати працювала в колгоспі, голова бачив, що мати крала фуражну борошно, але мовчав, тому що у неї була велика сім’я. Діти збирали липові листочки і разом з цією мукою пекли ладком. З соняшників вибивали масло. Під час голоду наша сім’я вижила вся.\n– У сім’ї були батько, мати, дід, баба, брати Іван, Данило та сестра Катя, – розповідає Купрієнко Мотрона Дмитрівна 1921 року народження зі Степного. -З гнилої картоплі робили оладки. Пам’ятаю як дід не впізнав свою внучку Ольгу. Вона прийшла в наш сад збирати яблука, а він стан проганяти, а я кажу йому, що то наша Ольга (вона вийшла заміж і перейшла жити до чоловіка), а він не вірив, а Ольга від голоду опухла, що її не впізнати.\nПам’ятаю, як односельці з’їли дитину Звоник Марину. Вона пішла рвати явір, її там зловили і з’їли.\nДо нас додому ходила сусідська дівчинка Нюра. У них родина була велика, діти об’їдали на своїх пальцях шкуру, два хлопчика померло. А Нюру віддали в ясла при колгоспі, вона залишилася жива.\n-У 1932 році, коли стали створювати колгосп, батько не захотів вступити в колгосп і пішов працювати в Хутір-Михайлівський на завод, – розповідає Циганок Марія Степанівна 1925 року народження зі Степного. – Додому він не приходив всю зиму, тому що його весь час змушували вступати в колгосп. А так приходили «ударники», мати їм говорила, що без господаря нічого не вирішує, сама заяви в колгосп писати не сміє. Щоб змусити силою вступити в колгосп «ударники» забрали коня, корову, скриню з речами.\nКожен раз, як приходили, забирали що-небудь. Батьки змогли заховати жито, закопали його в землю. Небагато залишилося картоплі, мати ховала її на грубці. У будинку під сволоком був прив’язаний невеликий вузлик з просом, батько десь купив для посіву. В черговий прихід «ударники» побачили вузлик, стали знімати – він впав на підлогу. Я вхопила вузлик, знаючи, що це найдорожче, що є в будинку, вхопила вузлик і втекла в кущі. Від страху, що наздоженуть і заберуть, мало не померла.\nГолодну зиму пережили дуже важко, а й навесні було не легше. Навесні батько розрахувався з заводу і вступив до колгоспу, але вдома їсти ,все одно, було нічого. Але хоч вижили. Їли що доведеться: і кору обдирали і полову пекли.\nПам’ятаю, що голодувало багато, особливо ті, у кого не було корів. А корів не було або в дуже бідних сім’ях, або кого розкуркулили (їх висилали з села на Соловки), або у тих, хто не хотів вступати в колгосп і корів забрали.\nПоруч жила сім’я Ольховиков – мати і п’ятеро дітей. Батько помер раніше. Сім’я жила бідно. Та ще злодії залізли в клуню і обмолотили снопи жита. Корови не було, голодували дуже сильно, опухли.\nВже весною троє маленьких дітей (старшій дівчинці було років сім, меншим дівчинці і хлопчику по 3-5 років) лежали прямо на дорозі і просили їсти. Мати плакала над ними, говорила, що у неї нічого немає. На дорозі вони і померли. Поховали їх на кладовищі. Двоє старших дітей вижили – то знайшли десь в гної кінську шкуру, то лазили красти на город посаджену картоплю.\nЩе на околиці померла сестра Шеремеревіча Федоса (Ситікова) зі своєю донькою Мариною. Ходили такі пухкі з голоду і не вижили. А «ударники» були свої, місцеві жителі.\nЩе мешканці Ямпільщини стикнулися з величезною кількістю людей, які рятуючись від голоду, йшли залізницею на територію Росії, де голоду не було.\n-Всі знали, що в Росії не було голоду і люди з України їхали потягами – товарними, вантажними, переважно вантажними, чіплялися за платформу, за дах. І їхали в Росію, – розповідає Гриць Сірик 1918 року народження з хутору Бабаков Воронізької сільради. -Залізниця йшла у нас якраз поміж хутором, коло нашої садиби, через Ямпіль, через Хутір Михайлівський до кордону. Але на Суземці переважно, на річці на Русі. Там затримували поїзди скидали всіх тих голодних. Частину війська, частину НКВД, і навіть активісти, бо не пускали голодних до себе в село.\nЧоловік пригадує, що понад колією лежали тіла людей і, навіть, частині тіл. Напевно, таку ж жахливу картину спостерігали і мешканці Ямполя.\nБуло не легше і нашим землякам, які покинули Ямпільщину і оселились в інших регіонах України.\n-У 1926 році батько з сім’єю пересалився у Херсонську губернію, де придбав в оренду землю і займався хліборобством, – розповідає Назаренко Іван Дмитрович 1922 року з села Паліївка, який з у 1932-1933 роки перебував у Новотроїцькому районі. -У нашій сім’ї було шість душ: батько, мати і нас четверо дітей.\nУ 1932 році батьку принесли план здачі хліба державі. Батько вивіз зазначену кількість зерна на приймальний пункт, застався клунок відра на три на суп і кашу, бо молоти уже не було чого. Після виконання першого плану батьку піднесли другий план. Батько взяв на плечі останній клунок і одніс на приймальний пункт. Вдома зосталась корова і з десяток курей. Активісти колективізації – Стрюк Яків, Якименко, Мисник та інші підсобники, забрали все. За невиконання другого плану хлібоздачі батька забрали в НКВС, а до нас знову прийшли активісти і почали нишпорити по всіх кутках. Паслін сушений мати всипала в торбинку із полотна, забила гвіздок у камін і причепила там на мотузку. Один із активістів – Струк Яків -не поганьбився нічим, поліз у піч, знайшов торбинку із пасльоном і забрав з насмішкою. Таким чином, у нас, тобто у матері з чотирма дітьми, залишилася лобода з курієм і кропивою на городі і кіт, що ловив мишей. У кутку над столом стояло чотири ікони, а на полиці, яку зробив батько, лежали книжки: „Кобзар” Тараса Шевченка, багато томів великого енциклопедичного словника Брокгауза і Єфроніна. Активісти познімали ікони, повикидали у двір, потім забрали всі книжки, скинули на купу на ікони і підпалили. А одежу і вишиті рушники із домотканого полотна – все забрали і повезли з собою. Я вижив. Багато чого довелося пізнати мені у житті, але зі свого життя я зробив висновок: найтяжча біда для людини – терпіти несправедливість.\nПаралельно з голодом в 1930-х роках Ямпільщині довелось стикнутися і з таким явищем, як сталінські репресії. Як зазначається у Зводі памяток історії та архітектури України, у роки репресій було заарештовано майже півтисячі ямпільчан. Більше вісімдесяти мешканців краю було засуджено до вищої міри покарання і страчено.\nТож, знаючи ці цифри можемо уявити ту кількість життів людей, яку забрала радянська влада лишу нашому маленькому районі.\nПроти підрядника, що затягує будівництва футбольного поля в Дружбі, відкрито кримінальне провадження\nНа ямпільському сміттєзвалищі взяли проби повітря і ґрунту\n6 thoughts on “Вбиті голодом: жахіття голодомору на Ямпільщині”\n19 Листопада 2019 о 15:48\nЗараз червонопузі вертухаі вой підіймуть.А Люди пригадають і померлих і виживших та ненароджених…\n19 Листопада 2019 о 16:13\nты бы, сабака, первым по хатам умерших начал мародерить и был бы в числе активистов\n19 Листопада 2019 о 15:50\n19 Листопада 2019 о 16:08\nкорректно было бы редакции выложить статистические данные о количестве населения ямпольщины в период 1930-1940гг по годам\n19 Листопада 2019 о 17:16\nВменяемым людям лучше не комментировать подобные текстовки, дабы не поощрять их распространение.\n19 Листопада 2019 о 18:15


Принтер Артемівськ - запити на пропозиції, ціни, відгуки 2018\nПринтер в регіоні Артемівськ - запити на пропозиції, ціни, відгуки 2018\n51 запит на пропозицію з категорії Продаж принтерів\nХочу купити принтер, Артемівськ\n...обладнання: 1.0 Стан обладнання: Нове Тип копій: Порівняю обидва варіанти Формати паперу: A2 Кількість копій: Більше 30 000 екземплярів у місяць Додаткові функції: Стандартні + спеціальних функцій, такі як надсилання...\nПринтер – порівняйте, які ціни і вартість в місті Артемівськ\nВи шукаєте інформацію про ціни, прайс-листи, вартість або вартість оцінки? Нічого простіше! Тепер ви можете подивитися на докладний Ціна котирування для Принтер. Опишіть нам ваші побажання. Продавець з Артемівськ надішлемо вам кошторису витрат. Ви можете ввести кількість виробників, дата доставки, вироби. Запитати подробиці того, що є дійсно важливим для вас - наприклад, гарантії або обслуговування умови та спосіб оплати. Дайте нам стільки інформації, щоб отримати більш точні котирування цін. Якщо ви замовили раніше аналогічних продуктів, ви знаєте, що саме те, що ви шукаєте. Але якщо ви не знаєте, ви можете запитати рада. Продавець допоможе вам знайти дешеве рішення. Не забудьте вказати контактну інформацію. Оберіть бажаний контактним способом - по телефону або електронною поштою. Компаній буде пропонувати свої продукти.\nЯкщо ви шукаєте поради та пропозиції в категорії Принтер, відвідати візитна картка компанії. Це хороше рішення, якщо ви зацікавлені в Відгуки та рекомендації. Тепер ви можете просто дивитися оцінок компаній з Артемівськ. Тут ви можете перевірити історії розвитку певних компаній - деталі запропонованих статей про досвід компанії та доставки району. Крім того, ви можете порівняти швидко нотатки з іншого покупця. У вас все в одному місці: думки про продавця і статей. Візитні картки онлайн зробити вас легко знайти хороший постачальників у вашому районі. Якщо вам потрібна порада, зверніться до постачальника. Звернутися за порадою. Вони допоможуть вам знайти відповідні рішення. Для цього вони посилають Вам kostenlo пропонує. Ви можете замовити продукти негайно.\nПодібні замовлення: купити ксерокс, принтер ціна, Принтер, Продаж принтерів, купити ксерокс Донецька область, принтер ціна Донецька область, Принтер Донецька область, Продаж принтерів Донецька область, купити ксерокс Артемівськ, принтер ціна Артемівськ, Принтер Артемівськ, Продаж принтерів Артемівськ


Пуер — корисні властивості, правила зберігання і вживання | Клиника "Наркодоктор"\nПуер — корисні властивості, правила зберігання і вживання\nчаєм пуер пов’язано безліч традицій і обрядів на його батьківщині, в Китаї. Там цей чай зведений в культ. Для отримання ідеального напою і оздоровлюючого ефекту його потрібно правильно заварювати, пити з спеціального посуду і зберігати, дотримуючись ряд тонкощів. Придбати класичний чай пуер, а також пуер гун тін або імператорський пуер в інтернет-магазині «Східний купець». Тут ви знайдете широкий асортимент різних видів чаю і кава, а також подарункові набори для рідних і близьких.\nІмператорський пуер здавна вважається прекрасних засобом, щоб підбадьоритися, відчути прилив сил і енергії, цей настій відмінна альтернатива кави. Також вважається, що цей чай благотворно впливає на весь організм. Він виводить шлаки і токсини, зміцнює імунітет, а також сприяє омолодженню. У Китаї існують величезні своїми обсягами трактати місцевих лікарів про те, які властивості несе в собі імператорський пуер, і від яких хвороб може вберегти його постійне вживання.\nВиробництво імператорського пуеру\nКитайці в не одного століття дотримуються правил виробництва і обробки чайного листа. Чай пуер імператорський створюється тільки з добірних листя, а після піддається обробці під назвою скирдування (подрібнення і укладання пресованого сировини форми).\nЗберігання імператорського пуеру.\nЧай пуер, як хороший коньяк, з часом стає тільки краще, але, варто пам’ятати, що це можливо лише при дотриманні правил його зберігання:\nНеобхідно зберігати пуер далеко від сонячного світла;\nПуер відмінно вбирає запахи, тому його потрібно зберігати в щільно закритих банках;\nСлід провітрювати місце зберігання чаю, щоб уникнути появи цвілі;\nНеобхідно підтримувати вологість на рівні 50-70%. Якщо вологість буде перевищена можлива поява цвілі, якщо ж навпаки, вологість буде недостатньо високою висохне і чай і його смак.\nПриготування чаю пуер ще одна традиція. Заварювати такий чай слід в скляної, керамічної або фарфоровому посуді при температурі 95-100 градусів\nВарто пам’ятати, що будь-який вид пуеру має бадьорить ефектом і ,відповідно, містить кофеїн, тому не варто пити пуер на ніч, в стані алкогольного сп’яніння і змішувати з якими-небудь іншими енергетиками.


В УКУ відкрили виставку «Митрополит та Маестро» - УКУ\nВ УКУ відкрили виставку «Митрополит та Маестро»\nІнформаційно-тематичну виставку «Митрополит та Маестро», присвячену 150-річчю з дня народження митрополита Андрея Шептицького, можна переглянути на території філософсько-богословського факультету УКУ.\nВиставка дає можливість ознайомитися із ще однією сторінкою діяльності митрополита Андрея – підтримкою мистецтва та українського живописця Олекси Новаківського. Ініціатива реалізована за благословенням владики Ігоря, Архиєпископа та Митрополита Львівського УГКЦ, у співпраці із УКУ.\nСаме в Олексі Новаківському владика Андрей розгледів митця, який може втілити національну ідею на полотнах. Тож, на запрошення митрополита, митець переїхав до Львова (перед цим – він завершив навчання в Академії мистецтв Польщі і жив у Кракові).\nУперше, у 1909 році, Шептицький зустрівся із живописцем в с. Підлюте в Карпатах, де Олекса відпочивав зі своїм товаришем – юристом Іваном Голубовським. Згодом Голубовський написав есе «Розмахом могутніх крил», у якому можна знайти згадки про спілкування митрополита із митцем.\nПереїзд до Львова Новаківського був ідеєю Митрополита. Після того як він побачив автопортрет Олекси Новаківського у вишитій сорочці на одній із виставок в Польщі у 1911 році. У час, коли Україна не мала своєї державності, випускник польської Академії мистецтв демонстрував своє українське походження.\nУ Львові художник реалізував давню мрію Митрополита – створення Академії мистецтв. Тож у 1923 році з ініціативи Андрея Шептицького Олекса відкриває першу в Галичині українську Мистецьку школу, де свою початкову мистецьку освіту розпочали сотні митців. Згодом Митрополит сприяв тому, щоб вони отримали освіту в кращих європейських вузах, та ніхто з них не забув засад, які вони отримали у Львові.\nСьогодні в УКУ на 12 стендах представлені репродукції творів Олекси Новаківського – портрети митрополита Андрея Шептицького, зображення собору святого Юра, портрети родини Новаківських, інші твори на духовно-релігійну та національно-патріотичну тематику, а також стаття Іванни Новаківської «Митрополит та Маестро». Автори та організатори експозиції «Митрополит та Маестро» – подружжя Іван Матковський та Іванна Новаківська, завідувач Відділу промоції Львівської національної галереї мистецтв та праправнучка Олекси Новаківського.


Сьогодні, 19-го вересня,в актовому залі Львівського університету ім. Франка Блаженніший Святослав презентував свою першу книгу «Діялог лікує рани». Про це повідомили у прес-службі ЛМР, передає 032.ua. Читайте також: На Львівщині заборонили публічне використання російськомовного культурного продукту «На жаль, сьогодні ми не вміємо діалогувати — живемо у світі монологів, не вміємо чути іншу людину, навіть коли вона думає по-іншому, ніж я. Я переконаний, що д...


Щоденник вагітної. Триместр 3-й | Журнал для турботливих батьків\nГоловна Без категорії Щоденник вагітної. Триместр 3-й\nЯрина Городиська (журналістка і мама 2-річного Тарасика)\nЯрина Городиська (журналістка і мама 2-річного Тарасика) продовжує ділитися з читачами «Маминого клубу» своїми відчуттями та життям в період другої вагітності. І ось «фінішна пряма»…\nЯ вже не така рухлива, енергійна і активна мама, якою була досі. Третій триместр наступив точно за календарем вагітності. Я відчуваю важкість в ногах, а набряки рук та ніг – мої постійні супутники. Через біль у попереку постійно перебуваю в пошуку стільчика (вдома) чи лавки (на вулиці). Поряд зі мною завжди є тискомір. З Тарасом на 9-му місяці тиск підскочив до 160/140, зараз я не чекаю, коли мені його поміряють у лікарні. За останні три місяці вагітності тиск то падав до 104/59, то ріс до 150/90. І поряд завжди є потрібні ліки.\nЯк і з Тарасом, у мене вже зараз з’явилось молозиво – перша їжа малюка перед приходом материнського молока. Вочевидь, мій організм вже готовий до появи нової людини. А от чи готова я? Відверто кажучи, хвилююсь, як уперше. Адже кожні пологи та народження дитини не схожі на інші. Як усе пройде цього разу – ніхто заздалегідь не скаже.\nАле ми готуємось. В очікуванні другого малюка переселили Тараса в окрему кімнату на доросле двометрове ліжко. Не повірите – дитина почала спати всю ніч без пробуджень! Відтак, я добре висипаюсь.\nНайголовніша і найболючіша моя проблема сьогодні – це зуби. Починаючи з 30 тижня вагітності вони почали «кришитися»: на 32-му тижні втратила половинку одного зуба, ще двоє потребують термінового лікування. І це все без знеболення! Але іншого виходу немає і доводиться терпіти лікування, рятуючи свої зуби. Аби такого не трапилось і з вами, раджу протягом вагітності або, ще краще, перед нею вживати кальцій.\nНа 34-му тижні вперше відчула тренувальні перейми Брекстона (це короткотривалі несправжні перейми, які з’являються у деяких жінок після 20-го тижня вагітності). Живіт затвердів і болів протягом трьох хвилин. Було важко дихати і страшно, що це починаються справжні пологи. А я ж хочу доносити повних 40 тижнів! Але біль зник, і я заспокоїлась.\nА ще починаючи з 35-го тижня повністю пропала печія. Рідні і навіть лікарі кажуть, що живіт на мій термін вже дещо опустився – дитинка «сіла» нижче. Це, напевно, й викликало полегшення.\nДекрет № 2 та знайомство з лікарем у пологовому\nНе виходячи з першого декрету (адже у мене є дворічна дитина), офіційно отримала другий. Все частіше усвідомлюю, що все йде по другому колу: вагітність, декрет, невдовзі і пологи, малюк, прорізування зубів, перший прикорм… З одного боку скучила за маленькою лялею, з іншого – лякають труднощі (знову газики, зубний біль, недоспані ночі, налагодження лактації). А ще можуть з’явитися ревнощі старшого сина до молодшого і навпаки… Втім, чим ближче до появи малюка, тим старанніше налаштовую себе на позитив – все буде добре!\nОсь і час завітати «в гості» до лікаря, в якого буду народжувати. Тут у мене сумнівів не було – це повинна бути завідуюча пологовим відділенням центральної районної лікарні Вишгорода, в якої народжувала свого першого сина. Саме завдяки їй я народила богатиря вагою 4040 г і зростом 56 см без зовнішніх розривів. Втім, шийку матки тоді все ж зашивали і чистили (це, напевно, спадкове: у всіх жінок в нашій сім’ї плацента повністю не виходить).\nАле, як виявилось, завідуюча до кінця цього року пологи не приймає, тому довелось звертатись до її заступниці. Вона свою справу знає, але невідомість все ж тривожить. Під час першої зустрічі з лікарем вирішила домовитись про необхідність наркозу під час можливої «чистки» та про партнерські пологи. Також ми одразу при зустрічі узгодили перелік речей, які будуть необхідні для мене в пологовому.\nТарасик пішов у садочок\nНаш перший тиждень в садочку – найяскравіший за шкалою емоцій. Першого дня малий майже дві години безперервно плакав. Із садочку я його забрала в сльозах та зі зірваним голосом. З дітками не грався, чай не пив. Наступного дня вже поїв сніданок, але продовжував плакати. На третій день прогрес – вихователька попросила залишити його до обіду, але згодом передзвонила і попросила забрати. Як вона висловилась, малий «гуде». Втім, того дня Тарас вже їв із дітками сніданок.\nПісля тижня дитячих страждань Тарасик залишається у садочку півдня, також обідає там. Для мене це суттєве полегшення – маю для себе півдня!\nДумки про повний день у садочку наразі від себе відганяю: малюк звик засинати зі мною, як він спатиме там? Крім того, ми, за 2 тижні в яслях вже перехворіли двостороннім отитом разом із назофарингітом, а до всього цього ще й гострим аденоїдитом. Мушу визнати, доглядати за хворою дитиною і їздити на дев’ятому місяці вагітності по лікарнях не просто…\nЯк і з Тарасом, третє ультразвукове обстеження принесло найменше несподіванок. Перше, що побачила на моніторі – це пухкенькі щічки. Хлопчик любить поїсти і буде міцненьким, про що свідчить і вага: станом на 34 тиждень мій малюк важить 2,5 кг! Узіст «потішив»: на пологах слід розраховувати на богатиря від 3,9 до 4 кг!\nЯк і раніше, у лікаря жодних претензій чи зауважень не було. Втім у мене закралась тривога: повідомили про однократне обвивання. Як народжувати з таким? Чи все пройде добре? Як запевнив узіст, і згодом заспокоїла моя гінеколог – ще дуже ймовірно, що дитина розплутається, та й із однократним обвиванням жодної небезпеки для дитини при народжені немає.


До 70-ліття Чернівецької області інформаційно-довідковий матеріал до першого уроку 2010/2011 навчального року\nСкачати 40.3 Kb.\nНазва До 70-ліття Чернівецької області інформаційно-довідковий матеріал до першого уроку 2010/2011 навчального року\nДо 70-ліття Чернівецької області\nІНФОРМАЦІЙНО-ДОВІДКОВИЙ МАТЕРІАЛ ДО ПЕРШОГО УРОКУ 2010/2011 НАВЧАЛЬНОГО РОКУ\nЧернівецька область була створена 7 серпня 1940 року. У цьому році їй минуло 70. Вона об’єднує землі двох історико-етнографічних регіонів України – Північної Буковини та Хотинщини (колишнього Хотинського повіту Бессарабії – нині територія Сокирянського, Кельменецького, Хотинського та східної частини Новоселицького районів). Крім того, згідно таємного протоколу до пакту Молотова-Ріббентропа до території нинішньої Чернівецької області відійшли землі навколо міста Герци (з 1991 року – Герцаївський район).\nТериторія Чернівецької області нині складає 8,1 тисячі км2 і це є найменша область України. На Чернівеччині проживає майже 920 тисяч чоловік, у тому числі близько 40% населення проживає у містах. Сьогодні область об’єднує 13 адміністративно-територіальних одиниць, у тому числі 2 міста обласного підпорядкування (м. Чернівці і м. Новодністровськ) та 11 районів.\nАдміністративним, господарським та культурним центром області є місто Чернівці, котре недавно відзначило 600-річчя з дня першої письмової згадки. Населення обласного центру складає більше 250 тисяч чоловік. Протягом останніх кількох років Чернівці входять до п’ятірки найкомфортніших для проживання міст України.\nУ другій половині ХХ століття внаслідок зведення Новодністровського комплексного гідровузла (перша черга якого – Новодністровська ГЕС) на сході області було збудовано місто Новодністровськ.\nНа території області розташоване одне із семи чудес України – Хотинська фортеця. Вона була збудована іще за часів київського князя Володимира Великого, а нинішнього виду набула у ХVI столітті. Її перлинами є Новодністровське водосховище, що має протяжність більше 130 км. вверх по Дністру та Вижницький національний природний парк, собор старообрядців у с. Біла Криниця Глибоцького району та церкви й собори австрійської доби міста Чернівців.\nВідмітною рисою нашого краю є багатоетнічний склад населення. Тут здавна у мирі і злагоді проживали українці, молдовани і румуни, євреї, поляки, старовіри (липовани). У ХІХ-ХХ столітті етнічну мозаїку краю доповнили німці та росіяни. Кожен із цих етносів вніс свою неповторну лепту у формування минулого і сучасного нашого краю.\nСеред видатних діячів Буковини можна назвати українців Юрія Федьковича та Ольгу Кобилянську, румунів Міхая Емінеску та Георгія Асакі, німців Раймунда Кайндля та Євгена Еріха, євреїв Пауля Целана, Сіді Таль і Яна Табачника. Чех Йосиф Главка залишив нам Резиденцію, котра належить до реєстру світової архітектурної спадщини, а поляк Антін Кохановський був найвідомішим бургомістром міста Чернівців, над яким лунала музика геніального угорця – Ференца Ліста.\nБагатою на імена славних митців є і останній період в історії Чернівецької області. Серед них: Герої України, – автор безсмертної «Червоної рути» Володимир Івасюк та примадонна української естради Софія Ротару, лауреати Шевченківської премії: видатний кінорежисер Іван Миколайчук та письменниця Марія Матіос, художній керівник Буковинського народного ансамблю пісні і танцю Андрій Кушніренко, золоті голоси України Назарій Яремчук та Павло Дворський.\nМи пишаємося тим, що на Буковині виріс і змужнів зоряний син України – перший космонавт нашої незалежної держави, Герой України Леонід Каденюк.\nБагатою на події є історія нашої землі. Благодатні землі краю здавна манили сюди людей, починаючи від трипільців, пам’ятки культури яких знайдені на території рівнинної частини області, і закінчуючи подіями бурхливого ХХ століття.\nПрактично з перших днів створення області її історія нерозривно пов’язана з історією соборної України. Багато буковинців боролися проти фашистських загарбників, кували перемогу на фронті і в тилу, а наші земляки Іван Козачук та Кузьма Галкін були удостоєнні високого звання Героя Радянського Союзу.\nВ роки війни на території області діяли як радянське підпілля і партизанський рух, так і український національно-визвольний рух.\nВійна породила і таке явище, як нова хвиля еміграції. Сьогодні ми можемо сказати, що нашого цвіту дійсно по всьому світу: вихідці з нашої області проживають і працюють у Канаді, США, Німеччині, Австрії, Польщі, Ізраїлі, Росії, Італії, Іспанії та в інших країнах.\nУ перші післявоєнні роки в області було відбудовано народне господарство, а в 1958 році за вагомі успіхи у розвитку народного господарства область була нагороджена найвищою державною нагородою. У другій половині ХХ століття у Чернівцях практично заново були створені цілі галузі промисловості. Флагманом машинобудування став Чернівецький машинобудівний завод, який і зараз продукує головну частину нафтоапаратури України. Були збудовані заводи оборонного комплексу – «Кварц», «Гравітон», «Електронмаш», «Вимірювач», де працювали висококваліфіковані кадри. Нового імпульсу набули традиційні для нашого регіону деревообробна, легка і харчова промисловість. Продукція наших деревообробних комбінатів і мебельних фабрик була відома далеко за межами краю, а такі підприємства як текстильне об’єднання «Восход» і трикотажне об’єднання «Трембіта» були флагманами своїх галузей.\nРозташована у сприятливій кліматичній зоні Чернівецька область славиться одними із найвищих урожаїв в Україні.\nНовою сторінкою в історії області є період незалежної України. Наші земляки активно включилися у процес державотворення з перших днів існування незалежної української держави. Зокрема, народний депутат Леонтій Сандуляк був одним із співавторів Акту проголошення незалежності України, наші земляки Олександр Зінченко та Арсеній Яценюк були обрані заступником і головою Верховної Ради України, наш край дав Україні міністрів і послів, державних менеджерів вищої та середньої ланки.\nЯк прикордонна територія область бере участь у програмі транскордонного співробітництва в рамках єврорегіону «Верхній Прут».\nСьогодні трудящі Чернівецької області активно працюють над втіленням у життя програми реформ команди Президента Віктора Януковича, яка здійснюється у нашій державі. Майбутні успіхи нашої області закладаються на кожному робочому місці і тому продовжувати славні традиції Буковини вам, шановні учні.\nВ.Федорак, методист ОІППО


Українці вважають, що вони стали біднішими | socportal: социальные новости\nГоловна > #Соціалка > Українці вважають, що вони стали біднішими\nУкраїнці вважають, що вони стали біднішими\n#Соціалка 16.09.2018 14:08 | news.finance.ua\nЗа підсумками минулого року рівень бідності в Україні зріс до 27%.\nЯк зазначають у Рахунковій палаті, що в минулому році, згідно з показниками оцінки бідності за абсолютним критерієм і показниками, що характеризують доходи населення, у цілому відбулися позитивні зрушення у ситуації з бідністю в Україні. Однак показники бідності за відносним критерієм демонструють тенденції до зростання.\nПро це повідомляє Соцпортал, посилаючись на Finance.ua.\nВ стратегії подолання бідності до 2020 року розширено розуміння бідності до немонетарних аспектів і соціального відчуження. І з 2015 року в Україні здійснюється оцінка рівня бідності немонетарних критерієм за 4 з 9 депривацій згідно з методологією ЄС. Держстатом, як і раніше, проводиться оцінка за 4 з 18 ознак злиднів.\nВідзначається, що в Україні населення найбільше страждає від неможливості дозволити собі несподівані необхідні витрати за рахунок власних ресурсів. Значення цього показника в Україні було в 1,6 разу вище (60% проти 36% у країнах ЄС). За іншими ознаками депривація населення в Україні була в 2017 році у два-сім разів більша, ніж у країнах ЄС.\nНагадаємо, в Україні подорожчали яйця та сало.


Презентація на тему "Раціональне харчування 1" | Презентація. Основи здоров'я\nПлан: Що таке раціональне харчування? Харчова піраміда. Продукти,що нас вбивають. Дієти та їх шкода Сучасні типи харчування.\nЩо таке раціональне харчування? Раціональне харчування - це правильно організоване і своєчасне забезпечення організму смачно приготовленою і безпечною їжею, вміст в раціоні оптимальної кількості харчових речовин, необхідних для розвитку і життєдіяльності організму.\nПринципи раціонального харчування: Дотримання правильного режиму харчування. Відповідність харчового раціону енергетичним потребам. Максимальна різноманітність харчового раціону. Оптимальне співвідношеннята достатнє споживання життєво необхідних продуктів.\nОрганізм людини має потребу у п‘яти групах складників харчового раціону: Білки Вуглеводи Жири Вітаміни Мінеральні речовини\nБілки: будівельний матеріал клітин живогоорганізму; ферменти,які впливають на засвоєння інших речовин. Тваринні: М’ясо Риба Молоко Яйця Рослинні: Рис Соя Боби Крупа Горіхи\nВуглеводи- головне джерело енергії. Прості Фрукти(персики,сливи,дині,мандарини) Кондитерські вироби Мед,варення Овочі(буряк,морква) Складні Зернові Бобові Овочі(картопля,гарбуз Макарони Фрукти(яблука,виноград,апельсин)\nЖири- основне джерело енергії,що впливає на ріст,розвиток і діяльність організму людини Тваринні Масло вершкове Жир свиянчий Жир курячий та ін. М’ясо(червоне) Рослинні Соняшникова олія Оливкова,соєва олії та ін. Авокадо Горіхи\nВітаміни- підвищують опорність організму захворюванням, регулють роботу органів Жиророзчинні Вітамін А Вітамін D Вітамін Е Вітамін К Водорозчинні Вітаміни комплексу В Вітамін С Вітамін РР\nМінеральні речовини Макроелементи Залізо-входить до складу гемоглобіну Калій-виводить воду Натрій-затримує воду Кальцій,фосфор-беруть участь в утв. кісткової та зубної тканини Мікроелементи Йод-регулює роботу підшлункової залози Фтор-бере участь у побудові кісток Магній-бере участь у синтезі білка\nХарчова піраміда 1-й поверх :40%. (Злаки) 2-й поверх:30-35%. (Фрукти,ягоди,овочі) 3-й поверх:20%. (М’ясо,боби,горіхи,молочні продукти) 4-й поверх: 5–10% (Жири)\nПродукти,що нас вбивають СУЧАСНА МЕДИЦИНА ДОВЕЛА, ЩО РЯД ЗАХВОРЮВАНЬ РОЗВИВАЮТЬСЯ ВИКЛЮЧНО З ПРИЧИНИ НЕПРАВИЛЬНОГО ХАРЧУВАННЯ. ТОМУ НОРМАЛІЗАЦІЯ ХАРЧУВАННЯ Є ЗАПОРУКОЮ ДОВГОЛІТТЯ І ВІДМІННОГО САМОПОЧУТТЯ. Чіпси і газована вода Фастфуд Ковбаси,копченості Маргарин,тістечка Кава,енергетики Майонез Шоколадні батончики\nНа власних дослідах з Кока Колою ,доводжу вміст барвників та шкідливих речовин у ній Дослід з молоком Дослід із яйцем\nДієта- сукупність правил споживання їжі людиною або іншим живим організмом Наслідки Зниження розумової та фізичної працездатності. Погіршення самопочуття. Зниження опірності до інфекцій. Схильність до захворювань, перехід хвороб у хронічні стани. Порушення функції імунної системи. Потяг до нездорової їжі\nНайпопулярніші сучасні типи харчування: Вегетаріа́нство — спосіб харчування, при якому людина не вживає продуктів, отриманих шляхом вчинення насильства, — червоного м'яса, птиці, риби та інших морепродуктів, плоті будь-яких тварин. Веганство - спосіб життя, що характеризується повною відмовою від продуктів, які стали результатом насильства по відношенню до тварин, а також від експлуатації тварин задля власних потреб. Сироїдіння - система харчування, в котрій повністю або майже повністю виключається вживання їжі, що піддавалася тепловій обробці (варінню, смаженню, копченню, запіканню, приготуванню на пару і тому подібне) Паскетаріаснство - система харчування, яка включає рослинну їжу, молоко та молочні продукти, яйця, рибу та морепродукти,але виключає м’ясні продукти\nЗараз ця тема викликає чимало спірних питань.То користь,чи все ж таки шкода? Задля наглядного прикладу це варто випробувати на собі(при наявності бажання,звісно).А ось”перетворення” людей,які почали вести свій харчовий образ життя за певним типом: Вегатеріаснтво\nМелещук Тетяна Валеріївна\nАнтоненко Оксана Анатоліївна\nСінельщикова Еріка Володимирівна\nМудрагеля Злата Олексієвна


У Грузії мітингують прихильники опозиції - ZAXID.NET\nУ Грузії мітингують прихильники опозиції\nСвіт — Володимир Балита, 11:30, 30 вересня 2012 0 0\nУ Тбілісі й Кутаїсі сьогодні тривають багатотисячні мітинги прихильників опозиційної коаліції «Грузинська мрія».\nЗМІ зокрема повідомляють про майже 100-тисячний мітинг у грузинській столиці.\nПід час виступу на мітингу опозиційний лідер, мільярдер Бідзіна Іванішвілі заявив, що «народ виніс вирок цьому режиму, і все буде законно оформлено на виборах 1 жовтня». Іванішвілі зокрема звинуватив владу у переслідуванні представників опозиції.\nНапередодні у Тбілісі відбувся масовий мітинг прихильників правлячої партії «Єдиний національний рух», очолив його президент Грузії Міхеїл Саакашвілі.\nУ Грузії цього тижня тривали акції протесту, пов’язані з оприлюдненням у ЗМІ відео, на якому зафіксовано катування ув’язнених у Глданській тюрмі. Мітингувальники вимагали реформування пенітенціарної системи та відставки низки міністрів.\nНині у країні триває розслідування цієї справи, яка дуже негативно вплинула на рейтинги партії Саакашвілі. Сам грузинський президент заявив, що вважає оприлюднене відео передвиборчою провокацією.\nНагадаємо, вибори до парламенту Грузії пройдуть 1 жовтня 2012 року.


Суперечки навколо встановлення скульптури "Благовіщення" тривають - Чернівці, Чернівецька область - новини в газеті Версії\nВідкритий Лист міському Голові та депутатам міської ради щодо введення в оману громадськості краю та неправдивого осуду християнського об’єднавчого проекту «Благовіщення архангела Гавриїла пресвятій Марії».\nМи, ініціатори спорудження в парку Т. Г. Шевченка в рамках здійснення християнського, благоодійного громадського об’єднавчого проекту скульптури «Благовіщення архангела Гавриїла пресвятій Марії» (далі: «Благовіщення») здивовані листом митрополита Чернівецької єпархії УПЦ КП Владики Данила. Сам тон листа переконує, що митрополита ввели в оману.\nДосі ми утримувалися від дискусій, сподіваючись, що Владика зрозуміє все правильно і припинить ганити проект «Благовіщення», нас і всю громаду несправедливо засуджувати. Ми зважали на його статус архієрея, а також на те, що наші публічні виступи проти заявленої неправди можуть спричинити в людях зневіру до церкви взагалі. Адже й без того зменшується відвідування храмів і втрачається віра, а нішу заповнюють всілякі сумнівні вірування.\nМи планували запросити митрополита Данила та керівників інших конфесій на спільне освячення скульптури. Про це від початку знають депутати, митці, чиновники, понад 6 тисяч чернівчан, які підписали Заяву про встановлення скульптури Благовіщення (насправді ж прихильників ідеї значно більше, оскільки ще не всі підписи передані в мерію). І всі 100-відсотково підтримують ідею об’єднання і спільного освячення скульптури.\nТак збіглися обставини, що віднедавна Православна церква, за підтримки Президента України Петра Порошенка, розпочала об’єднавчі процеси в церкві.\nІ ми так само розпочинали проект «Благовіщення» для об’єднання всіх християн нашого славного і толерантного краю в єдину спільну і дружню сім’ю, як і пасує нашому європейському місту. Здавалося б, вищі церковні діячі краю мали б навпаки благословляти такі ініціативи.\nБлаговіщення Пресвятої Богородиці – елемент християнського віровчення, християнське свято на честь якого має найвищий статус торжества, і це третє за значенням свято після Великодня і Різдва Христового. В усіх канонічних Євангеліях згадується, що цього дня Діва Марія отримала добру (благу) звістку від посланця Господа архангела Гавриїла про те, що вона непорочно зачне дитину від Святого Духа і народить Ісуса Христа, Сина Божого.\nПроект пропонованої скульптури роботи відомого чернівецького скульптора Анатолія Піонтковського чітко витриманий у євангельській християнській традиції.\nКомпозиція висотою 3,25 метра: власне скульптура з білого мармуру 2,3 метра заввишки і постамент майже 0,9 метра, що співвідноситься як «золотий перетин». Саме місце встановлення скульптури та майданчик навколо будуть повністю окультурені.\nЗі звернення Владики одразу стає зрозумілим, що митрополит Данило навіть не бачив проекту й не вникав у його суть. Мало того, Владика Данило безапеляційно звинувачує депутатський корпус Чернівців, тож тепер і депутати та громадськість на собі відчули необґрунтовані нападки владики Данила, від яких ми потерпаємо понад рік. Зауважуємо, що депутати Чернівецької міськради – люди обізнані, грамотні, поважні, які в значній мірі реалізували себе в житті. Тому образи та приниження на їхню адресу категорично неприпустимі в жодній формі.\nМитрополит Данило, – а його виступи-звинувачення показувало телебачення, – кажучи неправду про проект «Благовіщення», осуджує автоматично й тисячі тих, хто підтримує Благовіщення. Цікаво лише, з чиєї подачі виникли всі ті звинувачення, що ми нібито належимо до секти Аллатра, послідовників Амфілохія Почаївського, Агапіта Печерського, Ігоря Данилова, Білого братства (а кулуарно – навіть до масонів).\nУпередженість і навіть агресивність митрополита Данила тим більш образливі, що він чудово знає: ініціатори проекту, скульптор-автор та всі, хто їх підтримав (депутати в тому числі), не мають жодного відношення до МГО «Аллатра» й до жодних сект узагалі. Ми ж офіційно звернулися до МГР «Аллатра» і отримали письмове підтвердження, що вони не беруть участі у проекті «Благовіщення» в Чернівцях. Цей документ ми надали до міської ради.\nВочевидь, Владика розуміє це й додає нам звинувачень у проросійськості, іноземних інтересах. Але ж хіба можна зліпити те, чого не існує в принципі? Яким чином скульптура Благовіщення може слугувати російським інтересам? І чи маємо доводити Владиці, що ми є громадянами й патріотами України?\nНаголосимо лише, що Владика Данило робить таким чином безкоштовну рекламу руху «Аллатра» і допомагає поширювати його діяльність.\nНе розуміємо також, чому Владика Данило противиться проекту, єдина мета якого – щоби християни, без конфесійних обмежень, могли віддавати публічно пошанівок Пресвятій Богородиці в образі «Благовіщення». Традиція публічного, поза храмами, встановлення скульптур християнської символіки народилася не сьогодні, їй, мабуть, стільки ж століть, скільки самому християнству. Після кількох десятиліть нав’язуваного «державного» атеїзму нині в Україні масово почали зводити такі монументи. Однією зі значних подій такого плану сталося відкриття нинішнього Великодня 8-метрової бронзової скульптури Пресвятої Богородиці на головній площі Кривого Рогу.\nЩо ж до наклепницького змісту нинішнього відкритого листа від Владики, ми розглянемо можливість захистити в суді честь пресвятої Богородиці (у створюваній нами скульптурі Благовіщення) та честь власну і всіх тих тисяч чернівчан, які до нас приєдналися й підтримали.\nНагадаємо, що особисто Владика Данило блокує вже другу християнську скульптуру християнського змісту в Чернівцях. Перша – це Пієта. Виникає вибачте, крамольне запитання, чи дбає митрополит Данило про освічення людей Богом, маючи такий високий сан?\nМи, мешканці Чернівців, споруджуючи скульптуру Благовіщення, віримо в заступництво Пресвятої Марії та архангела Гавриїла. Хочемо миру, злагоди та процвітання нашому краю та нашій багатостраждальній Неньці-Україні й сподіваємося на воздаяння і спасіння у вічності за нашу частку, привнесену у Її прославу.\nТож ми, організатори і всі ті тисячі чернівчан, що підписали наше звернення, просимо, Вас, шановний міський голово, і вас, шановні депутати, дозволити встановити паркову скульптуру Благовіщення у заявленому місці – у парку Шевченка за Літнім театром біля клумби чи на клумбі.\nЗ повагою, Ірина КУНІЦИНА, фізик, юрист,ініціатор електронної петиції, підтриманої чернівецькою громадою\nУ тему від редакції :\nСвітська влада не повинна боятися влади релігійної та діяти в інтересах усіх чернівчан\n«Версії» пам’ятають болючий для містян інцидент, коли зелений трояндовий сквер навколо Святодухівського собору, який виходить на вулиці Головну та Кобилянської, і де завжди було повно мамусь із колясками та маленькими непосидючими дітками, перетворили на стоянку для авт священиків. І це у самому що не є серці старовинного міста! Чернівчани тоді, пригадуємо, влаштовували численні пікети там, де зараз виїздять на своїх дорогих машинах служителі культу. Міська рада на чолі з екс-мером М.Федоруком , на жаль, побоялася тоді підтримати тих, хто обрав їх для захисту своїх інтересів. Відтак Чернівецька міська рада не заборонила церкві Московського патріархату перетворити один із найкращих міських скверів на стоянку, та ще й поставити там невеличкий свічний заводик…\nГадаємо, всі, мабуть, знають, для чого ми помиляємося? Саме так, помилки існують для того, щоби на них вчитися і не повторювати.\nP.S. Коли номер готувався до друку, на сайті Чернівецької міськради з’явилася петиція про недоцільність встановлення скульптури Благовіщення у Чернівцях. Отож, боротьба продовжується…\n5 responses on Суперечки навколо встановлення скульптури “Благовіщення” тривають\n21/05/2018 о 21:51\nМадам куницина Аллатрівці. https://ok.ru/profile/489988880741Ірина Куніцина, як свідчать її записи а Однокласниках, є активним членом цієї організації, хоч стверджує супротивне\n22/05/2018 о 14:50\nДосліди проводять Аллатрівці і над курси, інад http://argumentua.com/stati/eksperiment-p-ram-da-yak-allatra-viterla-nogi-ob-nauku://youtu.be/abl0IrX0h38\nДо NORD сказав:\n22/05/2018 о 16:15\nНарод, та що вчипилися до Аллатра – громадської, благодійної організації, яка діє згідно чинного законодавства!.. Потрібне єднання народу, міжконфесійне, це давно на часі! Бо здається, якраз церковники і впираються цьому єднанню!?!\nЩо може краще об’єднати, ніж всехристиянська, позаконфесійна, громадська скульптура благовіщення Пресвятій Марії !!!\nЗ мого оточення кого не запитаю – всі сприймають ідею цієї скільптури і об’ єднання і мирного співіснування на ура!\nЩо, і війна на Донбасі нічого не вчала?.. і тут треба принести розбрат прикриваючись церквою..?!?\n25/05/2018 о 14:10\nПане, NORD. Заблокована в Україні російська мережа однокласники це потужний аргумент. Здається ви тут найбільш обізнані до аллатри тому що я вперше чую про цю організацію. Може ви поясните звідки Ви такі поінформовані? Може ви щось не поділили?\n30/05/2018 о 01:05\nДа, Крістіно! Не поділили! моїх дітей, яким ця Аллатра , а ще більше Данилов так промили мізочки, що їм ні робота , ні карєра…ні власні діти А пані Куніцина, бачу швиденько згорнула сторінку на однокласниках , але пізно. бо все заскриншотине. Вона ще забула почистити в Контакті , де за гроші агітує на їх семінари. А крім того я православний , познайомтесь з журналом під номером 12 https://www.cerkva.info/church/zhurnaly-zasidannia-sviashchennoho-synodu-13-travnia-2017-r журналом 12


Бізнес інструкція з відкриття квіткового магазину з нуля.\nПерш за все, бізнес з продажу товарів і послуг зобов’язаний мати попит. Тільки постійний попит може тримати будь-який бізнес на плаву — це варто враховувати при проектуванні магазину, виборі асортименту та інших діях з його облаштування. Всім вимогам легального доходу від реалізації товару відповідає ідея бізнесу з продажу квітів. Можна поєднувати з вирощуванням кімнатних квітів на продаж, або створити на цьому власний домашній бізнес.\nПерші кроки в квітковому бізнесі\nЗвичайно ж, щоб відкрити квітковий магазин, необхідно вжити безліч різноманітних дій і перед відкриттям, і вже під час роботи. Праця це досить складний, а продумати всі нюанси і дрібниці бажано ще до відкриття магазину. Які ж перші кроки підприємця, коли всередині звучить «хочу відкрити квітковий магазин»!\nРеєстрація. Без неї доходи не будуть легальними, що може спричинити за собою великі штрафи і розформування бізнес-проекту. Зареєструватися можна в місцевому управлінні як індивідуального підприємця, вибравши для себе зручну систему оподаткування. Крім того, необхідно дозвіл санітарно-епідеміологічної станції за місцем реєстрації і ретельний регулярний медичний огляд персоналу із заповненням санітарних книжок. Всі документи, отримані на руки внаслідок реєстрації та легалізації бізнес-проекту, необхідно завіряти у нотаріуса, зробивши копії і запевнивши і їх.\nЦе питання особливо актуальне: він вирішить всю долю квіткового магазину ще до його відкриття. Місце повинно бути достатньо людним і доступним як для пішоходів, так і для автомобілістів. Найбільш актуальне розміщення квіткового магазину — на перетині транспортних розв’язок. Наприклад, популярною станції метро (для великих міст), міський автомагістралі чи залізничного вокзалу. Варто пам’ятати, що обсяг продажів залежить також і від розташування магазину по відношенню до центру міста. У центрі розташовані робочі офіси і компанії, житлових будинків там практично немає — тому найбільший потік відвідувачів буде спостерігатися в будні дні. У спальних же районах, навпаки, робочих місць мало і в будні дні вони фактично вимирають. Основний потік клієнтів буде проходити через квітковий магазин спального району на вихідних. Варто визначитися також і з зручністю відвідування: магазин, який розташований в зоні з забороною паркування, клієнтів буде значно менше, ніж у магазина, розташованого зручно для автомобілістів. Є ще один невеликий, але важливий нюанс, перед тим як відкрити квітковий магазин: якщо в межах досяжності є будівля відділу запису актів цивільного стану, прибуток буде набагато вище і стабільніше: весілля відбуваються досить часто, а квітів на такі заходи зазвичай закуповують воістину величезні кількості. У будь-якому випадку, цей пункт не зашкодить бізнесу — лише зміцнить його і дозволить налагодити співпрацю з державною структурою.\nВибір приміщення для магазину квітів.\nЙого площа залежить від амбіцій починаючого підприємця і викликаних ними потреб. Невеликий магазин цілком може поміститися в приміщенні площею 5-8 квадратних метрів, проте товар буде вузькопрофільним. Великому квітковому магазину зазвичай цілком достатньо 30-40 квадратних метрів робочої площі. Все залежить від можливостей бізнесмена, його початкового капіталу і необхідного асортименту торгового ряду. Вимоги за обсягом площі залежать виключно від цих факторів. Крім того, варто враховувати відмінність між розташуванням в окремому павільйоні, в окремій будівлі і в переобладнаної під магазин квартирі житлового будинку на першому поверсі. Барвистий павільйон приверне набагато більше відвідувачів.\nБез цього двигуна прогресу жоден бізнес не стане популярним. Чим більше людей дізнається про новий магазині — тим більше буде його конкурентоспроможність на початкових етапах розвитку — а це дуже і дуже важливо. Використовувати можна різноманітні рекламні ходи. Найважливіший — це красива вивіска і оформлення вітрини. Мало хто зможе байдуже пройти між найкрасивіших квітів, навіть якщо прямував до іншої квітковий магазин.\nЧим якісніше товар підприємця з вигляду — тим більше клієнтів він приверне, що називається, «з вулиці». Крім цього, варто зайнятися орендою рекламних стендів, виготовленням і вивіскою рекламних плакатів і оголошень. Ведення сайту для квіткового магазину теж не буде зайвим: Інтернет використовується переважною більшістю цільової аудиторії, і якісна реклама в мережі неодмінно дасть свої результати. Крім цього, можна давати оголошення в газети, розміщувати свою рекламу на місцевих телеканалах і зв’язуватися з різноманітними великими компаніями, пропонуючи оптові продажі на різні урочистості. Слід пам’ятати, що витрати на рекламу будуть регулярні — навіть коли магазин знайде популярність і стане улюбленим квітковим магазином багатьох клієнтів, не можна, щоб враження про добробут бізнесу псувалося пропажею рекламних акцій.\nЗвичайно ж, торгівля живим товаром не може обійтися без спеціального обладнання. Крім того, багато компонентів необхідні ще й для найбільш естетичного оформлення самих внутрішніх приміщень магазину — щоб у клієнтів, що відвідали його, не виникло відчуття недоконаності, неакуратність. Звичайно ж, необхідно хороше освітлення — як внутрішнє, так і зовнішнє. Для довгого життя зрізаних квітів і насіння необхідні різноманітні вазони та ємності. Необхідний великий промисловий холодильник — причому бажано, щоб дві його стінки були стінами будівлі — допоможе заощадити на площі і матеріалах. Крім усього іншого, необхідні різні стенди, полиці і прилавки для розміщення продукції, цінники і касовий апарат, який коштує в межах 10 000 руб. Стенд з документацією квіткового магазину зобов’язаний бути розташований у доступному для покупців місці і включати в себе дозволу на функціонування від різних бюрократичних інстанцій, сертифікати та книгу скарг і пропозицій.\nПо суті, в магазині квітів потрібен один співробітник — продавець-флорист, за сумісництвом виробник букетів. При бажанні або неможливості облаштувати робочий час магазину одним продавцем можна найняти більше людей. Незалежно від кількості, всі співробітники квіткового магазину повинні бути прийняті на роботу офіційно, пройшовши при цьому медичну комісію і отримавши відповідні запевнення в санітарно-епідеміологічній станції у вигляді відміток у санітарній книжці.\nПо завершенню цих операцій, коли магазин повністю укомплектований обладнанням, робочим персоналом, має всі необхідні дозволи від вищих інстанцій, можна починати робити гроші. Для цього в квітковий магазин необхідно зробити першу закупівлю, яка складе перший обсяг продажів квіткового магазину.\nСкільки коштує для початківця бізнесмена відкрити квітковий магазин з нуля?\nНевеликий квітковий магазин або невеликий відділ квітів площею від 20 до 40 кв. м. обходиться від 150 до 200 тисяч гривень.\nКвітковий магазин в дії.\nАсортимент кольорів в магазині\nБудь-якому квітковому магазину необхідно надавати широкий спектр товарів і послуг. Можна сконцентрувати увагу на якомусь одному або декількох пунктах, але по-справжньому популярним і затребуваним стане лише той, який буде поєднувати в собі найбільш повний асортимент товару. Чим же на даний момент займається ринок торгівлі квітами та супутніми матеріалами?\nЗрізані квіти. Звичайно ж, найбільш романтичний подарунок для будь-якої дівчини — це букет квітів. Кількість різновидів і найменувань величезне, навряд чи вийде розмістити всі види квітів на одній вітрині. Це найрізноманітніші види троянд, хризантем, гвоздик, орхідей, антуриумов, гладіолусів, лілій, тюльпанів, гіацинтів, мімоз і багатьох десятків інших різновидів квітів. Варто знати, що зрізані квіти живуть досить недовго, тому закупівля їх не повинна бути надмірно великою (за винятком окремих випадків). Крім того, для зберігання зрізаних квітів повинні використовуватися особливі ємності, а в реалізацію повинні надходити найбільш старі з наявних кольорів (при наявності товарного вигляду).\nГоршкові Квіти. Менш популярна, але все-таки широко затребувана лінія продажів. Дуже багато людей люблять доглядати за квітами і спостерігати за їх ростом, а кімнатні рослини мальовничо урізноманітнюють інтер’єри приміщень і надають йому свіжість і якусь ступінь близькості до природи. Горщиків квітів також існує безліч видів — від найпростіших і невигадливих фікусів до рідкісних пустельних кактусів і екзотичних культур. Для торгівлі подібним товаром необхідний кваліфікований і досвідчений флорист — некомпетентний працівник може запросто погубити дорогі примхливі рослини.\nКультурні рослини. Звичайно ж, даний вид послуг теж дуже затребуваний споживачами. Особливо він популярний у людей пенсійного та передпенсійного віку, які обожнюють проводити вільний час з користю для себе і вирощувати квіти, різні овочеві розсади самостійно. Різні насіння томатів, огірків, баклажанів та інших овочів будуть користуватися величезним попитом. Крім цього, можна реалізувати насіння горщиків квітів, щоб люди мали можливість не тільки позалицятися за кімнатною квіткою, а й поспостерігати за його зростанням у динаміці, піклуючись про нього і переживаючи.\nСупутні товари. Як відкрити квітковий магазин без поставок землі, горщиків, підставок, ємностей для розсади? Дані товари хоч і будуть спрямовані на досить вузьку аудиторію людей, але все ж будуть купуватися досить часто і у великих кількостях. Без визнав різних форм і розмірів квіткового магазину не обійтися.\nЗвичайно ж, найбільш широкий профіль магазину спрямований на святкові дні. Саме тому варто потурбуватися також реалізацією листівок. Листівки будуть хоч і невеликим, але досить вагомим і стабільним джерелом доходу квіткового магазину, тим більше що попит на них набагато вище, ніж на квіти.\nМожна закуповувати листівки оптом у виробників, а можна виготовляти їх самостійно: це дозволить підвищити ціни, тому товар буде унікальним.\nКрім усього іншого, необхідні великі закупівлі пакувального матеріалу. Без них неможливо буде створювати красиві і по-справжньому повні святкові подарункові букети. Крім того, використання пакувального матеріалу дозволить збільшити націнку на квітковий зріз на досить солідні суми: окупиться і пакувальний матеріал, і робота флориста, і втрати через некондиційної продукції. Також можна зайнятися упаковкою подарунків — гарна обгортка з пишним святковим бантом буде виглядати куди красивіше простої упаковки «від виробника», і багато хто це прекрасно розуміють. Попит буде стабільним і досить інтенсивним.\nТут представлений асортимент для великого квіткового магазину — малий бізнес може обійтися набагато меншою широтою спектру товарів і послуг. Найчастіше малі квіткові магазини обмежуються торгівлею зрізом, листівками та виготовленням букетів.\nСтандартна націнка на квіти — 200%. На товар, який виглядає дорожче, можна ставити ціну вище. Але не варто змінювати ціни стрибкоподібно, це може відлякати клієнтів. Багато доглядають квіти за кілька днів до покупки.\nЗавантажити бізнес план квіткового магазину за 350 руб., у наших партнерів, з гарантією якості.\nНа відео: керівництво для стартаперів з ведення квіткового бізнесу, як відкрити магазин квітів в інтернеті\nЯк і в будь-якому іншому виді бізнесу з реалізації недовговічного делікатного товару, у квітковому бізнесі є свої особливі робочі моменти. Їх потрібно неухильно виконувати для збільшення власних прибутків, попередження можливих збитків і підтримки інтересу цільової аудиторії до закладу. Як повинен функціонувати відкритий квітковий магазин, щоб не тільки збільшити дохід, але і радувати око будь-якому перехожому і всім покупцям?\nПерше, найважливіше правило власника квіткового магазину — не шкодувати некондиційний товар. Звичайно, це збитки — викидати зіпсовані або зів’ялі квіти і позбавлятися від неакуратних шматків упаковки. Проте варто пам’ятати, що будь-який потенційний клієнт бажає, щоб в магазині все було ідеально — засохлі букети на вітрині або прилавку можуть відлякати відвідувачів, і вони більше ніколи не прийдуть в квітковий магазин, віддавши перевагу більш акуратних конкурентів. Саме тому від некондиційного товару слід безжально позбавлятися (проявляючи, втім, достатню турботу і приймаючи всі можливі заходи для максимального терміну життя продукції). Як варіант, засуженние квіти можна не просто викидати, а виготовляти з їх допомогою незвичайні авторські листівки, назвавши їх, наприклад, ікебаной, і продавати з непоганою націнкою. Все красиве і незвичайне завжди має попит.\nДруге правило — скласти грамотні розміри закупівель, основної та додаткових. Це вимагає достатнього досвіду у веденні бізнесу — але в цілому нічого складного немає. В основну закупівлю входять ті товари, які продаються з імовірністю 100%. Сюди входять найбільш затребувані групи товару в тих кількостях, на обсяги продажів яких вказують статистичні дані. Найбільш вигідним варіантом буде щотижнева закупівля — так квіти не будуть в’янути прямо на вітринах, не дочекавшись зміни. Додаткова закупівля складається з обліку «вірогідність є, але а раптом». На відміну від основної закупівлі, додаткова не передбачає систему знижок від постачальника, до неї входять дорожчі і менш затребувані товари. Тільки правильне складання цих закупівель допоможе уникнути збитків внаслідок нестачі товару або банкрутства від вчасно не реалізованих зрізаних квітів.\nТретє правило як відкрити бізнес на квітах — не можна мати лише одного постачальника. Яка-небудь помилка в документах, форс-мажорна ситуація начебто поломки машини постачальника — і магазин може просто залишитися без товару, а це спричинить розчарування цільової аудиторії і втрату інтересу багатьох можливих клієнтів. Кращий варіант — налагодити відносини з трьома постачальниками. Якщо раптом з одним з них вийде біда — це, звичайно, буде неприємно, але пережити тиждень кризи цілком можливо на останніх двох третинах реалізованого товару. Крім цього, кризові ситуації може запобігти попередня оплата товару: часто виникають ситуації, що у постачальників обмежені можливості по збуту (особливо це стосується святкових днів), і догодити всім бажаючим немає можливості. У такому випадку вони вибирають найбільш передбачливих і найменш «жадібних» клієнтів. Тільки подібна прямота і чесність до постачальників допоможе не залишитися квіткового магазину за бортом, без товару в ключові торгові дні.\nЩо стосується зарплати працівників — вона повинна прямо залежати від кількості реалізованого товару і прибутку магазину. Початковий оклад може становити прожитковий мінімум — і тоді у продавця буде сенс намагатися догодити клієнтам, допомагати їм у виборі і робити все для розвитку бізнесу. По-перше, це дійсно поліпшить товарообіг і підвищить доходи підприємства, по-друге, допоможе уникнути збитків в невдалий для торгівлі час або скривджені питання персоналу на тему зниження заробітної плати.\nКрім усього іншого, в приміщенні магазину необхідно встановити внутрішнє відеоспостереження. Квітковий бізнес є саме тим видом бізнесу, в якому продавець спокійно може продати товар і привласнити гроші підприємства собі, пославшись на те, що він раптово став неліквідним і його довелося утилізувати. Камера відеоспостереження допоможе стимулювати у всього персоналу чесність, а в разі подібних ситуацій швидко вирахувати винного і прийняти всі можливі заходи.\nЦе стосується щоденних, рутинних правил. А ще існують дні, в які торгівля починає йти воістину вибуховими темпами.\nЗвичайно ж, мова йде про свята. Необхідно чітко представляти інтерес публіки до запропонованого товару залежно від часу передбачуваних подій.\nПершим у році масовим «квітковим» святом (не рахуючи Тетянин день) буде День Святого Валентина.\n14 лютого всі кавалери поголовно підуть в квіткові ларьки, павільйони та магазини за красивими букетами. Підготуватися до свята власнику квіткового магазину варто заздалегідь, замовивши зрізані квіти в подвійному або навіть потрійному обсязі від розміру звичайних поставок. Крім цього, варто потурбуватися наявністю великої кількості «валентинок» — доведено, що попит в цей день вони мають куди більший, ніж квіти.\nДалі слід Міжнародний Жіночий День.\n8 березня колеги вітають співробітниць, чоловіки — дружин, сини — матерів, а батьки — дочок. За статистичними даними, розміри закупівель квіткових букетів на цей перший весняний свято перевищують звичайні закупівлі в будь-який будній чи вихідний несвятковий день як мінімум у десять (в деяких випадках — у п’ятнадцять) раз! Варто потурбуватися наявністю відповідного товару заздалегідь, замовивши і основний, і додатковий обсяг товару в десятикратному розмірі. Восьме березня — надприбутковий день для власників квіткового бізнесу. Найсолідніші розміри доходу будь-яка торгова точка з реалізації святкових товарів має саме в день.\nТравневі свята. Особливо популярний свято Дня Перемоги — багато дарують квіти ветеранам, кладуть букети біля вічного вогню, місць поховань і тематичних військових пам’ятників. Подвійний товарообіг на 9 травня гарантований.\nВлітку попит буде стабільно низький через конкуренції любителів-городників, які зможуть реалізувати свою домашню продукцію за викидними цінами. Але в перший же день осені величезна кількість дітей піде на перший дзвоник навчального року. Дарувати вчителям квіти давно стало традицією — тому обсяг закупівель на це свято буде колосальним.\nЦе — основні «квіткові дні», однак існують і інші свята, які вимагають наявності красивого букета. День вчителя, день матері, Тетянин день, дні народження, весілля, річниці і навіть похорони — все це робить квітковий бізнес вельми актуальним і приносить солідні доходи протягом цілого року.\nУ загальному і цілому, квітковий бізнес — це не просто спосіб заробити гроші. Для тих, хто зайнявся цією справою всерйоз, він стає способом життя. Дарувати людям радість, красу і щастя — безцінне, це відчуття буде гріти душу навіть самої досвідченої і просунутої «акулі бізнесу». Немає нічого краще, ніж творити добро, поширюючи в світі життя і краси природи, при цьому заробляючи чималі гроші. Ось і подумайте, чи вигідно відкрити квітковий магазин, ми думаємо — так.\nЗавантажити бізнес план квіткового магазину за 350 руб., у наших партнерів, з гарантією якості. У відкритому доступі, на просторах інтернету, його немає.\nВідеокерівництво: Як відкрити магазин з продажу квітів?


У Полтаві вода підмила асфальт і утворила двометрове провалля під гаражем (відео) / Полтавщина\n3 квітня 2018, 09:42 Розмір тексту\nФото та відео Олександра Яременка\nНа Очеретянці вода тиждень підмивала асфальт і знайшла вихід під гаражем на 2-му Трубному провулку\nУ Полтаві на 2-му Трубному провулку провалився асфальт. Інтенсивне танення снігу призвело до паводків, які підмили дороги. Не витримала і ділянки під одним з гаражів. Світлини та відео провалля до редакції «Полтавщини» надіслав читач.\nСудячи з фотографій, глибина провалля складає близько 2 метрів. Наразі туди стікає вода зі ставка, що розташований навпроти.\nЯк повідомили «Полтавщині» у «Полтававодоканалі», на місці провалля комунальне підприємство не має жодних комунікацій. Тобто цей випадок не підпадає під сферу розгляду водоканалу.\nНагадаємо, за повідомленням КП «Полтававодоканал», за два попередні тижні у Полтаві сталося 15 руйнувань каналізаційних колекторів. Усі вони призвели до утворення провалів. Усі аварії відбуваються в колекторах великого діаметру, побудованих із залізобетонного трубопроводу у 60-80-х роках. Причина провалів — вплив сульфатно-газової корозії.\n3 квітня 2018, 09:42\nЗа два тижні в Полтаві сталося 15 руйнувань каналізаційних колекторів, — «Полтававодоканал» 29 березня 2018, 15:27\nУ Полтаві на провулку Космічному яму на дорозі закрили новорічними ялинками 22 січня 2018, 11:46\nСистеми водопостачання та водовідведення Полтави готові до зими, — «Полтававодоканал» 24 листопада 2017, 12:01\nТеги: провал, підтоплення, дороги, ЖКГ, Полтававодоканал


Купити гараж в Хмельницькому – Продаж гаражів Хмельницький | DOM.RIA\nПоказати 89 оголошень\nвул. Степана Бандери (Рибалка) р-н Виставка, м. Хмельницький\nвул. Кам'янецька р-н Південно-Західний, м. Хмельницький\nвул. Тернопільська р-н Південно-Західний, м. Хмельницький\n5 000 $ 242 $\nр-н Центр, м. Хмельницький\nРибалка р-н Виставка, м. Хмельницький\nпросп. Миру р-н Виставка, м. Хмельницький\nвул. Заводська р-н Зал. вокзал, м. Хмельницький\n3 700 $ 161 $\nр-н Південно-Західний, м. Хмельницький\n32 000 $ 653 $\nр-н Озерна, м. Хмельницький\nвул. Курчатова р-н Гречани, м. Хмельницький\nРайон Старий аеродром Всі райони міста\nПродаж гаражів у передмістях Хмельницького\nвул. Степана Бандери Всі вулиці міста\nПлануєте купити гараж в Хмельницькому?\nУ каталозі нашого сайту представлено 122 об`яви відповідно до цього запиту.\nФахівці DOM.RIA.com проінспектували 9 об`яв про продаж гаражів і підготували фотографії приміщень.\nВартість гаража стартує від 51 613 грн і може сягати 789 651 грн, але в середньому — 223 094 грн.\nПлоща гаража варіюється від 16 м2 і до 67 м2.\nокремо розміщені гаражі — 25 об`яв;\nгаражний кооператив — 18 об`яв.\nВи можете купити гараж за допомогою посередників (38 об`яв) або у власників (59 об`яв).\nз утепленням — 11 об`яв;\nз електрикою — 37 об`яв;\nз оглядовою ямою — 17 об`яв.


▪ Підготувала: Алла Пушкарчук 3 лютого, 2020\n4 лютого у Музеї історії міста Києва відбудеться відкриття виставки живопису, графіки та акварелі "Три стихії" Юліана Скаканді.\n"Тема виставки – три стихії природи: небо, земля, вода. Спостерігаючи в природі найхарактерніші її стани, я надихнувся на створення цих робіт. Усі картини побудовані на контрасті: як кольоровому, так і пластичному, що допомагає показати велич та красу природи. Океан вразив мене безкінечним смарагдовим простором, гори – своєю стриманістю та суворістю", – коментує митець.\nЕкспозиція діятиме до 19 лютого.\n4 лютого у Києві у "Галереї KINO" кінотеатру "Жовтень" пройде відкриття фотовиставки Ігоря Гайдая "Нові зірки українського кіноекрану".\nПерсоналії виставки: Ахтем Сеітаблаєв, Ірма Вітовська, В`ячеслав Довженко, Римма Зюбіна, Наталія Васько, Катерина Молчанова, Роман Луцький, Максим Самчик, Олег Москаленко, Анастасія Пустовіт, Макар Тіхоміров, Лілія Яценко.\nМета виставки – сприяння формуванню позитивного бренду українського кіно, популяризація вітчизняного кіномистецтва, створення в Україні інституту кінозірок.\nОрганізатор і автор проекту - кінотеатр "Жовтень" за підтримки Державного агентства України з питань кіно. Куратор виставки – Людмила Горделадзе.\nАвтор фотопортретів - відомий український фотограф Ігор Гайдай, який є автором фотокниг: «Українці. Початок третього тисячоліття» (1996-2003), «9 місяців + 3 дні» (2006-2008), «РАЗОМ.UA» (2004-2011). Творчість Ігоря Гайдая сприяє промоції класики світової фотографії в Україні і сучасної української фотографії - в Європі. Виставки робіт Ігоря Гайдая проходили в галереях Польщі, Франції, Англії, США, Великобританії, Швейцарії.\n5 лютого у Рівному в галереї "Євро-Арт" відкриється ретроспективна виставка Володимира Гарбуза "Жінка і кіт".\nЯк зазначають організатори, попри те, що Володимир Гарбуз - художник жанрово різноманітний і технічно багатогранний, до написання оголеної з котом він періодично повертається знову і знову, починаючи з 1977 року. Образи, представлені на понад 20 полотнах, автор пропонує трактувати не натуралістично, а символічно, акцентуючи на внутрішньому зв’язку кота, жінки та всесвіту, і запрошує глядача до діалогу, до глибин світотворення, до знаку та символу, які тисячоліттями виробили людина та природа.\nХудожник народився 21 грудня 1951 року в селі Карапиші Миронівського району Київської області. У 1987 році закінчив відділ книжкового мистецтва Українського поліграфічного інституту ім. І. Федорова у Львові. З 1988 року – член НСХУ. У 1990-97 роках працював над монументальними творами разом з Галиною Пришедько-Зубченко – відомою українською художницею-шістдесятницею. 9-разовий номінант на отримання Шевченківської премії, автор графічних серій на шевченківські теми – ілюстрацій до "Кобзаря", книг "Шевченко і вічність", "Стежками до світил", "Давидові псалми", а також олійних творів – "Катерина", "Перепоховання генія" та ін. Його живописні та графічні роботи представлені в експозиціях багатьох українських і зарубіжних (Австралія, Канада, Польща, Словаччина) музеїв, а також у приватних колекціях.\n6 лютого у Кииєві в галереї "НЮ АРТ" відбудеться відкриття виставки "Український натюрморт".\nПід час виставки буть презентовані твори ХХ століття з приватних колекцій, які представлять найяскравіші школи живопису: Київську, Львівську, Закарпатську, Харківську, Одеську, Кримську.\n"Ви зможете побачити понад 60 добірних робіт високого рівня, відчути та зрозуміти для себе, чим саме характерна художня традиція та естетика кожного регіону. В експозицію залучені твори більше 30 авторів, які займають важливе місце в історії українського мистецтва, серед них такі видатні майстри як: Надія Білокінь, Микола Глущенко, Федір Захаров, Андрій Коцка, Марія Примаченко, Петро Столяренко, Сергій Шишко, Валентина Цвєткова та багато інших", - йдеться в описі події.\n6 лютого у Києві у кінотеатрі "Жовтень" розпочинається 10-й фестиваль американського кіно “Незалежність”, у рамках якого пройдуть покази нових стрічок, що викликали найбільший інтерес на міжнародних кінофорумах.\n"Джуді" з Рене Зеллвеґер у ролі Джуді Ґарленд вже завоювала "Золотий глобус 2020" за найкращу жіночу роль та номінована на премію "Оскар";\nдраматична комедія "Прощання" отримала приз глядацьких симпатій на фестивалі "Санденс: Лондон", а виконавиця головної ролі, Аквафіна - "Золотий глобус";\nдрама "Хороший хлопчик" за сценарієм та автобіографією епатажного актора Шая Лабафа, про дитинство актора, отримав спеціальний приз журі на фестивалі "Санденс";\nкомедія "Сходження" має премію Coup de Coeur секції "Особливий погляд" Каннського кінофестивалю;\nфільм "Хвилі" увійшов до десятки найкращих фільмів 2019 за версією Національної ради кінокритиків США.\nСпеціальна подія - показ унікального фільму "Аполлон-11"/ Apollo 11, що введе у святе-святих найзнаменитішої місії NАSА, яка відбулась 50 років тому - вперше доправила людей на Місяць.\nТрадиційно на “Незалежності” - ретельно відібрана документальна програма:\nфільм "Будемо сусідами?" від лауреата премії "Оскар", режисера Морґана Невілла показує портрет Містера Фреда Роджерса - ведучого дитячого шоу, якого змалку знають чи не всі американці;\n"РБҐ: Життя ікони правосуддя" розповідає про шлях 85-річної судді Верховного суду США Рут Бейдер Ґінсбурґ від вражаючої юристки до справжньої ікони популярної культури;\n"Стіна світанку" про те, як у січні 2015 американські скелелази Томмі Колдвелл та Кевін Йорґесон прикували світову увагу, намагаючись подолати Стіну Світанку - нездоланну 900-метрову скелю в Національному парку "Йосеміті" у Каліфорнії;\nу стрічці "Хлопці на реабілітації" йдеться про чотирьох пацієнтів реабілітаційного центру та про неприкриту дійсність епідемії наркозалежності;\n"Ерні та Джо: Кризові копи" розповідає про двох техаських офіцерів поліції, що взялися допомогти змінити ставлення поліції до викликів, пов’язаних із психічним здоров’ям;\nпро те, як Музей сучасного мистецтва штату Массачусетс (MASS MoCA) став найбільшим центром сучасного мистецтва в світі можна дізнатися у фільмі "Місто-музей";\nв основі фільму "Квінсі" – життя та кар’єра музиканта Квінсі Джонса;\nкартина "Нуль відсотків" – про програму вищої освіти у тюрмі суворого режиму Сінґ-Сінґ під час кінофестивалю "Незалежність" презентує сам режисер Тім Скусен, відомий документаліст, який здобув низку нагород на багатьох фестивалях.\nУ рамках фестивалю також пройде лекція "Український кінематограф за океаном: кіно-знахідка в США" про світ кіно української діаспори.\nФестиваль триватиме до 12 лютого.\nвиставка живопису, фотовиставка, кінофестиваль


Синоптики прогнозують місяць без морозів і снігу в Україні\nГоловна Новини Новини в Україні Синоптики прогнозують місяць без морозів і снігу в Україні\nПлюсова температура, якою в останній тиждень радує українців січень, триватиме як мінімум ще сім днів.\n"Весь наступний тиждень в країні буде тепло - до +4 градусів вдень і -2 вночі. У більшості областей буде сонячно, лише на заході та півночі можливий мокрий сніг.\nНа Водохреща (19 січня) морозів, швидше за все, не буде. Невелика мінусова температура - до -3 градусів - можлива лише у східних областях, а на всій території очікується сніг з дощем", - повідомив заступник начальника Українського гідрометцентру Анатолій Прокопенко, передає Vesti-ukr.com.\nВін додав, що закінчення місяця теж буде теплим. "Якщо мороз і буде, то невеликий - до -5 градусів", - сказав синоптик.\nСхожий прогноз дає і сайт gismeteo.ua. За їх даними, температура повітря на Водохреща складе 0... +2 градуси, при цьому можливий невеликий дощ. Відчутне похолодання очікується з 26 січня - до -7 градусів, але снігу все одно не буде. У лютому, за даними синоптиків сайту, температура в основному також буде плюсовою. Мороз до -2... -6 градусів вдарить тільки 8-9 лютого. В інші дні місяця стовпчики термометрів покажуть +2... +5 градусів. Правда, можливий сніг.\nУ Гідрометцентру - інший прогноз: в останній місяць зими в Україні будуть сильні морози. "Швидше за все, цієї зими температура ще опуститься до -15... -17 градусів на початку лютого. Останній місяць зими буде найхолоднішим", - кажуть синоптики.\nТеги: синоптики, прогноз, в україні, температура повітря, січень, погода


Моя родина (твір-розповідь) | ГДЗ, сочинения, рефераты, твори, русский язык, українська мова, литература\nЩо таке сімейна реліквія? Це річ, свято збережена як пам'ять про минуле. Такою реліквією став для нашої родини звичайний учнівський альбом для малювання. Тільки в ньому замість малюнків були записані спогади татових і маминих батьків — моїх дідусів і бабусь — про наших дідів-прадідів. Вийшла рукописна історія роду. Виявилося, що в нашому роді був візкових справ майстер.\nВін робив вози — чотирьохколісні візки для перевезення вантажів кіньми, а також фаетони — легкі коляски з відкидним верхом. Це умілець по материнській лінії.\nА от у родині батька була ціла династія умільців — фахівців у копанні колодязів.Відзначалися наші предки й у спорудженні вітряних млинів, у ткацтві, садівництві.Поряд зі спогадами про цих людей з'явилися записи про нинішніх членів родини. Тато мій, наприклад, інженер-будівельник, мама — бібліотекар. Це вона запропонувала вести сімейний літопис. Записи будуть продовжені, адже в мене є двоюрідні брати і сестри. З'являться сторінки, присвячені їм, їхнім родичам. Колись і я створю свою родину. І вже наші нащадки продовжать нашу традицію.\nЗрозуміло, одним альбомом тут не обійтися. Може, на той час цей літопис буде не рукописним, а закладеним в електронну пам'ять комп'ютера. У всякому разі наші імена й імена наших предків не будуть забуті нащадками.