Гетьманщина другої половини XVIII ст. - Підручник з Історії України. 8 клас. Струкевич - Нова програма\n§ 35. ГЕТЬМАНЩИНА другої половини XVIII ст.\nУ середині XVIII ст. українці ставили запитання: «Пагорб менший за гору, але чи панує гора над пагорбом?» Подумайте, який політичний сенс вони вкладали в це запитання.\n1. Гетьман Кирило Розумовський, його діяльність\nПокращення становища Гетьманщини розпочалося а приходом до влади в імперії Єлизавети Петрівни. У 1744 р. українські старшини скористалися приїздом імператриці до Києва й вручили їй прохання про вибори нового гетьмана. Проте російський уряд зважився на це лише через 6 років.\nПлануючи подальше розширення імперії на південь та захід Європи, російські урядовці усвідомлювали, що Росія неминуче вступить у сутичку з Туреччиною та Пруссією. На вістрі обох напрямів знаходилася Гетьманщина. На той час вона була господарськи ослабленою, з народом, що втратив будь-які ілюзії щодо російської влади. Тому імперія запланувала повернути прихильність старшин і козацтва, відродити господарство Гетьманщини, щоб перетворити її на постачальника для своїх військ.\nЄдиним кандидатом на гетьманство було висунуто Кирила Розумовського — молодшого брата фаворита імператриці Єлизавети графа Олексія Розумовського. Вибори відбулися 22 лютого 1750 р. в Глухові. Новий гетьман народився 1728 р. у с. Лемешах поблизу м. Козельця в родині козака Григорія Розума. Завдяки турботі брата Кирило був обласканий царськими милостями, здобув добру освіту. Протягом 1743—1745 рр. здійснив освітню подорож Європою. У Берліні навчався в знаменитого математика Леонарда Ейлера, слухав лекції в Гданську, Кенігсберзі, Теттінгені, побував у Франції, Італії, вивчаючи німецьку, французьку й латинь. З поверненням до Петербурга його, 18-річного юнака, проголосили президентом Академії наук. Усе життя цікавився літературою та мистецтвом, при власному дворі утримував найкращий в імперії духовий оркестр та оперний театр.\nГ. Васько. Гетьман Лівобережної Гетьманщини граф Кирило Розумовський. Середина XIX ст.\nЗ обранням Розумовського гетьманом розпочалося відродження державних традицій краю. За гетьманським універсалом із Лівобережжя було вислано всіх російських урядовців, які засідали в Правлінні гетьманського уряду. Відносини Російської імперії з Гетьманщиною знову було передано у відання Колегії закордонних справ. Отже, Гетьманщина знову зміцнила свій державний статус. Гетьман відновив право призначати полковників, надавати рангові маєтки. За його відсутності всі справи вирішувала Рада генеральних старшин. У Глухові знову скликали з’їзди старшин.\nПалац К. Розумовського в м. Батурині. Сучасне фото\nПолітичне відродження створило сприятливі умови для господарського відновлення краю. Глухів перетворили на культурний центр України. Тут збудували гетьманський будинок, у стилі західноєвропейського королівського палацу з англійським парком, величну будівлю Генеральної військової канцелярії, французький пансіон, кав’ярні, магазини мод.\nУ місті ставили італійські опери, улаштовували концерти оперних співаків, духового оркестру. Кирило Розумовський почав відбудовувати стару столицю — Батурин. Гетьман навіть подав клопотання про відновлення дипломатичних відносин Гетьманщини, але наштовхнувся на категоричну відмову імперського Петербурга.\nСудова реформа. Прагнучи відродити державне життя України, гетьман відновив роботу над кодексом законів — «Прав, за якими судиться малоросійський народ». У 1760 р. Генеральний військовий суд було виведено з підпорядкування Генеральній військовій канцелярії і перетворено на вищу судову інстанцію України. Вона стала колегіальним органом у складі двох генеральних суддів і 10 виборних засідателів — по одному від кожного полку.\nУ 1763 р. у Гетьманщині було продовжено судову реформу. Замість полкових судів, де головували полковники, запроваджувалися земські суди, які займалися цивільними справами, підкоморські — земельними, гродські — кримінальними.\nРеформа козацького війська. Для вирішення військових справ був створений окремий державний орган — Колегія нижчої генеральної старшини в складі двох осавулів, хорунжого й бунчужного. Гетьман запровадив єдине озброєння: рушницю, шаблю та спис; єдині однострої: синій мундир із червоним коміром, білі штани, шапки різного кольору — у кожного полку свій. Козаки з юнацтва мали вивчати загальні й окремі військові предмети.\nПлани реформування освіти. Кирило Розумовський розглядав освіту як основу економіки та державності. Урядовцями гетьманської канцелярії були складені проекти відкриття університету в Батурині та перетворення на університет Києво-Могилянської академії. Це мали бути освітні заклади з бібліотеками, друкарнями, анатомічними театрами та гімназіями при них.\nСпроба зміцнити державність Гетьманщини. Старшини прагнули розширити свої повноваження, звільнити край від імперського тиску.\n1762 р. на замовлення К. Розумовського перекладач Генеральної військової канцелярії Семен Дівович «на честь і захист Малоросії» написав історичний поетичний твір — «Разговор Великороссии с Малороссиею». Ось які речі висловлює «Малоросія» своїй співрозмовниці:\nНе тебе, Государю твоєму поддалась...\n...Не думай, чтоб ты сама была мой властитель,\nНо государь, твой и мой общий повелитель.\nТы Великая, а я Мала живем в смежных странах.\n...Почему почитаю тебя равну себе.\n...А не ты республикою повелеваешь мною,\nНичем не умалена царем я пред тобою!\nЧи дозволяли українці за К. Розумовського російським чиновникам та офіцерам порядкувати в Гетьманщині?\nУ грудні 1763 р. З'їзд старшин підготував «Прохання малоросійського шляхетства і старшин, разом з гетьманом, про відновлення колишніх прав Малоросії» до імператриці Катерини II. Документ містив цілу програму відновлення державності Гетьманщини.\nУ ході обговорення й написання «Прохання...» пропонувалося відновити традицію укладення міждержавних договорів між гетьманом і царем; відновити право «українського народу» вільно обирати гетьмана; перетворити З’їзд старшин на Генеральну раду — парламент Гетьманщини; перетворити Генеральний військовий суд на трибунал — найвищу й остаточну судову установу; повернути Україні території, відібрані попередніми російськими царями; відновити «генеральну лінію» (кордон) між Україною та Росією; відновити митниці на кордоні з Росією і скасувати їх на кордоні з Польщею та Туреччиною; звільнити Україну від утримування своїм коштом російських полків; повернути українцям борги, за постачання російської армії у 1735—1739 рр.; а в майбутньому, «щоб усе на готові гроші куповано було»; створити в Україні два університети за європейським зразком та ін. — усього 23 пункти.\nЧи міг російський уряд допустити відродження державності Гетьманщини?\nПроведені в Україні-Гетьманщині реформи та зміни засвідчували, що українське суспільство під керівництвом старшинської еліти прагнуло розвитку власної державності. «Прохання...» ж стало справжньою програмою цього розвитку.\nЦілком природно, що Катерина II побачила в «Проханні...» реальну загрозу здійсненню імперських планів щодо Гетьманщини. Тому вона наказала привести в бойову готовність російські полки, дислоковані в Україні, підняти на укріплення гармати, таємно підвести до кордонів Гетьманщини ще кілька військових з’єднань, заарештувати «генеральну артилерію» Гетьманщини, посилити охорону порохових заводів і складів боєприпасів. Імператриця негайно викликала К. Розумовського до Петербурга, категорично вимагаючи від нього зректися гетьманської влади. Він зволікав 10 місяців. Європою поповзли чутки, що гетьман готує новий державний переворот у Росії. Проте в жовтні 1764 р. К. Розумовський склав гетьманські повноваження.\nЛіквідація гетьманства означала ліквідацію Української козацької держави.\n3. Діяльність П. Рум’янцева в Лівобережній Україні\nМаніфестом від 10 листопада 1764 р. Катерина II скасувала гетьманство, а натомість заснувала другу Малоросійську колегію.\nЇї президентом став граф Петро Рум'янцев — генерал-губернатор Малоросії та «головний командир» українських і російських військ, дислокованих у Лівобережжі. Таємною інструкцією Катерина ІІ зобов'язала намісника здійснити «обрусєніє» Гетьманщини. Імператриця мала на увазі не лише нав’язування лівобережцям російської мови та звичаїв, а й підпорядкування всіх генеральних, полкових і сотенних установ і судів другій Малоросійській колегії, щоб таким чином ліквідувати державність Гетьманщини, а судівництво перевести на російські закони. Наказувалося вести пильний нагляд за діями та настроями старшин, а за необхідності діяти, «де лисячим хвостом, а де вовчою пащею».\nВажливим завданням, яке П. Рум'янцев мав виконувати негайно, було перетворення Гетьманщини на «доходну провінцію», тобто в колонію Російської імперії. Уже наступного 1765 р. П. Рум’янцев провів «Генеральний опис Малоросії» — перепис її населення та господарства й на цій основі запровадив «рубльовий оклад» з кожної хати.\nОфіційно проведення перепису пояснювалося прагненням звільнити українців від труднощів, пов’язаних із постачанням продуктів і фуражу для утримання 6 російських драгунських полків і Глухівського гарнізону, що стояли в Україні з 1709 р. і коштували українцям понад 95 тис. рублів щорічно.\nЗапровадження «рубльового окладу» дозволило збирати по 252 тис. рублів за рік. Це дало змогу імперії напередодні війни з Туреччиною перетворити Лівобережжя па справжню базу російської армії. Протягом весни 1768 р. на постійні квартири в Гетьманщину було додатково переведено ще 9 полків. Ще 6 полків розмістили в Слобожанщині.\nДруга Малоросійська колегія — орган Російської імперії, створений Катериною II для управління Гетьманщиною та повної ліквідації державної автономії України.\nРосійських солдатів поселяли не в казарми, а па квартири до українців, які мусили годувати, забезпечувати постояльців світлом і теплом. Українці сплачували і «рубльовий оклад» на утримання російських військових.\nЗ початком російсько-турецької війни 1768—1774 рр. господарство Гетьманщини П. Рум'янцев підпорядкував задоволенню потреб російської армії.\nЛюди й транспортні засоби відмобілізовували на військові будівельні роботи, спорудження переправ через річки, погоничами для перевезення військових вантажів, на заготівлю будівельних матеріалів, дров, сіна. Знову українці страждали від вилучень худоби та продовольства. Українська скарбниця перетворилася на постачальника грошей для російської армії.\nПоки 13 козацьких полків Гетьманщини та 11 тис. запорожців воювали, забезпечуючи себе власним коштом, Гетьманщина утримувала на фронті 6 російських драгунських полків, потративши на це протягом війни майже 700 тис. рублів. Близько 2 млн рублів з Генеральної військової канцелярії було витрачено на купівлю для російської армії десятків тисяч волів, коней, упряжі, возів, провіанту та фуражу, забезпечення розвідувальних акцій, транспортування через Україну воєнних вантажів тощо.\nУ лютому 1780 р. Катерина II звеліла відпустити з українського скарбу в розпорядження севастопольського генерал-квартирмейстера «на будівлі, необхідні по флоту нашому чорноморському, 203 640 рублів».\nНа імперські справи витрачалися й гроші Слобожанщини. 1774 р. для підкупу ногайських ватажків звідти було витрачено 100 тис. руб.\nПродовжте відомий вислів: «Якщо народ не годує власну армію, то...»\n4. Скасування автономного козацького устрою на Слобожанщині\nНаступного року після ліквідації державності Гетьманщини, улітку 1765 р., російська володарка видала маніфест про скасування полкового козацького устрою на Слобожанщині, перетворення її на Слобідську Українську губернію Російської імперії. Замість 5 полків створювалося 5 провінцій. Судівництво й урядування в них здійснювалося вже на основі російських законів.\nПолковник Ізюмського полку Федір Краснокутський спробував організувати слобідських старшин виступити проти таких змін. Однак вони не погодилися й навіть, боячись утратити нажите багатство та посади, підписали прохання до імператриці про бажаність змін. Краснокутського ж було заслано в Казань.\n5. Ліквідація решток автономного устрою Гетьманщини\nУ січні 1782 р. на землях Лівобережжя були засновані три намісництва: Київське, Чернігівське та Новгород-Сіверське. Управління й судівництво в них було переведене на російські закони. Одночасно припинили роботу сотенні та полкові установи. Це означало ліквідацію решток автономії Гетьманщини й включення Лівобережжя до складу Російської імперії на правах російських територіально-адміністративних одиниць.\nУ 1783 р. козацькі лівобережні полки реорганізовано в регулярні частини російської армії. З травня 1783 р. Катерина II заборонила селянам міняти місце проживання на території Лівобережної та Слобідської України, тобто запровадила кріпацтво, якого українці позбулися ще 1648 р. На плечі селян ліг і подушний податок.\nМ. Дерегус. На панщину. 1963 р.\nЗа підрахунками сучасника Опанаса Шафонського, надходження від Гетьманщини до російської казни протягом 1765—1782 рр. досягали середньорічної суми — 393 400 руб. Після запровадження кріпацтва та подушного податку в 1783 р. російська казна отримала 1 194 819 руб.\nПро виконання якого із завдань Катерини II, даного П. Рум’янцеву, свідчать цифри документа?\nЩоб утримати старшин від опору імперським перетворенням Катерина ІІ 1785 р. поширила на Лівобережжя дію «Жалуваної грамоти дворянству», за якою українські старшини отримували всі права російського дворянства.\nОпір імперському наступу. Не всі старшини ганебно погоджувалися обміняти державність Гетьманщини на права російських дворян. Особливо твердими й послідовними у своїх переконаннях були ніжинські та батуринські патріоти, які за свої погляди були кинуті до в’язниці\nПід час роботи Законодавчої комісії в Москві українські депутати на чолі з Григорієм Полетикою виступили проти проекту перетворень у Гетьманщині, який під керівництвом П. Рум’янцева підготувала друга Малоросійська колегія.\nГригорій Полетика — громадський діяч, патріот\nПідтриманий Новгород-Сіверським гуртком патріотів. у 1791 р. до Пруссії з таємною місією їздив поет, драматург, громадсько-політичний діяч Василь Капніст. У Берліні він намагався заручитися воєнною підтримкою прусського короля українського національно-визвольного руху у разі збройного виступу проти російського самодержавства.\n1. Опишіть процес відновлення гетьманства протягом 40—50-х років XVIII ст. Які ознаки української державності було відновлено разом з посадою гетьмана?\n2. Розкрийте зміст реформ, запланованих і проведених в Україні за гетьманування К. Розумовського.\n3. Охарактеризуйте комплекс перетворень, які провів на Лівобережжі П Рум'янцев.\n4. Як історики тлумачать вислів «доходная провінція», «обрусєніє Гетьманщини», «рубльовий оклад»?\n5. Що саме мала на увазі імператриця, радячи П. Рум’янцеву діяти в Україні, «де лисячим хвостом, а де вовчою пащею»?\n6. Поміркуйте, чого саме не могла прийняти Катерина II зі змісту «Прохання малоросійського шляхетства...». Які її дії засвідчують, що вона поставилася до вимог по-імперськи жорстко?\n7. Розкрийте механізм подвійного стягування з українців «рубльового окладу».\n8. Підготуйте короткі повідомлення про життєвий шлях українських патріотів Г. Полетики та В. Капніста.\n9. Визначте, що відіграло вирішальну роль у відновленні гетьманства в Україні: прихильність російської володарки до сім'ї Розумовських чи імперські плани Росії. Аргументуйте свою відповідь на основі аналізу наступних подій.\n10. Дайте назву тим двом історичним процесам, зіткнення яких призвело до ліквідації Української козацької держави.


Умови редакційної передплати журналу «Бібліотечна планета» на 2022 рік.\nСпеціалізований фонд сектору організації професійної самоосвіти науково-методичного відділу поповнився новими виданнями з питань бібліотекознавства та бібліографії.\nШановні колеги! В Сектор організації професійної самоосвіти надійшла наступна планово-звітна документація обласних бібліотек України:\nЗвіти за 2020 р.:\nВолинської ОУНБ, Дніпропетровської ОУНБ, Житомирської ОУНБ, Закарпатської ОУНБ, Запорізька ОУНБ, Миколаївська ОУНБ, Одеської ОУНБ, Рівненська ОУНБ, Тернопільської ОУНБ, Херсонської ОУНБ, Хмельницької ОУНБ, Черкаської ОУНБ, Чернігівської ОУНБ\nПлани на 2021 рік:\nВолинської ОУНБ, Дніпропетровської ОУНБ, Житомирської ОУНБ, Закарпатської ОУНБ, Запорізька ОУНБ, Миколаївська ОУНБ, Одеської ОУНБ, Рівненська ОУНБ, Хмельницької ОУНБ, Черкаської ОУНБ, Чернігівської ОУНБ\nСтівен Кінг про Україну: путін думав, що це болонка, а то росомаха\nУкрінформ, 16/05/2022 × 09:49\nВсесвітньо відомий американський письменник Стівен Кінг підтримав українців, вказавши на те, що путін недооцінював Україну.\nПисьменник розмістив допис у Твіттері. «путін думав, що має справу з болонкою. Те, з чим він стикнувся, виявилося росомахою», – зазначив Кінг і написав латинкою: «Слава Україні!»\nгазета Gazeta Wyborcza, 16/05/2022 × 09:48\nПольська газета Gazeta Wyborcza назвала українського письменника Сергія Жадана “Людиною року”. Про це повідомляють на сайті видання.\n“Коли ми обговорювали цьогорічного лауреата чи лауреата, було зрозуміло, що ми повинні вшанувати когось з України, людину, яка бере участь у боротьбі. Список заслуг дуже довгий, його відкриває президент Володимир Зеленський, до нього входить віцепрем’єр-міністр Ірина Верещук, є мери Києва, Маріуполя, Миколаєва та Харкова, є українські командири та дипломати, солдати та рятувальники. Україна стала землею героїв”, — йдеться у повідомленні.\nЧитомо, 12/05/2022 × 11:16\nДержавна архівна служба України започаткувала онлайн-проєкт «Єдине вікно доступу до цифрових ресурсів українських архівів», зокрема з доступними творами літературно-мистецького профілю. Про це повідомив під час презентації проєкту голова служби Анатолій Хромов.\n«Незважаючи на широкомасштабну війну, яка триває вже третій місяць, ми не відмовляємося від планів і завдяки підтримці нашого партнера — ПП «Архівні інформаційні системи» — презентуємо пілотну версію «Єдиного вікна доступу до цифрових ресурсів українських архівів», що працюють на платформі ARCHIUM», — зауважив Анатолій Хромов.\nЦе інтегруючий ресурс, на який завантажено майже 1,5 мільйона копій трьох центральних архівів. Зокрема це Центральний державний архів вищих органів влади та управління України, Центральний державний архів громадських об’єднань України та Центральний державний архів-музей літератури і мистецтва України.\nОдин з оцифрованих архівів – Центральний державний архів-музей літератури і мистецтва України – створений у 1966 році. У ньому зібрані документи літературно-мистецького профілю. В особових фондах – твори Тараса Шевченка, Івана Франка, Бориса Грінченка, Івана Багряного, Євгена Сверстюка та інших.\n«Метою цього ресурсу в перспективі є долучити до нього всі державні архіви. Тобто цей сайт має бути спільним для центральних, державних і обласних архівів для того, щоб всі ті мільйони оцифрованих справ, — а це в перспективі мільярди копій, — були доступні онлайн», — підкреслив голова Укрдержархіву.\nГолова служби також додав, що останнім часом державні архіви почали активно цифрувати своє архівне культурне надбання на своїх сайтах, і темпи оцифрування зросли на 500%.\nНині проєкт працює у тестовому режимі. Ознайомитися з ним можна на офіційному вебсайті Державної архівної служби за посиланням: https://searcharchives.net.ua/\nНагадаємо, що раніше опублікували дані про неврологічне обстеження Василя Стуса з подальшим заключенням з архівів СБУ.\nЯк відомо, Читомо оцифрував знакові періодичні видання, що пов’язані з літературою і мистецтвом XX століття, які виходили на території України або в діаспорі за участі вихідців з України, у межах проєкту «Екземпляри ХХ».\n«Топоніміка» в рамках проєкту «Дерусифікація, декомунізація та деколонізація у публічному просторі».\nМКІП, 12/05/2022 × 11:12\n11.05.22р. відбувся перший круглий стіл на тему «Топоніміка» в рамках проєкту «Дерусифікація, декомунізація та деколонізація у публічному просторі».\nДо його відкриття долучилися міністр культури та інформаційної політики Олександр Ткаченко та голова УІНП Anton Drobovych\n🔎Під час дискусії експерти обговорили топоніміку. Йшлося про важливість переосмислення минулого і надання йому нових сенсів. Також учасники висловили свої думки про те, що Україні варто робити зі спадщиною росії та СРСР у назвах вулиць і площ.\n«Декомунізація – зрілий і свідомий етап в розвитку нашої держави. Адже мати комуністичні та російські елементи в нашому просторі, коли СРСР та росія свідомо знищувала українців та українську державність – неприпустимо. Однак, скрізь є свої нюанси, і є ті, хто не згоден з такою політикою держави. Водночас дуже важливо підходити до цього процесу з розумом та не керуватись лише ненавистю. Ми не маємо дарувати росії тих видатних діячів, які так чи інакше є українцями або завжди вважали себе такими. Тут і зʼявляється потреба суспільного діалогу щодо переосмислення нашої історії, зокрема історичних зв’язків з росією. Ми запропонували створити Раду при МКІП та УІНП як дорадчий орган, що опікуватиметься вказаними питаннями. Тобто алгоритм приблизно такий: органи місцевого самоврядування у діалозі з суспільством приходять до спільного рішення і далі координують його з Радою. Ми можемо лише рекомендувати органам місцевої влади зважати на рекомендації та бути в постійному діалозі з місцевою громадою, щоб діалог був чесним та такими ж прийняті рішення. Сподіваюся, що серія круглих столів допоможе дійти до спільної думки суспільства і громадських діячів у цьому питанні», – зазначає Міністр культури та інформаційної політики Олександр Ткаченко.\nПереглянути відео дискусії можна за лінком 👉 https://www.youtube.com/watch?v=HmOoU5r8nZ8\nНаступні круглі столи відбудуться 18 і 25 травня. Деталі щодо тем та учасників сповістимо пізніше.


— Сама винна! — стиснувши губи в нитку, сказала свекруха, коли Люба прибігла до неї, шукаючи захисту, — Нічого було посміхатися всім підряд, думала | огляд світу\nСтарий яблуневий сад майже не змінився за ці двадцять років. Відкривши скрипучу хвіртку, Люба увійшла в запущений двір, зарослий кропивою і бур’яном, і озирнулася. Низький дерев’яний будинок, в який вона колись прийшла невісткою, почорнів від часу і негоди і дивився на світ сумними, давно не фарбованими вікнами. Люба знайшла очима свою яблуньку – сама садила її ясним весняним днем багато років назад. Вона підійшла до яблуні і притиснулася до неї щокою. На очі від спогадів навернулися сльози. Яблук в цьому році було багато, і дерева були всипані великими соковитими плодами. Переспілі, вони падали на землю і повільно згнивають, поширюючи по саду свій терпкий, і водночас, солодкуватий аромат. Серпневий вітер тріпав крони дерев, і в цьому шелесті Любі чулися старі докори. “Ну не ображайся на мене, красуне”, – жінка погладила шорсткий стовбур рукою, – “Не гнівайся, зберу твої яблучка перед відходом”.\nДвері за сільським звичаєм виявилася не замкненими. Біля порога лежав старий вицвілий килимок – Люба в молодості захоплювалася шиттям і в’язанням. Дерев’яні мостини жалібно скрипнули під ногами, і з спальні долинув колись сильний і владний, а зараз тихий і переляканий старечий голос: “Хто там”? Підхопивши важку сумку, Люба увійшла до свекрухи.\nВзагалі свекрухою Любі Ганна Михайлівна вже давно не була. Вийшовши заміж за Петра і перебравшись з рідної домівки в дім чоловіка, Люба і подумати не могла, що через кілька років втече з цього будинку вночі разом з маленьким сином, заради нього і себе… Матір Люби була проти цього шлюбу і всіляко застерігала дочку від необачного вчинку:\n— Ти зрозумій, Любцю, — примовляла вона, погладжуючи золотисті коси дочки, — Петро випити любить, ти не стикалася з такими і не знаєш, як це. Ганна Михайлівна його одна виховувала, важко буде з нею, вона жінка не лагідна.\n— Він любить мене і покине цю звичку, ось побачиш. А Ганні Михайлівні я навіть подобаюся, вона мене дочкою вже називає, — заспокоювала Люба маму.\nВідсвяткували гучне весілля, на якому гуляло все село. В першу ж ніч Петро показав все своє єство.\n— Сама винна! — стиснувши губи в нитку, сказала свекруха, коли Люба прибігла до неї, шукаючи захисту, — Нічого було посміхатися всім підряд, думала, Петрик не помітить, як Сергій на тебе дивився?\nПісля весілля Петро став чаркувати практично щотижня. В такі дні він повністю втрачав всі добрі риси, які в нього були, ганяв Любку по селу, спокою у родині не було. На наступний день, він каявся перед Любою, просив вибачення на колінах і навіть плакав. Любця – співчутлива жінка – плакала разом з ним. Так і жили. А потім Люба дізналася, що при надії.\nПетро змінився до невпізнання: кинув пити, носив Любу на руках і називав коханою дружиною. Носив їй оберемками польові квіти і забороняв виконувати важку фізичну роботу. Але Ганна Михайлівна стала ще суворішою. Бачити кохання сина до іншої жінки було нестерпно. Вона ганяла Люцю до колодязя, змушувала полоти город і кидати сіно. Незважаючи на це, Любка подарувала чоловікові міцного хлопчика. Сина назвали Іванком. Любця розцвіла і погарнішала – в родині панували мир і гармонія.\nАле з часом Люба почала помічати недобре. Варто було тільки Петру прийти з роботи, як Ганна Михайлівна вела його в кухню, щільно замикала двері і щось тихо шепотіла. Після таких розмов Перо виходив з суворим обличчям, поглядав на дружину і сина, і знову почав потроху випивати.\nПравда розкрилася дуже швидко. Одного разу, Петро викликав Любу на розмову і прошипів:\n— Люди кажуть, Іванко не схожий на мене зовсім. Признавайся, від кого?\nВідвівши душу, Петро ліг на лавку і заснув. Люба, вмиваючись холодною водою, зібрала себе і сина і тихенько вислизнула із спальні. Дорогу їй перегородила свекруха.\n— Що, втекти вирішила? — почала вона, примружившись, — Іди, іди до того з ким гуляла. Все життя ти моєму синові зіпсувала. Я знайду йому хорошу дружину — не рівня тобі буде. І господиню, і розумницю, і красуню… Не слухаючи виправдань невістки, Ганна Михайлівна виштовхнула її і замкнула за нею двері. Підхопивши міцно сплячого Івасика, Люба оглянула в останній раз сад. Біля паркану тихо шелестіла тонкими гілочками молода яблунька …\nВідтоді минуло не багато не мало двадцять років. Люба знову вийшла заміж, переїхала з родиною в місто. Вони з чоловіком відкрили свою невеличку справу. Іванко закінчив навчання і став головним інженером. Як склалося життя Петра і Ганни Михайлівни, Люба не знала до минулої суботи\n— Ваша мама зовсім одна. Після того, як не стало Петра його друга дружина з дітьми виїхала до батьків, і до Ганни зовсім приїжджає. А вона у мене гроші позичила і не віддає – каже, нічим. А Ви ж не чужа їй все-таки …- в цій плутаній розмові Люба насилу впізнала сусідку, тітку Марію. Через кілька днів вона зібралася і, незважаючи на те, що чоловік і син відмовляли її від поїздки, все ж поїхала в село.\nВона не очікувала побачити Ганну Михайлівну в такому стані. Колись владна, сильна жінка з гордовитою поставою, зараз перед нею сиділа згорблена маленька бабуся з вицвілими очима, кинута невісткою та онуками напризволяще.\n-Любцю, дитинко, це ти? – здивовано запитала вона.\n-Я! -Посміхнувся Люба. – Я вам продуктів привезла. І фотографії.\nГанна Михайлівна відкрила альбом з фотографіями змужнілого Вані і заплакала. Зі світлин на неї дивилися молоді усміхнені очі Петра.\nPrevious PostНа ту зустріч однокласників я дуже не хотіла іти, ніби щось відчувала. Як правило, я такі заходи не відвідую. За 15 років жодного разу не ходила. А тут однокласниця вмовила поїхати. Там ми зустрілися з Олегом. Тепер він не втрачає надії, що ми можемо бути разом. Але я заміжня, у мене є чоловік і донька


Факти: у Меган Маркл не сама пізня вагітність у королівській родині - Вона\nдодому Новости Факти: у Меган Маркл не сама пізня вагітність у королівській родині\n34-річний принц Гаррі і 37-річна Меган Маркл стануть батькам первістка! Кенсінгтонський палац опублікував офіційну інформацію про те, що подружжя чекають малюка:\nЇх Королівські Високості Герцог і Герцогиня Сассекские дуже раді оголосити, що Герцогиня Сассекская чекає дитину навесні 2019 року.\n© Instagram @meghanmarkleofficialfanpage, @kensingtonroyal\nПоділилася своїм щастям і мама Меган Маркл, що також було зазначено в офіційному релізі. Дорія Регланд «дуже задоволена цією чудовою новиною, і вона з нетерпінням чекає зустрічі з її першим онуком», — йдеться в заяві.\n© Instagram @nickiswiftceleb\nЗа інформацією деяких британських видань, герцогиня Сассекская вже пройшла перший скринінг, який виконується на 12-му тижні вагітності. Відзначається, що майбутній малюк здоровий.\n© Instagram @mesmerisingmarkle\n© Instagram @meghansharry\nЗазначимо, що з-за віку герцогині її вагітність раніше б класифікувалася як «геріатрична». Лікарі використовували цей термін для опису вагітності у жінок старше 35 років. Однак у наші дні в медицині це формулювання вже не актуальна. І доктора описують таку вагітність як «більш старший вік матері».\nВ якому ж віці ставали мамами найбільш популярні представниці королівської сім’ї?\n© Instagram @lady_sara_world\n© Instagram @retro.windsor\n22 роки – син Чарльз (14 листопада 1948 року)\n24 роки – дочка Ганна (15 серпня 1950 року)\n33 роки – син Ендрю (19 лютого 1960 року)\n37 років – син Едвард (10 березня 1964 року)\nПринцеса Анна — єдина дочка королеви Єлизавети II\n© Instagram @windsor.cambridge.sussex, @a.royal.moment\n© Instagram @royals_of_england\n27 років – син Пітер (15 листопада 1977 року)\n30 років – дочка Зара (15 травня 1981 року)\nПринцеса Діана — екс-дружина принца Чарльза, старшого сина королеви Єлизавети II\n© Instagram @familyofroyalty\n© Instagram @xwomenphotox\n© Instagram @bruce_wayne11, @dianatheprincess\n© Instagram @meghan__harry__photos\n© Instagram @simply_royal_love\n20 років – син Вільям (21 червня 1982 року)\n23 роки – син Гаррі (15 вересня 1984 року)\nСара Фергюсон — екс-дружина принца Ендрю, другого сина Єлизавети II\n© Instagram @eugenie_and_jack\n© Instagram @1stclasspatterns\n© Instagram @kate_and_the_royals, @beatrice.and.eugenie.of.york\n© Instagram @the.love.of_queenelizabeth, @royallyfergie\n28 років – дочка Беатріс (8 серпня 1988 року)\n30 років – дочка Євгенія (23 березня 1990 року)\nПринцеса Софія — дружина принца Едварда, молодшого сина Єлизавети II\n© Instagram @worlds.royals\n© Instagram @royalty_europe\n© Instagram @royaltyinarabic\n© Instagram @mini_royals_europe\n38 років – дочка Луїза (8 листопада 2003 року)\n42 роки – син Джеймс (17 грудня 2007 року)\nКейт Міддлтон, дружина принца Вільяма, онука Єлизавети II\n31 рік – син Джордж (22 липня 2013 року)\n33 роки – дочка Шарлотта (2 травня 2015 року)\n36 років – син Луї (23 квітня 2018 року)\nЗара Філліпс — дочка принцеси Анни\n© Instagram @madeformums\n32 роки – дочка Міа (17 січня 2014 року)\n37 років – дочка Олена (19 червня 2018 року)\nА в якому віці ви стали мамою?\nФото на анонс: Instagram @kensingtonduchess\nпопередня статтяСтепан Міхалков відпочиває з сином на півдні\nнаступна статтяСвій перший офіційний «вагітний» день Меган Маркл присвятила принцесі Діані\nДіана Крюгер показала струнку фігуру через 2 місяці після пологів


У Львові відкрили меморіальну таблицю видатному письменникові Єжи Лецу - ZAXID.NET\nКультура — Андрій Дрозда, 22 квітня 2018 0\nТаблиця знаходиться на фасаді будинку, в якому письменник мешкав у юності\nУ неділю, 22 квітня, у Львові на вул. Словацького, 6 відбулося урочисте відкриття меморіальної таблиці видатному письменникові і критикові Станіславу Єжи де Туш-Лецу. У відкритті взяли участь міський голова Львова Андрій Садовий, польський громадський діяч і головний редактор видання Gazeta Wyborcza Адам Міхнік, сини Станіслава Єжи Леца - Томаш Лец та Ян Лец, письменник Андрій Павлишин та ініціатор проекту «ЛЕЦ. XX століття» Віктор Шендерович.\nМеморіальну таблицю встановили на фасаді будівлі, у якій впродовж 1920-1934 і 1939-1941 рр. мешкав Єжи Лец з родиною. Меморіальна таблиця містить фото письменника і пояснення українською та англійською мовами.\n«Сьогодні ми вшановуємо пам’ять одного із найвидатніших синів львівської землі, поета, афориста Єжи Леца. Невипадково на таблиці розміщений один із найцікавіших афоризмів Леца про те, що він хотів би бути локальним письменником. Бо світовим письменником він і так став», - з такими словами виступив на відкритті письменник і перекладач Андрій Павлишин.\n«Мудрість Єжи Леца, його любов до життя і сприйняття життя проявили себе таким «голим нервом». Він був надзвичайно справедливою людиною», - поділився своїми враженнями мер Львова Андрій Садовий.\nВін додав, що львів'яни та гості міста з появою цієї таблиці отримають видимий знак перебування видатного земляка в місті, де він сформувався і набув творчого потенціалу. Син Станіслава Єжи Леца Томаш подякував громаді Львова за вияв пошани до батька та ініціативу встановлення таблиці.\nСтаніслав Єжи де Туш-Лец народився у Львові у 1909 році. Він навчався у Львівському університеті, тут дебютував поезіями і працював у довоєнних часописах. Упродовж 1947-1966 років створив близько 5 тис. філософських парадоксів-афоризмів, об’єднаних загальною назвою «Незачесані думки», які частково перекладені українською і опубліковані в журналі української діаспори «Сучасність».\nАфоризми Станіслава Єжи Леца вважаються у сучасній Європі класичними зразками жанру, публікуються щороку багатотисячними накладами. Помер Єжи Лец 1966 року, похований у Варшаві.


Завтра шляхетні львів'яни отримають нагороду - 032.ua\nЗавтра шляхетні львів'яни отримають нагороду\n12:00, 30 квітня 2015 р.\nБудуть вручені щорічні почесні відзнаки міста Львова у номінаціях «Шляхетна львівська родина», «Львів’янин року» та «Почесний громадянин міста Львова».\nЗавтра, 1 травня, о 14.00 год. у Львівській міській раді відбудуться урочисті збори. З нагоди Дня міста Львова буде вручено міські нагороди львів’янам, які своєю працею та активною громадянською позицією довели свою відданість Україні.


Мінкульт: Україна розглядає можливість збільшення квот для української музики на радіо до 75%\n19 Жовтень 2018, Київ 05:06\n24 Червень 2015, 08:59\nМіністерство культури україни розглядає можливість збільшення квот на українську музику в радіоефірі до 75%. Про це, як мовиться на сайті відомства, заявив під час зустрічі з представниками приватних музичних радіокомпаній профільний міністр В’ячеслав Кириленко.\n«Учасники зустрічі висловили спільну позицію про те, що молоді музиканти мають отримувати більше шансів для просування своєї творчості, зокрема, і в недержавному радіоефірі. Представники радіостанцій висловили готовність створити спільний проект для заохочення українських молодих виконавців», – мовиться в повідомленні.\nНинішні квоти на трансляцію української музики в радіоефірі складають 50%. Це визначено нормою закону про «Про телебачення і радіомовлення», яка передбачає, що в загальному обсязі мовлення кожної телерадіоорганізації України має бути не менше від половини національного аудіовізуального продукту або музичних творів українських авторів чи виконавців.


Канцерофобія: коли страх заважає здоровому життю | Оncological Center TomoClinic\n•6 Червня, 2019\nКанцерофобія: коли страх заважає здоровому життю\nОncological Center TomoClinic>Наші новини та статті>Канцерофобія: коли страх заважає здоровому життю\nІнтерв’ю з психологом TomoClinic Антоном Покалюхіним ми провели, коли весь світ відзначав Національний день перемогли над раком. Важка хвороба крокує планетою, а ми як мінімум маємо зробити все можливе, щоб її не боятися. І хоч в психіатрії немає офіційного діагнозу «канцерофобия», термін з латинської та грецької все ж існує. Як з’являється страх виявити у себе злоякісне новоутворення і яким чином з ним боротися?\n— Страх почути діагноз «рак» приходить випадково або має ґрунтовні причини?\n— Іноді канцерофобія — це наслідок лікування або загибелі близького онкопацієнта, але трапляється, що першопричиною стає й хронічний стрес. Різка втрата ваги та погіршення зовнішнього вигляду теж можуть підштовхнути до поганих думок в голові. Така людина легко піддається навіюванню, стороння думка може стати додатковим поштовхом. Легкі побоювання можуть перерости в справжню фобію, і без допомоги психолога, а іноді психіатра, тут не впоратися.\n— А як тоді зрозуміти, розвинулася у вас канцерофобія або це просто тривога за власне здоров’я?\n— Постійні побоювання на рахунок появи у вас раку або зараження від іншого онкопацієнта — це вже серйозні прояви. Така людина — частий гість поліклінік і лабораторій, він постійно перевіряє здоров’я, здає аналізи, ходить на обстеження і консультується у онкологів.\n— Як ставитися до страху того, що хвороба повернеться?\n— Для будь-якого пацієнта, який закінчив лікування і знаходиться в ремісії, абсолютно нормально мати побоювання з приводу рецидиву. Питання лише в тому, як сильно цей страх впливає на життя людини, чи отруює його. Якщо це звичайна тривога напередодні контрольного обстеження, яка знижується після отримання результатів — то це нормальне явище. Інший момент, якщо планові перевірки не дають спокою, а хвиля занепокоєння «накриває» пацієнта знову і знову.\n— Хто схильний до канцерофобії більше?\n— Напевно, жінки, тому що частіше висловлюють свої переживання вголос, а про страхи чоловіків ми часто можемо тільки здогадуватися, тому що сильній статі не властиво відкрито ділитися цим. До канцерофобії також схильні люди, рівень тривоги по життю у яких високий, темперамент тривожний, іноді є прихована депресія з соматичними проблемами. За статистикою це люди 30-40 років без високої успішності в сімейному і професійному житті. Думки про важке невиліковне захворювання у канцерофобів іноді з’являються від невизначених болів і дисфункцій організму. А іноді можна мати й ідеальне здоров’я і занадто боятися його порушити.\n— Чи може канцерофобія сама по собі викликати рак?\n— Онкологія не пов’язана з нашими думками, страхами, образами, невисловленими думками. Не існує підтверджуючих це наукових досліджень. Так, негатив може послабити наш організм і вдарити по органам, які можуть бути слабшими від народження. Однак це не фактор розвитку раку.\n— Чи трапляється інша крайність: людина настільки боїться виявлення у себе пухлини, що свідомо не йде обстежитися і боїться дізнатися правду?\n— Так, це інстинктивна поведінка: іноді ми хочемо зачаїтися від небезпеки, навіть коли симптоми відкрито сигналізують про неї. Цей страх паралізує, і людина уникає лікарів. Комусь страшно дізнатися неприємну для себе інформацію, а у когось «винуватим» є сприйняття: «Якщо я дізнаюся про грізний діагноз, це однозначно буде для мене мукою та вироком». Так ні ж! Давайте свідомо ставитися до свого здоров’я: можна дізнатися про рак в ході обстеження ще на ранній стадії і забути про хворобу після нетривалого лікування. Це завжди раціональніше, ніж затягувати з візитом до онколога через острах і поступити в клініку вже із запущеною картиною. Крім того, кожна наступна стадія раку лікується в рази дорожче, тому логічніше почати терапію на початковому етапі і витратити на це ще невеликі гроші.\n— А буває ж і такий прояв канферофобіі: людина навмисно веде фанатично здоровий спосіб життя, дотримується дієти, їсть ананаси і броколі?\n— Фанатизм не є корисним ні за яких обставин, навіть в турботі про власне здоров’я. Впадаючи в крайнощі і слідуючи принципам здорового харчування, можна непомітно прийти до інших проблем з психічним здоров’ям. Наприклад, орторексії — нав’язливого бажання харчуватися виключно правильними продуктами. Це досить молодий розлад харчової поведінки і поки що офіційно не визнаний, але часто використовується фахівцями. Схильні до в орторексії вважають, що харчуються правильно, а насправді тільки обмежують себе в корисних речовинах і роблять свій раціон не зовсім повноцінним. Так, всі ми знаємо, що краще виключити канцерогени. Але не перегинайте палицю і намагайтеся тримати все в балансі: поведінку і харчування, турботу про своє здоров’я і тривогу. Коли є привід, то варто потривожитися і звернутися за допомогою, а коли приводу немає, зберігайте здоровий глузд і не удавайтеся до фанатизму.\n— Чим може бути корисна канцерофобия?\n— Ви здали кров на онкомаркери, пройшли КТ і отримали свіжі результати. Ви прийняли душ і помолилися перед сном. Ви живете сьогоднішнім днем — і це найцінніша поведінка для канцерофоба. Якщо після всього цього у вас залишаються сумніви і підозри — вирушайте до онкологів, вони дадуть чітку відповідь на підставі досліджень. Розкажуть про планові перевірки на найближчий рік, щоб ви були впевнені у власному здоров’ї і завтрашньому дні. Особливо це важливо для тих, хто знаходиться в зоні ризику, має негативну генетику або залишив хворобу за плечима. Достовірна інформація від лікаря повинна заспокоїти і налаштувати на виконання плану «чекапів».\n— Що ви порадите людям, які надто тривожаться за своє здоров’я і бояться одного разу почути про онкологію?\n— Страхи — це в’язниця, яку ми створюємо власноруч. Але ми в змозі і зруйнувати її. Якщо десь в боці боляче — не бійтеся, це не обов’язково рак. Робіть регулярні обстеження організму відповідно до розкладу, але не частіше. Критично ставтеся до інформації, що надходить з інтернету, від оточуючих і навіть до негативних думок з власної голови. Інформування та просвіта — наше все. Дізнайтеся про другу думку лікаря, якщо сумніваєтеся в першій. Запитайте про третю думку лікаря, якщо перші дві не збігаються. Однак в певний момент важливо зупинитися, відпустити тривожність і довіритися.


Як зробити калькулятор в Excel\nСтворення калькулятора в Microsoft Excel\nДля постійних користувачів Excel не секрет, що в цій програмі можна виробляти різні математичні, інженерні та фінансові розрахунки. Дана можливість реалізується шляхом застосування різних формул і функцій. Але, якщо Ексель постійно використовувати для проведення подібних розрахунків, то актуальним стає питання організації необхідних для цього інструментів прямо на аркуші, що значно підвищить швидкість обчислень і рівень зручності для користувача. Давайте з'ясуємо, як зробити подібний калькулятор в Ексель.\nПроцедура створення калькулятора\nСпосіб 1: використання макросів\nСпосіб 2: застосування функцій\nСпосіб 3: включення вбудованого калькулятора Excel\nОсобливо нагальною ця задача стає в разі потреби постійно проводити однотипні обчислення і розрахунки, пов'язані з певним видом діяльності. В цілому все калькулятори в Excel можна розділити на дві групи: універсальні (використовуються для загальних математичних обчислень) і вузькопрофільні. Остання група ділиться на безліч видів: інженерні, фінансові, кредитні інвестиційні тощо Саме від функціональних можливостей калькулятора, в першу чергу, залежить вибір алгоритму його створення.\nПерш за все, розглянемо алгоритми створення користувацьких калькуляторів. Почнемо зі створення найпростішого універсального калькулятора. Даний інструмент буде виконувати елементарні арифметичні дії: додавання, множення віднімання, ділення і т. Д. Він реалізований за допомогою макросу. Тому перш, ніж приступити до процедури створення, потрібно впевнитися, що у вас включені макроси і панель розробника. Якщо це не так, то обов'язково слід активувати роботу макросів .\nПісля того, як зазначені вище попередні налаштування виконані, переміщаємося у вкладку «Розробник». Тиснемо на іконку «Visual Basic», яка розміщена на стрічці в блоці інструментів «Код».\nЗапускається вікно редактора VBA. Якщо центральна область у вас відобразилася сірим кольором, а не білим, то це означає, що поле введення коду відсутня. Для включення його відображення переходимо до пункту меню «View» і тиснемо по напису «Code» в списку. Можна замість цих маніпуляцій натиснути функціональну клавішу F7. У будь-якому випадку поле для введення коду з'явиться.\nТут в центральній області нам потрібно записати сам код макросу. Він має такий вигляд:\nЗамість словосполучення «Введіть дані» ви можете записати будь-яке інше прийнятне для вас. Саме воно буде розташовуватися над полем введення виразу.\nПісля того, як код введено, файл потрібно перезаписати. При цьому його слід зберегти у форматі з підтримкою макросів. Тиснемо на іконку у вигляді дискети на панелі інструментів редактора VBA.\nЗапускається вікно збереження документа. Переходимо в ту директорію на жорсткому диску або знімному носії, де хочемо його зберегти. В поле «Ім'я файлу» присвоюємо документу будь-яке бажане найменування або залишаємо те, яке присвоєно йому за умовчанням. В обов'язковому порядку в полі «Тип файлу» з усіх доступних форматів вибираємо найменування «Книга Excel з підтримкою макросів (* .xlsm)». Після цього кроку клацають по кнопці «Зберегти» в нижній частині вікна.\nПісля цього можна закривати вікно редактора макросів, просто натиснувши на стандартний значок закриття у вигляді червоного квадрата з білим хрестиком в його правому верхньому куті.\nЩоб запустити обчислювальний інструмент за допомогою макросу, перебуваючи у вкладці «Розробник», клацають по значку «Макроси» на стрічці в блоці інструментів «Код».\nПісля цього запускається вікно макросів. Вибираємо найменування того макросу, який ми тільки що створювали, виділяємо його і тиснемо на кнопку «Виконати».\nПісля виконання даної дії запускається калькулятор, створений на основі макросу.\nДля того, щоб зробити в ньому обчислення, записуємо в поле необхідну дію. Зручніше за все використовувати для цих цілей числовий блок клавіатури, який розташований праворуч. Після того, як вираз введено, тиснемо на кнопку «OK».\nПотім на екрані з'являється невелике віконце, яке містить в собі відповідь рішення заданого виразу. Для його закриття тиснемо на кнопку «OK».\nАле погодьтеся, що досить незручно кожен раз, коли потрібно провести обчислювальні дії, переходити в вікно макросів. Давайте спростимо реалізацію запуску вікна обчислень. Для цього, знаходячись у вкладці «Розробник», клацаємо по вже знайомій нам іконці «Макрос».\nПотім у вікні макросів вибираємо найменування потрібного об'єкту. Клацаємо по кнопці «Параметри ...».\nПісля цього запускається віконце ще менше попереднього. У ньому ми можемо поставити поєднання гарячих клавіш, при натисканні на які буде запускатися калькулятор. Важливо, щоб дане поєднання не використовувалося для виклику інших процесів. Тому перші символи алфавіту використовувати не рекомендується. Першу клавішу поєднання задає сама програма Ексель. Це клавіша Ctrl. Наступну клавішу задає користувач. Нехай це буде клавіша V (хоча ви можете вибрати і іншу). Якщо дана клавіша вже використовується програмою, то буде автоматично додана ще одна клавіша в комбінацію - S hift. Вписуємо обраний символ в полі «Швидкий доступ» і тиснемо на кнопку «OK».\nПотім закриваємо вікно макросів, натиснувши на стандартний значок його закриття у верхньому правому куті.\nТепер при наборі обраної комбінації гарячих клавіш (в нашому випадку Ctrl + Shift + V) буде запускатися вікно калькулятора. Погодьтеся, це набагато швидше і простіше, ніж кожен раз викликати його через вікно макросів.\nурок: Як створити макрос в Ексель\nТепер давайте розглянемо варіант створення вузькопрофільного калькулятора. Він буде призначений для виконання конкретних, специфічних завдань і розміщений безпосередньо на аркуші Excel. Для створення цього інструменту будуть застосовуватися вбудовані функції Ексель.\nДля прикладу створимо інструмент конвертації величин маси. В процесі його створення нами буде використана функція граф. Даний оператор відноситься до інженерного блоку вбудованих функцій Ексель. Його завданням є перетворення величин однієї заходи вимірювання в іншу. Синтаксис цієї функції наступний:\n«Число» - це аргумент, який має вигляд числового значення тієї величини, яку треба конвертувати в інший запобіжний вимірювання.\n«Вихідна одиниця виміру» - аргумент, який визначає одиницю виміру величини, що підлягає конвертації. Він задається спеціальним кодом, який відповідає певній одиниці виміру.\n«Кінцева одиниця виміру» - аргумент, який визначає одиницю виміру тієї величини, в яку перетворюється вихідне число. Він також задається за допомогою спеціальних кодів.\nНам слід докладніше зупинитися на цих кодах, так як вони нам знадобляться в подальшому при створенні калькулятора. Саме нам знадобляться коди одиниць вимірювання маси. Ось їх перелік:\nkg - кілограм;\nmg - міліграм;\nlbm - англійський фунт;\nozm - унція;\nsg - Слег;\nu - атомна одиниця.\nПотрібно також сказати, що всі аргументи цієї функції можна задавати, як значеннями, так і посиланнями на комірки, де вони розміщені.\nПерш за все, робимо заготовку. У нашого обчислювального інструменту буде чотири поля:\nВихідна одиниця виміру;\nКінцева одиниця виміру.\nВстановлюємо заголовки, під якими будуть розміщуватися дані поля, і виділяємо їх форматуванням (заливанням і кордонами) для більш наочної візуалізації.\nУ поля «Конвертована величина», «Початкова межа вимірювання» і «Кінцева межа вимірювання» нами будуть вводитися дані, а в полі «Результат конвертації» - виводитися кінцевий результат.\nЗробимо так, щоб в поле «Конвертована величина» користувач міг вводити тільки допустимі значення, а саме числа більше нуля. Виділяємо осередок, в яку буде вноситися перетворюються величина. Переходимо у вкладку «Дані» і в блоці інструментів «Робота з даними» натискаємо по значку «Перевірка даних».\nЗапускається віконце інструменту «Перевірка даних». Перш за все, виконаємо налаштування у вкладці «Параметри». В поле «Тип даних» зі списку вибираємо параметр «Справжнє». В поле «Значення» також зі списку зупиняємо вибір на параметрі «Більше». В поле «Мінімум» встановлюємо значення «0». Таким чином, в дану комірку можна буде вводити тільки дійсні числа (включно з дробові), які більше нуля.\nПісля цього переміщаємося у вкладку того ж вікна «Повідомлення для введення». Тут можна дати пояснення, що саме потрібно вводити користувачеві. Він його побачить при виділенні комірки введення величини. В поле «Повідомлення» напишемо наступне: «Введіть величину маси, яку слід перетворити».\nПотім переміщаємося у вкладку «Повідомлення про помилку». В поле «Повідомлення» нам слід написати ту рекомендацію, яку побачить користувач, якщо введе некоректні дані. Напишемо наступне: «Введене значення має бути позитивним числом». Після цього, щоб завершити роботу в вікні перевірки введених значень і зберегти введені нами настройки, тиснемо на кнопку «OK».\nЯк бачимо, при виділенні комірки з'являється підказка для введення.\nСпробуємо ввести туди некоректне значення, наприклад, текст або негативне число. Як бачимо, з'являється повідомлення про помилку і введення блокується. Тиснемо на кнопку «Скасування».\nА ось коректна величина вводиться без проблем.\nТепер переходимо до поля «Вихідна одиниця виміру». Тут ми зробимо так, що користувач буде вибирати значення зі списку, що складається з тих семи величин маси, перелік яких був наведений вище при описі аргументів функції граф. Ввести інші значення не вийде.\nВиділяємо осередок, яка знаходиться під найменуванням «Вихідна одиниця виміру». Знову клацають по іконці «Перевірка даних».\nУ вікні перевірки даних переходимо у вкладку «Параметри». В поле «Тип даних» встановлюємо параметр «Список». В поле «Джерело» через крапку з комою (;) перераховуємо коди найменувань величин маси для функції преобра, про які йшла мова вище. Далі тиснемо на кнопку «OK».\nЯк бачимо, тепер, якщо виділити поле «Вихідна одиниця виміру», то праворуч від нього виникає піктограма у вигляді трикутника. При кліці по ній відкривається список з найменуваннями одиниць вимірювання маси.\nАбсолютно аналогічну процедуру у вікні «Перевірка даних» проводимо і з осередком з найменуванням «Кінцева одиниця виміру». У ній теж виходить точно такий же список одиниць вимірювання.\nПісля цього переходимо до осередку «Результат конвертації». Саме в ній міститиметься функція преобра і виводити результат обчислення. Виділяємо даний елемент листа і тиснемо на піктограму «Вставити функцію».\nЗапускається Майстер функцій. Переходимо в ньому в категорію «Інженерні» і виділяємо там найменування «У граф». Потім клацають по кнопці «OK».\nВідбувається відкриття вікна аргументів оператора граф. В поле «Кількість» слід ввести координати осередку під найменуванням «Конвертована величина». Для цього ставимо в курсор в поле і натискаємо лівою кнопкою миші по цьому осередку. Її адреса тут же відображається в поле. Таким же чином вводимо координати в поля «Вихідна одиниця виміру» і «Кінцева одиниця виміру». Тільки на цей раз натискаємо по осередках з такими ж назвами, як у цих полів.\nПісля того, як всі дані введені, тиснемо на кнопку «OK».\nЯк тільки ми виконали останню дію, в віконці осередку «Результат конвертації» тут же відобразився результат перетворення величини, згідно з раніше введених даних.\nДавайте змінимо дані в осередках «Конвертована величина», «Початкова одиниця вимірювання» і «Кінцева одиниця виміру». Як бачимо, функція при зміні параметрів автоматично перераховує результат. Це говорить про те, що наш калькулятор повністю функціонує.\nАле ми не зробили одну важливу річ. Осередки для введення даних у нас захищені від введення некоректних значень, а ось елемент для виведення даних ніяк не захищений. А адже в нього взагалі не можна нічого вводити, інакше формула обчислення буде просто видалена і калькулятор прийде в неробочий стан. Помилково в цей осередок можете ввести дані і ви самі, не кажучи вже про сторонніх користувачів. В цьому випадку доведеться заново записувати всю формулу. Потрібно заблокувати будь-який введення даних сюди.\nПроблема полягає в тому, що блокування встановлюється на лист в цілому. Але якщо ми заблокуємо лист, то не зможемо вводити дані в поля введення. Тому нам потрібно буде в властивості формату осередків зняти можливість блокування з усіх елементів листа, потім повернути цю можливість тільки осередку для виведення результату і вже після цього заблокувати лист.\nКількома лівою кнопкою миші по елементу на перетині горизонтальної та вертикальної панелі координат. При цьому виділяється весь лист. Потім натискаємо правою кнопкою миші по виділенню. Відкривається контекстне меню, в якому вибираємо позицію «Формат ячеек ...».\nЗапускається вікно форматування. Переходимо в ньому у вкладку «Захист» та знімаємо галочку з параметра «Що Захищається ланка». Потім клацають по кнопці «OK».\nПісля цього виділяємо тільки осередок для виведення результату і натискаємо по ній правою кнопкою миші. У контекстному меню клацають по пункту «Формат ячеек».\nЗнову у вікні форматування переходимо у вкладку «Захист», але на цей раз, навпаки, встановлюємо галочку біля параметра «Що Захищається ланка». Потім клацаємо по кнопці «OK».\nПісля цього переміщаємося у вкладку «Рецензування» і тиснемо на іконку «Захистити лист», яка розташована в блоці інструментів «Зміни».\nВідкривається вікно установки захисту листа. В поле «Пароль для відключення захисту аркуша» вводимо пароль, за допомогою якого при необхідності в майбутньому можна буде зняти захист. Інші налаштування можна залишити без змін. Тиснемо на кнопку «OK».\nПотім відкривається ще одне невелике віконце, в якому слід повторити введення пароля. Робимо це і тиснемо на кнопку «OK».\nПісля цього при спробі внесення будь-яких змін в осередок виведення результату дії будуть блокуватися, про що повідомляється в постає діалоговому вікні.\nТаким чином, ми створили повноцінний калькулятор для конвертації величини маси в різні одиниці виміру.\nКрім того, в окремій статті розповідається про створення ще одного виду вузькопрофільного калькулятора в Ексель для розрахунку платежів по кредитах.\nурок: Розрахунок аннуитетного платежу в Ексель\nКрім того, в Ексель є власний вбудований універсальний калькулятор. Правда, за замовчуванням кнопка його запуску відсутня на стрічці або на панелі швидкого доступу. Розглянемо, як активувати її.\nПісля запуску програми Excel переміщаємося у вкладку «Файл».\nДалі у вікні, переходимо в розділ «Параметри».\nПісля запуску віконця параметрів Excel переміщаємося в підрозділ «Панель швидкого доступу».\nПеред нами відкривається вікно, права частина якого розділена на дві області. У правій її частині розташовані інструменти, які вже додані на панель швидкого доступу. У лівій представлений весь набір інструментів, який доступний в Excel, включаючи відсутні на стрічці.\nНад лівою областю в поле «Вибрати команди» з переліку вибираємо пункт «Команди не на стрічці». После этого в списке инструментов левой области ищем наименование «Калькулятор» . Найти будет просто, так как все названия расположены в алфавитном порядке. Затем производим выделения данного наименования.\n← Установка тире в Microsoft Excel\nОб'єднання рядків в Microsoft Excel →


Один загиблий, двоє у лікарні, від вибуху гранати у Могилів - Подільському районі | ТРК Вінничина\n27 грудня 2019, 19:30\nОдин загиблий, двоє у лікарні, від вибуху гранати у Могилів - Подільському районі\nКинув гранату у товаришів. Так закінчилось застілля в одному з будинків у с. Садки Могилів-Подільського району. Вибуховий предмет детонував, одна людина загинула, двоє у лікарні, серед яких і підривник. Чому чоловік так жорстоко розправився з друзями і де взяв гранату розкажемо далі в сюжеті.\nБлизько 2:30, 26 грудня в поліцію надійшло повідомлення з лікарні про те, що в реанімаційне відділення у важкому стані, були госпіталізовані троє жителів села Садки, Могилів-Подільського району. Один з них, під час надання медичної допомоги помер.\nВибух стався у дворі 28-річного місцевого жителя. Господар будинку, у дворі якого сталася трагедія, запросив до себе в гості друзів.\nЧоловік кілька тижнів тому повернувся з заробітків з Києва і вирішив відсвяткувати цю подію. Під час застілля між чоловіками неодноразово виникали конфлікти. Коли гості вийшли на вулицю, господар будинку виніс гранату і погрожував її підірвати. Двоє чоловіків намагалися його заспокоїти і забрати небезпечний предмет у нього з рук, однак боєприпас вибухнув.\nВнаслідок вибуху травмувалися 25- і 28-річний місцеві жителі. Також з'ясувалося, що медичної допомоги потребував і правопорушник. Він отримав осколкове поранення ноги і був прооперований.\nТіло одного із хлопців, 28- річного Андрія, пронизане осколками. Щонайменше тиждень він проведе на лікарняному ліжку. Поранення отримав біля оселі товариша, пригадує, що напередодні розпивали спиртні напої, і згодом виникла суперечка. Коли вийшли на вулицю, власник оселі дістав гранату.\n“Він почав погрожувати гранатою, інший товариш, який загинув, взяв його за руку, хотів забрати гранат. Ми його повалили на землю і тримали за руки. Сашко чи витягав з руки гранату, чи розтискав кулак, я не знаю, не дивився, а згодом почув вибух”.\nАндрій Яровий, потерпілий\nВибух став фатальним для наймолодшого хлопця в компанії, 25-річного Олександра, медикам врятувати не вдалося.\n“Поранений був у край-важкому стані. Мало місце осколкове поранення в голову, та травматична ампутація верхньої кінцівки. При поступленні його стан був вкрай важким, він був госпіталізований у відділення реанімації, де й загинув”.\nВалентина Андрієвська, заступник головного лікаря з медичної частини Могилів-подільської лікарні.\nПідривника правоохоронці затримали, він також знаходиться у лікарні з осколковим пораненням ноги. Зізнається, гранату придбав у столиці, але застосовувати її не планував.\n"Я хотів просто налякати їх, а вони мене повалили на землю, і граната розірвалася".\nУ селі, де сталася трагедія люди шоковані, кажуть, раніше за хлопцями пиятства та агресії не помічали.\n“Здоровий, крепкий хлопець, на роботу їздив. Він не пив. Я ні разу не бачив його п'яними.”\nВасиль Малий, сусід обвинуваченого\n“Не раз зустрічала його в селі. Я б ніколи не подумала що він на таке здатний, це шок для всіх"\nТетяна Слюсар, жителька с. Садки\nЗатриманий раніше вже потрапляв в поле зору поліції, навіть був умовний термін за крадіжки. Тепер йому загрожує серйозне покарання,\n"Готується повідомлення про підозру даній особі, за статтями 115 та 263 кримінального кодексу України "Умисне вбивство" і "Незаконне поводження з вогнепальною зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами". Відповідальність за це передбачена від 10-15 років позбавлення волі, або довічне позбавлення волі".\nРоман Півторацький, тимчасово виконуючий обов'язки заступника начальника Могилів-Подільського відділу поліції.


В Умані з'явився Starbucks у коричневому кольорі і написами на івриті - відкрили його для паломників - Телеграф\nДо приїзду хасидів в Умані відкрили Starbucks, але виглядає він підозріло (фото)\n07 вересня 2021, 09:51\nНовина оновлена 07 вересня 2021, 11:08\nВ Умані з'явився дивний Starbucks\nЗаклад користується популярністю серед паломників\nЗ приїздом паломників-хасидів в Умань, де вони святкуватимуть Рош га-Шана, підприємливі містяни не втратили нагоду заробити на цьому грошей. Так, у місті з’явилася кав’ярня Starbucks, однак до відомої американської фірми вона не має жодного стосунку.\nФотографією підозрілого Starbucks в Умані поділився журналіст Obozrevatel Андрій Жигайло в Instagram.\n"Тут пів хіпстерського Києва чекає приходу Starbucks в Україну. А він он де, в Умані виявляється", — йдеться у підписі до фото.\nСудячи з кадру, заклад таки користується попитом серед паломників, які шикуються у чергу за кавою. І схоже, що абсолютно нікого не насторожує той факт, що Starbucks в Умані — це базарна ятка, яку обтягнули дивними коричневими банерами з написами на івриті та обклеїли папірцями замість адекватних табличок асортименту. Єдине у чому власники цього закладу дотрималися концепції так це те, що там діє система самообслуговування. І зелений логотип, до речі, також присутній.\nВ Умані відкрили дивний Starbucks\nStarbucks — найбільша міжнародна мережа кафе швидкого обслуговування, яка представлена у 55 країнах світу. При цьому офіційного представництва американської компанії в Україні немає, як і жодного їх закладу. Українці неодноразово називали Starbucks одним з найбільш очікуваних брендів на ринку України поряд з IKEA і H&M, які, до речі, в Україні таки з’явилися.\nРаніше "Телеграф" повідомляв, що у одній з кавʼярень Дніпра відвідувачі поглумилися над 14-річною дівчинкою, заманивши її в туалет і зґвалтувавши.\n#Starbucks #Умань #Паломники-хасиди


Котедж Deluxe біля басейну\nГостьовий дім цілком, господар – Caroline\nУ центрі типового села, всього за 10 хвилин їзди від жвавого Тамаріндо, насолоджуйтеся спокоєм цього абсолютно нового комфортабельного котеджу (якщо його немає, перегляньте наші 2 інші котеджі на території). Багато зручностей. Швидкий Інтернет/ПС/Вентилятор/Телевізор/Netflix/Барбекю/Кухня... Околиця полів і лісів, посеред великого саду з багатьма фруктовими деревами, басейном, денним ліжком, гамаком, лаунж-зоною Rancho. Багато приватного життя. Птахи та мавпи навколо. Casa Ganábana - це обов 'язкова зупинка для любителів природи!!\nВідвідування Коста-Рики обов 'язково приведе вас до Тамаріндо. Оскільки це зайняте та жваве місто, ви однозначно оціните відпочинок у спокійній та спокійній обстановці після дня на пляжі.\nГостьовий будинок просторий, абсолютно новий, дуже комфортний, з великою приватною зоною на відкритому повітрі та прямим доступом до басейну.\nПосередині помешкання є ранчо на даху з пальмовими деревами, де ви зможете провести деякий час у гамаку або прочитати гарну книгу на зручному ліжку, або випити коктейль зі свічкою та гарною музикою після настання темряви.\n4,98 ·103 відгуки\n4,98 · 103 відгуки\nВи можете ходити вгору і вниз по пагорбу, щоб дістатися справжнього селища Санта-Роза і смакувати життя костариканців. Або ви можете взяти автомобіль або орендувати наші велосипеди і їхати далі до типових сіл Гватемали та Ліндерос, через красиві другорядні дороги. Вся територія навколо нашого помешкання радісно досліджується.\nМи в будь-який час готові допомогти нашим гостям отримати будь-яку інформацію або запитання, які можуть у них виникнути. Ми поважаємо їхню конфіденційність, як і наші співробітники.


Надзвичайні ситуації на Закарпатті станом на 27 лютого. Є жертви і постраждалі | Новини Закарпаття\nНадзвичайні ситуації на Закарпатті станом на 27 лютого. Є жертви і постраждалі\n2018-02-27 clipnews Коментарі Вимкнено до Надзвичайні ситуації на Закарпатті станом на 27 лютого. Є жертви і постраждалі\nДовідка про основні надзвичайні ситуації техногенного, природного та іншого характеру на території Закарпатської області станом на 7:00 27 лютого 2018 року.\nПідрозділами Управління ДСНС України у Закарпатській області впродовж чергової доби для проведення заходів з попередження надзвичайних ситуацій, оперативного реагування на події та ліквідації їх наслідків, гасіння пожеж, проведення інших рятувальних заходів здійснено 29 виїздів, з яких два – хибні.\nЗ початку року 213 4820780 17 – 6 – 21 –\n26.02.2018 о 10:53 – пожежа на сходовій клітині між 1 та 2 поверхами дев’ятиповерхового житлового будинку, за адресою: м.Ужгород, вул. Генерала Свободи. На пожежі 1 особа жіночої статі загинула та 1 чоловік 1953 р.н. травмований (отримав опіковий шок, опіки тіла 50%). Пожежею знищено одяг. Ймовірна причина пожежі – необережність під час куріння.\n26.02.2018 о 11:40 – загорання сухої трави на відкритій території за адресою: Ужгородський район, с. Худльово, б/н. Пожежею знищено суху траву на площі 4,5 Га. Причина й збитки встановлюються. 26.02.2018 о 16:25 – загорання сухої трави на відкритій території за адресою: Ужгородський район, с. Підгорб, вул. Центральна, б/н. Пожежею знищено суху траву на площі 0,04 Га. Причина й збитки встановлюються.\n26.02.2018 о 17:07 – пожежа в автомобілі «КаМАЗ» синього кольору, за адресою: м. Мукачево, вул. Берегівська об’їзна, б/н. Пожежею пошкоджено металеву бочку із залишками мастила. Причина та збитки встановлюються.\n26.02.2018 о 17:39 – пожежа в надвірній споруді за адресою: Іршавський район, с. Ільниця, вул. Партизанська. Вогнем знищено 12м2 покрівлі та пошкоджено речі домашнього вжитку. Причина й збитки встановлюються.\n26.02.2018 о 17:40 – загорання сухої трави на відкритій території за адресою: м. Ужгород, вул. Легоцького, б/н. Пожежею знищено суху траву на площі 0,005 Га. Причина та збитки встановлюються. 26.02.2018 о 18:45 – загорання сухої трави на відкритій території за адресою: м. Ужгород, вул. Грушевського, б/н. Пожежею знищено суху траву на площі 0,03 Га. Причина та збитки встановлюються. 26.02.2018 о 19:07 – загорання сухої трави на відкритій території за адресою: Ужгородський район, с. Сторожниця, вул. Канальна, б/н. Пожежею знищено суху траву на площі 0,0015 Га. Причина та збитки встановлюються.\n26.02.2018 о 19:25 – загорання сухої трави на відкритій території за адресою: Ужгородський район, с. П.Комарівці, б/н. Пожежею знищено суху траву на площі 1 Га. Причина та збитки встановлюються.\n26.02.2018 о 19:57 – загорання сухої трави на відкритій території за адресою: Іршавський район, с. Ільниця, урочище «Соломянка», б/н. Вогнем знищено суху траву на площі 0,6 Га. Причина та збитки встановлюються.\n26.02.2018 о 20:26 – загорання сухої трави на відкритій території за адресою: м.Ужгород, вул. Озерна, б/н. Пожежею знищено суху траву на площі 0,15 Га. Причина та збитки встановлюються. 26.02.2018 о 21:59 – загорання сухої трави на відкритій території за адресою: Свалявський район, с. Солочин. Пожежею знищено суху траву на площі 3,0 Га. Причина та збитки встановлюються. 27.02.2018 о 01:44 – пожежа в житловому будинку за адресою: Іршавський район, с. Ільниця, вул. Лесі Українки. Вогнем знищено 45м2 покрівлі та пошкоджено речі домашнього вжитку. Причина та збитки встановлюються.\n27.02.2018 о 03:00 – пожежа в будівлі за адресою: м.Ужгород, Православна набережна. Вогнем знищено меблі та частину майна на площі 25 м2. Причина та збитки встановлюються.\n26.02.2018 о 18:00 до ОКЦ поступило повідомлення про те що, до Тячівської ЦРЛ №1 в приймальне відділення поступила громадянка 1984 р.н., та громадянин 1982 р.н. мешканці смт Дубове Тячівського району з діагнозом отруєння чадним газом (внаслідок роботи бензинового генератору в приміщення котельні греко-католицької церкви), за адресою: смт Дубове, вул. Карла Маркса, б/н.\n26.02.2018 о 19:10 до ОКЦ поступило повідомлення про пошкодження в кімнаті житлового будинку побутового ртутного термометра, за адресою: м. Ужгород, вул. Дендеші.\nЗа чергову добу (станом на 06:00 27 лютого 2018 року) для забезпечення проїзду та попередження зупинки руху транспорту на автошляхах області допомога в буксируванні транспортних засобів не надавалась.\nУсього з 01.01.2018 надано допомогу в буксируванні 85 автомобілям, де перебувало 114 людей.\nЗа повідомленням Закарпатського центру з гідрометеорології на території області 27 лютого очікується: хмарно з проясненнями, місцями слабкий сніг. На дорогах гірської частини території області ожеледиця. Вітер північний 7-12 м/с. Температура повітря вночі 8-13°, у горах місцями вночі 17-22° морозу, вдень 3-8°, у горах місцями до 11° морозу, на високогір’ї 15-20° морозу.\nПо м. Ужгород: хмарно з проясненнями, без істотних опадів. Вітер північний 7-12 м/с. Температура повітря вночі 9-11°, вдень 5-7° морозу.\nВ Ужгороді підпалили офіс Товариства угорської культури. Вже не вперше\nУкрпошта знову підвищує ціни\nАліна on Надзвичайні ситуації на Закарпатті станом на 27 лютого. Є жертви і постраждалі2018-02-27\nУ Відділі охорони здоров'я Ужгородської міськради виявили порушень та недоліків на 17 млн грн | Новини Закарпаття on Надзвичайні ситуації на Закарпатті станом на 27 лютого. Є жертви і постраждалі2018-02-27\nВ Ужгороді керівництво комунального товариства обмануло бюджетні установи на 2 млн грн | Новини Закарпаття on Надзвичайні ситуації на Закарпатті станом на 27 лютого. Є жертви і постраждалі2018-02-27


У поліції повідомили, скільки українців загинули в ДТП в 2020 році - Korrespondent.net\nКорреспондент.net, 13 січня 2021, 01:13\nВ Україні за 2020 рік відбулося 168 107 дорожньо-транспортних пригод\nГоловна причина дорожньо-транспортних пригод із загиблими і пораненими в 2020 році: перевищення швидкості руху.\nПротягом 2020 року в Україні сталось 168 107 ДТП. Із них 26 140 ДТП, в яких загинула 3541 людина і 31974 людини отримали травми. Про це у вівторок, 12 січня, повідомив заступник голови патрульної поліції Олексій Білошицький на сторінці в Facebook.\nЗокрема, за його словами, 7641 ДТП із загиблими та/або травмованими пішоходами, в яких загинули 1198 людей і 6959 - травмовано. За участю дітей сталося 4432 ДТП, в яких 168 дітей загинули та 3957 виявилися травмовані. З велосипедистами за рік зафіксовано +1768 ДТП із загиблими та/або травмованими велосипедистами, в яких загинули 235 осіб і 1610 - травмовано.\nБілошицький уточнив, що основними причинами ДТП із загиблими і пораненими стали: перевищення швидкості руху, порушення правил маневрування, порушення правил проїзду перехресть, порушення правил проїзду пішохідних переходів і недотримання безпечної дистанції.\nРаніше повідомлялося, що в Рівненській області на трасі біля міста Корець позашляховик на смерть збив двох людей на пішохідному переході.\nТакож в ДТП на Хмельниччині загинула сімейна пара, дитина постраждала.\nНагадаємо, рік тому влада Києва почали вимірювати трафік в місті - вперше за 28 років, - щоб звільнити дороги від пробок і ДТП. Також анонсувалося введення автоматизованого контролю оплати вартості паркування автомобілів.\nТЕГИ: ДТП, авария, полиция, жертвы\nУ ДТП на Рівненщині постраждала мати із трьома дітьми


Масові заходи з нагоди Дня пам’яті жертв голодоморів розпочалися урочистою ходою вулицями угорської столиці.\nВінки від імені Державного самоврядування українців Угорщини та посольства України в Угорщині було покладено також до меморіального\nзнаку з написом “Голодомор 1932-1933 років в Україні. Пам’яті мільйонів невинних жертв геноциду”, що встановлений у Меморіальному комплексі Gloria Victis (“Слава переможеним”) міста Чомор.\nУ дитячих садках тепер дуже важко дати комусь роль Баби Яги. Тому що приходять істеричні мами з гарною китайською (або...


ЖК Перлина Поділля | Нерухомість від забудовників\nАдреса вул. Професора Шульги, 2\nКонтактний mail podillya777@gmail.com\nОпис ЖК Перлина Поділля\nАрхітектурне містечко «Перлина Поділля» – це мрія багатьох, яку ми із задоволенням втілюємо у життя! Неймовірні види, зелений оазис навкруги та затишна атмосфера, яка буквально огортає ваш новий дім та дарує насолоду від життя саме тут.\nНаша компанія уже побудувала 3 черги (5 будинків) і зараз продовжує ювелірно вибудовувати 4 та 5 черги (це ще 3 будинки) архітектурного містечка Перлина Поділля, що стануть головною прикрасою району Поділля. Наші нові будинки – один з найбільш пам’ятних і масштабних проектів останнього часу.\nУ комплексах представлені 1- та 2-кімнатні квартири різної площі з функціональними плануваннями. Відповідно до внутрішнього стандарту компанії, вони будуть здані з якісною чистової обробкою і готові до проживання – а значить, вам не доведеться витрачати додаткові гроші на ремонт.\nЯкісне будівництво та перевірений забудовник.\nЗатишок зеленого оазису поряд з парковою зоною.\nЦіни в ЖК Перлина Поділля


Наша команда на Радехівщині | Українська Галицька Партія Наша команда на Радехівщині | Українська Галицька Партія\nНаша команда на Радехівщині\nНе Президент і не Верховна Рада полатають наші дороги і відремонтують школи. Це зробимо лише ми, тут на місці, всі разом. І ті вибори, які відбудуться вже через кілька тижнів, стануть для нас вирішальними.\nПоки нам з екранів і білбордів розказують про мову, віру і ціни на газ, ми зовсім не чуємо про ті проблеми, з якими стикаємося кожного дня. Дороги, маршрутки, освітлення, школи… Люди вже втомились від порожніх обіцянок. Вони хочуть конкретики.Цікаву команду на виборах до Радехівської громади представляє Українська Галицька Партія. Сама партія ще досить молода і не всім відома. Проте і вона, і люди, які йдуть з нею, встигли зробити вже багато добрих речей. Розповімо про них трішки детальніше.\nОлег Шиба: “Мені відступати не можна”\nОлег Шиба, Радехів, 43 роки, президент Першого добровольчого мобільного шпиталю ім. Миколи Пирогова. Одружений, батько трьох синів.\nУ 2014 році, коли почалась війна, добровільно пішов до військкомату, проте йому відмовили, як багатодітному. Тому почав волонтерити. Та згодом разом із колегою заснував мобільний шпиталь ім. М. Пирогова, який і очолив. У складі шпиталю і відслужив у зоні бойових дій.\n“Дуже боляче дивитись на те, що відбувається в Україні: війна, яка затягнулася, військові та волонтери, які по півроку, а то й більше, не бувають вдома, не бачать своїх рідних. Їм складно психологічно й фізично. Але ми тут попри все. Відчуваємо обов’язок і місію – служити Україні, своєму народові і ,звісно, допомагати людям. Сьогодні молоді люди часто жаліються на те, що в Україні нічого не реформується, і тому прагнуть виїхати за кордон. Це головна проблема. Поки ми не зрозуміємо, що зміни залежать від нас і ні від кого іншого, поки ми не будемо відповідальними за свої вчинки, доти нічого не відбудеться. Ні німці, ні поляки не приїдуть до України, аби наводити лад. Починати потрібно з себе: зі свого під’їзду, своєї вулиці, міста, району і так далі”, – каже Олег Шиба.\nНазар Яриш: “У владі маємо бачити добрий приклад”\n36 років, Радехів, водій-санітар Першого добровольчого мобільного шпиталю ім. М. Пирогова. Одружений, з дружиною виховують сина та дочку. У травні 2014-го був мобілізований. Служив у районі Волновахи в складі 24 окремої механізованої бригади ЗСУ. Від 2016 року – водій ПДМШ. Загалом цьогоріч перебував на лінії фронту понад півроку. Коли вдома – допомагає ремонтувати “швидкі”.\n“У 2014-15 роках люди чогось хотіли. Була надія, що щось зміниться на краще. А зараз кругом байдужість. Вивести людей з неї може тільки людина, яка справді щось робить, яка показує добрий приклад”.\nАндрій Остапчук: “Війна змінює усіх”\n42 роки, Радехів, приватний підприємець, волонтер, водій-парамедик Першого добровольчого мобільного шпиталю ім. М. Пирогова, має 2 дітей. Закінчив Львівську Політехніку. Брав активну участь у Революції Гідності. Навчався, а потім був інструктором у Центрі тактичної підготовки “Бескид” у Львові. Співзасновник військово-волонтерської команди, яка ремонтувала автомобілі для фронту, разом із друзями купували для військових техніку, бронежилети, коліматори. Часто рветься на передову. Загалом буває там і по 7 місяців у рік.\n“Ми веземо на схід не тільки матеріальну допомогу, ми веземо свою культуру. Дуже часто ти заходиш там у магазин за продуктами і чуєш на порозі російську, а тільки переступиш поріг – всі переходять на українську мову. Війна змінює українців: і тих, хто на передовій, і тих, хто в тилу”.\nЮрій Фольварочний: “Я вірю в Україну”\n22 роки, Радехів. Студент, громадський активіст, спортсмен, чемпіон України з пауерліфтингу серед юніорів. Навчається на 6 курсі ЛНУ ім. Івана Франка, вивчає економічну кібернетику та ІТ в бізнесі. Грає на гітарі і співає. Цікавиться економікою і саме з нею хоче пов’язати майбутнє. Разом з ГО “Центр громади – Спільнодій” організовує різні культурні заходи у Радехові та селах району, розвиває і популяризує спорт та здоровий спосіб життя, об’єднує та активізує молодь. Разом із друзями, відновили баскетбольний майданчик у Радехові.\n“Сьогодні, у турбулентні часи, країна має найбільше можливостей. Мої ровесники часто мріють виїхати на заробітки. А я думаю, що саме тут розумні люди можуть себе найкраще реалізувати. Я вірю в Україну. Якщо молодь відчує, що вона сильна, що вона здатна впливати на своє життя, тоді все зміниться”.\nАндрій Надворний: “Громаді потрібні лідери”\n32 роки, Радехів, економіст, громадський активіст. Батько трьох дітей, понад рік тому звільнився з роботи і пішов у декрет. Навчається заочно в Українському Католицькому Університеті. Разом із ГО “Центр громади – Спільнодій” активізовує громадське життя району та Радехова, організовує освітні проекти, культурні заходи.\n“Зміна мого світогляду сталася, коли в мене народилася перша дитина. Це зміна цілого світу. Ти усвідомлюєш, що тепер маєш відповідальність. Громада має бути активною, їй потрібні сильні ціннісні лідери. Радехівська ОТГ має набути не тільки територією. Я хочу, щоб звідси не тікала молодь, щоб тут була робота, щоб людям добре жилося, щоб мали роботу, щоб бізнес був соціально відповідальним”.\nНазар Матківський: “Разом ми вже змінюємо село”\n30 років, юрист, фермер у с. Торки. Народився в Червонограді, 15 років жив у Києві. 2010-го переїхав до Львова. Навчався в київському коледжі морського та річкового флоту, Київському університеті права і Львівському національному університеті ім. Івана Франка. Учасник Революції Гідності, був у 7 сотні Самообороні Майдану. У батьківському селі Торки заснував фермерське господарство – на 2,5 га землі посадив яблучний сад. Тому в селі Назар буває кожного тижня. Крім господарських справ, встигає об’єднувати молодь. Хлопець координує футбольну команду, яка бере участь в обласному чемпіонаті, та створив тренажерний зал в Народному домі.\n“Людям потрібне відчуття спільної справи. Тому дуже важливо спілкуватися. А від спортивних змагань ми перейшли до облаштування тренажерного залу. Далі – буде більше, сподіваюся. Вірю, що разом ми створимо добру громаду”.\nВасиль Михальський: “Возив військовим все, що треба було тоді”\n38 років, Радехів, спортстмен. Виховують з дружиною трьох синів. За освітою інженер-технолог поліграфічного виробництва, працював у Львові. Понад 2 роки тренер з пауерліфтингу, очолює спортклуб “Чемпіон”, майстер спорту. У цьому клубі займаються і діти, і дорослі. Разом – понад 50 осіб. Василь – волонтер. У 2014-2016 роках їздив на передову, возив військовим все, що було потрібно.\n“Я живу спортом. Розвиваю свій клуб, шукаю спонсорів, цього року, сподіваюся, вдасться перекрити приміщення, яке ми орендуємо, докупити обладнання. Діти, які займаються спортом, виростають відповідальніші й активніші. Вони займають перші місця в українських та європейських змаганнях з жиму штанги лежачи”.\nОлександр Карнаух: “Не можна просто так освоювати кошти”\n38 років, Радехів, приватний підприємець, волонтер. Одружений, батько 2 дочок. У 2014 році віддав половину власного магазину під волонтерський склад. Для військових збирали все, що могли, а дівчата-волонтери шили термобілизну. Сам тричі їздив на передову – возив різну допомогу. Був у “Народній Самообороні” і “Правому секторі”. Найбільше в команді цінує справжні дії, коли починаються наради і пусті розмови, йде геть. Не має часу на дурниці.\n“У мене діти – школярі. Я хочу, щоб у наших школах було тепло. Знаю, як це зробити. Йду – пропоную. Але мене дивує байдужість чиновників. Думаю, коли буде громада своя, то ми будемо знати і розуміти, що то є наша відповідальність за все: школи, садочки, дороги, медицину. Не можна просто так освоювати кошти”.\nВасилина Закревська: “У нас гарне село, але є багато роботи”\n29 років, с. Тетевчиці, заміжня, мати 2 дітей, наразі у декретній відпустці. Навчалася у Львівській політехніці, за фахом – інженер з комп’ютерної техніки, спеціаліст з інформаційної безпеки. Чотири роки проживала та працювала в Києві. А у 2013 повернулася до рідного села. Мала свій бізнес, але наразі долучається до участі у культурних заходах села.\n“У нас гарне село. Нещодавно зробили освітлення. Але є ще багато роботи. Треба перекрити школу, у дитсадку є свої потреби. У нас великий Народний дім, але там також ще треба багато роботи вкласти, щоб зробити приміщення комфортним, щоб воно стало громадським простором для людей”, – ділиться Василина.\nСвітлана Зварич: “Наша громада може бути сильна”\n20 років, с. Криве. Навчається у Львівському медичному коледжі післядипломної освіти на 4 курсі. Працює молодшою-операційною медсестрою першого хірургічного відділення Львівської обласної лікарні. Долучається до діяльності громадської організації “Центр громади – Спільнодій”.\n“З мого села майже вся молодь виїжджає – у великі міста або закордон. Я не хочу, щоб так було. Завдання майбутньої громади – розвивати підприємництво, відновлювати інфраструктуру. Людям потрібно дати надію, об’єднати їх, знайти те, чим громада може виділятися, в чому може бути сильна”.\nВолодимир Шевчук: “Села мають бути багатими, а громада сильною”\n30 років, с. Бишів, батько двох дівчаток. За фахом Володимир економіст, навчався у Волинському університеті та Академії митної служби. Працював на Львівській митниці. Певний час допомагав волонтерам. Займається різними столярськими роботами.\n“Я хочу, щоб наше село було багате, щоб громада була сильною. Особливу увагу, на мою думку, потрібно звернути на стан приміщень шкіл і дитсадочків, на дороги. Так само, думаю, варто розвивати і підтримувати малі фермерські господарства”, – вважає Володимир.\nІгор Панас: “Люди мають стати господарями на землі”\n49 років, с. Монастирок-Оглядівський, агроном, учасник Революції Гідності. Разом із дружиною виховали двох дітей. Працював за спеціальністю у фірмі “Західний Буг”. Майже 20 років працює в ТзОВ “Радехівський цукор”, менеджер з сировини. Понад 16 років тому балотувався на посаду голови сільради, але не пройшов. Проте люди постійно приходять до нього за порадою: що робити з паями, як оформити на них документи, як отримати вчасно свою орендну плату за землю.\n“Люди мають стати господарями на своїй землі. А для цього з ними потрібно працювати, навіть часом просто розповісти, як правильно має бути, на що вони мають право, які є можливості”, – каже Ігор.\nОлег Шумський: “Я бачу багато речей, які змінити дуже просто”\n26 років, с. Оглядів. Інженер логістичних систем, навчався у Львівській політехніці. Відразу після завершення навчання на 5 років поїхав до Польщі.\n“Спершу працював у сільському господарстві, згодом – на одному з найбільших там розподільчому складі. А потім – на міжнародних перевезеннях: як водій буса здійснював експрес-перевезення. Побував, відтак, у більше ніж 20-и країнах Європи. У серпні повернувся додому і більше не хочу їхати. Я вірю, що в Україні ситуація вже змінюється і хочу долучитися до цих змін у своїй громаді. А побувавши в різних країнах, бачу вже деякі речі, які нам просто треба зробити так само, як там. Часом це є дуже просто”, – ділиться думками Олег.\nАнна Батюк: “Культура й освіта для людей також є важливі”\n41 рік, виховує 2 дітей, вчителька музичної школи, скрипалька. Анна бере активну участь в організації культурних заходів міста і району, створила та координує ансамбль скрипалів.\n“Маю 22 роки педагогічного стажу. Робота – це справа мого життя. Вперше йду у депутати. Думаю, що мій досвід роботи може бути корисним у владі. Адже громада має розвиватися у різних напрямах. Культура, освіта для людей також є важливі”.\nОксана Онищук: “Реформи освіти і медицини ми маємо робити всі разом”\n33 роки, вчителька англійської та німецької мови у Радехівській спеціалізованій школі з поглибленим вивченням іноземної мови, разом із чоловіком виховують сина Остапа. Навчалася в ЛНУ ім. Івана Франка. Хотіла б займатися освітою, мотивувати вчителів, щоб вони могли і прагнули розвиватися. В роботу вкладає весь час і всі сили. З 2014 року в школі підтримує і співорганізовує різні волонтерські збірки і заходи.\n“В Україні наразі триває реформа освіти і медицини. І місцева влада багато в чому відповідальна за те, що вони відбулися добре. Ми маємо розуміти і підтримувати одне одного. Без співпраці, без співфінансування та підтримки багатьох речей в медичній та освітній галузі нічого доброго не буде”.\nАндрій Дмитрів: “Розвивати громади – це змінювати Україну”\n39 років, Радехів, економіст, менеджер ТзОВ “Радехівський цукор”, одружений, батько 2 дітей. Закінчив Львівський аграрний університет. Кандидат в майстри спорту. Займається армреслінгом з 1996 року. Був тренером до 2015 року в ГО “Молодіжний спортивний клуб “Чемпіон”. Співорганізовує спортивні змагання.\n“Я хочу змінити країну на краще, а починати треба з доброю командою зі своєї громади. Інакшого шляху нема. Насамперед, я думаю, треба залучати людей до контролю влади, пояснювати, скільки є грошей, показувати, куди вони йдуть, залучати до прийняття рішень”.\nІрина Коцупир: “Молодь має бути активна”\n18 років, Радехів, студентка, громадська активістка. Навчається в ЛНУ ім. Івана Франка на 2 курсі факультету “Міжнародні відносини”. Зі шкільних років була заступником голови громадської організації “Молодіжний союз”, активно долучалася до культурного життя міста, збирала кошти для малозабезпечених дітей. В університеті бере активну участь у студентському житті, є членом профкому, співорганізатором різних заходів.\n“Реформувати країну треба починати з малого. Кожен має почати з себе. Але, водночас, ми маємо бути єдині на шляху до мети. Нам важлива культура, але маємо дбати і про інвестиції, сприяти бізнесу. Я хочу, щоб молодь була активна, щоб Радехівська ОТГ розвивалася і про нас знали всі в Україні”.\nМарія Шиба: “Влада має радитися з людьми”\n37 років, Радехів, заміжня, виховує з чоловіком 2 дітей.Народилася в с. Нивиці, навчалася в університетах Любліна та Львова. Вчитель християнської етики і теології, психолог і викладач психології. Дванадцять років працює психологом у Радехівській спеціалізованій середній школі.\n“Хочу, щоб влада більше радилася з громадою, питала, що робити. Люди мають контролювати і впливати на владу. Якщо так є – громада згуртованіша, людям більше хочеться бути активними і самим творити зміни”.\nЮрій Гулевський: “Не можу бути байдужим”\n33 роки, Радехів, волонтер ПДМШ ім. М. Пирогова, водій-санітар. Навчався в Добротвірському ліцеї, слюсар з ремонту автомобілів. Працює за спеціальністю у ТзОВ “Агрологістика”. Також як волонтер їздить періодично на схід з ремонтною бригадою – ремонтувати військові автомобілі-“хамери” ЗСУ, для яких в Україні бракує спеціалістів.\n“Я був на Майдані у Києві. Приїжджав, ніс варту на барикадах. Але більше збирав продукти і відправляв на Майдан людям. Потім пішов у ПДМШ. Треба хлопцям допомагати, чим можемо. Не можу бути байдужим”.\nДмитро Коверчук: “Я повернувся і хочу діяти далі”\n25 років, с. Тетевчиці. Разом із дружиною виховують двоє дітей. У 2014 році Дмитра мобілізували в АТО, а вже через два роки він підписав річний контракт. Згодом спробував заробітчанського “хліба” – працював кілька місяців будівельником. Повернувся, щоб бути з родиною, розвивати своє село і свою громаду.\n“Я повернувся з-під Волновахи, з Зеленопілля, Амброзівки… Повернувся і хочу щось змінити в цій країні, у своїй громаді. Якщо слухати людей, то вони найкраще знають, що їм потрібно. Я живу з ними і все відчуваю на собі”.\nОлеся Гетьман: “Щоб люди мали майбутнє”\n20 років, Радехів. Народилася в с. Сушна, згодом переїхала до Радехова. Тут працює перукарем у районному територіальному центрі.\n“Молодь з нашого села їде на заробітки. Я не хочу, щоб ми були змушені тікати. Я хочу, щоб село у громаді розвивалося, щоб творилися робочі місця, щоб люди мали майбутнє”.\nМарія Притула: “Молодь їде за кордон. Я хочу це змінити”\n23 роки, с. Пиратин, заміжня, мати 10-місячної донечки. Марія навчалася у Луцькому медичному коледжі, до виходу в декрет працювала медсестрою в відділенні анестезіології Горохівської лікарні. Активна в організації свят у Народному домі.\n“У нашому селі погана дорога, нам треба ремонтувати церкву. У нас, певно, найбідніше село. Молодь їде за кордон, старші не мають також де працювати. Мені б хотілося це змінити”, – каже Марія.\nІгор Гілевич: “Люди мають мати роботу”\n32 роки, с. Синьків. Ігор навчався у ЛНУ ім. Івана Франка, фах – історик-етнолог. Викладає в університеті, долучається до досліджень проекту “Локальна історія”.\n“Нашому селу потрібні зміни. А тому влада має бути відповідальна і чесна. Для громади дуже важливо залучити інвестиції – щоб люди мали роботу, щоб податки надходили до бюджету, щоб громада була не бідною”.\nСергій Винар: “Добра влада – це добрі управлінці”\n40 років, Радехів, одружений, батько 2 синів. За спеціальністю Сергій – інженер-механік, навчався у Луцькому державному технічному університеті. Працює керівником підрозділу “Сокальський елеватор” ПП “Західний Буг”. 17 років працював у ПАТ “Львівгаз”.\n“Я йду в депутати, бо хочу поділитися досвідом, хочу, щоб управління в селі було якісне, щоб люди довіряли владі, і ми разом змінили все на краще”.\n42 роки, керівник юридичного відділу ТзОВ “Радехівський цукор”.\nНавчався у юридичній академії ім. Ярослава Мудрого в Харкові.\nПрацював у суді та прокуратурі, був депутатом міської ради.\nТоді Радехів отримав Генплан та позбувся відходів (меланжу).\nПавло Бартошник: “Я готовий творити зміни”\n26 років, с. Оглядів, слідчий, за освітою – юрист. Навчався у Львівському державному університеті внутрішніх справ та Львівській Політехніці. Від 2013 року і дотепер – слідчий Радехівського відділення поліції.\n“Я хочу змін, як і всі люди. І готовий їх втілювати. У моєму селі вони дуже потрібні. Нам потрібно ремонтувати дороги, облаштувати ФАПи, підвищити нормативну-правову оцінку землі, бо такою дешевою вона не може бути. Так само діти потребують дитячих майданчиків”.\nІрина Вавричук: “Хто, якщо не ми?”\n31 рік, с. Немилів, виховує дочку, є депутатом сільради. Ініціювала ремонт 2,5 км дороги до свого села. Збирала гроші, закуповувала матеріали, за сприяння голови сільської ради організовувала людей. Активна у культурному життя. Працює у виконавчій службі.\nА стежити за новинами щодо виборів Радехівської ОТГ, які відбудуться 23 грудня, можна тут.


УМВС: Порушень під час святкування Пасхи на Черкащині не допущено » ПРОВІНЦІЯ - Інформаційно-аналітичне видання\nЗа інформацією СЗГ УМВС області, 15 квітня на території Черкаської області проводились заходи з нагоди святкування Великодня (Пасхи). У зв’язку з проведенням масових заходів гарнізон черкаської міліції було переведено на посилений варіант несення служби. Працівники міліції слідкували за правопорядком біля культових споруд з початку Пасхальної служби і до останнього віруючого, який поспішав до церкви.\nЦерковні служби, в яких взяли участь 261 тис. 590 осіб, відбувались в 332 населених пунктах та 409 культових спорудах.\nДля забезпечення охорони громадського порядку й безпеки дорожнього руху залучалося 769 працівників ОВС та резерв складав 20 військовослужбовців Внутрішніх військ МВС України.


Авіаквитки Каїр-Киев дешеві квитки онлайн на ua.aviakassa.net | Aviakassa.net\nДешеві авіаквитки Каїр - Київ\nРозклад прямих рейсів Каїр - Київ\nВідстань Каїр - Київ : 2269 км\nВідстань між Каїром та Києвом 2269 кілометрів.\nПлануючи переліт з Каїру в Київ, враховуйте, що у Києві є декілька аеропортів: Бориспіль, Жуляни, а в Каїрі: Каїр. Аеропорт Бориспіль розташований у 21.8 км від Києва, аеропорт Жуляни в межах міста Київ, у Каїрі регулярні авіарейси виконуються з аеропорту Каїр, що розташований у 20 км від Каїру.\nМінімальна ціна авіаквитка Каїр - Київ : 5905 гривень\nНайдешевший авіаквиток економ-класу від Каїру до Києва пропонує авіакомпанія Международные авиалинии Украины - вартістю близько 5905 гривень.\nПри перельоті з Каїру до Київ рекомендуємо купувати авіаквиток відразу у дві сторони, що коштуватиме дешевше, ніж два авіаквитки окремо. Авіаквиток Каїр - Київ з відкритою датою завжди коштуватиме дорожче. Безкоштовне бронювання авіаквитків Каїр-Київ без передоплати і без накруток можна на нашому сайті. Підібрати авіаквиток Каїр - Бориспіль або Каїр - Жуляни за складним маршрутом можна по телефону (044) 246-1110.\nРізниця в часі Каїру та Києва 0 часов (літній час)\nПри перельоті з Каїру до Київ враховуйте різницю в часі, а саме: часовий пояс Каїру GMT+2, а часовий пояс Києва (аеропорти Бориспіль, Жуляни) GMT+2.\nРізниця в часі між аеропортами міст Каїр та Київ в літній час 1 година, у зимовий однакове. Коли летом у Каїрі 9.00 ранку, у Києві на годиннику 10.00 ранку, врахуйте це при реєстрації на рейс (чекін).\nIATA кодування аеропортів : Каїр (CAI) - Київ (IEV)\nЗа міжнародним кодуванням ІАТА аеропорт Каїр у місті Каїр позначається як CAI, Бориспіль - KBP, Жуляни - IEV. Всі аеропорти Каїру та Києва підтримують електронний квиток, реєстрація онлайн на рейс Каїр - Київ (чекін) доступна.\nЗамовлення авіаквитків Каїр - Київ\nЯкщо ви плануєте вирушити з Каїру до Київ, то щоб знайти авіаквиток рекомендуємо скористатися формою бронювання авіаквитків. Вкажіть маршрут прямування Каїр - Київ економ або бізнес клас і система покаже регулярні та чартерні рейси. Ми надамо інформацію про наявність багажу, знижки та акції, тривалість пересадки по маршруту з Каїру в Київ. Дістатися з Каїру до Київ можна з авіакомпаніями: Международные авиалинии Украины.


ГО "Бахмут український" допомагає воїнам в зоні АТО  • Національна суспільна телерадіокомпанія України\nГО “Бахмут український” допомагає воїнам в зоні АТО \nГоловна » Новини Волині » ГО “Бахмут український” допомагає воїнам в зоні АТО \nГромадська організація «Бахмут Український» створена із учасників волонтерського руху під час масових протистоянь на Донеччині навесні 2014 року. Тоді в окупованому Артемівську, а нині – Бахмуті незнайомі люди зібралися і вирішили робити добрі справи для спільного майбутнього України.\nСвітлана Кравченко – активістка громадської організації «Бахмут український». Жінка демонструє волинським журналістам знімки донецького фотографа Максима Потапчука, на яких зображені активісти Донецька під час Революції гідності. Вона пригадує, як навесні 2014-го, аби переконати всіх, що їх рідний Бахмут – український, активісти вночі у жовто-блакитний колір фарбували дерева. Згодом влаштовували патріотичні акції . Так і народилась громадська організація «Бахмут український». Її представники намагалися спілкуватися з бойовиками самопроголошеної ДНР, аби переконати їх у праві жити усім у вільній та незалежній Україні.\n– Потім з’явилися перші поранені добровольці, – розповідає Світлана Кравченко. – Лікарня об’єднала багатьох людей. В перші дні, коли поранені поступили в наше травматичне відділення, більше 80 людей прийшло провідати бійців. Це були старі і молоді. З великим достатком і не дуже, несли маленькі упаковочки – бинти, продукти, постіль, бо нічого лікарня тоді не давала… Та й годували в лікарні бійців тільки волонтери.\nНині громадська організація займається культурно-просвітницькою роботою, організовує у місці патріотичні свята. Волонтери ГО плетуть маскувальні сітки, допомагають військовим та переселенцям. У своєму невеличкому приміщенні хочуть створити музей АТО.\n– Почали збирати експонати. Це – пайок перший, який був, форма військовослужбовців… Оце ми зробили 2 таких «духовні щити воїна» по типу майданівських. Зібрали все, що присилали воїнам з перших днів, – розповіла волонтерка.\nАктивісти Бахмуту співпрацюють із українськими військовими. Солдати із полку «Дніпро-1» нещодавно надали для музею цікаві експонати. Розповідає Світлана Кравченко:\n– Вони збирали обкладинки з паспортів, військових білетів, посвідчень з радянською символікою. Зняли з автобуса вимпел, забрали для історії прибите на піддонах. На таких піддонах наші військові спали з перших днів. І зараз, думаю, сплять. Отак ми працюємо.\nЯкщо є бажання творити добро, то для досягнення мети кожен може зробити багато корисного заради рідної країни.


Професія 2020 року – онлайн-викладач: плюси та мінуси такої роботи – Новини Полтавщини\nГоловна сторінка > Суспільство > Професія 2020 року – онлайн-викладач: плюси та мінуси такої роботи\n2020 рік точно увійде в історію людства як рік пандемії коронавірусу. Але він також став періодом поширення нових форматів – зараз однією із найпопулярніших професій є онлайн-викладач.\nДіти, які працювали з репетиторами, чи дорослі, які відвідували курси, зіштовхунлись з необхідністю занять через відеозв’язок. І багатьом це сподобалося, тож тепер вони не хочуть повертатися до навчання в класах, пише 24 канал.\nРезультати соцопитування від сервісу онлайн-уроків Bramble з’ясувало, що 82 % опитаних викладачів Великої Британії до карантину взагалі не викладали через інтернет і лише 6 % давали уроки онлайн.\nАле вже після періоду вимушеної ізоляції майже всі (99 % опитаних) заявили, що тепер хочуть використовувати онлайн-ресурси у своїй роботі.\nГоловна перевага онлайн-викладання – це прагнення нового рівня затишку. Адже відтепер викладачі можуть працювати з дому, коли не потрібно витрачати зусилля на виснажливу дорогу.\nТакож викладачі можуть працювати у своєму графіку та в будь-який час доби – це дає змогу поєднувати викладання в онлайн-школі з іншими місцями роботи або з навчанням в університеті.\nОкрім того, для багатьох викладачів робота в онлайн-школах є можливістю додаткового заробітку. Особливо в невеликих містах, де кількість студентів обмежена. А ще онлайн-режим дозволяє працювати та знайомитися з людьми з усього світу.\nЕксперти запевняють, що якісна технологічна онлайн-школа – це також можливість розвинути свої професійні компетенції. Зокрема, можна опанувати комунікативну техніку викладання, отримати доступ до вебінарів і сучасного інтерактивного онлайн-контенту.\nСеред основних мінусів онлайн-викладання – необхідність довгий час сидіти за столом, що по-своєму складно й вимагає самодисципліни.\nТакож для декого відсутність фізичного контакту з іншими людьми може бути проблемою. Адже якщо ви працюєте з дому, то теоретично можете не виходити з приміщення тижнями. Тут експерти радять стежити за своїм графіком, більше гуляти на вулиці, зустрічатися з друзями, щоб зберігати баланс спілкування та роботи.\nТакож в онлайн-викладанні потрібне відповідне технічне забезпечення: якісна камера й гарнітура, щоб вас добре бачили і чули. Інші стандартні вимоги для онлайн-шкіл – хороше освітлення й адекватне фон за спиною, а також відсутність зайвих звуків.\nФормати роботи онлайн-викладачів\nМодель “шкільного викладача”, контролера – достатньо популярна в онлайн-викладанні. Ще один популярний тип стосунків – коли студенти шукають у викладачеві партнера, з яким можна спілкуватися, як з товаришем.\nІнші – шукають у викладачеві типаж “дорослого”, який дає піклування та допомогу.\nОтже, 2020 рік змінив спосіб життя всього людства, у тому числі й викладачів. Проте він відкрив нові можливості: студентів тепер можна знаходити в усьому світі. Головне – продовжувати розвиватися як професіонал.\nВизначено символічну збірну першої половини сезону жіночої баскетбольної Суперліги