Яких наслідків у світовій економіці та фінансах можна очікувати від результатів виборів у США?\nРезультат президентських виборах у США призвів спершу до обвалу курсу долару та мексиканського песо, а також до змін ключових індексів на фондових біржах світу. Про це говорив гість програми "На свіжу голову", голова правління CMD-Ukraine Юрій Прозоров.\nВін підтвердив, що спершу індекси фінансових бірж, зокрема, Доу-Джонс, обвалилися більш ніж на 700-800 пунктів – більше за падіння курсів 11 вересня 2001 року, одночасно стало рости золото, стала рости нафта.\nРазом з тим експерт зауважив: "…вже зараз бачимо, що ринки обвалилися не катастрофічно – інвестори зрозуміли, що потрапили у нову реальність. Вони стали скуповувати ці активи, щоб ще більше заробити на них".\nТакий висновок Юрій Прозоров базує на тій підставі, що сам Трамп ніколи не був фінансовим спекулянтом – його бізнес був у реальному секторі. Його пріоритетами будуть Мексика та Китай. Які ж висновки після вибору американців має зробити Україна? "Ми передбачаємо, - вважає Прозоров, - що програма співробітництва з МВФ буде скоригована у наступному році. Зараз у світі виникатимуть нові ринки і нові сили. Тому Україні треба швидко перебудовуватися і почати роботи на нових ринках


➤ Чим здивувати гостей на весіллі?\nСпогади, які залишаються з нами на все життя це фотографії\nОтже, чим дивуватимемо?\nПо-перше, для тих, хто не в курсі, хочу сказати, що час котлет на весіллі вже пройшов.\nПояснимо, раніше думка про те хороше весілля або погана формувалося з кількості блюд і напоїв на весільному банкеті, зараз цим мало кого здивуєш. І навряд чи опісля, навіть невелика кількість часу, Ваші гості згадуватимуть, що вони їли на Вашому весіллі. Але це не означає, що їх зовсім не треба годувати!\nСпогади, які залишаються з нами на все життя це фотографії. А особливо в епоху Селфі піти з весілля без фото просто неможливо!\nПродумайте заздалегідь місце для фото. - Дивуйте гостей фотозонами. Це може бути, наприклад, брендвіл (його можна узяти в оренду або виготовити персональний). А можна створити спеціально для Вас цікаву локацію в стилі весілля. Фотозона може стати фішкою Вашого весілля, до того ж зараз це безперечний тренд!\nКожному гостю буде приємно не лише подарувати, але і отримати подарунок на весіллі. Це деякий знак уваги і вдячності гостям за те, що цього дня вони були з Вами. Дарувати можна що завгодно - імбирні пряники (зараз дуже модно розписувати їх в кольорі весілля з Вашими ініціалами), Квіти в горщиках, цукерки, магнітики на холодильник... Тут політ фантазії необмежений! Тільки, будь ласка, нехай це будуть не шишки!\nДивувати на весіллі, звичайно, треба красою!\nКраса Ваша - ваші наряди, Аксесуари, променисті посмішки! Цього дня Ви повинні виглядати на 1000!\nКраса весілля. Весільне оформлення, приділите йому час і виберіть саме те, яке гармонійно виглядатиме у банкетному залі, створить потрібну атмосферу і здивує гостей.\nСюди віднесемо не лише шоу програму на банкеті. Зазвичай до початку банкету гості знаходяться в зоні очікування. І це очікування може затягнутися на декілька годин. Окрім фуршету, який, звичайно потрібний, подумайте про додаткову розвагу для гостей. Це може бути виступ струн\nного оркестру. Кращий спосіб зробити весілля дійсно ексклюзивним і урочистим - запросити класичний оркестр. "Felicity Orchestra" - перший професійний жіночий оркестр https://artistrelatedgroup.com/orchestra-dubai/ в Об'єднаних Арабських Еміратах. Цей весільний оркестр негайно зробить святковий вигляд, роблячи наголос на його важливості і даючи дух події. Ви можете замовити оркестр для інших видів оточення, яке включає різні інструменти і репертуар. Музиканти зможуть грати стару музику, музику різних світових народів, або сучасних хітів в оркестровій обробці.\nТеги: краса, ОАЄ, оркестр, розваги, весілля, Подарунок | Рейтинг: 0.0/0


Культурне життя Archives - Сторінка 2 з 69 - Ungvar Info\nHome » Культурне життя\nУкраїна не зможе прийняти «Євробачення-2023»\nМикула Кристина Posted On 17.06.2022\nЄвропейська мовна спілка вирішила, що пісенний конкурс “Євробачення” у 2023 році відбудеться не в Україні. Організатори звернулися до Великої Британії, щоб обговорити можливість проведення конкурсу там, оскільки представник цієї країни посів друге місце. “EBU хотів би подякувати UA.Суспільне за їхню […]\nКультурне життя / Суспільство\nКиїв продовжує одягати культурні пам’ятки у «бронежилети»\nСлавка Posted On 16.06.2022\nСтолична влада та небайдужі кияни продовжують працювати над облаштуванням захисних конструкцій для пам’ятників, які можуть потрапити під ворожий вогонь. Зокрема, укріплюють такі візитівки міста, як пам’ятники Богдану Хмельницькому, Володимиру Великому, княгині Ользі тощо. Навколо пам’яток встановлюють спеціальні захисні конструкції та […]\nКультурне життя / Оголошення / Події / Соціальна сфера / Суспільство / Цікаво\n14 червня відбулась Офіційна стартова зустріч організаторів від України з Наглядовою радою, партнерами Пісенного конкурсу Євробачення та основною командою Європейської мовної спілки (ЄМС). На ній представники конкурсу і ЄМС розглянули презентацію гарантій і заходів підготовки, зокрема опитувальника з безпеки, потенційних […]\nза кордоном / Культурне життя / Люди / Оголошення / Події / Соціальна сфера / Суспільство\nКомпанія Netflix анонсувала запуск телевізійного реаліті-шоу за мотивами сюжету відомого південнокорейсько серіалу “Гра в кальмара” (Squid Game). Про це повідомляє CNN. Реаліті-шоу називатиметься “Гра в кальмара: Виклик”. Учасниками, як і в серіалі, стануть 456 людей – це найбільший акторський склад в історії […]\nДо річниці першого виступу Закарпатського народного хору в Ужгороді лунатиме “Пісня над Карпатами”\nЧервень – особливий місяць в історії Закарпатського народного хору, пам’ятний двома, певною мірою пов’язаними між собою датами. Насамперед, 17 червня 1946 року відбувся перший публічний виступ Закарпатського ансамблю пісні і танцю, який засвідчив про появу яскравого мистецького явища на теренах […]\nЗакарпатський гурт “Анця” представив нову пісню зі зверненням до окупанта (ВІДЕО)\nМикула Кристина Posted On 13.06.2022\nЗакарпатський гурт “Анця” представив свою нову пісню, в якій щиро “вітають” російського ворога, та закликають його “іти до пекла”. “Попередню пісню “No war” ми записали 22 лютого. Вона була антивоєнною і політкоректною.Ми добирали слова, щоб не розпалити ворожнечу. Ми переймалися тим, що […]\nВ Ужгородському скансені відкрили художню виставку\nМикула Кристина Posted On 07.06.2022\nРоботи майстрині можна придбати. Частина коштів від продажу буде перерахована мисткинею на потреби ЗСУ, пише Ужгородський Скансен. У виставковому залі Закарпатського музею народної архітектури та побуту працює виставка робіт Людмили Курти-Стегун. На виставці представлено 21 роботу, що презентують творчість Людмили-Курти за […]\nВ Ужгороді відбудеться марафон на підтримку військових\nМикула Кристина Posted On 03.06.2022\nНа Закарпатті продовжуються заходи на підтримку ЗСУ. Так, марафон 128 “Музика на шапку. Танці” відбудеться вже цієї неділі в Ужгороді на площі Театральній. Початок запланований на 12:00.\nУ скансені Ужгорода відбудуться заходи до Дня вшанування пам’яті загиблих у війні дітей\nВже четвертий місяць в Україні триває війна. Вона забирає життя не лише дорослих, але й дітей. З початку збройної агресії російської федерації на території України гинуть діти, чимало дітей отримало поранення й травми, пропало безвісти. Верховною Радою України прийнято Постанову […]\nСпівачка Біллі Айліш поцілувала український прапор на своєму концерті (ВІДЕО)\nСлавка Posted On 02.06.2022\nАмериканська співачка Біллі Айліш на своєму концерті розгорнула прапор України і поцілувала його. Таким чином вона підтримала український народ у війні, яку почала росія. На концерті Айліш була українська співачка Jerry Heil. Зараз вона їздить Європою і виступає на благодійних […]\nСпівачка із Закарпаття Еріка Герцег втекла з росії в Угорщину через війну\nУкраїнська співачка і модель Еріка Герцег переїхала в Угорщину – країну, яка підтримує країну-агресора. Більш того, з початку повномасштабного вторгнення екс-“віагра” Еріка замовчує про війну. Зараз вона і зовсім перебралася на свою малу батьківщину, звідки родом її батько. Крім того, […]\nВ Ужгороді переселенка з Харкова створила патріотичний мурал\nГоловний Редактор Posted On 30.05.2022\nРоботу над муралом на вулиці Льва Толстого розпочали чотири художники 27 травня. Ескіз муралу для цього будинку створила художниця Марія Ващенко. Вона — вимушена переселенка з Харкова. На своїй сторінці у фейсбук дівчина поділилась відео завершеної роботи.\nВ Ужгороді провели Big City Ride у вишиванках\nГоловний Редактор Posted On 20.05.2022\nВ Ужгороді у четвер, 19 травня, провели Big City Ride у вишиванках. Цьогоріч велозаїзд був благодійним: усі зібрані внески учасників передали на потреби військових. Участь у велозаїзді Big City Ride взяли кілька сотень велосипедистів різного віку. Основною “вимогою” цьогорічного райду були […]\nСтрічка закарпатки про паралімпійців України стала лауреатом кінофестивалю Dok.fest у Мюнхені\nУ німецькому Мюнхені до 22 травня триватиме кінофестиваль документальних фільмів Dok.fest. Вже понад 25 років Мюнхен проводить кінофорум, орієнтований на найкращі документальні роботи. Покази відбуваються у музеях, культурних центрах та інших громадських місцях. Одним з лауреатів фестивалю стала кінострічка Лесі […]\nУжгородський піаніст став лауреатом 2 премії міжнародного конкурсу «Scherzo»\nГоловний Редактор Posted On 17.05.2022\nСтудент ІІІ курсу Ужгородський музичний коледж імені Д. Є. Задора Олександр Лучков став лауреатом 2 премії міжнародного конкурсу піаністів «Scherzo», який відбувся у м.Тель-Авів, Ізраїль (клас викладача Маріанни Сокач), повідомляє Департамент культури, національностей та релігій Закарпатської ОДА. До складу журі […]\nВ ужгородському скансені оголосили програму до Міжнародного дня музеїв\nГоловний Редактор Posted On 16.05.2022\nСвято відбудеться 18 травня, початок – о 12:00, повідомляє Департамент культури, національностей та релігій Закарпатської ОДА. У рамках свята відбудуться: 12.00 – урочисті збори колективу та відкриття виставки авторських різьблених робіт з фондової збірки ужгородського скансену «Різьбярське мистецтво Закарпаття». 13.00 […]\nФінал Євробачення: Kalush Orchestra зі сцени закликали звільнити Маріуполь та Азовсталь (ВІДЕО)\nГоловний Редактор Posted On 14.05.2022\nСьогодні, 14 травня, в італійському місті Турин проходить гранд-фінал міжнародного пісенного конкурсу Євробачення 2022. Представники України — гурт Kalush Orchestra — зі сцени Євробачення закликали звільнити Маріуполь. Завершивши свій виступ, лідер гурту Олег Псюк звернувся до світу з такими словами: «Please help Ukraine, Mariupol. […]\nВ Ужгороді стартує музичний марафон на підтримку 128 бригади\nГоловний Редактор Posted On 13.05.2022\nЗавтра в Ужгороді розпочинається марафон 128 – «Музика на шапку». Це – безстрокова благодійна акція, ініціатива більш ніж 15 музичних колективів. Як зазначають організатори заходу, метою музичного марафону є збір коштів для придбання оптичних засобів на користь 128 закарпатської бригади. Перша […]\nВ Ужгороді для дітей-переселенців проведуть благодійний фестиваль\nВ Ужгороді проведуть благодійний фестиваль для дітей-переселенців, повідомляє пресслужба міськради Ужгорода. В Ужгороді благодійний фонд «Діти за майбутнє України» у суботу, 14 травня, проведе фестиваль на підтримку дітей-переселенців. Також сьогодні в обласному центрі Закарпаття на підтримку ЗСУ влаштують концерт.\nВ Ужгороді 19 травня відбудеться благодійний велосипедний заїзд у вишиванках. Усі зібрані кошти на заході передадуть на потреби ЗСУ. Організували захід до дня вишиванки. Збір учасників велозаїзду розпочнеться о 18:30 біля Закарпатського академічного обласного музично-драматичного театру. Стартує заїзд о 19:00. […]


ПОЧУТТЯ, ІНТЕЛЕКТ, ВОЛЯ. ІДЕАЛИ В ЖИТТІ ЛЮДИНИ ❤| Плани-конспекти уроків по філософії\nГоловна ⇒ 👍Плани-конспекти уроків по філософії ⇒ ПОЧУТТЯ, ІНТЕЛЕКТ, ВОЛЯ. ІДЕАЛИ В ЖИТТІ ЛЮДИНИ\nУрок 23 . ПОЧУТТЯ, ІНТЕЛЕКТ, ВОЛЯ. ІДЕАЛИ В ЖИТТІ ЛЮДИНИ\nМета: розкрити суть понять “почуття”, “інтелект”, “воля”; показати важливість процесу самовиховання цих якостей для особистості; виховувати повагу до людських цінностей, прищеплювати норми загальнолюдської моралі, стимулювати самовиховання та самовдосконалення учнів.\nзнань. Мотивація учнів\n– Почуття людини – це психічна форма прояву її різноманітних потреб, відображення нею своєї реальної залежності від тих предметів або умов, які необхідні для задоволення цих потреб. Тому зрозуміло, що чим більше у людини різноманітних потреб, тим багатшим і різноманітнішим буде її чуттєвий світ.\nлюдини не є незмінними: вони проходять різні етапи свого розвитку. Спочатку вони можуть виявлятися як не зовсім зрозумілі потяги, які згодом перетворюються на бажання. Якщо потреби, якими вони викликані, не задовольняються, то почуття набувають форми стійких прагнень.\nЕмоція – це внутрішнє позитивне чи негативне реагування людини на ті предмети чи умови, які сприяють чи заважають задоволенню людських потреб. Короткочасні й бурхливі почуття, емоції називаються афектами.\n2. Рольова гра “На прийомі у психолога”.\nГра відбувається за методом “Акваріум”. У центрі аудиторії – коло учнів. Вони прийшли на прийом до психолога. Психолог (учень, що готувався заздалегідь) веде психотренінг, мета якого – навчити людей правильно керувати своїми почуттями та емоціями.\nРешта учнів спостерігають за роботою “психолога” і “групи”.\n5. Дискусія на тему: “Чи виправдані по життю “гаряче серце” й “холодний розум”?”.\n1) Навести приклади з української та світової літератури вирішення проблеми “гарячого серця” й “холодного розуму”.\n2) За підручником Р. А. Арцишевського “Людина і світ” читати с. 296-305.\n– “Любов є утвердженням буття людини”.\n– “Моральні засади кохання”.\n– “Віра й надія як ознаки глибини почуттів і розвинутості внутрішнього світу людини”.\n– “Віра й довіра: сутність і значення в людських стосунках”.\n– “Надія на краще – невід’ємне почуття людини”.\nВи зараз читаєте: ПОЧУТТЯ, ІНТЕЛЕКТ, ВОЛЯ. ІДЕАЛИ В ЖИТТІ ЛЮДИНИ\n« ЩО ВИВЧАЄ НАУКА ЕКОНОМІКА? ОСНОВНА ПРОБЛЕМА ЕКОНОМІЧНОГО ЖИТТЯ СУСПІЛЬСТВА Й ЕКОНОМІЧНОЇ НАУКИ: ОБМЕЖЕНІСТЬ РЕСУРСІВ ТА БЕЗМЕЖНІСТЬ ПОТРЕБ\nПоглиблення і систематизація знань, умінь і навичок з культури мовлення, стилістики і риторики »


Англійська мова та Екологія від проекту "Всеосвіта" | ИА ДОНБАСС\nГлавная » Образование » Англійська мова та Екологія від проекту "Всеосвіта"\n08:01 09 Ноябрь 2018\nВажливість вивчення англійської мови сьогодні не варто недооцінювати. Сучасний світ, який спрямований на розвиток відкритих відносин, міжнародного співробітництва, інтеграції та стирання кордонів спілкування за допомогою мережі Інтернет вимагає знання іноземної мови. Чому саме англійська? Вона є найпоширенішою мовою світу, офіційна мова більше, ніж шести десяти країн світу, визнана мовою міжнародного спілкування та є другою мовою багатьох держав.\nВарто також зазначити, що завдяки такому поширенню, англійська мова має багато діалектів, адже не існує конкретної інституції, яка визначає її єдиний літературний варіант. Проте, під час її вивчення найбільший акцент робиться саме на британські норми англійської мови. Ще одним еталоном для вивчення цієї мови є американська англійська.\nПід час вивчення англійської мови в аспекті вимови, більшість вчителів спирається на стандарт так званої надбаної вимови (Received Pronunciation), яка характерна для вищого класу освічених людей. Англійська граматика ж, навпаки, набагато простіше за більшість європейських мов.\nСьогодні англійська мова є обов’язковою до вивчення з першого класу більшості шкіл і це не примха, а необхідність. Адже кожна дитина, закінчивши школу, повинна буде обрати свій шлях подальшого розвитку, а англійська мова зараз застосовується усюди. Це і політична діяльність, міжнародні зустрічі, подорожі за кордон, фільми, музика, література, торговельні відносини, спорт, наукова діяльність тощо. Особливо, якщо майбутній випускник хоче продовжувати освіту у закордонних вищих навчальних закладах. Без знання мови – це неможливо.\nДаний розділ спрямовано на полегшення вивчення англійської мови. Тут на допомогу прийдуть ігрові, інтерактивні, он-лайн технології тощо. Всі вони спрямовані не тільки на вивчення основ читання та писання, а на створення умов вільного розуміння та спілкування англійською мовою.


Сонячні електростанції: будівництво та монтаж\nАвторський нагляд та інші найважливіші етапи будівництва СЕС\nПропонуючи послуги генерального підряду по будівництву високотехнологічних електростанцій, що працюють на альтернативному паливі, ми забезпечуємо і авторський нагляд. Дана послуга доступна замовнику як самостійний сервіс або в якості доповнення до схвалених будівельно-монтажних робіт. Перший варіант передбачає виконання роботи стороннім підрядчиком, за діями якого буде стежити досвідчений інженер від SOLARstrategia, забезпечуючи тим самим повне дотримання проектної документації. У другому варіанті подібний нагляд виявляється додатковою перевіркою виконаних робіт, яка достатньо важлива, враховуючи всі тонкощі побудови сонячної мережевої електростанції.\nКрім авторського нагляду будівельно-монтажні роботи в загальному сенсі включають в себе кілька етапів:\nПроектний менеджмент на етапі виконання будівельних робіт;\nКожен з цих етапів може бути виконаний в сукупності при комплексному замовленні, а також індивідуально при частковому підряді компанії SOLARstrategia, хоча останнє виконувати рекомендується в крайніх випадках, адже знайомство з чужою проектною документацією, а також аналіз виконаної роботи може зайняти додатковий час.\nШирокий спектр будівельно-монтажних послуг і передмонтажної підготовки об'єктів\nВиступаючи в якості генерального підряду, компанія SOLARstrategia гарантує виконання всіх необхідних робіт, покликаних забезпечити успішний пуск спроектованої електростанції. У число обов'язкових робіт входять:\nПідготовка фундаментів для систем кріплення фотоелектричних панелей, в тому числі і трекерів;\nПрокладання кабельних мереж (на поверхні землі або під нею) і обов'язкового захисного обладнання;\nПусконалагоджувальні роботи гібридних, автономних і мережевих електростанцій;\nТестування захисних систем;\nУстановка системи моніторингу і контролю за допомогою датчиків і сенсорів.\nКваліфікація співробітників компанії SOLARstrategia безцінна, адже ґрунтується не тільки на теоретичних знаннях, але і на досить великому практичному досвіді. Нашими співробітниками були введені в дію як приватні СЕС, так і комерційні електростанції, розташовані на досить великих площах землі. Озброєні безцінними знаннями фахівці SOLARstrategia користуються прогресивними інструментами, а також всіма необхідними технічними засобами.\nРобота на дахах будівель різного типу пов'язана з високим ризиком для здоров'я монтажника, який завжди мінімізується за допомогою відповідного навчання та всіх необхідних альпіністських пристосувань. Хороша оснащеність монтажних бригад дозволяє їм працювати на дахах практично будь-якого типу, за цілісність яких вони також несуть відповідальність.


Відпочинок в Дубаї » Портал путешествий по Европе\nПодорожі / (22-08-2014, 19:35)\nІдеальним місцем відпочинку для процвітаючих людей є Дубай. Тут воістину стають дійсністю чарівні фантазії: радують погляд мандрівника приголомшливої краси пляжі із золотим піском, маються фешенебельні готелі з найкращим сервісом, а також різноманітні розваги і захоплюючий шопінг.\nУ 70-ті роки для бідної на той момент країни настав час чудес і кардинальних змін - тут були знайдені родовища нафти. З цього моменту Дубай був визнаний економічним дивом. У місті була розвинена туристична інфраструктура і щороку сюди стали стікатися тисячі мандрівників з усього світу. Арабська журнал Time Out позначив десятку найбільш вражаючих визначних пам'яток Дубая. Туристів з усього світу в першу чергу приваблюють приголомшливі готелі, аналогів яким немає у всьому світі. Так, зведений у 1999 році семизірковий Burj Al-Arab (готель-вітрило), увібрав в себе всі існуючі уявлення про розкішне життя; готель The Madinat, являє собою ціле місто, в якому гондоли перевозять гостей по каналах. На території Дубая розташований найвищий хмарочос Burj Khalifa, його висота становить 828 метрів. З оглядового майданчика хмарочоса відкривається приголомшливий вид на місто, тому вона позначена в усі існуючих туристичних гідів.\nДля всіх тих хто немає змоги зараз поїхати відпочивати і шукаєе хороші кредити на вигідних умовах рекомендую відвідати сайт www.кредитвкраснодаре.рф для отримання детальної інформації стосовно цього питання!\nВідпочиваючим в Дубаї надається широкий спектр послуг: каток олімпійських розмірів, плавання з аквалангом серед акул в підводному зоопарку, де також можна подивитися підводних хижаків стоячи в прозорому тунелі під водою. Є в місті і критий гірськолижний курорт з різного рівня трасами. Для бажаючих активно провести час надається можливість відвідати соколине полювання, сафарі в пустелі, а також поїздки на джипах по нескінченних піщаним просторам.\nОдним з нововведень міста-курорту стало футуристичне метро. Крім того, не можна не відвідати штучно створені насипні острови, які своїми кордонами в точності відтворюють карту світу. Азартні натури обов'язково повинні відвідати Dubai World Cup - головні перегони світового кінного спорту, що відрізняються високими ставками та участь у забігах кращих племінних коней шейхів. Не можна не відзначити також плантації з вирощування трюфелів і схожий на арабську древню лавку золотий базар.


Рік доріг: як змінилось життя Любополя після приєднання до Визирської громади? - СИЛА ГРОМАД\nСтароста Любопільського старостинського округу Визирської ОТГ Олександр Рембач розповів в інтерв’ю телеканалу «ТІС-ТВ» про те, що після остаточного приєднання Любополя до Визирської сільської ради життя в селах знову закипіло.\n“Я можу назвати останній рік роком доріг — в Любополі близько 20 км прокладено твердого покриття. Зараз можна заїхати у Любопіль без проблем і зі сторони Южного, і зі сторони Одеси, Визирки, буквально 5 хвилин і ти знаходишся на трасі Одеса — Миколаїв. В моєму розумінні, ми працюємо для людей: дорога, тепло, газ, нормальне медичне обслуговування. І люди будуть відгукатися на наші прохання”, – поділився Олександр Рембач.\nЗа словами старости, і самі місцеві жителі вже уважніше слідкують за станом доріг: наприклад обурюються, якщо відремонтованими шляхами проїжджають великогабаритні вантажівки.\n“З нових доріг в нас з’явилось 7 км в сторону Южного, на якій зараз стелять ще один шар і 8 км дороги до Визирки, яку завершили будувати минулої осені. В цьому році зробили 3 км твердого покриття по вулиці Шкільній до середини села Ранжеве. Ця дорога була запланована на цей рік, сподіваємося, що роботи з будівництва будуть продовжуватися”, – розповів староста.\nОлександр Рембач додав, що в цьому році заплановано ще близько 600 м на завершення вулиці Шкільної. Також розробляється проєктна документація для освітлення цієї вулиці, а минулого року охопили новою електромережею 70% вулиці Суворова.\nТакож у Любополі планується будівництво міні-футбольного поля.\nTags: Визирська громада, Лимнський район, Любополь, Олександр Рембач, старостинський округ


Контакт (поле завдання) - Project\nОпис. У полі «Контакт» міститься ім'я особи, яка відповідає за завдання. Це може бути особа, відмінна від призначеного ресурсу.\nРекомендації з використання. Додайте поле «Контакт» до подання завдання, якщо потрібно переглянути імена відповідальних за завдання осіб, які можуть не належати до призначених ресурсів.\nПриклад. Ви керуєте великим проектом, до якого потрібно залучити кілька підрозділів. Ви додаєте поле «Контакт» до подання «Аркуш завдань». Для кожного зведеного завдання ви вводите імена осіб, відповідальних за зведене завдання. Інший приклад: ви маєте набір завдань, для яких ресурси – це обладнання. Ви додаєте поле «Контакт» і вводите ім’я головного майстра, відповідального за обладнання та цей набір завдань.


Місто привид: вокзал Луганська до і під час війни (ФОТО) | Факти\nФакти / Україна / Суспільство / Місто привид: вокзал Луганська до і під час війни (ФОТО)/ Липень, 12 , 2016 в 9:47\nМісто привид: вокзал Луганська до і під час війни (ФОТО)\nНа залізничному вокзалі Луганська панує абсолютна порожнеча: ні пасажирів, ні поїздів.\nТакий висновок можна зробити з фотографії, зробленої 11 липня, передають Комментарии.\n– Але як комунальники працюють! Чистота яка! Диво!, – з сарказмом відзначають луганчани.\nКористувачі Мережі також зазначили, що на пероні навіть немає звичних голубів і горобців.\n“Усі поїхали, проводжаючі розійшлися, персонал пішов на обід, навіть горобцям там робити нічого”, “Зате м’який знак відірвали – без біндер живуть щасливо”, “… місто мертвих”, “А раніше життя вирувало, скільки всього було!” “Боляче дивитися”, – коментують знімок луганчани.\nЧитайте: Зона АТО: гарячі точки – Авдіївка та Широкине\nУ коментарях також опублікували знімок вокзалу до війни.\nЯк повідомлялося, Служба безпеки України опублікувала відео допиту одного з двох російських диверсантів, затриманих українськими бійцями поблизу села Троїцьке Луганської області.\nОпубліковано Липень, 12 , 2016 в 9:47


Проповідь Блаженнішого Святослава в неділю, 7 лютого 2021 року - спостереження, новини, інтерв’ю, постаті\nПроповідь Блаженнішого Святослава в неділю, 7 лютого 2021 року\n8.02.2021, Понеділок | 13:02\nЄдиний, на кого можна звіритися і кому можна довіряти, у кого і кому можна вірити, – це Господь Бог. Нам так важливо дозволити Господу Богу повести нас за Собою. Бо часом людина думає, що лише вона є поводирем для самої себе, не хоче, щоб хтось інший її вів, навіть якщо той інший – це сам Господь.\nСьогодні Лука показує нам постать нашого Бога Ісуса Христа, що приходить до людини, яка його чекає. Це Бог, який гряде. Навіть у «Символі віри» ми ісповідуємо, що Бог знову приходить у славі, щоб судити живих і мертвих (у «Символі віри», одначе, йдеться про друге і славне пришестя Ісуса Христа). Лука проводить цікаву паралель між приходом Господа, який прямує до Єрихону, і подією зі Старого Заповіту, коли Божий народ під проводом Ісуса Навина прийшов під мури цього міста. Властиво, Христос із Йордану йде до Єрусалиму. Ця дорога пролягає повз Єрихон, і євангелист малює нам картину, як Він лише наближається до цього міста. Наступної неділі ми побачимо Христа вже в Єрихоні: Він прийде до Закхея і вчинить своє дуже важливе діло – спасіння людини. Ми пригадуємо, що єрихонський мур впав не силою людини, а силою Божою. І ось та Божа сила гряде. Божий Син Ісус Христос іде до Єрихону, щоб повалити мур невірства і темряви, що відділяє Бога від людини і робить її немічною.\nУ момент наближення Христа до міста край дороги сидить сліпий. Цікаво, що в образі постаті сліпця Лука нам представляє кожну віруючу людину. Часом євангелист вдається до іронії, коли змальовує якихсь людей чи їхні стосунки. Тут ця іронія полягає в тому, що серед шумного натовпу лише сліпець розпізнав Бога, який приходить до людини. Усі інші, хоча й були зрячими, не бачили в постаті Ісуса з Назарету сина Давидового, не відчували, що між ними Господь – єдиний Спаситель, джерело життя та милосердя.\nОписуючи сліпця, Лука каже, що він сидів край дороги і просив милостиню. Тобто його життя було цілком залежне від людей, які повз нього проходили. Він жив з їхньої милостині. Щоб жити, він мусів звірятися не на власні сили чи здібності, а на когось іншого.\nОсь він чує, що дорогою йде сам Господь. Слова «Ісус Назарянин» пробуджують його серце і він розуміє, що дорогою йде Той єдиний, кому вповні можна звіритися. Тільки Богові можна повірити. Чудо оздоровлення цього єрихонського сліпця полягає в його прозрінні: віра відкрила очі! В кінці Христос каже: «Віра твоя спасла тебе».\nПогляньмо уважніше на постать цього сліпця. Думаю, що він для кожного з нас сьогодні, хто слухає Боже Слово і ходить дорогами життя, є дуже важливим.\nЦей сліпець, щоб орієнтуватися в просторі й часі, а відтак доторкнутися до світу, який його оточує, використовує насамперед слух. Він був незрячим, тому мусів дуже добре чути і прислухатися. Ми знаємо, що в Старому Заповіті єдиним органом чуття, через який людина спілкувалася з Богом, було вухо. Бога не можна було побачити до Його воплочення в Сині Божому, але Божий Дух торкав людину через її слух. Приклад цього – славна молитва, яку сьогодні промовляє ізраїльський народ: «Слухай, Ізраїлю». Слухання – це був канал, через який в людину входила Божа сила. Коли людина слухає Боже Слово і звіряється на нього, вірить у те, що чує, тоді стає здатною бути зціленою, – так сказав би нам сьогодні Лука. Слухаючи Боже Слово, людина відкриває не лише вуха, а й всю свою істоту для того, щоб бути здатною впустити в себе силу, яку це Слово несе в собі. Правдоподібно, чимало людей було тоді на дорозі. Ба більше, багато людей змушували цього сліпця замовкнути, бо він кричав: почувши Слово, почав відгукуватися у своєму серці, і тим криком волання і молитви просив зустрічі, зцілення і милосердя в Ісуса, який приходить. Він каже: «Ісусе, Сину Давидів, змилуйся наді мною». Досі в милостиню від людей він отримував матеріальні речі, а тепер Христос дає йому щось набагато більше. Господь його кличе до себе: дарує йому зцілення через зустріч!\nІсус запитує сліпця: «Що ти хочеш, щоб Я тобі зробив?». Він відповідає: «Господи, вчини, щоб я прозрів». Досі, можливо, віра проявлялася через його особливу позицію і особливий стан пошуку. Але тепер він зустрів того, кого чекав край дороги Єрихону. Чоловік відчув присутність Того єдиного, до якого волала його істота. Тепер він міг зцілитися. Милостиня, яку дає йому Господь, – це повноцінне буття людської істоти. Ця милостиня є джерелом його духовного зору, яке завдяки вірі бачить невидиме.\nОтримавши дар зору, чоловік може споглядати не тільки видимий світ, а й Божу присутність. Коли він прозріває, то йде за Тим, кого бачить: прозріння віри є даром Божим, що дається, аби йти за Христом, є джерелом життя і світлом, яке просвічує кожну людину, котра приходить на світ. Тому каже Господь: «Віра твоя спасла тебе».\nЗдатність цього сліпця звіритися на Бога, його відкритість до Божої сили зробила його здатним бути оздоровленим. Вірити – це бути відкритим до Божої сили, яку Господь Бог нам посилає в момент своєї зустрічі.\nЦікаво закінчується ця зустріч. Лука каже: «Сліпий чоловік прозрів і пішов за Ісусом, славлячи Бога». Він не залишився край дороги і не обрав іншого напрямку, а пішов за Богом. Це означає, що він став учнем Христа, тобто християнином, – став носієм Божої сили, яку отримав. Він її не загубив. Хоча в нього могло виникнути питання: я бачу – і що мені з цим далі робити? Як далі жити? Який шлях у житті обрати? Він обирає певний і чіткий шлях у своєму житті: іде за Христом і славить Бога. Сила Божа веде його далі. Здатність бачити і чути Бога перетворюється в ньому на молитву прослави. «Пішов за Ісусом, славлячи Бога».\nДумаю, що сьогодні ми повинні відчитати свій образ у постаті цього єрихонського сліпця. Можливо, донедавна сучасне людство вважало себе всемогутнім, здатним панувати і перетворювати світ, у якому живе. Та в певний момент воно опинилося край дороги. Кожен із нас, як член сучасної людської спільноти, змушений сісти і відчувати, що живе з милостині. Нині ми не знаємо напевне, що буде далі. Ми не знаємо, як нам знайти вихід із тієї пандемічної ситуації, у якій опинився світ. Людина розуміє, що не може вважати себе могутнішою за той світ, у якому живе. Не може бути могутнішою за те довкілля, у якому Бог кличе її жити. Тому сьогодні, в сучасних обставинах, людина, яка часто не цінувала дару віри як дару повноцінного сприйняття довколишнього світу, яка перестала вірити в Бога, перетворилася на сліпця, що розгублено сидить край дороги: дивиться, але не бачить.\nСьогодні нам так важливо навчитися в єрихонського сліпця шукати Бога і правильно відповідати Йому, який гряде і є між нами. Бо Він не тільки прибув до Єрихону. Господь Бог приходить до кожного з нас, – приходить до нас зараз у цій Божественній Літургії. Проте нам дуже важливо бути здатними до зцілення через нашу віру!\nНехай Господь Бог зцілить нас у нашій здатності вірити. Нехай відкриє нам наші духовні очі та вуха, щоб ми чули Його Слово, а відтак стали здатними до оздоровлення.\nКоли ми шукаємо в нашому житті того, на кого справді можна звіритися, бо кожна людина має потребу на когось звірятися, нам важливо зрозуміти, що не можна довіряти лише собі. Часом не можна довіряти лише своїм очам і вухам.\nЄдиний, на кого можна звіритися і кому можна довіряти, у кого і кому можна вірити, – це Господь Бог. Нам так важливо дозволити Господу Богу повести нас за Собою. Бо часом людина думає, що лише вона є поводирем для самої себе, не хоче, щоб хтось інший її вів, навіть якщо той інший – це сам Господь. Нехай Христос промовить до кожного з нас сьогодні ці оздоровчі слова: «Прозри, віра твоя спасла тебе»! Нехай в обставинах мороку й темряви, зневіри та депресії, розчарування і непевності, у яких ми тепер перебуваємо, ми справді змогли встати і, прозрівши, іти за Ісусом, славлячи Бога. Амінь.


Що за місце називається печерою Аялона?\nДе розташований острів Нова Гвінея?\nЯкі умови необхідні для існування живих організмів?\nХто такий дінорніса?\nЯке місце вчені назвали печерою Аялона?\nСкільки зубів у кажана?\nДе в інтернеті знайти інформацію про заповідник кологрівскіх ліс?\nДе в інтернеті знайти інформацію про Південно-Уральському заповіднику?\nЩо значить "Гуфрій" по французьки?\nЩо таке Гуфрій Берже?\nХто і в якому році відкрив печеру Гуфрій Берже?\nДе знаходиться печера Гуфрій Берже?\nЯка глибина печери Гуфрій Берже?\nДе знаходяться Карлсбадська печери?\nІзраїльські вчені виявили недалеко від міста Рамле в Центральному Ізраїлі печеру з унікальною екосистемою. Печера абсолютно ізольована від зовнішнього світу і проіснувала в такому стані близько 5 млн. Років. Вчені вже охрестили це місце «загубленим світом». Там вдалося виявити невідомі науці види тварин - всі вони не мають очей.\nПечеру дозволило виявити невеликий отвір, що відкрився при розробці кар'єру, що належить одній компанії - виробнику цементу, Nesher Industries. Воно вело на глибину в 100 м, де у вапняку відкрилася порожнину, названа «печерою Аялона». Печера з усіма відгалуженнями простяглася під землею на 2,5 км.\nМісце знахідки цікаве тим, що над самою печерою зверху величезний шар крейди, що не пропускає воду, а її розміри (з урахуванням відгалужень) досягають 2,5 км. Важко уявити, щоб такі умови виявилися сприятливими для життя, проте вченим вдалося виявити там вісім нових зоологічних видів, повідомляє Science Daily.\nНевідомі науці тварини - чотири прісноводних та морських ракоподібних і чотири сухопутних виду. Вони мають певну спорідненість з відомими видами, але сильно відрізняються від них, що вже підтверджено генетичною експертизою.\nУ печері також знайшли новий вид бактерій, які служать нижчою ланкою в харчовому ланцюжку існуючої протягом мільйонів років екосистеми і є основним поживним субстратом для інших жителів.\nУ всіх знайдених тварин відсутні очі. На думку вчених, це говорить про те, що еволюція мешканців печери відбувалася своїм власним шляхом.\nПредставники всіх виявлених видів, за винятком білого безока скорпіона, потрапили до вчених живими. Проте дослідники переконані, що в печері вони знайдуть не тільки живих білих скорпіонів, але і безліч інших унікальних видів.\n«Наша знахідка - тільки початок того, що обіцяє виявитися прикладом фантастичною варіативності життя», - коментує відкриття доктор Ханан Діментман з The Alexander Silberman Institute of Life Sciences.\nРозробки кар'єру над печерою, що отримала назву «Аялонская» на ім'я долини, під якою вона знаходиться, будуть припинені. Вчені сподіваються, що їм вдасться зберегти ізольовану раніше від впливу ззовні екосистему в первозданному вигляді. Проте це дуже складне завдання, адже, будучи раз порушеною, ізольована система, швидше за все, втратить свій унікальний баланс і в підсумку просто перестане існувати.\nУ сучасному світі, де практично кожен куточок земної кулі вже досліджено і проаналізовано, відкриття ізольованих систем з незвіданими живими формами - явище досить рідкісне. Проте в лютому цього року група американських дослідників виявила в тропічних лісах гірського району Нової Гвінеї ще один подібний «загублений світ». Місце, яке вчені назвали «Едемським садом», населяють раніше невідомі людині види тварин і рослин.\nНа цей раз новий світ розташований не глибоко під землею, а на її поверхні. «Едемський сад» площею приблизно 300 тис. Га розташований на схилах гір Фоджа в західній частині Нової Гвінеї. Район важкодоступний для людини, дослідники добралися туди на вертольоті.\nПервозданна природа і велика кількість нетиповою для іншої частини острова флори і фауни пояснюються не тільки відсутністю людей - місцеві племена, що живуть біля підніжжя гір, не відчувають нестачі в їжі і не прагнуть освоїти території нагорі, - але й ізоляцією, в якій відбувався розвиток сотень видів рослин і тварин.\nВчені виявили в «Едемському саду» понад 20 невідомих раніше видів жаб, чотири нових види метеликів, п'ять невідомих науці видів пальм і безліч рослин, які ще належить класифікувати. Дослідники також зустрілися з шестіперой райським птахом Берлепша, що вважалася вимерлої, і декількома видами деревного кенгуру - одного з рідкісних сумчастих тварин на землі.\nЧи правда, що існує жаба, яка не дихає?\n«Що за місце називається печерою Аялона?»\ngenomUKR.ru » Природа » Що за місце називається печерою Аялона?


15 загиблих героїв квітня 2019 (01.05.19 11:15) « Общество | Цензор.НЕТ\n12430 посетителей онлайн\nВсе про:смерть (6135) герой (209) Ян Осока (806)\n01.05.19 11:15 02.05.19 09:48\n15 загиблих героїв квітня 2019\nУ цій статті наведено дані про бойові втрати української армії на сході країни за квітень 2019 року. Імена та прізвища, а також детальніша інформація про кожного загиблого Героя. Перелік не є остаточним.\nНова доба почалася під дрібним і противним дощем, що перетворив землю під ногами на тугу та в'язку грязюку, холод якої повільно просочився під берці та скував пальці на ногах. Холод пробирався вище та вище, середина квітня цього року видалася аж ніяк не теплою - дощовою та сирою, і від цієї вогкості в горлі кислою плівкою оселилася вічна застуда. Циклон прийшов у той момент, коли абрикоси вже почали відцвітати, вкриваючи землю білими пластівцями, холодний фронт накрив велику територію країни, він приніс вітер і дощі, які лили вже днів п'ять і, здавалося, йтимуть ще п'ять років.\nСтоячи на бойовому, я задубів, відчуваючи, як холодна весна тонким крижаними витками обплутує мої ноги. Берці були холодними, автомат був холодним, і навіть дим цигарки, яку я закурив, присівши навпочіпки, теж здавався холодним, ніби наповненим екстрактом ментолу. Ніч не була тихою, її наповнювали шелест і стукіт крапель, що падали ,високими октавами струмочків, що стікали по стінках окопу. І якби не реальність можливого прильоту з того боку, то цими кришталевими звуками можна було б насолоджуватися довго. Я сидів і курив, дивлячись на Максима, який займав свою позицію метрах у п'яти від мене, він помахав мені та запитально показав на своє зап'ястя, запитуючи, котра година.\nСергій подивився на свій годинник і знаками показав мені, що зараз пів на третю. Це був дуже старий годинник, який по батьківській лінії прийшов до нього від прадіда. Старовинний механізм був зроблений на совість, годинник ламався за довгі роки всього один раз, і то, це сталося, коли Сергій з усього розмаху упав на землю під час запеклого обстрілу нашої роти в 14-му році, коли ми, ще зелені й недосвідчені та незвиклі до реалій війни, вирушили на штурм, і потрапили під вогонь 152-міліметрівок. У сусідній роті був мобілізований годинникар, і він полагодив годинник, замінивши якусь пружинку. З того часу механізм працював, мов новенький, і я мимоволі усміхнувся, але усмішка швидко розтанула, коли моя пам'ять плавно відкотила мене до самого початку пекла.\nНам не принесли повісток, і ми вирішили вирушити до військкомату добровільно. Коли ми вдвох туди приїхали, то черга з чоловіків тягнулася на двісті метрів від входу в будівлю. У повітрі витало якесь наелектризоване натхнення, у всіх тоді горіли очі, і наші горіли теж, на Сході вже почалася серйозна колотнеча, і у черзі ми вперше почули, як хтось уголос промовив слово "війна". У військкоматі відбувалися повний хаос і плутанина, всі кудись бігали, щось кричали. Нас спішно прийняли і записали, сказавши з'явитися завтра рано вранці з необхідними речами. Я і Сергій з'явилися і були відправлені разом із сотнею інших на полігон, де нам поспіхом показали, на що натискати, щоб автомат вистрілив, і за що смикати, щоб вибухнула граната. Після цього ми були кинуті на посилення до однієї з бригад, яка вже прийняла на себе удари війни.\nБойове закінчилося, але не закінчився дощ. Вода продовжувала литися з низького похмурого неба, і в ній розмокнуло все: земля, колоди, дерева, люди. Ми з Максимом прибрели до бліндажа, насилу витягаючи ноги з розпухлої від вологи грязюки. Сильно хотілося спати, але набагато сильнішим було бажання зігрітися та знайти куточок, в якому було б сухо та тепло. Безперервний озноб пробігав по тілу, у бліндажі дощу не було, але повітря було майже таким самим сирим, як і на вулиці, лише біля печі був маленький простір, що заповнювався теплими хвилями. Дядя Коля приготував нам гарячий чай, пообіцявши нагодувати сніданком за півгодини. Я сів поруч із пічкою, біля якої вже встиг заснути Максим, великими ковтками пив чай, дивлячись на циферблат свого годинника, що був укритий дрібною сіткою води, яка на моїх очах почала зникати, випаровуючись у рятівному теплі.\nЯ дуже любив цей годинник. Він пройшов крізь три війни, дві епохи та чотирьох власників. Три чоловічі руки носили його все життя на своєму зап'ясті, а тепер ношу його я, сподіваючись передати своєму синові. У мене ще немає сина, війна зруйнувала всі мої плани, але я повинен був дочекатися її кінця та одружитися з Марійою, якій обіцяв повернутися. Обіцяв, стоячи перед самим відправленням на полігон, не в силах вивільнитися зі сталевого тиску її обіймів, відчуваючи, як її сльози течуть за комір сорочки. Вона швидко-швидко шепотіла мені у вухо гарячі слова своєї любові, здригаючись від глухих ридань, і я обіймав її у відповідь, а хвилинна стрілка на годиннику відраховувала останні секунди перед тією миттю, як двері, що з'єднували мене з мирним життям, закриються на дуже тривалий час.\nЯ спав довго, і мені снилася війна. Ледве дійшовши до бліндажа, я за три великих ковтки випив чай дяді Колі, і коли довгоочікуване тепло почало заливати промерзле тіло, сів біля печі, чекаючи на Сергія, але не зміг дочекатися, оскільки варто було мені на секунду заплющити очі, як все безшумно звалилося кудись вниз. І я опинився знову в тому клятому 14-му році, серед розпеченого й випаленого донецького степу, біля якогось села, про який раніше не чув, але назву якого тепер не забуду ніколи. І ми, розгублені та перелякані хлопці, безперервно обстрілювалися важкою артилерією та "Градами", втрачаючи друзів одного за одним. Ми не мали досвіду подібних боїв, і хоча паніка та переляк потихеньку відступали, з кожним новим обстрілом пульс частішав до 120, а зі шлунку розходилися хвилі зрадницької нудоти.\nНаскільки ми звикли до спокійних і розмірених літніх днів у тилу, настільки ми були вражені днями того літа, що було наповненим війною. Літо ревіло та тремтіло, здригалося та стогнало. Я ніколи не забуду виду палаючого поля пшениці, яке йшло за горизонт. Я не зможу викреслити з пам'яті, як снаряд вдарив у наш танк, і в ньому здетонував БК, здувши башту, немов якусь порошинку, піднявши її догори на п'ять метрів і з легкістю відкинувши убік, наче коробку сірників. У мене досі у вухах не змовкають крики хлопців, які згорали живцем у розірваному і спотвореному сталевому місиві, що колись було бойовою машиною піхоти. Перед моїми очима чіткою картиною стояли спогади, як я та Сергій під шаленим обстрілом, серед вогняних стовпів розривів, витягуємо нашого мертвого взводного, якого майже розрізало навпіл чергою з кулемета.\nЯ спав і бачив уві сні війну.\nЯна Михайлівна Червона (позивний Відьма) народилася 16.04.1979 року у Харкові.\n1996 року закінчила навчання у середній школі №131, після чого вступила до Харківського коледжу Державного університету інформаційно-комунікаційних технологій.\nБула учасницею Харківського Автомайдану, Харківської самооборони. З літа 2014 року займалася волонтерською діяльністю, допомагала батальйону "Айдар". У вересні 2016 року підписала контракт з 54-ю ОМБр, служила стрільцем, а згодом - кулеметником 3-ї роти 1-го механізованого батальйону. Учасниця боїв на Світлодарській дузі взимку 2016-2017 років. Влітку 2017-го перейшла до батальйону "Донбас-Україна".\nСтарший солдат, навідник-кулеметник кулеметного відділення взводу вогневої підтримки 2-ї штурмової роти 46-го окремого батальйону спеціального призначення "Донбас-Україна" 54-ї окремої механізованої бригади.\nЗагинула 2 квітня о 13.30 в районі села Новозванівка Попаснянського району Луганської області від прямого влучання міни у бліндаж під час обстрілу нашого взводного опорного пункту з 82 та 120-мм мінометів.\nПохована 4 квітня на Алеї Слави міста Харків. У неї залишилися мати, брат, чоловік та двоє дітей.\nОлександр Анатолійович Мілютін (позивний Дєда) народився 29.12.1968 року у селі Клишки Шосткинського району Сумської області. З дитинства мешкав у місті Бахмут Донецької області.\nЗакінчивши 8 класів Бахмутської школи №11, вступив до Ясиноватського професійно-технічного училища №69, у якому отримав фах машиніста. 1998 року проходив службу у Німеччині, а потім 12 років працював у слідчому ізоляторі Бахмута.\nПризваний за контрактом Бахмутським РВК 18.01.2017 року.\nМолодший сержант, командир бойової машини-командир 3-го відділення 2-го взводу 2-ї штурмової роти 46-го окремого батальйону спеціального призначення "Донбас-Україна" 54-ї окремої механізованої бригади.\nЗагинув 2 квітня о 13.30 в районі села Новозванівка Попаснянського району Луганської області від прямого влучання міни у бліндаж під час обстрілу нашого взводного опорного пункту з 82 та 120-мм мінометів.\nПохований 4 квітня у Бахмуті. У нього залишилися батьки, дружина, син і донька.\nЮрій Миколайович Фармагей (позивний Миколаїч) народився 06.05.1972 року у селі Огіївка Гайсинського району Вінницької області.\nЗакінчивши 8 класів Кіблицької середньої школи, вступив до Теплицького професійно-технічного училища № 13, у якому отримав фах плодоовочівника. По тому був призваний на строкову, службу проходив у Севастополі, у лавах Військово-морських сил.\n2015 року Юрія Миколайовича було призвано за мобілізацією, відслуживши 1,5 року, у жовтні 2016-го він підписав контракт, а у жовтні минулого року його продовжив.\nСтарший солдат, номер обслуги кулеметного відділення роти вогневої підтримки 34-го окремого мотопіхотного батальйону 57-ї окремої мотопіхотної бригади.\nУ колективі він був найстаршим, до нього завжди зверталися за порадою, дуже поважали, Миколаїч оберігав молодих побратимів, відганяв від небезпечних позицій, сам намагався чергувати на ділянках, що прострілювалися, щоб не дати хлопцям зазнати поранень або загинути.\nЗагинув 5 квітня в районі селища Піски Ясинуватського району Донецької області від смертельного кульового поранення, завданого снайпером найманців РФ.\nУ нього залишилися батьки, два брати, дружина, донька та син, який зараз теж проходить службу в одному з підрозділів ВМСУ.\nДмитро Володимирович Стрекнєв народився 09.07.1997 року у селищі міського типу Нижня Дуванка Сватівського району Луганської області.\nЗакінчивши у 2015 році 11 класів школи, хлопець вступив до Рубіжанського професійного ліцею, у якому отримав фах електрогазозварювальника, а 28.01.2017 року підписав із ЗСУ контракт.\nСолдат, гранатометник 3-го відділення 3-го взводу 3-ї роти 1-го батальйону 54-ї окремої механізованої бригади.\nЗагинув 6 квітня о 23.30 в районі хутора Вільний Попаснянського району Луганської області від смертельного кульового поранення, що зазнав під час обстрілу нашого спостережного пункту зі стрілецької зброї та великокаліберних кулеметів.\nПохований 9 квітня у Нижній Дуванці. У нього залишилися мати, вітчим, двоє братів та сестра.\nІван Петрович Лисиця народився 03.04.1996 року у селі Карпівка Широківського району Дніпропетровської області. Мешкав у селі Вишневе.\n2013 року закінчив сільську школу Карпівки. Тричі підписував контракт із Збройними Силами України.\nСолдат, навідник 1-го відділення 1-го взводу 3-ї роти 1-го батальйону 54-ї окремої механізованої бригади.\nПохований 9 квітня у селі Широка Дача. У нього залишилися мати, двоє братів та сестра.\nМикола Миколайович Неживий (позивний Механ) народився 16.09.1961 року у селі Перчунове Добровеличківського району Кіровоградської області. З 1983 року мешкав у Хмельницькому.\nЗакінчивши 8 класів сільської школи, вступив до Миколаївського ПТУ, у якому отримав фах "слюсар-механік". По тому чоловіка було призвано до строкової служби, яку він проходив у Хмельницькому, де й залишився жити.\nУ квітні 2014 року Микола Миколайович продав свою автівку, щоб придбати собі військове спорядження, та добровольцем прийшов до батальйону "Айдар", у якому провоював до початку 2015 року, а 24.02.2015-го підписав із ЗСУ контракт та потрапив до лав 93-ї ОМБр. Брав участь у боях в районі селища Опитне та Донецького аеропорту, а навесні 2016-го, після виведення Холодноярців на ППД, перевівся до 54-ї ОМБр, у складі якої відважно воював на Світлодарській Дузі, за що отримав нагороду.\nМехан був втіленням романтичного воїна: він захоплювався природою і водночас обожнював техніку, міг із закритими очима розібрати БТР до останнього гвинтика, а потім зібрати назад. Шалено Микола Миколайович любив своїх трьох онучок та казав, що їхній спів є для нього ковтком свіжого повітря. Його найбільшою мрією було видати усіх онучок заміж та подивитись, як вони співають на великій сцені.\nПісля виведення 54-ї ОМБр із зони бойових дій Механ перейшов до 46-го окремого батальйону спеціального призначення "Донбас-Україна" та служив там до 06.01.2018 року, після чого повернувся до Хмельницького для проходження лікування та реабілітації, а 02.02.2019 він підписав із 93-ю ОМБр новий контракт та знову вирушив на війну.\nЙого любов до свої онучок була всеосяжною. 4-річна дівчинка щоночі будила свого дідуся, і той прямував із нею на кухню, де стояв на колінах напівсонний та годував її з ложечки сметаною о 3-й годині ночі. Найстарша з онучок постійно була поруч із ним, він міг заїхати із нею на заправку і там раптово вирішити, що їм негайно треба рвонути до Карпат, або збиратись трішки прогулятись та передумати, щоб поїхати на море.\nСержант, механік-водій 3-го відділення 2-го взводу 6-ї роти 2-го батальйону 93-ї окремої механізованої бригади.\nЗагинув 8 квітня о 10.10 від смертельного осколкового поранення, що зазнав під час обстрілу нашого взводного опорного пункту.\nПохований 11 квітня у Хмельницькому. У нього залишилися дружина, донька та троє онучок.\nОлег Леонідович Бойцов народився 28.11.1979 року у місті Слов’янськ Донецької області.\nСтаршина служби цивільного захисту, старший сапер відділення піротехнічних робіт групи піротехнічних робіт частини піротехнічних робіт та гуманітарного розмінування аварійно–рятувального загону спецпризначення ГУ ДСНС України у Донецькій області.\nЗагинув 9 квітня о 10.30 в районі селища міського типу Зайцеве Донецької області в результаті вибуху невідомого вибухонебезпечного предмету під час проведення робіт з обстеження та очищення території від вибухонебезпечних предметів поблизу насосної станції каналу Сіверський Донецьк – Донбас.\nПохований 11 квітня у Слов’янську. У нього залишилися дружина та двоє дітей.\nРоман Вікторович Чибінєєв народився 04.06.1989 року у місті Бердянськ Запорізької області. Мешкав у Києві.\n2014 року закінчив Бердянську школу-інтернат (хлопець рано втратив батьків), після чого навчався у Бердянському професійно-будівельному ліцеї.\nУ 2016-му підписав із ЗСУ контракт.\nСтарший солдат, командир десантно-штурмового відділення 79-ї окремої десантно-штурмової бригади.\nЗагинув 11 квітня на Приазовському напрямку під час бою з найманцями РФ.\nПохований 16 квітня у Києві. У нього залишився брат (Валерій Чибінєєв, кіборг, Герой України).\nВолодимир Юрійович Лисаківський (позивний Юрист) народився 04.08.1991 року у селі Красненьке Кривоозерського району Миколаївської області.\nЗакінчивши 11 класів сільської школи, хлопець вступив до факультету правознавства Національного університету Державної податкової служби, що знаходиться у місті Ірпінь, у якому отримав ступінь бакалавра у 2012 році.\nЦе був звичайний, скромний та добропорядний хлопчина, який походив з родини вчителів (бабуся, мати, сестра), він ніколи не бив себе у груди, а мовчки займався потрібною справою, у його серці сяяло полум’я патріотизму, проте не показового та пафосного, а глибинного та чистого, яким він і має бути в усіх тих, хто любить Україну.\n28.04.2015 року Володимира Юрійовича було призвано за мобілізацією Кривоозерським РВК, потім ще двічі підписував контракт (спочатку на півроку, а наступного разу – на 3 роки).\n2016 року Юрист брав участь у зборах резервістів 79-ї окремої десантно-штурмової бригади, і там настільки гарно показав себе, що привернув увагу людей з морської піхоти, які негайно запропонували йому контракт з їхнім підрозділом, і Володимир Юрійович погодився.\nСтарший матрос, старший навідник 3-го відділення мінометної батареї 18-го окремого батальйону морської піхоти 35-ї окремої бригади морської піхоти.\n11 квітня поблизу населеного пункту Гранітне Донецької області він зазнав вкрай важкого поранення під час обстрілу наших позицій та помер наступної доби, 12 квітня, у лікарні міста Волноваха.\nПохований 14 квітня у рідному селі. У нього залишилися батьки та сестра.\nІгор Павлович Ігнатенко (позивний Цум) народився 17.11.1963 року у місті Василівка Запорізької області.\nЗ 1992 року був учасником відродження руху запорозького козацтва, курінним отаманом Великолузького куріня Василівського району. Усією душею чоловік віддавався улюбленій справі – фермерству, заснував та керував фермерським господарством "Кош".\nБрав активну та безпосередню участь у Революції Гідності, був сотником 20-ї Майданівської сотні, після Майдану неодноразово привозив та передавав Запорізькому обласному краєзнавчому музею експонати з Майдану, а згодом – з війни.\nІгор Павлович не був статистичним громадянином, навпаки, це була особистість з великої літери, яка не могла лишатися байдужою до того виру бурхливих та трагічних подій, у які занурилася Україна від кінця 2013 року. І коли після завершення Революції розпочалася справжня війна, він без жодних роздумів вирушив на захист.\nВоював у складі батальйону спеціального призначення "Донбас" Національної Гвардії України, у 37-му окремому мотопіхотному батальйоні 56-ї окремої мотопіхотної бригади ,а з 18.06.2018-го боронив нашу землю у складі 93-ї ОМБр.\nСтарший сержант, номер обслуги гранатометного взводу 2-го батальйону 93-ї окремої механізованої бригади.\nЧерез поважний вік та неабиякий розум його кликали Батею (це прізвисько він приніс із собою ще з Майдану). Та він ним і був, розсудливим та спокійним янголом-охоронцем для побратимів, зі стійкою та непохитною вірою у краще. На жаль, метал іноді вбиває навіть янголів.\nЗагинув Батя 12 квітня о 17.15 в районі шахти Бутівка Донецької області від смертельного осколкового поранення, що його зазнав під час обстрілу наших позицій з 82-мм мінометів.\nПохований 18 квітня у Василівці. У нього залишилися дружина та двоє синів.\nМикола Миколайович Волков (позивний Смурфік) народився 25.02.1999 року у Маріуполі.\nХлопець закінчив 9 класів школи №4, після чого вступив до Маріупольського електромеханічного технікуму на спеціальність "електрик". Коли Маріуполь був обстріляний найманцями РФ із Градів, Микола негайно відправився до військкомату, але там його визнали непридатним до військової служби через перенесену раніше важку черепно-мозкову травму.\nЗавзято любив футбол та команду рідного міста ФК "Маріуполь", відвідавши у сезоні 2017/18 років усі її матчі. Також Смурфік захоплювався подорожами, його приваблювало усе нове та цікаве, він побував у багатьох містах України, часто подорожував автостопом.\nПісля закінчення футбольного сезону, не маючи відповідної медичної освіти, він вирішив допомагати нашим пораненим воїнам та прийшов до лав добровольців. Пройшовши навчання у навчальному центрі Медичного батальйону "Госпітальєри", він у липні 2018 року, у складі медичної групи Asap, вирушив до Пісків. З осені того ж року був закріплений за 8-м батальйоном УДА.\nДоброволець-парамедик 2-ї роти "Тіні" 8-го окремого батальйону "Аратта" Української Добровольчої Армії.\n10 квітня увечері в районі рідного міста Маріуполь Смурфіка поцілив у голову снайпер найманців РФ. Поранення було надкритичним, куля розтрощила кістки черепа та завдала великої шкоди мозку. Микола у стані коми був доправлений до лікарні імені Мечникова у Дніпрі, кілька разів переживав клінічну смерть. Лікарі боролися до останнього, але й вони були безсилі, Микола Миколайович помер о 8 ранку 15 квітня.\nПохований 17 квітня на Алеї Слави Маріуполя. У нього залишилися батько та зведена сестра.\nОлександр Олегович Цапенко (позивний Студент) народився 16.10.1998 року у селищі міського типу Широке Дніпропетровської області. Мешкав у Кривому Розі.\nСолдат, навідник-оператор відділення управління 5-ї роти управління 2-го батальйону 54-ї окремої механізованої бригади.\nЗагинув 21 квітня о 23.30 від смертельного осколкового поранення, якого зазнав під час обстрілу нашого взводного опорного пункту з 82-мм мінометів.\nПохований 23 квітня на Алеї Слави села Широка Дача. У нього залишилися дві сестри.\nЮрій Миколайович Коновод (позивний Вчитель) народився 09.08.1964 року у Сєверодонецьку. З дитинства мешкав у селі Ланна Карлівського району Полтавської області. Отримавши вищу освіту, переїхав до села Зачепилівка Харківської області.\n1981 року він закінчив 10 класів Ланнівської середньої школи, після чого його було призвано на строкову, навчання Юрій Миколайович проходив у Десні, де й почув , що формується група військовослужбовців для несення служби в Афганістані. Він негайно подав добровільний рапорт, у якому виявив бажання долучитися до контингенту радянських військ.\n15.01.1983 року він вилетів до Афгану, де служив до 1984 року, дислокуючись у селищі Катиборг. Неодноразово брав участь у жорстоких боях, зазнав поранення у ногу. Демобілізувавшись, Вчитель вступив на історичний факультет Полтавського національного педадогічного університету, який закінчив 1989 року.\n29.08.2016 року Юрій Миколайович розпочав службу за контрактом у 53-й окремій механізованій бригаді, у якій служив молодшим сержантом, водієм-електриком розвідувального взводу 1-го батальйону. У жовтні 2018-го контракт сплив, але Вчитель знову повернувся до улюбленої бригади, вже у складі "Айдару", до якого прийшов 15.03.2019 року.\nМолодший сержант, військовослужбовець 24-го окремого штурмового батальйону "Айдар" 53-ї окремої механізованої бригади.\nЗагинув 23 квітня вдень в районі селища міського типу Південне Донецької області від смертельного кульового поранення, завданого снайпером найманців РФ.\nПохований 26 квітня у Ланній. У нього залишилися дружина та двоє синів.\nСергій Володимирович Гвоздієвський народився 14.04.1966 року. Мешкав у місті Могилів-Подільський Вінницької області.\nСержант, військовослужбовець 79-ї окремої десантно-штурмової бригади.\n29 квітня на Маріупольському напрямку він зазнав важких поранень, після надання невідкладної медичної допомоги був евакуйований до Дніпра, але, незважаючи на всі зусилля лікарів, від травм помер 30 квітня.\nДата та місце поховання на момент виходу статті не визначені.\nВолодимир Анатолійович Куцик (позивний Дід) народився 22.04.1968 року. Мешкав у селі Стоянів Радехівського району Львівської області.\n29.01.2019 року він підписав свій перший контракт. Після навчання у 184-му навчальному центрі, що розташований у Старичах Львівської області, був відправлений до свого підрозділу, у який прибув два тижні тому.\nСолдат, водій-електрик відділення управління взводу зв’язку механізованого батальйону 24-ї окремої механізованої бригади.\n"Відповідальний, доброзичливий, щирий, завжди готовий прийти на допомогу і навчити. З повагою ставився до своїх командирів, не зважаючи на те, що був набагато старшим за них. Користувався повагою у колективі – таким Володимир Анатолійович залишиться у нашій пам`яті. Вічна пам'ять друже", - йдеться у дописі 24-ї ОМБр на Фейсбук.\nЗагинув Володимир Анатолійович 30 квітня в районі міста Мар’їнка Донецької області від смертельного кульового поранення, завданого снайпером найманців РФ.\nНа момент виходу статті дата поховання не визначена.\nСьогодні вночі нам знову треба було заступати на бойове. Дощ, що спинився вдень, під вечір розпочався знову, і в голову лізли безрадісні думки про чергову ніч у рідкому бруді з відчуттям крижаного оніміння тіла. У мене не було ніякого настрою, і я похмуро сидів біля входу до бліндажа, забиваючи запасні ріжки патронами. Дядя Коля приніс нам гарячий обід, який подарував шлунку оманливе тепло, що дуже швидко випарувалося. Максим давно прокинувся, але здавався якимось пригніченим і хворим. Впіймавши мій погляд, він мляво махнув рукою, показуючи, що приснився поганий сон і скоро все буде нормально. Я не став наполягати, оскільки знав, про що були ці сни, вони регулярно приходили до Макса, який з дитинства мав дуже яскраву та глибоку уяву. Нам усім час від часу снилося те літо, всі ми дорого б заплатили, щоб ніколи про нього не згадувати, але навіть у самого диявола не було ліків від цих спогадів.\nВдень на позицію приїжджали якісь журналісти, які робили фільм про 2014 рік. Дізнавшись про це, я полегшено зітхнув, бо якщо я ще якось міг з ними поспілкуватися, то Макс - ні. Він взагалі ні з ким, окрім мене, не розмовляв на цю тему, в ті дні щось міцно зламалося у ньому, перекосивши пристрій його світогляду, збивши "заводські налаштування", і біль, з яким він жив, не затихав і не згасав. У нього вже намагалися брати інтерв'ю раніше, але він мовчки розвертався та йшов геть, залишаючи "воїнів пера" розгублено стояти з мікрофоном у руці. Ніхто з тих, хто не був у тих полях, не зміг би повністю зрозуміти та відчути, якою ціною наша рота пройшла крізь те страшне літо. Ніколи не усвідомили б до кінця всю глибину відчаю та розміри відчуття безпорадності, що охоплювала від безнадійної ситуації, коли єдиним виходом із неї здавалася смерть. Ніхто і ніколи.\nПрокинувшись вдень, я довго лежав із відкритими очима, чекаючи, поки яскраві картини мого сну вицвітуть і стануть бляклим лахміттям, яке можна буде скинути з себе. Голова була важкою, сон міцно вчепився у мозок, але, так чи інакше, незабаром його хватка послабшала, і я піднявся, щоб приготувати себе та зброю до нічного чергування. Всюдисущий дядя Коля запхав у мене щось гаряче і дуже смачне, і поки я обідав, гнітючий наліт спогадів став ще тонше. Десь на задвірках свідомості ще лунали слабкі вибухи та крики, але вони потихеньку вщухали, віддаляючись від реальності прожитими після того літа роками. Сергій сидів біля входу, набиваючи ріжки, уважно подивившись на мене, він коротко кивнув на знак вітання і мовчки продовжував свою справу. Він, як ніхто, знав за мої сни, і я був безмежно вдячний йому за те, що він не почав розмову, не поліз до мене в душу. Він все знав, адже він теж був тоді серед тих полів.\nБіля печі було тепло і затишно, але це була лінія фронту, де весь час сидіти поруч із піччю не вдавалося. Я піднявся, відчуваючи, як щось відчутно хруснуло в колінах, і вийшов на свіже вологе повітря квітневого вечора, дощ миттєво затарабанив по касці, плечах і пальцях. Ще одна ніч серед води чекала мене, ще одна монотонна та мокра ніч. Перспектива була так собі, але ми давно припинили звертати на це увагу, відзначаючи подібне лише, як тимчасові незручності. Я закинув голову назустріч небу, і дощ застукав по моєму обличчю, змиваючи останні залишки сну, як невеликі хвилі на нічному пляжі згладжують всі піщані замки, побудовані дітворою вдень. Годинника у мене не було, і я знову зайшов до бліндажа, запитавши Сергія, котра година, щоб знати, скільки залишилося до бойового. Той опустив погляд на свій улюблений годинник, і тільки відкрив рота, щоб відповісти, як раптово все почалося.\nЯ познайомився з Максом у сьомому класі школи, куди прийшов після того, як моя родина переїхала в інше місто. Наша дружба виникла аж ніяк не відразу, ми віталися і розбігалися по своїх справах після школи, не попрощавшись. Але одного разу якийсь веселий тарган у голові нашої вчительки змусив її перетасувати клас, розсадивши учнів по-новому, і я опинився з ним за однією партою. Я думаю, що цей день і став точкою відліку, виявилося, що ми дивимося одні й ті самі фільми, вболіваємо за одну й ту саму команду, читаємо одні й ті самі книги, любимо хімію та історію, ненавидимо геометрію та креслення. Потім ми удвох здали документи до універу та потрапили до однієї групи. Разом захищали диплом, і разом напилися, святкуючи здобуття вищої освіти. І коли з'явилася загроза, разом пішли захищати Батьківщину, не чекаючи, поки вона перша згадає про нас.\nАле зараз було не до ностальгії. Перший вибух сколихнув наші позиції, коли я збирався відповісти Максиму, котра зараз година, і з того моменту бій не припинявся. По нас лупили з мінометів, великокаліберних кулеметів і ще з усього, що було на тому боці, в повітря злітали грудки грязюки упереміш із камінням і гілками, яскраві спалахи прильотів розкидали навколо себе снопи іскор, швидко згасаючих під проливним дощем. Ми били по них у відповідь, стоячи на позиції, куди спішно прибігли після початку бою, один був двохсотий, трьох вже поранило, по бойовій тривозі були підняті сусідні позиції, які негайно вступили в бій, завдаючи ударів з флангів. Атака почалася настільки раптово і масовано, що буквально знесла багатьох хлопців із їхніх ліжок, і хлопці, напівсонні і заспані, негайно вступили в бій, поливаючи мокру темряву безперервними чергами. І я поливав теж, а коли вкотре закінчилися патрони, і я вставляв запасний магазин, мене було вбито.\nТаких довгих боїв не було давно, хвиля накочувала за хвилею, прямим влучанням був вщент рознесений наш бліндаж, і відкинута вибухом пічка повільно згасала на мокрій землі. На позицію примчали медики і, пригинаючись, винесли ноші, а на ношах лежав дядя Коля, у відкритих очах якого почала збиратися вода, що стікала з куточків очей прозорими тоненькими струмочками. Чорт, дядя Коля, ти був з нами з самого початку, ти завжди нас годував, примудряючись з жалюгідної купки продуктів приготувати королівський обід, ти до кожного ставився, як до свого рідного сина, ти ж негласний символ нашої роти, чорт, чорт, чорт! Лють застелила мені очі, і я стріляв прямо, стріляв у боки, стріляв, іноді не бачачи, куди саме, просто кулю за кулею випускав у темряву, не чуючи, як ноги у берцях повністю заніміли від холоду. Сергій теж стріляв, хоч озирнутися на нього часу не було, я чув, як з його позиції лунають довгі черги. У якийсь момент інтенсивність стрілянини пішла на спад, і я втомлено обернувся, почавши підіймати руку у вітальному жесті, але рука моя завмерла на півдорозі. Друг лежав у калюжі обличчям донизу, а його пальці все так само міцно стискали автомат.\nБій вщухав. Подекуди ще лунали локальні черги, кілька разів прилетіло з міномета, впавши десь у стороні, але в цілому все закінчилося. Я підбіг до Сергія, голосно кличучи медиків, і з розмаху впав біля нього на коліна, не звертаючи уваги на те, як вода з калюжі миттєво вимочила мої ноги. Перевернувши його на спину, я все зрозумів і заплакав: куля увійшла під правим оком, принісши миттєву смерть. Я взяв за руку свого кращого друга. Руку людини, яка була мені дорога, як ніхто. З якою я заглянув до пекла і якимось дивом живим вийшов із протилежних дверей, з якою я навчився пізнавати справжні цінності життя: мужність, справедливість і взаємодопомогу. З якою я пройшов крізь палаючі поля 2014 року біля одного села, назву якого мені ніколи не забути.\nЯ тримав його руку в своїй, дивлячись на старий годинник на його зап'ясті. І перед тим, як прибігли медики, хвилинна стрілка клацнула на 0:00, розпочавши відлік шостого року війни.\nро загиблих Героїв серпня 2016 читайте тут.\nТроє загиблих Героїв: чи знайдуть нагороди всіх?\nПолеглі Герої травня 2019\n+20 Світлана Моцак\nСмуток і біль від втрати безцінних та важливих Частинок української краси, мужності, зрілості, юності . Світлі погляди в серці України . Схиляю голову.\n+20 Русскоязычный Бандеровец 905c405d\nПам'ятати все і нікого не забувати.\nСпите спокойно, Братья. Мы отомстим за вас!\nЦАРСТВО НЕБЕСНЕ ГЕРОЯМ\nГерои, вечная память\nСМЕРТЬ РАШИСТСЬКИМ ОКУПАНТАМ!!!\nСпочивайте з миром Воїни України!!! (((


Соціально-економічне становище області за січень-липень 2015 року - Репортер\n28 серп 2015, 11:30\nСоціально-економічне становище області за січень-липень 2015 року\nГоловне управління статистики повідомляє про соціально-економічне становище області за січень–липень 2015 року.\nУ січні–липні 2015р. порівняно з січнем–липнем 2014р. індекс промислової продукції становив 94,9%.\nУ виробництві харчових продуктів, напоїв і тютюнових виробів індекс промислової продукції становив 98,0%, виготовленні виробів з деревини, виробництві паперу та поліграфічній діяльності – 97,2%, постачанні електроенергії, газу, пари та кондиційованого повітря – 92,5%, виробництві гумових і пластмасових виробів, іншої неметалевої мінеральної продукції – 91,9%, металургійному виробництві, виробництві готових металевих виробів, крім машин і устатковання – 89,1%, машинобудуванні, крім ремонту і монтажу машин і устатковання – 66,0%.\nВодночас одержано приріст продукції у текстильному виробництві, виробництві одягу, шкіри, виробів зі шкіри та інших матеріалів (10,3%), добувній промисловості і розробленні кар’єрів (2,1%).\nУ січні–липні 2015р. індекс обсягу сільськогосподарського виробництва порівняно з січнем–липнем 2014р. становив 101,5%, у тому числі в сільськогосподарських підприємствах – 104,6%, у господарствах населення – 97,6%. Індекс обсягу виробництва продукції рослинництва становив 106,0%, продукції тваринництва – 97,4%.\nНа 1 серпня 2015р. зернові та зернобобові культури (без кукурудзи) обмолочено на площі 381,2 тис.га, що становить 87,5% площ, посіяних під урожай 2015р. (торік – 94,1%); намолочено 15328,2 тис.ц зерна (у початково оприбуткованій вазі), що на 8,7% більше, ніж на 1 серпня 2014р., при середній урожайності 40,2 ц з 1 га обмолоченої площі (на 0,6 ц менше).\nЗа січень–липень 2015р. реалізовано на забій 57,1 тис.т худоби та птиці (у живій вазі), що на 5,6% менше порівняно з січнем–липнем 2014р., вироблено 456,5 тис.т молока (на 2,2% менше) та 386,4 млн шт. яєць (на 6,1% більше). Частка господарств населення в загальному виробництві цих продуктів тваринництва становила відповідно 30,6%, 44,8% та 33,2%.\nЗагальний обсяг реалізованої аграрними підприємствами власно виробленої продукції за січень–липень 2015р. порівняно з січнем–липнем 2014р. збільшився на 5,4%, у тому числі продукції рослинництва – на 8,1%, тваринництва – зменшився на 2,6%.\nНа 1 серпня 2015р. у сільськогосподарських підприємствах (крім малих) та підприємствах, що здійснюють зберігання, переробку зернових культур, було в наявності 1528,1 тис.т зерна (на 25,4% більше проти 1 серпня 2014р.), у тому числі 1022,2 тис.т пшениці, 326,8 тис.т кукурудзи, 147,0 тис.т ячменю, 5,9 тис.т жита.\nУ січні–липні 2015р. підприємствами області виконано будівельних робіт на суму 2088,2 млн грн. Індекс будівельної продукції у січні–липні 2015р. порівняно з січнем–липнем 2014р. становив 85,6%.\nУ січні–червні 2015р. в області прийнято в експлуатацію 48,1 тис.м2 загальної площі житла, що становило 72,6% до січня–червня 2014р.\nЗа січень–червень 2015р. обсяги експорту та імпорту товарів області становили відповідно 771,6 млн дол. США та 416,1 млн дол. США. Порівняно з січнем–червнем 2014р. експорт скоротився на 33,4%, імпорт – на 24,7%. Позитивне сальдо становило 355,5 млн дол. США (за січень–червень 2014р. також позитивне – 606,2 млн дол. США).\nЗовнішньоторговельні операції товарами область здійснювала з партнерами зі 117 країни світу.\nЗа січень–червень 2015р. обсяги експорту та імпорту послуг області становили відповідно 35,5 млн дол. США та 68,8 млн дол. США. Порівняно з січнем–червнем 2014р. експорт зменшився на 30,1%, імпорт – на 27,0%. Негативне сальдо становило 33,3 млн дол. США (за січень–червень 2014р. – також негативне 43,4 млн дол. США).\nЗовнішньоторговельні операції послугами область здійснювала з партнерами зі 110 країн світу.\nОбсяг залучених з початку інвестування прямих іноземних інвестицій (акціонерного капіталу) в економіку області на 1 липня 2015р. становив 1011,9 млн дол. США, що на 2,7% менше обсягу інвестицій на початок 2015р., та в розрахунку на одну особу населення склав 699,9 дол.\nОборот роздрібної торгівлі за січень–липень 2015р. становив 16196,1 млн грн, що складає 77,6% обсягу січня–липня 2014р.\nЗа січень–липень 2015р. вантажооборот підприємств транспорту становив 4217,0 млн ткм, що на 9,3% більше від обсягу січня–липня 2014р. Підприємствами транспорту перевезено (відправлено) 13,3 млн т вантажів, що становило 95,6% від обсягу січня–липня 2014р.\nЗа січень–липень 2015р. усіма видами транспорту виконано пасажирооборот в обсязі 1463,7 млн пас.км і перевезено (відправлено) 68,4 млн пасажирів, що відповідно на 14,0% менше та на 5,0% більше, ніж за січень–липень 2014р.\nІндекс споживчих цін (індекс інфляції) за січень–липень 2015р. становив 141,4% (за січень–липень 2014р. – 111,9%).\nРозмір середньомісячної номінальної заробітної плати штатних працівників (по юридичних особах та відокремлених підрозділах юридичних осіб з кількістю найманих працівників 10 і більше осіб) за січень–червень 2015р. становив 3463 грн і порівняно з січнем–червнем 2014р. збільшився на 14,3%. Індекс реальної заробітної плати у січні–червні 2015р. порівняно з січнем–червнем 2014р. становив 76,4%.\nУпродовж січня–червня 2015р. загальна сума заборгованості з виплати заробітної плати збільшилась на 25,4%, або на 6,5 млн грн, і на 1 липня 2015р. становила 31,9 млн грн.\nУ січні–червні 2015р. субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначено 90,1 тис. домогосподарств, що становило 70,0% від загальної кількості домогосподарств, які звернулися за субсидіями, на загальну суму 31072,0 тис.грн.\nКрім того, 2247 домогосподарствам (70,9% із числа тих, які звернулися) було призначено субсидії готівкою на відшкодування витрат для придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.\nУ січні–червні 2015р. населенням області сплачено за житлово-комунальні послуги, включаючи погашення боргів попередніх періодів, 1109,8 млн грн (101,7% нарахованих за цей період сум). Заборгованість населення з оплати житлово-комунальних послуг на кінець червня 2015р. становила 343,7 млн грн.\nКількість зареєстрованих безробітних за липень 2015р. зменшилась на 4,3% і на кінець місяця становила 23,9 тис. осіб. Допомогу по безробіттю отримували 82,8% осіб, які мали статус безробітного.\nЗа сприяння державної служби зайнятості упродовж січня–липня 2015р. було працевлаштовано 16,9 тис. осіб, або 29,8% громадян, які мали статус безробітного у цьому періоді, у тому числі у липні 2015р. – 1,4 тис. осіб, що на 29,9% менше, ніж у червні поточного року.\nСеред зареєстрованих безробітних, що отримали роботу у липні 2015р., 52,4% становили жінки, 42,7% – молодь у віці до 35 років.\nЧастка працевлаштованих осіб порівняно з червнем 2015р. зменшилась на 1,8 в.п. і у липні становила 5,0% громадян, які мали статус зареєстрованого безробітного у цьому місяці.\nЧисельність наявного населення в області, за оцінкою, на 1 липня 2015р. становила 1443,6 тис. осіб. Упродовж січня–червня 2015р. чисельність населення зменшилась на 5411 осіб, що в розрахунку на 1000 наявного населення становило 7,5 особи.\nЗа повідомленням прокуратури Полтавської області, протягом січня–липня 2015р. обліковано 14352 кримінальних правопорушення (що на 26,2% більше, ніж у січні–липні 2014р.).\n20 лют 2018, 14:22\nНа конкурс із перевезення пасажирів на внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування виставлено 64 об’єкти\n16 лют 2018, 12:55\nЯкі авто 2017 року випуску реєстрували у 2017 році


78 МІЖНАРОДНА НАУКОВА КОНФЕРЕНЦІЯ МОЛОДИХ УЧЕНИХ, АСПІРАНТІВ І СТУДЕНТІВ «НАУКОВІ ЗДОБУТКИ МОЛОДІ — ВИРІШЕННЮ ПРОБЛЕМ ХАРЧУВАННЯ ЛЮДСТВА У XXI СТОЛІТТІ» ЧАСТИНА 1 2 – 3 квітня 2012 р. _\nЧАСТИНА 1 2 – 3 квітня 2012 р.\nКиїв НУХТ Програма і матеріали 78 міжнародної наукової конференції молодих учених, аспірантів і студентів «Наукові здобутки молоді — вирішенню проблем харчування людства у ХХІ столітті», 2 – 3 квітня 2012 р. — К.: НУХТ, 2012 р. — Ч. 1. — 453 с.\n1. СЕКЦІЯ ТЕХНОЛОГІЇ ФУНКЦІОНАЛЬНИХ ІНГРЕДІЄНТІВ ТА НОВИХ ХАРЧОВИХ ПРОДУКТІВ\n2. СЕКЦІЯ ТЕОРЕТИЧНИХ І ПРАКТИЧНИХ\nАСПЕКТІВ РОЗРОБКИ ФУНКЦІОНАЛЬНИХ ПРОДУКТІВ\nУ ХЛІБОПЕКАРСЬКІЙ, КОНДИТЕРСЬКІЙ,\nМАКАРОННІЙ І ХАРЧОКОНЦЕНТРАТНІЙ\nПРОМИСЛОВОСТІ ТА ТЕХНОЛОГІЇ ПЕРЕРОБКИ ЗЕРНА\n2.1. Підсекція теоретичних і практичних аспектів розробки функціональних продуктів у хлібопекарській та макаронній промисловості\n2.2. Підсекція науково-практичних основ інноваційних технологій кондитерських виробів та харчо концентратів\n2.3. Підсекція удосконалення існуючих і розробки нових технологій для зернопереробної промисловості\n3.СЕКЦІЯ РОЗРОБЛЕННЯ ПРОГРЕСИВНИХ\nТЕХНОЛОГІЙ І ВИСОКОЕФЕКТИВНОГО\nУСТАТКУВАННЯ ДЛЯ ЦУКРОВОЇ ПРОМИСЛОВОСТІ\n4. СЕКЦІЯ РОЗРОБКИ ІННОВАЦІЙНИХ ТЕХНОЛОГІЙ БРОДИЛЬНИХ ВИРОБНИЦТВ\n5. СЕКЦІЯ РЕСУРСООЩАДНИХ ТЕХНОЛОГІЙ ДЛЯ\nМ’ЯСНОЇ, МОЛОЧНОЇ ТА ОЛІЄЖИРОВОЇ ПРОМИСЛОВОСТІ\n5.1. Підсекція технології м’ясної та м’ясопереробної промисловості\n5.2. Підсекція новітніх тенденцій у технологіях переробки молока............... 239\n6. СЕКЦІЯ ІННОВАЦІЙНИХ ТЕХНОЛОГІЙ В ГОТЕЛЬНО-РЕСТОРАННІЙ СПРАВІ\n7. СЕКЦІЯ БІОХІМІЇ ТА ЕКОЛОГІЧНОГО КОНТРОЛЮ\n8. СЕКЦІЯ БІОТЕХНОЛОГІЇ\nСкладна екологічна ситуація в Україні призводить до зростання захворюваності населення, значну частину в структірі якої складають хвороби, пов’язані з харчуванням.\nАктуальною є розробка новітніх технологій продуктів харчування оздоровчого призначення, які передбачають використання харчових речовин із високими функціонально-технологічними властивостями, що дає змогу покращити харчову та біологічну цінність продуктів, збагатити раціон ессенціальними речовинами.\nНа особливу увагу заслуговують комплексні сполуки, що мітяться в організмі людини та надходять з продуктами харчування. До таких сполук відносяться хлорофіли, що містять у своєму складі Мg, а також каротиноїди.\nКлінічно підтверджено, що в організмі людини хлорофіл посилює імунну функцію; бере участь у синтезі клітин крові; сприяє відновленню тканин; пригнічуючи патогенну флору, відновлює функції шлунково-кишкового тракту; активує дію ферментів, що беруть участь у синтезі вітамінів Е, А, і К.\nВиходячи з даних наукових досліджень та різнобічних властивостей хлорофілу, можна стверджувати про доцільність використання хлорофілу як функціональної добавки до харчових продуктів.\nХлорофіловмісні овочі мають високий вміст хлорофілу, аскорбінової кислоти, -каротину, фенольних сполук, що справляють імуномодулюючу та антиоксидантну дії. Аналіз стану виробництва натуральних вітчизняних харчових барвників свідчить про недостатність їх асортименту та кількості. Надзвичайно цінними, з точки зору впливу на організм людини, є барвники хлорофіло-каротиноїдного комплексу, які в Україні взагалі не виробляються.\nМетою даної роботи є вибір рослинної сировини з високим вмістом хлорофілу а і b, а також каротиноїдів та вибір способу підготовки даної сировини для вилучення жиророзчинних пігментів.\nВ якості джерела хлорофілу було обрано траву кропиви, кропу, люцерни, подорожника та гичку моркви. В результаті досліджень було встановлено, що найбільша кількість жиророзчинних пігментів міститься у гичці моркви та траві кропиви відповідно: хлорофілу а — 33,6 мг/% та 35,1 мг/%; хлорофілу b — 22,7 мг/% та 9,5 мг/%; каротиноїдів — 12,36 мг/% та 5,8 мг/%.\nДля вирішення задачі про вибір способу підготовки сировини до вилучення жиророзчинних пігментів брали висушену, заморожену та свіжу траву кропиви. В результаті дослідження було встановлено, що зі свіжої трави кропиви можна вилучити 35,1 мг/% хлорофілу а, 9,5 мг/ % хлорофілу b, 5,8 мг/% каротиноїдів; з висушеної кропиви — 20,2 мг/ % хлорофілу а, 6,5 мг/% хлорофілу b, 3,8 мг/% каротиноїдів; із замороженої кропиви — 40,1 мг/ % хлорофілу а, 10,6 мг/% хлорофілу b, 6,7 мг/% каротиноїдів. За наведеними результатами можна зробити висновок, що найповніше хлорофіли вилучаються із замороженої сировини, тому такий спосіб підготовки сировини до вилучення жиророзчинних пігментів є найкращим.\nТакож проводилося визначення вмісту хлорофілів та каротиноїдів у листі кропиви в залежності від періоду збору. При зборі листя восени (вересень) кропива містить хлорофілу а — 10,1 мг/%, хлорофілу b — 10,6 мг/%, каротиноїдів — 6,7 мг/%;\nвлітку (липень) — хлорофілу а — 20,88 мг/%, хлорофілу b — 13,54 мг/%, каротиноїдів — 3,8 мг/ %; весною (квітень) — хлорофілу а — 39.56 мг/ %, хлорофілу b — 16.9 мг/ %, каротиноїдів — 20.2 мг/ %. Отже, траву кропиви краще заготовляти навесні, так як така сировина містить найбільшу кількість хлорофілів та каротиноїдів.\nДля подальшої роботи з отримання жиророзчинних пігментів було обрано траву кропиви весняного збору та гичку моркви.\nНауковий керівник: Н.П. Івчук.\nВ останні десятиліття знову спостерігається підвищення інтересу до натуральних харчових барвників. Це пов’язано як із твердою регламентацією вико ристання синтетичних барвників, так і з прагненням виробників надати харчовим продуктам статус натуральних. Дослідження попиту на натуральні харчові барвники в Європі за останнє десятиліття показали, що їх максимальне споживання спостерігалося в 1995 і 2000 рр. Провідне місце в обсягах реалізації посідають червоні барвники — антоціани (близько половини всього обсягу), потім жовті, жовтогарячі та зелені.\nЗа хімічною природою барвні речовини рослинного походження поділяються на 3 групи: флавоноїди, каротиноїди, хлорофіли.\nДо першої групи речовин належать флавони і флавоноїди, що мають жовте або жовтогаряче забарвлення, а також широко розповсюджені антоціани, які зумовлюють червоне і червоно-фіолетове забарвлення багатьох фруктів і овочів. Найбільшого поширення у виробництві харчових продуктів набули антоціани, що характерризуються достатньою світло-, термо- й кислотостійкістю. Крім того, антоціани добре розчиняються у воді, що уможливлює їх використання при виробництві безалкогольних напоїв, морозива, молочних продуктів тощо.\nМоніторинг медико-біологічних властивостей барвних інгредієнтів сільськогосподарських та лікарських рослин свідчить про те, що в сучасному екологічно несприятливому довкіллі особливий інтерес із позицій антитоксичних, радіо протекторних, імуномодулюючих властивостей являють саме антоціанові пігменти.\nОстаннім часом у виробництві харчової продукції спостерігається тенденція до широкого використання місцевих рослинних ресурсів.\nДля отримання харчових барвників ми використали суху рослинну сировину — лист чаю та листя буряків (цукрових та столових). Вимоги до екстрагування для цієї сировини визначаються необхідністю створити максимально сприятливі умови для подолання перешкод масопереносу; в даному випадку — дифузії молекул води всередину кожної клітини; вилучення з неї водо- або спирторозчинних речовин.\nМи встановили, що для листя досліджуваних матеріалів оптимальним є розмір частинок 1…2 мм. У процесі отримання комплексу антоціанів та хлорофілів поєднували стадії попереднього замочування сировини та екстрагування біологічно активних речовин.\nЕкстрагування водо- та спирторозчинних барвників проводили у режимі замкнутого періодичного процесу в апараті з механічним перемішуванням протягом 5 год. Фіксували зменшення концентрації екстрактивних речовин у рослинній сировині і її зростання в екстрагенті. Залежно від виду екстрагента при значеннях 12…16 % сухих речовин у системі встановлюється рівноважний стан. В якості стабілізаторів барвних речовин додавали лимонну кислоту та кверцетин — кожну зокрема або в суміші у межах концентрацій 0,5…1 %. Отримані екстракти концентрували до вмісту сухих речовин 55 %. Шрот у подальшому передбачається сушити, подрібнювати і у вигляді трав’яного борошна реалізувати для виробництва комбікормів.\nТаким чином, у роботі запропоновано спосіб отримання із листя чаю та буряків антоціаново-хлорофільних пігментів із концентрацією барвних речовин 45…50 г/кг. Введення добавок-стабілізаторів виключає необхідність пастеризації отриманих барвників і зберігає їхню високу біологічну цінність. У подальших дослідженнях буде розроблено технологію натуральних барвників, доцільну з економічної точки зору і конкурентоспроможну.\nНауковий керівник: Г.О. Сімахіна.\n3. ВИВЧЕННЯ БІОЛОГІЧНОЇ ЦІННОСТІ\nЛ.М. Комок Національний університет харчових технологій Сьогодні в раціоні харчування населення України практично відсутні продукти імуностимулюючої, загальнозміцнюючої, радіопротекторної дії. Водночас із рослинної сировини, що вирощується в Україні, при відповідних технологіях перероблення можна одержати всі необхідні біокомпоненти для відновлення й захисту здоров’я споживачів.\nСеред різноманітних видів нетрадиційної рослинної сировини, що містить значну кількість білку, вуглеводів, жирів, одним із найбільш перспективних є амарант. На земній кулі існує близько 65 родів і 900 видів амаранту, які поширені переважно у тропічних і субтропічних районах. В Україні зустрічається 5 родів амаранту (близько 15 видів).\nЗелень амаранту містить 27…33 % білку по сухій масі. Тому стебла й листя амаранту — перспективна сировина для отримання білку. Амарант багатий також на вітаміни групи В, вітамін С, каротиноїди й мінеральні речовини.\nДля ефективного використання зерна амаранту в якості збагачувача в різних галузях харчової промисловості необхідно провести його попередню підготовку з метою підвищення біодоступності компонентів живим організмом. Відомо, що ступінь засвоюваності біокомпонентів харчових продуктів у першу чергу визначає ефективність їхнього впливу.\nПроведений нами аналіз з питань фармакокінетики дав підстави зробити такий висновок: досягнення максимальної ефективності в організмі людини будь-якої біологічно активної речовини визначається мірою її біодоступності.\nПоряд з цим, підвищення біодоступності вітамінів групи В, на які багате зерно амаранту, досягається наявністю у раціоні достатньої кількості білків, оскільки саме білкові носії необхідні для всмоктування вітамінів групи В.\nУ своїй роботі для підвищення біодоступності компонентів зерна амаранту ми обрали методи, спрямовані на руйнування дисперсної структури матеріалів, зокрема дезінтеграторне подрібнення. Досягнуті в цьому разі ефекти активування сприяють підвищенню засвоюваності компонентів зерна.\nПодрібнення сухого зерна амаранту проводили у повітряному середовищі дезінтеграторної установки при кімнатній температурі. Седиментаційний аналіз отриманих зразків показав, що вже в результаті одноразового помелу у дезінтеграторі доля часток розмірами 90…110 мкм складає понад 80 % загальної маси. Відомо, що така дисперсність повністю відповідає вимогам до порошкоподібних харчових продуктів.


Добрий день, шановні читачі. Сьогоднішня тема буде дуже цікава завзятим патріотам. Росія вперед!!! А поговоримо ми сьогодні про російських процесорах «Ельбрус» і «Байкал». Дуже шкода, що статтю вже ніяк не можна назвати «Процесори російського виробництва», Тому що за фактом проводяться вони в східній Азії (як і більшість електроніки світових лідерів), а не в Росії. Але цілком можна пишатися тим, що Росія одна з небагатьох країн світу, яка здатна розробляти свої мікропроцесори, адже за ними стоїть майбутнє. Отже, що ми маємо на сьогодні? А сьогодні у нас перша половина 2017 року і російські процесори невгамовно розвиваються.\nРосійський процесор Ельбрус-8С\nА є серед вас ті, хто для пошуку статті вбили в Яндексі фразу «російські процесори»? Якщо говорити про людей, то «Не всі росіяни росіяни». А якщо говорити про процесори, то вони російські. Інфа 100%, я перевіряв!\nРосійські процесори «Процесор-9» з підтримкою пам’яті DDR4\nЩо ми бачимо в підзаголовку? З підтримкою оперативної пам’яті DDR4! Це означає не що інше, як те, що Процесор-9 буде складати пряму конкуренцію існуючим гігантам Intel і AMD. Тут вже можна дійсно пишатися Росією.\nЩо ж таке Процесор-9? Це кодову назву топового російського процесора Ельбрус-16С від компанії МЦСТ. Планується, що він почне випускатися в 2018 році. Буде два варіанти процесора з 8 і 16 ядрами. Загалом, характеристики процесора ось:\nОсновні технічні характеристики процесора Ельбрус-16С (Процесор-9)\nТактова частота 1500МГц\nРозрядність 64/128 біт\nК-сть ядер 8/16\nКеш другого рівня 8 х 512Кб\nКеш третього рівня 16Мб\nпідтримка ОЗУ 4 х DDR4-2400\nтехпроцес 28нм (за деякими даними 16нм)\nСпоживання енергії 60-90Вт\nРаніше вже продавалися комп’ютери на базі російських процесорів Ельбрус-4С, але коштували вони захмарну суму грошей. Це зумовлювалося тим, що не було налагоджено масове виробництво процесорів. Ці комп’ютери були швидше експериментальними зразками, тому і коштували до 400 000 рублей. У випадку ж з Ельбрус-16С ситуацію виправить масове виробництво процесорів в Тайвані. До того ж виробник повинен розуміти, що при такій ціні ні про яку конкурентоспроможність і мови бути не може.\nНовина! Представлені перші комп’ютери на базі процесора Ельбрус-8С. Чекаємо масове виробництво.\nЧому б нам не зіставити інформацію про всій лінійці процесорів Ельбрус? Цікаво адже.\nЕльбрус-2С + Ельбрус-4С Ельбрус-8С Ельбрус-16С\nРік випуску 2011 2014 2015-2018 (доопрацювання) 2018 (план)\nТактова частота 500 МГц 800 Мгц 1300 МГц 1500 МГц\nРозрядність хз 32/64 біт 64 біт 64/128 біт\nК-сть ядер 2 4 8 8/16\nКеш першого рівня 64 Кб 128 Кб – –\nКеш другого рівня 1 Мб 8 Мб 4 Мб 4 Мб\nКеш третього рівня – – 16 Мб 16 Мб\nпідтримка ОЗУ DDR2-800 3 х DDR3-1600 4 х DDR3-1600 4 х DDR4-2400\nтехпроцес 90 нм 65 нм 28 нм 28 нм (або 16)\nСпоживання енергії 25 Вт 45 Вт 75-100 Вт 60-90 Вт\nБули ще розробки процесорів, які не пройшли державну атестацію. Але це було давно і не правда.\nА що ви думаєте про російських процесорах? Ви б купили комп’ютер за 400000 тільки тому, що він російський? Пишіть, поспілкуємося на цю тему.\nРосійські процесори Байкал-Т1 і Байкал-М\nЯкщо процесори Ельбрус призначені суто для комп’ютерів і готові конкурувати з іншими фірмами-виробниками процесорів для ПК, то процесори Байкал призначені більше для промислового сегмента і не зіткнуться з такою жорсткою конкуренцією. Однак вже розробляються і процесори Байкал-М, які можна буде використовувати для настільних ПК.\nЗа даними Байкал Електронікс, процесори Байкал-Т1 можна використовувати для маршрутизаторів, роутерів і іншого телекомунікаційного обладнання, для тонких клієнтів і офісної техніки, для мультимедійних центрів, систем ЧПУ. А ось процесори Байкал-М зможуть стати серцем для робочих ПК, для промислової автоматизації та для управління будівлями. Вже цікавіше! Але докладної інформації про технічні характеристики поки немає. Знаємо тільки, що він буде працювати на 8 ядрах ARMv8-A і матиме на борту до восьми графічних ядер ARM Mali-T628 і, що теж важливо, виробники обіцяють зробити його дуже енергоекономнішим. Подивимося, що з цього вийде.\nПоки писав статтю зробив запит в АТ «Байкал Електронікс», і відповідь не змусив себе довго чекати. Шановний Малафєєв Андрій Петрович (менеджер зі зв’язків з громадськістю та корпоративних заходів) люб’язно поділився з нами найсвіжішою інформацією про процесор Байкал-М.\nПерші інженерні зразки процесора Байкал-М компанія планує випустити вже восени цього року. А далі цитую, щоб жодним чином не спотворити суть інформації:\n– Початок цитати –\nПроцесор Байкал-M – система на кристалі, що включає енергоефективні процесорні ядра з архітектурою ARMv8, графічну підсистему і набір високошвидкісних інтерфейсів. Байкал-М може використовуватися в якості довіреної процесора з широкими можливостями захисту даних в ряді пристроїв B2C і В2В сегментів.\nОбласті застосування Байкал-М\nмоноблок, автоматизоване робоче місце, графічна робоча станція;\nдомашній (офісний) медіа-центр;\nсервер і термінал відеоконференцій;\nNAS рівня невеликого підприємства;\nмаршрутизатор / брандмауер.\nВисокий ступінь інтеграції процесора Baikal-M дозволяє розробляти компактні продукти, в яких основна частка доданої вартості припадає на вітчизняний процесор. Наявність повної інформації про логічної схемою і фізичної топології мікросхеми в поєднанні з довіреною програмним забезпеченням і відповідними апаратними рішеннями дозволяє використовувати процесор в складі систем, призначених для обробки конфіденційної інформації.\nШироке поширення архітектури ARMv8 (AArch64) дозволяє використовувати величезну кількість готового прикладного та системного програмного забезпечення. Підтримуються операційні системи Linux і Android, в тому числі на рівні бінарних дистрибутивів і пакетів. Доступні драйвери численних пристроїв, що підключаються до шин PCIe і USB. До складу поставляється «Байкал Електронікс» комплекту програмного забезпечення входить ядро ??Linux у вихідних текстах і скомпільованому вигляді, а також драйвери для вбудованих в Baikal-M контролерів.\nОсновні характеристики процесора Байкал-М\n8 ядер ARM Cortex-A57 (розрядність 64 біт).\nРобоча частота до 2 ГГц.\nАпаратна підтримка віртуалізації і технології Trust Zone на рівні всієї РНК.\nІнтерфейс з оперативною пам’яттю – два 64-бітових каналу DDR3 / DDR4-2133 з підтримкою ECC\nКеш-пам’ять – 4 МБ (L2) + 8 МБ (L3).\nВосьміядерний графічний співпроцесор Mali-T628.\nВідеотракт, що забезпечує підтримку HDMI, LVDS\nАпаратне декодування відео\nВбудований контролер PCI Express підтримує 16 ліній PCIe Gen. 3.\nДва контролера 10-гигабитной мережі Ethernet, два контролера гигабитной мережі Ethernet. Контролери підтримують віртуальні мережі VLAN і пріоритезацію трафіку.\nДва контролера SATA 6G, що забезпечують швидкість обміну даними до 6 Гбіт / с кожен.\n2 каналу USB v.3.0 і 4 канали USB v.2.0.\nПідтримка режиму довіреної завантаження.\nАпаратні прискорювачі, що підтримують ГОСТ 28147-89, ГОСТ Р 34.11-2012.\nЕнергоспоживання – не більше 30 Вт.\n– Кінець цитати –\nЩо скажете, друзі? Російські процесори вас вразили або залишили байдужими? Особисто я вірю у велике майбутнє російських цифрових технологій!\nросійські процесори Ссылка на основную публикацию