Главная База знаний "Allbest" Иностранные языки и языкознание Розвиток фінансово-економічної термінології\nРозділ 1. Історія творення української фінансово-економічної термінології\n1.1 Становлення української фінансово-економічна термінології XI-середина XIX ст\n1.2 Розвиток української фінансово-економічна термінологія другої половини XІX-поч. XX ст\n1.3 Українська фінансов-економічна термінологія в 20-ті роки XX ст\n1.4 Розвиток української фінансово-економічної термінології 30-ті-кінець 80-х рр. ХХ ст\n1.5 Українська фінансово-економічна термінологія 90-тих років ХХ ст. - поч. ХХІ ст\nРозділ 2. Особливості творення української фінансово-економічної термінології\n2.1 Шляхи та способи формування української фінансово-економічної термінології\n2.2 Морфологічний та морфолого-синтаксичний способи творення української фінансово-економічної термінології\n2.3 Запозичення в українській фінансово-економічній термінології\nРозділ 3. Сучасні проблеми української фінансово-економічної термінології\n3.1 Проблеми іншомовних запозичень\n3.2 Словотворчі особливості сучасної української фінансово-економічної термінології\nУ зв'язку з набуттям українською мовою на початку 90-х років ХХ ст. державного статусу виникла нагальна потреба подальшої розбудови власне української термінології, стандартизації наявних у ній одиниць і вивчення умов їх функціонування в різних мовних ситуаціях.[3.5.]\nНеобхідність детального вивчення української термінолексики зумовлюється тим, що, по-перше, сучасна вітчизняна термінологія є ще не досить глибоко досліджена, по-друге, існує потреба багатоаспектного аналізу всіх складників лексичної системи української мови, дослідження особливостей їх структури, взаємозв'язків та функціонування.\nАктуальність теми. Сучасні фінансовов економічні терміни - об'єкт, що привертає увагу й інтерес кожного, починаючи від пересічної особистості, яка щоденно отримує значну кількість інформації економічного змісту, часто з використанням запозичених понять, і закінчуючи фахівцями, професійно пов'язаними з цією термінолексикою. Незважаючи на ряд праць про фінансову економічну термінологію, все ще існує чимало проблем, які потребують детального і всебічного висвітлення. Актуальність теми визначається необхідністю поглибленого вивчення комунікативно-стилістичного функціонування економічних термінів з метою подальшої їх стандартизації й кодифікації. Дослідження саме такого типу є позитивною тенденцією для всієї термінології в цілому, оскільки найменш вивченою залишається саме проблема функціонування фінансово економічних термінів у текстах різного типу (у нашому випадку - це особливості їх вживання в публіцистичних текстах).\nМета і завдання дослідження. Метою роботи є дослідження фінансово економічної термінології її розвиток, становлення та функціонування в сьогоденні. Виходячи з поставленої мети, в курсовій роботі було поставлено такі завдання:\n- уточнити й доповнити зміст та обсяг понять «економічний термін», «професійна та жаргонна лексика»;\n- розглянути лексикографічний стан у галузі економічної термінології в діахронічному аспекті;\n- проаналізувати ступінь адекватності використання певних економічних термінолексем сучасними друкованими виданнями;\n- розробити класифікацію вживаних у сучасній публіцистиці економічних термінів та проаналізувати кожну з виділених груп, об'єднаних загальносемантичними характеристиками, спільністю контексту;\n- дослідити семантичні перетворення, що відбуваються в економічній термінології під впливом публіцистичного контексту, втрату спеціальними одиницями специфічних особливостей слова-поняття.\nПредмет дослідження становить сучасна економічна терміносистема. Об'єктом дослідження є її комунікативно-стилістичне функціонування в сучасних українських періодичних виданнях.\nукраїнський фінансовий термінологія запозичення\n1.1 Становлення української фінансово-економічна термінології XI-середина XIX ст.\nЛексика, пов'язана з економічним розвитком України, із внутрішньою і зовнішньою торгівлею почала формуватися ще у давньоукраїнський період на основі спільнослов'янських коренів -куп-, -мін- та інших (купити, куплений, міняти, продавець, продажа). Процес подальшого становлення лексики зумовлених економічними і торговельними відносинами, здійснювався переважно на базі тих елементів, які українська мова успадкувала з праслов'янської.\nУ XIV-XV ст. основу засобів вираження понять, пов'язаних з економічним станом країни, торгівлею у ній, становили слова, успадковані з давньукраїнської мови. На означення торгівлі як процесу виступає в зазначений період одне головне дієслово в різному графічному оформленні: торговати, торгувати, торгуватъ та ін. У сфері дій, пов`язаних з купівлею-продажем використовувалися похідні утворення від давніх спільнослов`янських коренів -да- та -куп-: продавати, продати, продати, запродати, купити, коуповати, закоупити, покупити та ін. Як загальні назви людей, які займалися торгівлею, послідовно виступають такі номени: купець, купец, торговець. Серед назв на означення торговця, що спеціалізувався на продажу окремих товарів, раніше від інших фіксується слово коръчмитъ «власник корчми, корчмар». Посередник, який фігурував під час купівлі-продажу мав назву барышникъ. Це слово було також уживано у східнослов`янських мовах, але у значенні «прибуток» або «дохід». Пізніше воно вживається як назва для посередника при купівлі-продажу коней.[1.2]\nУнаслідок нових міжетнічних контактів на торговельно-економічному рівні в українській мові XIV-XV ст. почали функціонувати запозичені слова, переважно з романських і германських мов через посередництво старопольської і старочеської мов, напр.: гандель, ринок, крам. Вони стали також базою для творення нових слів даної групи.\nУ пам'ятках XIV-XV ст. на означення одноразових операцій у сфері обміну вживалися лексеми міна, отміна, проминінїє. Об`єкт торгівлі позначався переважно словом товаръ, яке протягом віків зберегло свою семантику та у цьому значенні вживається також у сучасній українській мові. На позначення місця торгівлі використовували найчастіше два слова: торг і ринок, пізніше - ярмарок. Спеціальні частини торгу, або самостійний спеціалізований торг, означався словами: клітка, торговая клітка.\nНа позначення певної кількості грошей з XIV ст. відоме слово сума, джерелом якого є латинське «suma», засвоєне через німецько-польсько-чеське посередництво.\nДля називання порушення обов`язків, узятих сторонами під час купівлі- продажу, в діловій писемності ХIV-XV ст. можемо знайти терміни- словосполучення: куплю рушити, рушати мену. Звичайно також поряд із уведеними номенами були створені вирази на означення гарантії та гарантів від можливого порушення попередніх торгових угод між сторонами та назви різних закладних операцій: завъски поставити «заплатити, дати заставу, заклад, завдаток», заставит, заложити «віддати в заставу», залог, застава, зарука «застава, заставлені речі», заставу визволити «викупити заставлені речі» та ін. У значенні «застава, заклад» вживалося також слово рука.\nСтосовно засобу вираження відносин грошових зобов`язань кредитування та його умови, орендування, грошові розрахунки тощо широко вживалися наступні лексичні одиниці: лихва «процент від позичених грошей», «заняття лихварством», позиченіє, позиченьє, позичьє «позика, позичений предмет», позичити, позичати «надати в кредит що-небудь», лихва примножила «збільшилися проценти за позику», долгь «борг, боргове зобов`язання», винен, виноватъ, виноватиї, виновати, должен «зобов`язаний сплатити борг кому- небудь», поплаток «грошовий податок», поплати, окупъ «викуп», личба «рахунок, а також платіжна вартість грошової одиниці», личити «рахувати, а також вираховувати», дати лихву «дати фінансовий звіт», висумовати «вирахувати», наложити «витратити» тощо.\nРух коштів у процесі товарно-грошового обміну знаходить вияв у словах- термінах: доходъ, ізискъ, приход «прибуток, доход», видатки, витрати. Ці слова, з певними жанрово-стильовими обмеженнями, активно використовуються як складові спеціальних терміносистем, так і в побуті у сучасній українській мові. Вищенаведені терміни збереглися в сучасному вжитку завдяки тому, що як нормативні зазнали певну фонетичну трансформацію, ввійшли до складу економічної термінології наступних етапів розвитку української мови.\nРезультати досліджень економічної термінології свідчать про паралельне вживання у XV столітті спільнослов`янського слова цъна та терміну коштъ, засвоєного через чесько-польське посередництво, які виражають грошову вартість. З часом сфера вживання слова коштъ розширюється та змінюється в наступному періоді історії української мови.\n1.2 Розвиток української фінансово-економічна термінологія другої половини XІX-поч. XX ст.\nПротягом XVІ-XVІІІ ст. в українській мові продовжують вживатися терміни та утворення давньоруської мови та староукраїнської ділової писемності, засвідчені пам'ятками давньоукраїнського періоду і XIV-XV ст. З поступовим розвитком суспільства та мови в сфері торгово-економічних відносин також виникають нові слова, котрі утворилися на ґрунті української мови та на основі спільнослов'янської лексики: купецтво, купованьє, перекупникъ, перекупницство, подкупне, подкупца.\nМіжнародні економічні зв'язки українських земель зумовили появу нових запозичень, переважно із західноєвропейських мов і східних мов (найчастіше з польської, а з початку XVIII ст. - російської мов), напр.: квота, шинкь. На їх базі формуються нові торгово-економічні терміни, напр.: шинковати, шинкованьє, шинковний.\nУ досліджуваний період основу лексики у сфері торгово-економічних відносин складають уживані раніше терміни на означення торгівлі як продажу (торговати, продавати та купувати) і похідні від них слова. Таким чином, крім основного слова торговати в текстах фіксуються слова приторгувати «мати додатковий прибуток від торгівлі», сторгувати, спродать, випродати, купчити «займатися торгівлею», описові конструкції типу: торгом се обиходити «торгувати», також з'являються нові утворення з різною семантикою, які вживалися у сфері торгівлі та близькій до неї галузі: закуплене «купівля», перекупницьтво «торгівля», прикуп «куплені речі».\nСеред назв торгівлі як заняття поряд із засвідчуваними на попередніх етапах історії давньоруської та староукраїнської мов в різному графічному оформленні автохтонними назвами торг, торговля фігурує і запозичене гандель.\nПротягом XVI-XVIII ст. з'являються, крім основних, раніше вживаних, і нові спеціальні назви окремих галузей торгівлі, такі як: вишинкъ, шинкъ з «schenken» - «наливати, продаж вина, хмільних напоїв на розлив». Ці слова у формі шинок пізніше закріпилися на означення приміщення для торгівлі цими напоями. Від слова шинокъ утворилося ряд похідних слів: шинковати, шинкованьє «продавати хмільні напої».\nВиникають слова на означення тимчасового заняття купівлею-продажем: ярмаркувати. Для відтворення розвитку нових торгово-економічних відносин з'являються нові терміни для називання способу ведення торгівлі: гуртом «оптова торгівля», на раздробъ «роздрібна торгівла». [5.3]\nЛексична система вираження боргово-кредитних відносин (винен, болгъ, болжникъ, личба, лихва та ін.), яка була широко представлена в староукраїнських пам'ятках попереднього періоду, продовжує своє вживання та набуває дальшого розвитку: боргъ «кредит», депозитъ, депозиторъ, експенсъ «видаток», задолжитися, заплатити, заплата, заплатка, платъ, оранда «оренда», позика, позичка, позичальник «кредитор», визичити «позичити», рандаръ «орендатор» та інші.\nНе менш важливими у сфері фінансово-кредитних термінів є слова, що виражають систему грошово-платіжних розрахунків. Так, поряд з готовиї гроші, сума та ін. вживаються слова і словосполучення решта «частина грошей, що залишилася несплаченою», індепозитъ «сума грошей, віддана на зберігання» та інші\nУ зазначений період продовжують своє функціонування у фінансово- кредитній лексиці утворення на означення гарантій торговельних угод та їх юридичного оформлення: застава, заклад, завдаток, зарука та інші.\nУ другій половині XVII ст., за свідченнями вчених, завдяки зміцненню внутрішнього ринку та розширенню торгівлі в Україні, дійшло до встановлення єдиного мита замість чисельних дрібних зборів. Пам'ятки цього періоду фіксують такі слова з термінологічним значенням: гроші, кредиторъ, обмитити, подужне, поколодне, рубль, спашне, шаг та інші.\nУкраїнська економічна лексика XVIII ст. розвивалася на базі успадкованого фонду XVII ст., прикладом чому можуть, зокрема, бути наступні терміни: гандлюючий, зраховать, клеймовать, коутъ, розквътатись, реестрикъ.[5.5]\nУ цілому протягом XVI-XVIIІ ст. в українській писемності спостерігається процес стабілізації засобів вираження понять, пов'язаних з торговельно- економічними відносинами, вироблення фінансово-економічної термінології на основі автохтонних лексико-словотворчих ресурсів і засвоєння іншомовної термінології.\nНа становлення закономірностей тієї чи іншої термінологічної системи, її організацію, вироблення певних засад, стандартизацію та розвиток галузевих термінологій впливає багато факторів. Серед найважливіших є історія та розвиток певної країни й, відповідно, національної мови, як засобу комунікації, акумуляції накопиченого досвіду, транслятора та передатчика його наступним поколінням, віддзеркалення рівня розвитку культури, науки та техніки, зрештою, усього суспільства. Процеси, які відбувалися в Україні протягом XVIII-XIX ст., завдали відповідних змін й у формуванні фінансової термінології. Із розширенням міжнародних стосунків України у ХІХ-ХХ ст. збільшується кількість запозичених термінів з інших мов: аванс, авізо, акцепт, акциз, біржа, бухгалтерія, бюджет, валюта, вексель, дебет, депозит, емісія, інвестиції, інкасо, капітал, квота, кредит, пеня, такса, тариф, штраф, чек та ін.\nВідповідно до позамовних та власне мовних факторів в історії формування української економічної термінології виділяють такі основні етапи: 1) ХІ - середина ХІХ ст., 2) друга половина ХІХ - поч. ХХ ст., 3) 20-ті роки ХХ ст., 4)30-ті- кінець 80-х рр. ХХ ст., 5) 90-ті роки ХХ ст. - поч. ХХІ ст.\n1.3 Українська фінансов-економічна термінологія в 20-ті роки XX ст.\nВ усіх сферах української економічної термінології (особливо фінансово- банківській) чи в термінології інших наук найбільш продуктивними і сприятливими були 20-ті роки ХХ ст. Протягом цього періоду було створено та вийшло друком 4 підручники з фінансової науки, 4 збірники «Праць комісії для виучування фінансових справ» за редакцією акад. Л. М. Яснопольського ті лекційні курси для студентів економічних спеціальностей (професорів П. П. Мігуліна, О. М. Анціферова, М. Соболєва, М. Мітіліно і П. Л. Кованька та ін.). Терміни фінансово-банківської термінології увійшли також до «Короткої банківської й комерційної енциклопедії» за редакцією О. Полоцького (1926 р.) і до 5 термінологічних словників: «Практичного російсько-українського словника ділової мови» (1926 р.), «Короткого російсько-українського технічного словника фінансових термінів для вжитку співробітників Губфінвідділу» (1924 р.), словника-довідника А. Гіршеля і Д. Ріна «Українська мова в бухгалтерії та статистиці» (1926 р.), «Російсько-українського словника банкового діловодства» за редакцією В. Орловського та І. Шелудька (1925 р.) та проекту «Словника економічної термінології» за редакцією Г. Кривченка та В. Ігнатовича (1930 р.).\n1.4. Розвиток української фінансово-економічної термінології 30-ті-кінець 80-х рр. ХХ ст.\nУ 30-х роках через певні суспільно-політичні чинники розвиток української наукової термінології був призупинений. Наслідками зазначеного було згортання політики українізації, ліквідація Інституту української наукової мови, видання у 1933-1935 рр. Термінологічних бюлетенів, ліквідація Української господарської академії в Подєбрадах (1935 р.). Було зруйновано усі самостійні наукові традиції творення й унормування української термінології фінансів, а їх розвиток призупинено. До української термінології почали бурхливо проникати російські терміни фінансів та кредиту. У період радянської тоталітарної системи не вийшло жодної праці, присвяченої фінансово-банківській або кредитно-банківській термінології. Уся українська фінансова наука була практично знищена та отримала ярлик «буржуазної».\nФактично протягом декількох десятиліть ніхто серйозно не займався теоретичними проблемами фінансів та кредиту. Не було потреби: суспільство законодавчо проголосило про побудову першої в світі держави без податків. У наукових розробках українських дослідників відзначено, що у досліджуваний період стан українських галузевих термінологій відбивають тільки двомовні перекладні словники. Створення та видання словників наприкінці 50-х років та на початку 60-х рр. було покладено на Словникову комісію (1957 р.). Комісія запланувала видання 18 словників російсько-українських та українсько-російських. У наступному періоді, протягом 50-х - 80-х рр. ХХ ст., науковці відновили та розпочали роботу в галузі української термінології та термінографії. У цей час починає розвиватися системний комплексний підхід до вивчення термінології та започатковуються дослідження окремих терміносистем.\n1.5 Українська фінансово-економічна термінологія 90-тих років ХХ ст. - поч. ХХІ ст.\nЗа володіння М. Хрущова, українська економічна термінологія не зазнала якісного зростання. У зв'язку з тривалим використанням російськомовної наукової літератури відбулося витіснення української фінансово-кредитної термінології із наукової, освітньої та професійної сфер. Найбільше відобразилася українська термінологія в російсько-українських словниках та частково в тлумачному «Словнику української мови» в 11-ти томах.\nВажливим явищем тієї доби став вихід у світ «Російсько-українського словника соціально-економічної лексики» С. А. Воробйової та Т. К. Молодід (1966 р.), який містить 20147 слів та словосполучень, і найліпшим способом відображає стан тогочасної української фінансово-економічної термінології, тому що велику частину в ньому займають слова та терміни, що стосуються економічної, фінансової, банківської та бухгалтерської сфер. Зазначений словник відображає «нормалізацію» української економічної термінології у зв'язку із загальними тенденціями в розвитку тодішньої термінології, а саме: вилучення українських термінів та їх заміну кальками з російської мови або запозиченими термінами: акційник - акціонер, акційне товариство - акціонерне товариство, асигната - асигновка, добуток гуртовий - доход валовий, зиск - прибуток, зисковність - прибутковість, убезпечення - страхування, уторг - виручка, векселедержець - векселедержатель, позикоємець - позикодержатель, відсоток - процент, державна скарбниця - казначейство, обігові кошти - оборотні засоби. Таке калькування через російську мову було характерним для тодішньої доби.\nЗа останні 60-х років у словникарстві виникла традиція: український термін подавати у словнику на другому місці за калькою або ж його взагалі не наводити.\nУ фінансово-економічній термінології вживалися також власне українські терміни та запозичення: державна скарбниця і казна, банкрутство і банкротство, оборотність і обіговість, безстроковий вклад і безтерміновий вклад тощо. Але на практиці ці терміни були витіснені вживанням російських запозичень. Українська економічна термінологія у цей період функціонувала недостатньо, а усі наукові дослідження з фінансів та кредиту публікувалися російською мовою.\nОтже, українська економічна термінологія 30-х - 80-х років ХХ століття характеризується послабленням термінотворення, звуженням сфери функціонування. Основними шляхами творення наукових найменувань у фінансово-кредитній сфері стали калькування та запозичення з російської або через її посередництво з інших мов. Розвиток української фінансово-кредитної термінології внаслідок дії позамовних чинників відбувався під значним впливом і за зразком російської фінансово-кредитної термінології, що не сприяло її систематизації та унормуванню і певною мірою зумовило її сучасні проблеми.\nТермінна номінація, тобто процес найменування спеціальних понять науки і техніки, є цілеспрямованим творчим процесом. Утворення термінів відбувається свідомо, з прагненням до чіткої системи. Терміни виникають у професійному середовищі і вживаються лише у термінній функції. Для створення нового терміна можуть бути використані різні мовні засоби, а вибір оптимального способу номінації - складний процес: його визначають об'єктивні та суб'єктивні моменти, зовнішні та внутрішні чинники.\nДо складу власне української термінології зараховують не лише номінації, утворені від питомих твірних основ, а й слова, утворені за допомогою українських афіксів від запозичених твірних основ. Наприклад, терміни кредит (лат.), біржа (нім.), реклама (фр.) - запозичені з указаних мов, але похідні від них терміни: кредитування, біржовий, рекламувати та багато інших є власне українськими. Для позначення наукових понять застосовують і словосполучення: достроковий платіж, зовнішньоторго- вельний баланс, незбалансований інвестиційний портфель.\n2) наявних у мові словотворчих моделей (морфологічний, морфолого- синтаксичний способи);\nДля створення термінів використовують наявні у мові способи творення: морфологічний і морфолого-синтаксичний.\nОдним із найзначніших джерел збагачення української термінології є морфологічний спосіб творення, суть якого полягає в поєднанні афіксальних морфем з мотивованою основою слова. Серед способів термінної деривації провідна роль належить суфіксації; менш характерними є такі способи творення: префіксальний, префіксально-суфіксальний, суфіксальний, безафіксний, абревіаційний, осново- та словоскладання.\nУстановлено, що морфологічний способом утворено 34,3% сучасних економічних термінів. Найпродуктивнішим способом морфологічного термінотворення в економічній термінології є суфіксальний. Виявлено, що в аналізованій терміносистемі спеціалізованими є суфікси: -н, -ик, -альник, -ор, -ч, -ач/-яч для називання осіб як виконавців певної дії: заступник, споживач; -ець, -ант/-янт, -ент - як носіїв процесуальної ознаки: спекулянт, покупець; -іст/-ист, що різняться за сферою занять: кар'єрист, рекламіст.\nБагатозначними є суфікси: -ер/-єр (беруть участь у творенні назв осіб за характером виконуваної роботи; за фахом; за об'єктом, знаряддям або за місцем діяльності; за становищем у суспільстві: фермер, мільярдер), -енці(я), -аці(я)/-яці(я), -ці(я) (приєднуються до основи дієслова і беруть участь у творенні іменників та називають узагальнену дію або результат дії, предмети, суб'єкти: адміністрація, кваліфікація), -анн(я), -енн(я), -інн(я) (беруть участь у творенні іменників на позначення узагальненої дії чи продукту дії, або суб'єкта дії: хеджування, правління) тощо. Крім названих, поліфункціональними у терміносистемі є такі постпозитивні: -инг/-інг, -ер/-єр (консалтинг, адвертайзинг) та препозитивні форманти: анти- (антинагорода, антиреформатор).[7.5]\nНезначну кількість термінів утворено префіксальним (незаконний, надвиробництво, надприбуток) та префіксально-суфіксальним (безробіття) способами. Спеціалізованими є префікси: не-, дис-, без-, лже-, псевдо-: незабезпеченість, антиеліта, лжепідприємець та інші.\nБільшість суфіксів, за допомогою яких утворюються сучасні економічні терміни, мають здатність приєднуватися як до питомих, так і до запозичених основ: -ець, -ство, -ість, -анн(я), -енн(я), -інн(я) та інші. Проте такі іншомовні форманти, як: -ер/-єр, -ор, -инг/-інг, -ант/-янт, -ент, -енці(я),-аці(я)/-яці(я), -ці(я) (за незначними винятками) в економічній термінології сполучаються лише з іншомовними основами: реформатор, квартирант, організація, але детінізація.\nНайбільшою активністю відзначаються суфікси -анн(я), -енн(я), -інн(я), -енці(я), -аці(я)/-яці(я), -ці(я), -н, -ик, -альник, -ість, -ство та префікс не-. Напруженість соціально-економічної ситуації в Україні сприяла активізації префіксів із заперечною семантикою: не-, де-, анти-, лже-, псевдо- (антинагорода, лжеменеджер, псевдобанкрутство).\nСпособом основоскладання утворено терміни-складні слова, серед яких можна виділити назви, що виникли на основі складання незалежних одне від одного слів (світлотехніка, склопаста, склоцемент) і номінації, утворені за допомогою сполучного голосного звука на основі складання залежних одна від одної основ (стрічкопритискач, товарообіг, шумоізоляція).\nТерміни-складні слова, що пишуться через дефіс, утворено способом словоскладання (ампер-секунда, ват-секунда, диск-катод, мегават-година, жук- короїд, льон-довгунець). Такі терміни є результатом поєднанням двох самостійно вживаних іменників.\nВ українській термінології наявні номінації, утворені абревіаційним способом. Це складноскорочені слова, що складаються з початкових букв слів (НОП - наукова організація праці, ПФУ - Пенсійний фонд України), з поєднання початкових частин слів з повним словом (зарплата, музучилище, промтовари) або з поєднання початкових частин слів (агропром, лісгоспзаг, сільбуд).\nОкремою групою серед складних термінів є слова з міжнародними терміноелементами авто-, відео-, гідро-, кіно-, макро-, мікро-, радіо-, стерео-, теле-, які вживаються на початку слів: автонавантажувач, відеокамера, кінотеатр, макроекономіка, мікродинамік, радіоапаратура, стереосистема, телеканал. Систематизаційну функцію виконують терміноелементи -граф, -метр, -скоп, -фон, уживані наприкінці слів: віброграф, гальванометр, принтоскоп, магнітофон.\nМорфологічний спосіб творення є одним із значних джерел збагачення української термінології. Одна з основних причин його продуктивності полягає в тому, що в морфологічній структурі термінів, утворених шляхом афіксації, закладені основи структурної систематизації, а це має надзвичайно важливе значення для термінології.\nМорфолого-синтаксичний спосіб творення полягає в тому, що в ньому шляхом спеціального граматико-лексичного переосмислення того чи іншого слова відбувається його перехід з одного розряду слів у інший, тобто перехід з розряду однієї частини мови в іншу. Прикладів субстантивації прикметників в українській термінології дуже мало. Це біологічні терміни безхребетні, земноводні, зернові, злакові.\nЗапозичення є одним із універсальних шляхів збагачення українського термінологічного фонду. У сучасній економічній термінології однокореневі терміни становлять 880 одиниць, з них 530 (60, 2%) - одиниці, запозичені в різні історичні періоди.\nУпродовж свого розвитку українська економічна термінологія повсякчас черпала лексичний матеріал з різних мовних джерел шляхом прямих та опосередкованих контактів як усним, так і письмовим шляхами. На становлення економічної термінології у минулі періоди найбільше впливали такі мови як латинська (упродовж ХІV - поч. ХХІ ст. за кількістю запозичених з неї назв займає перше місце) та французька (упродовж ХІХ - поч. ХХІ ст. займає друге місце). Також значним був вплив німецької та російської мов.\nУ галузевих терміносистемах української мови іншомовні запозичення становлять приблизно 40 % від однослівних термінів. Виділяємо велику групу інтернаціоналізмів - міжнародних термінів, уживаних не менш ніж у трьох неспоріднених мовах і запозичених переважно з грецької (біологія, парадигма, теорема) або латинської (варіація, мотор, трансляція) мов. До інтернаціональної скарбниці термінології належать також терміни, запозичені з інших мов: англійської (комп'ютер, футбол), італійської (балада, сонатина), німецької (бухгалтер, штаб), французької (ансамбль, парламент), іспанської (романс, сарабанда).\nОтже, за джерелом запозичення економічні терміни можна поділити на вісім основних груп:\n1) група латинських запозичень є найчисленнішою - 31,52%: актив, акцепт, дебет, девальвація, депонент, емітент, індексація, локо, ліквідність. Більшість слів цієї групи запозичені усним шляхом, вони майже повністю асимілювалися й увійшли до складу економічної термінології;\n2)французькі запозичення становлять 12%: аваль, аванс, авуари, ажур, віремент, гарант, жетон, кадастр, коносамент, контрактація. Слова, які прийшли в українську мову через посередництво французької з латинської - 3,89%: аверс, акредитив, акцизи, бордеро, валоризація, кореспондент; а також з італійської - 0,39%: банкрутство.\n3) запозичення з англійської мови. Вони також поділяються на власне англійські - 7,78%: доларизація, дисконт, демпінг, бакси, бартер, бізнес, брокер, інсайдер, кейнсіанство, кліринг слова, що потрапили до складу української мови через посередництво англійської з латинської, - 0,78%: імпорт, інвестор (хоч інвестиії нім. - з лат., а інвестувати - англ. з нім.); зі старофранцузької - 0,39% (варант) та німецької - 0,39% (інвестувати).\n4) слова, які походять з італійської мови, і у свою чергу, поділяються на три підгрупи:\n- власне італійські - 7%: а-конто, авіста, дизажіо, жиро, інкасатор, камбіо, лаж;\n- запозичені італійською мовою з латинської - 1,17%: валюта, каса, конфетті (елемент захисту паперових грошей);\n- запозичені італійською мовою з арабської - 0,39%: карат;\n5) слова, запозичені з німецької:\n- власне німецькі - 1,56%: вексель, декорт, індосат, корн;\n- запозичені німецькою мовою з латинської - 2,33%: біржа, дамно, інвестиції, комітент, «макулатура»;\n- запозичені німецькою мовою з італійської - 0,78%: жирант, індосант;\n6) запозичення грецькі. Їх кількість становить приблизно 2,72%: базис, економія, іпотека, нумізмат;\n7) слова, запозичені з іспанської мови - 0,39%: ембарго;\n8) запозичення з голландської мови - 0,39%: лаг. Класифікація за джерелом запозичення розроблена найбільш повно, але не є, як уже було зазначено, єдиною можливою. Запозичення можна також поділити на основі того, який аспект слова є новим для мови-реципієнта. За цим принципом запозичення поділяються на фонетичні, кальки, семантичні та запозичення словотвірних елементів.[10.5]\nПоява багатьох неологізмів не викликана практичними потребами. Багато термінів запозичаються в терміносистему «не на пусте місце, а на зайняте», унаслідок чого з'являються семантично еквівалентні пари різномовної етимології - терміни-дублети (стимул - заохочення, корумпований - продажний, адаптація соціальна - пристосування соціальне), що призводить до мовного надлишку - явища, безумовно, шкідливого. Запозичення іншомовних термінів вважаємо доречним тоді, коли вони заповнюють прогалину в терміносистемі.\nУ разі впровадження іншомовних назв в українську терміносистему відбувається звуження значення слова, тому що запозичується лише термінне значення (в італійській мові лексема volta має такі значення: повтор, раз і черга; в українській мові термін вольта вживається зі значенням повтору частини музичного твору з іншим закінченням); іншомовні терміни узгоджують з фонетичними та орфографічними нормами української мови (лат. concurrentia - укр. конкуренція); змінюється граматичне оформлення (лат. clavis - укр. клавіша і клавіш); запозичені терміни стають продуктивними в термінотворенні (від запозиченого з англійської мови терміна реклама в українській мові утворено лексеми рекламний, рекламувати).\nТворення української термінології підпорядковується загальним словотворчим законам мови. Збагачення термінології виходить за межі словотвору, оскільки у цій системі наявні аналітичні конструкції та входження з чужих мов. Сучасна українська термінологія неоднорідна за походженням. Значну її частину становлять терміни, запозичені з різних мов, проте основою є власне українські номінації.\nФормування в Україні ринкових відносин, організація нових виробничих, комерційних і маркетингових структур, вихід підприємств на зовнішній ринок зумовлюють дедалі активніше оперування поряд із тими поняттями й термінами, що були властиві плановій економіці і частина з яких не втратила актуальності й у наші дні, новими категоріями і термінами, властивими економіці вільного підприємництва.\nСьогодні українська фінансово-економічна думка, дедалі природніше вписуючись у світові інтеграційні процеси, потрапляє й під англомовні термінологічні впливи, запозичуючи (інколи досить механічно й недоцільно) разом із відповідними поняттями та категоріями їхню словесну форму і входячи, як раніше в російськомовне, так тепер в англомовне поле залежності. Дехто з науковців, виробничників, економістів і фінансистів-практиків вважає, що, інтернаціоналізуючи таким чином нашу термінологію, ми збагачуємо її, полегшуючи собі шлях до економічного прогресу. На жаль, губимо через такий підхід часом більше, ніж віднаходимо.\nГадаємо, цей спрощений шлях некритичного й інколи навіть бездумного копіювання, який збіднює і власну термінологію, і власну економічну думку, і національну ментальність загалом, часто, навпаки, ускладнює розуміння і відтворення понять, окреслюючи їх механічно запозиченими термінами. Історія нашої мови переконливо свідчить, що українська мова, яка завжди активно контактувала і зі спорідненим слов'янським, і з греко-латинським, і з германо-романським, і з тюркським мовним матеріалом, творчо використовуючи його для своїх актуальних потреб, цілком спроможна гнучко й точно перекласти, у разі потреби скалькувати, по-своєму осмислити і власними фонетико-морфологічними засобами відтворити те чи інше запозичене поняття. Причому в жодному разі не йдеться про вузьконаціональне спрямування цього процесу, ані про архаїзацію сучасної української термінології. Звернення до джерел повинно живити термінознавчу думку, але не спотворювати чи засмічувати її. Отже, мовиться не про лінґвістичну «хірургію» (як іноді уявляє собі цей процес дехто навіть із академічних мовознавців), а про реабілітаційну «лінґвотерапію», якої, фігурально кажучи, потребує засмічений чужинними елементами й виснажений організм нашої термінології. Необхідність такого «лікування», його державотворчу потенційність починає усвідомлювати дедалі ширше коло науковців і практиків. Отож слід конструктивно здійснювати цей перегляд, реально враховуючи і втілюючи багаті термінотворчі можливості, традиції й адаптувальні властивості нашої мови.\nФіксуючи у словнику реальний стан сучасної фінансової термінології, автори водночас намагалися, наскільки це було можливим і не порушувало змісту понять, коригувати окремі терміни й терміносполуки, приводити їх до відповідності зі словотворчими засобами української мови, уникати недоречних чужомовних впливів (безперечно, зберігаючи при цьому конструктивну інтернаціональну, у витоках - латинськомовну, притаманну багатьом європейським мовам, основу численних термінів, що вже давно прищепилися й адаптувалися в українській мові). Зрештою, користувачам словника, усім, зацікавленим у розвиткові нашої фінансово-економічної думки, слід самим більше експериментувати і вдосконалювати термінологію на українськомовній основі, сміливіше впроваджувати нові відповідники, шукати виваженої, розумної діалектики між запозиченим і власним - саме на такий продуктивний шлях опрацювання своєї термінології давно стали німці, французи, японці, поляки, чехи, народи інших цивілізованих країн.\nНауковцям довелося мати справу із цілою низкою проблем мовного характеру (породжених багаторічним засиллям у фінансово-економічній сфері України російської термінології, а також нинішнім інтенсивним припливом англо-американських лексико-семантичних елементів) і максимально гнучко їх долати.\nУсвідомлюючи ці проблеми, мовознавці намагалися активно залучати питомий український термінологічний фонд, пропонуючи для багатьох термінів іншомовного походження їх власне українські еквіваленти, наприклад: ліз-бек - зворотний лізинг, квазігроші - регіональні гроші, сертифікат депозитний - ощадний, акція плюральна - багатоголоса, ремітент - перший векселетримач, перевірка камеральна - попередня, індосамент - передавальний (передатний) напис тощо. Науковці укладали український словник фінансової термінології, тому вони добрали замінники навіть для таких, здавалось би, усталених термінів-росіянізмів, як неустойка - забезпека; недоїмка - недоплата; надбавка - надвишок, підвишка; дорогоцінне каміння - коштовне тощо, уникали вживання активних дієприкметників теперішнього часу, які є чужинцями в нашій мові. Можливо, українські терміни-відповідники інколи громіздкіші, ніж їх чужомовні синоніми, але їх паралельне існування стимулює розвиток і вдосконалення термінології, полегшує розуміння й відтворення понять. З плином часу менш уживаний термін поступово відійде, а приживеться влучніший, придатніший термін. Така «боротьба за виживання» сприяє досягненню оптимального співвідношення між національними та іншомовними елементами в термінології. Але в цьому процесі слід виявляти, підкреслимо, розумний протекціонізм стосовно національних мовностилістичних форм і засобів, щоб не спотворювати системи своєї мови і не порушувати її гармонійного розвитку.\nБезперечно, наголосимо ще раз, відродження, очищення замуленого джерела нашої термінології від різних механічно скопійованих чи калькованих покручів аж ніяк не заперечує природного процесу інтернаціоналізації української терміносистеми, постійного корелювання з європейськими (і зокрема з найближчими - російською та польською) мовами. Нормальний процес розвитку мови через запозичення дозволяє українській термінології органічно вписуватись у світовий науково-технічний, економічний, соціально-політичний контекст.\nЗ давніх часів до кінця XX ст. лексико-семантичний спосіб термінотворення поступово втрачає продуктивність; набуває ваги синтаксичний спосіб термінотворення, поширення якого дає змогу точніше передати видові термінологічні поняття: акцизный збір, дати в позику, взяти в заставу.\nСеред інших словотворчих засобів у термінотворенні значною активністю відзначається морфологічний спосіб (суфіксальний, префіксальний, префіксально-суфіксальний), суть якого полягає в поєднанні афіксальних морфем з мотивованою основою слова. У кожній галузевій термінології української мови складається певна система словотворчих засобів, яка, з одного боку, відповідає загальним нормам словотвору, а з іншого - має свою морфологічну спеціалізацію. У фінансово-економічній спеціалізація виражається в регулярності передачі однотипних понять за допомогою однотипних словотворчих засобів і моделей. Наприклад, для найменування ознак та властивостей предметів і явищ використовують суфікс -ість (ліквідність,конвертова ність, платоспроможність , кредитоздатність), для утворення назв дій і процесів уживаються суфікси -ння (акцентування, страхування, асигнування, депонування) й -ація (інкасація).[3.4]\nСловотвірні засоби термінологічної номінації поширюються й на композитні термінологічні утворення, проте такі термінологічні одиниці в українській фінансовій терміносистемі фіксуються досить рідко. Це, в основному, складноскорочені слова, що за морфемним складом тотожні відповідному синонімічному словосполученню: зарплата (заробітна плата), ощадкаса (ощадна каса), бухоблік (бухгалтереький облік), госпрозрахунок (господарсъкий розрахунок), держбанк (державний банк), фінвідділ (фінансовий відділ). Ширше представлені випадки поєднання основоскладання та суфіксації: позикоодержувач, чековласник, віродавець, векселеодержувач.\nТаким чином, у сучасній економічній термінології простежуються певні тенденції подальшого розвитку. Спробуємо охарактеризувати найпомітніші з них.\n1. Сьогодні українська економічна думка, дедалі природніше вписуючись у світові інтеграційні процеси, потрапляє під англомовні термінологічні впливи, запозичуючи (інколи досить механічно й недоцільно) разом з відповідними поняттями та категоріями їхню словесну форму і входячи, як раніше в російськомовне, так тепер в англомовне поле залежності. Дехто з науковців, виробників, економістів і фінансистів-практиків, журналістів вважає, що, інтернацюналізуючи таким чином нашу термінологію, ми збагачуємо її, полегшуючи собі шлях до економічного прогресу.\n2. Другою, не менш помітною тенденцією еволюції економічної терміносистеми є зміни способів номінації спеціальних понять: від переважно лексико-семантичного способу творения термінологічних одиниць, продуктивного в староукраїнській мові XIV-XV ст. і діловій староукраїнській мові XVI-XVII ст., до утворення складених термінів на сучасному етапі розвитку української мови. Складені терміни як лексико-граматична єдність характеризуються функціональною стабільністю і цілісністю їх семантичної структури.\nПозитивним процесом є заміна багатокомпонентних терміносполучень синонімічними, зокрема такими, що мають меншу кількість складових компонентів: золотий вміст грошової одиниці - золотий паритет, політика бюджетної експансії - бюджетна експансія, валюта з обмеженою конвертацією - валюта частково конвертована. 3. Останнім часом спостерігається активне використання іншомовних морфем у сполученні з українськими коренями й навпаки - використання іншомовних слів як базових похідних, утворених за допомогою питомих морфем; унаслідок цих процесів утворюються гнізда однокореневих слів - тінь, тінізацфя, тіньовик; бартер, бартеровий, бартеризація; біржа, біржовий, біржовик; валюлюта, ватний, валютник. Узагалі, засвоєння українською мовою іншомовних слів відбувається активно, що вказує на ширше, ніж у попередні часи, функціонування літературної мови, її активне вживання.\n4. Зміна семантики слів, утворення семантичних неолопзмів - явище менш помітне, але не менш значуще для розвитку словникового складу мови. Нерідко ці зміни відбуваються одночасно зі зміною стилістичної маркованості слова, його стилістичною переорієнтацією. Переносні значения здебільшого з'являються в усному вживанні, фіксуються в засобах масової інформації. Наприклад, слово тінь набуло значення «нелегальна економічна діяльністъ» і утворило ряд похідних не тільки з економічним, а й політичним значениям (тіньовий уряд, тіньовий кабінет, тіньовий ринок, тіньова політика, тіньова економіка).\nОтже, можна зробити висновок про те, що з інтенсивним розвитком новтніх інформаційних технологій економічна термінологія перебуває в стані постійного розвитку й вдосконалення, і з огляду на це вимагає систематичного й детального опрацювання.\nНа основі існуючих у лінгвістиці підходів до вивчення структурно-семантичної системи мови ми зробили спробу охарактеризувати економічну термінологію за допомогою наведених нижче класифікацій. 1.Лексико-семантична класифікація фінансово-економічної термінології. На сучасному етапі розвитку економічну термінологію можна поділити на такі лексико-тематичні групи:\nа) назви осіб, що займаються економічною діяльністю: акціонер, маклер, менеджер, брокер, хелпер, хеджер, чартист, фінансист, чекодавець, чекотримач, цедент, форфейтер, трейдер, інвестор, кредитор, комівояжер; б) назви математичних показників: коефіцієнт придатності основних фондів, коефіцієнт покриття, коефіцієнт використання обладнання, коефіцієнт ліквідності банків, індекс вартості життя, індекс заробітної плати, індекс паритету, індекс цін, людино-година, людино-день, індекс Доу-Джонса, валютний коефіцієнт;\nв) назви організацій, що займаються фінансово-економічною діяльністю: Міжнародний банк реконструкції та розвитку + Міжнародна асоціація розвитку = Світовий банк, Державна комісія з цінних паперів і фондового ринку, Європейсъкий інвестиційний банк, Міжнародна асоціація зі страхування кредитів, Міжнародний валютний фонд, Центральна розрахункова палата, холдинг-компанія;\nг) назви економічних процесів: інфляція, інвестування, кредитування, інкасація, тарифікація, індексація, інкасо, холдинг, факторинг, трейдинг;\nґ) назви фінансових паперів: вексель, акція, облігація, ваучер, акредитив, кошторис, баланс;\nд) назви банківських та фінансових політик і систем: дефляційна політика, валютна політика, дисконтна політика, кредитно-грошова політика, фіскалъна політика, ямайська валютна система;\nгелер (Словаччина і Чехія), грош (Австрія, Польща), дет (Македонія), драхма (Греція), ескудо (Португалія), ієна (Япошя), к'ят (М'янма), лек (Албанія), соль (Перу), халал (Саудівсъка Аравія), хао (В'етнам), цзяо (Китай);\nж) назви нормативних документів і законів: бюлетенъ курсу іноземної валюти, закон грошового обігу, закон святкових днів, закон Коперника-Грешема, закон економії часу, закон зростання потреб, закон попиту і пропозиції, закон народонаселення, закон нерівномірності економічного розвитку.\n2. Структурні типи фіансовоекономічної термінології За будовою економічні терміни не є однорідними. Їх можна поділити на такі групи:\nа) однослівні: каса, інтвестувати, бізнес, аванс, імпорт, лотерея, внески, власністъ, концерн, підприємство, пролонгація, спонсор, ціна, штраф, ціноутворення, кредит, пасив, пеня, самоокупність, стопінг, тариф, тендер; б) лексичні одиниці, утворені шляхом аппозитивного складання (лотерея-алегрі, рахунок-фактура, премія-брутто, банкгарант, банк-дилер, банк-емітент, банк-кореспондент, бланк-ваучер, брокер-аутсайдер) чи з препозицією атрибута (бланко-векселъ, брутто-ставка, брутто-баланс, брутто-прибуток, бізнес-план, брутто-відсотки, брутто-дохід, соло-вексель, кіп-ефект, товаро-гроші, холдинг-компанія, суперкомісія, гіперінфляція), такі лексеми кваліфікуються як терміни, ускладнені прикладкою, чи як бінарні структури, компоненти яких пов'язані між собою сурядним зв'язком; в) терміни-словосполучення:\nдвокомпонентні: ножиці цін, фінансова криза, сальдовий баланс, преміальні акції, емісійний баланс, податкова декларація, номінальна вартість, «відмивання» грошей, капітальні вкладення;\nтрикомпоненті: карткова система рахівництва, тарифи оплати праці, облік використовування кредитів, зарахування зустрічної вимоги, гарантовані цінні папери, рентабельність акціонерного капіталу, мінімізація фінансових ризиків, лідерство в цінах;\nчотирикомпонентні: підтримування потужності чинного підприємства, капітальний ремонт основних фондів, преміальна система заробітної плати, захисні елементи паперових грошей;\nп'ятикомпонентні: звіт про фінансово-майновий стан підприємства, індекс купівельної спроможності грошової одиниці, квота в міжнародному валютному фонді, коефіцієнт забезпечення відсотків за кредитами. Серед економічних термінів нерідко можна зустріти й такі, що мають більшу кількість компонетів. 3. Лексико-семантичні процеси в межах економічної терміносистеми.[10.2]\nВластивими економічній термінології є і такі явища, як полісемія, метафоризація, омонімія, антонімія, синонімія.\nФінансові терміни, як і загальновживані слова, розвиваються й можуть поступово набувати нових значень, одне з яких залишається первинним, а на його основі створюються інші значения - переносні. Так, термін «ваучер», по-перше, означає грошовий підтверджувальний документ (наприклад, оплачені рахунок-фактура, рахунок або квитанція), розписка; по-друге, документ, що засвідчує надання кредиту, оплату; по-третє, державний приватизаційний цінний папір; по-четверте, контрольний талон Це явище називається полісемією і є загалом небажаним для термінологічної лексики, оскільки призводить до плутанини. Окремо можна виділити досить численну на сьогодні групу метафоричних найменувань, характерними для якої є такі терміни: «втеча» від грошей, «гроші гарячі», «голод» грошовий, гроші «дешеві», гроші «дорогі», жива праця, паперове золото, акція «голосуюча», валюта «м'яка», «відмивання» грошей, каса чорна, заморожені одиниці, «черпалка» (брокерська фірма), «повітряна яма» (про цінні папери), «метелик» (ділерська стратегія), «ділити диню» (розподіляти дивіденди), облігація «рай і пекло», облігація «пропащий ангел».\nПомітною також є група лексем, що утворилася від жаргонізмів, і закріпились як терміни, оскільки зафіксована словниками: ведмеді, бики, червона риба, диня, бичачий ринок, бутерброд з маслом, велике табло. Явище омонімії трапляється дуже рідко. Наприклад, омонімами є терміни кредит - права сторона бухгалтерского рахунка і кредит - передача на строк грошей та матеріальних цінностей з умовою їх повернення. Антонімами є такі слова, як дебет (ліва сторона бухгалтерского рахунка) і кредит (права), експорт - імпорт, готівковий розрахунок - безготівковий розрахунок, гроші «дешеві» - гроші «дорогі» тощо. Синонімія виникає найчастіше таким шляхом: до терміна іншомовного походження із часом добирається відповідник, утворений на рідномовному ґрунті: процент - відсоток, бюджет сім'ї споживчий мінімальний - прожитковий мінімум, заповіт - духівниця, розрахунки платіжними дорученнями - розрахунки дорученнями на оплату, «гів ап» - знижка, бізнесмен - підприємець, аванс - завдаток, банкрутство - неспроможністъ, кредитор - позикода- вець, парітет -рівновага.\nкурсовая работа "Розвиток фінансово-економічної термінології" скачать\nДругие документы, подобные "Розвиток фінансово-економічної термінології"


Створено: Понеділок, 16 листопада 2015, 07:58\nУ рамках місячника правового виховання начальником відділу ДРАЦС по м. Лубни Лубенського МРУЮ в Полтавській області Благадир Т.П. та головним спеціалістом відділу Пилипенко Л.В. в училищі було прочитано цикл лекцій: «Поняття шлюбу», «Подача документів через мережу Інтернет». Студенти були ознайомлені з пілотним проектом «Про організацію пілотного проекту в сфері ДРАЦС». Також студенти поставили ряд запитань, на які отримали вичерпні відповіді.\nРідна мова -понад усе\nСтворено: Понеділок, 16 листопада 2015, 07:51\nРідна мова – понад усе\n9 листопада, в День вшанування пам'яті Нестора –літописця та Дня української писемності і мови студенти училища долучилися до написання Всеукраїнського диктанту.\nЛети ж, рідне слово, лети в рідний край\nСтворено: Четвер, 12 листопада 2015, 12:29\n«Лети ж, рідне слово, лети в рідний край»\nСтуденти медучилища взяли участь у літературно-музичному святі з нагоди 110-ї річниці виходу в світ газети «Хлібороб», яке відбулося в міській бібліотеці для дорослих ім. В.Леонтовича під назвою «Лети ж, рідне слово, лети в рідний край».\nМіський голова Олександр Грицаєнко розповів про значення першої україномовної газети в тодішній Російській імперії та роль сім'ї Шеметів у боротьбі за національну свободу та утвердження української мови.\nЦікавими також були розповіді місцевих краєзнавців та літературознавців.\nПро молодіжну політику держави\nСтворено: Четвер, 12 листопада 2015, 12:22\nВідбулася зустріч студентів училища з представниками обласної молодіжної громадської організації «Твій світ».\nГолова організації «Твій світ» Олександр Чепур звернув увагу присутніх студентів на реалії сьогоднішньої молодіжної політики держави, зокрема діяльності молодіжних організацій та ініціативних груп.\nУ цікавій та доступній формі організатори розповіли про перспективи для молоді та можливості її залучення до процесів розвитку неформальної освіти, патріотичного виховання та волонтерського руху.\nСофія Якименко з Полтави презентувала Всеукраїнську програму «Молодіжний працівник».\nСтворено: Вівторок, 20 жовтня 2015, 12:08\nУ цьому році День працівників освіти співпав ще з одним святом у нашому навчальному закладі-85-річчям з дня заснування Лубенського медичного училища.\nЗ нагоди цих подій в училищі відбулися урочистості: це святкові збори і співробітників і студентів, це і вручення грамот з нагоди свят.\nА студенти групи Ф-31 підготували цікаву розповідь про історію і сьогодення училища, учасники художньої самодіяльності вкотре порадували своїми талантами.\nНапрочуд теплими були слова вітання до всіх директора училища Алли Григорівни Кузьменко.


Мицеллярная впевнено влаштувалася серед косметичних засобів для очищення шкіри, вона ідеально знімає макіяж, причому не тільки з лиця, але і з очей, дозволяє очищати шкіру без води, не сушить шкіру. Створювалася вона як доглядає засіб для людей з шкірними захворюваннями, дерматитами, екземою, псоріазом і для чутливої ??шкіри немовлят. Першими її гідності оцінили візажисти, які очищають шкіру моделі без зайвого клопоту і зусиль. Популярним цей засіб стало особливо у тих, хто намагається не піддавати шкіру обличчя зайвого впливу води – це володарі сухої і чутливої ??шкіри.\nСвою назву мицеллярная вода отримала від слова «міцела», що означає – крупинка. Справа в тому, що цими крупинками є частки жирних кислот, які і несуть функцію очищення, вони як би захоплюють забруднення з поверхні шкіри. Міцелярної воді можна довірити будь-які завдання: зняття багатошарового макіяжу з обличчя та очей, зняття туші, видалення легких забруднень з шкіри, корекція макіяжу, ранковий і вечірній догляд за шкірою.\nКрім ефірних жирних кислот і води, в міцелярно воду може входити безліч компонентів для додання рідини однорідної консистенції і додаткових доглядають компонентів: гліцерин, пропіленгліколь і гексиленгліколь, PEG, Полоксамер, глюкозиди, етиловий спирт, екстракти різних рослин, ароматизатори.\nМіцелярно воду випускають практично всі великі виробники косметичних продуктів, і її вибір, на даний момент, дійсно величезний.\nОднак, незважаючи на поширеність цього продукту, не всі знають як правильно користуватися міцелярної водою, яка є не таким однозначним і зрозумілим продуктом, як здається на перший погляд. Щоб розібратися в цьому питанні, потрібно визначити всі переваги і недоліки цього косметичного бестселера.\nПлюси міцелярної води\nБільш дбайливе, щадне очищення шкіри від забруднень, в порівнянні з гелем або пінкою для особи.\nЧи не руйнує захисні бар’єри шкіри.\nВидалення з шкіри частинок жиру, пилу, будь-яких косметичних засобів, в тому числі водостійких.\nНейтралізація і видалення хімічних частинок з шкіри.\nПідходить для чутливої ??шкіри і шкіри, схильної до дерматозів, екзем, псоріазу.\nНе викликає алергічних реакцій, підходить алергікам.\nНе вимагає застосування води, зручно в подорожах і в місцях, де існують проблеми з водою.\nПідходить для людей, що носять контактні лінзи і власникам чутливих очей;\nДеякі типи міцелярної води не вимагають додаткового змивання і тонізації.\nНе залишає жирної плівки на шкірі, не дивлячись на що входять до складу жири;\nНе залишає розводів після очищення.\nПідходить під різні типи шкіри.\nМає широкий ціновий діапазон, проводиться як бюджетними, так і люксовими брендами.\nМінуси міцелярної води\nМоже залишати липкий шар і шкіра може блищати.\nПри попаданні в очі, може подразнювати слизову.\nДля повного очищення від макіяжу і забруднень потрібна велика кількість засобу і ватяних дисків або серветок, інакше очищення буде недостатнім.\nБільшість видів все-таки вимагає змивання, навіть якщо на упаковці написано протилежне. У складі міцелярної води можуть міститися пінисті миючі компоненти, спирт, а також інші складові, які при знаходженні на шкірі, можуть створювати відчуття сухості, стягнутості, можуть дратувати шкіру, приводити до лущення і почервоніння.\nІноді, в складі містяться досить агресивні речовини, які можуть викликати алергію.\nФактично, не виконує функцію тонізації, тому після очищення потрібно скористатися тоніком або термальною водою.\nНе рекомендується власникам жирної шкіри, т. К. Може викликати акне.\nНе підходить для сильно роздратованою і запаленої шкіри, тому що при очищенні потрібно терти шкіру ватяними дисками або серветками, що ще більше призводить до подразнення.\nНезважаючи на значний список недоліків, мицеллярная вода все ж може вважатися незамінним косметичним засобом. Абсолютно безпечні продукти, як правило, виробляють люксові бренди, таку міцелярно воду дійсно не потрібно змивати, і вона не завдасть жодної шкоди. А виробники продуктів мас – маркету часто вводять в оману написом «не вимагає змивання». У складі більш доступних за ціною міцелярних водичок містяться миючі речовини, емульгатори, спирти та інші речовини, які ні в якому разі не повинні знаходитися на шкірі.\nДля того, щоб не нашкодити шкірі міцелярної водою, потрібно дотримуватися кількох правил щодо її використання:\nЯкщо ви не впевнені в безпеці складу, після очищення змивайте міцеллярку водою, або термальною водою, або тоніком.\nНе шкодуйте кошти при видаленні макіяжу, інакше на шкірі залишаться і залишки косметики і залишки міцелярної води, що в сумі точно призведе до проблем зі шкірою.\nЩотижня потрібно більш глибоке очищення обличчя, наприклад пілінгом з кислотами, скрабом або очищає маскою, тому що дбайливе очищення міцелярної водою не видаляє омертвілі шари шкіри.\nНайм’якша і нешкідлива мицеллярная вода не знімає водостійкий макіяж, тому очі очищайте окремим засобом.\nЩоб мати міцелярно воду, дійсно не вимагає змивання, купіть її в аптеці.\nМицеллярная вода: плюси, мінуси та особливості Ссылка на основную публикацию


Засновник ВИШНЕВСЬКИЙ ВЛАДИСЛАВ ЄВГЕНОВИЧ — досьє керівника\nЗасновник ВИШНЕВСЬКИЙ ВЛАДИСЛАВ ЄВГЕНОВИЧ\nНа цій сторінці запропоновано данні, в яких компаніях та коли ВИШНЕВСЬКИЙ ВЛАДИСЛАВ ЄВГЕНОВИЧ займав посаду засновника. Вся зібрана інформація є дійсною на момент здійснення вами пошукового запиту в особистому кабінеті YouControl.\nВИШНЕВСЬКИЙ ВЛАДИСЛАВ ЄВГЕНОВИЧ займав посаду засновника у фірмах: "РЕМА-ПРИНТ"\nКорисність перевірки відомостей про засновника ВИШНЕВСЬКИЙ ВЛАДИСЛАВ ЄВГЕНОВИЧ у системі YouControl\nОтримана вами дані дозволяє оцінити ризики співпраці з керівником та виявити, взагалі, необхідність у партнерстві. Крім того, представлені відомості дозволяє вам вияснити, хто з керівників, взагалі, має право вести переговори стосовно партнерства та представляти позицію компанії, та остаточно приймати рішення.\nБезумовно, дані о ВИШНЕВСЬКИЙ ВЛАДИСЛАВ ЄВГЕНОВИЧ сприяє подальшому розвитку партнерських відносин та робить підприємницьку роботу в Україні більш безпечною, перш за все для самих підприємців. Тому радимо більш детально дослідити отримані вами дані про засновника ВИШНЕВСЬКИЙ ВЛАДИСЛАВ ЄВГЕНОВИЧ, адже вони є цінними!


Львівський "Рембо" захопив заручника та втік від спецназу - Чорнa хронікa - TCH.ua\nЛьвівський "Рембо" захопив заручника та втік від спецназу\nКостянтин Литвиненко на прізвисько "Рембо" © Україна Кримінальна\nЧорнa хронікa 7 травня 2009, 15:36\nУБОЗ та спецпідрозділ "Сокіл" упустили львівського кримінального авторитета на прізвисько "Рембо", який захопив заручника та втік.\nОперація львівського УБОЗу із затримання Костянтина Литвиненка, у кримінальних колах Львівщини відомого як "Рембо", завершилася повним провалом. Злочинець захопив заручника та втік від правоохоронців.\nСпроба затримання відбулася минулого тижня у Соснівці, проте відомо про це стало тільки зараз.\nСпочатку за квартирою, де переховувався Литвиненко, встановили технічне спостереження, а потім до операції підключили спецпідрозділ "Сокіл".\nКоли "Рембо" вийшов на вулицю з вдягнутим на голову мотоциклетним шоломом, до нього підскочив один зі спецназівців та вистрілив холостими набоями. Литвиненко вихопив пістолет і забіг назад у під'їзд п'ятиповерхівки.\nЧерез балкон він перебрався до сусіда, колишнього ув'язненого, де зустрівся з двома працівниками технічного відділу, які і здійснювали за ним стеження із сусідського помешкання.\nЛитвиненко взяв одного з "технарів" у заручники і вийшов із ним на вулицю. "Сокіл" не відважився активно діяти, побоюючись за життя свого колеги. "Рембо" відійшов із заручником за рік будинку, принагідно вистріливши одному з бійців "Сокола" в стегно з травматичного пістолета на гумові кулі.\nЯк пише місцева газета "Ратуша", в цій ситуації Литвиненко вчинив навіть благородно, "бо ті, хто знають подробиці його легендарної біографії, розуміють, що "Рембо" міг залишити за собою і гору трупів".\nКостя Литвиненко – відомий "діяч" кримінального життя Червонограда. Прізвисько "Рембо" отримав за те, що свого часу займався легкою атлетикою і єдиноборствами. Стріляв із двох рук, добре маскувався, хоча в жодних військах спецпризначення, попри чутки, ніколи не служив.\nЗаймався чистим рекетом. Жодних злочинних "понятій" не дотримувався, мав серед криміналітету Червонограда, швидше, статус "прокаженого" - міг не прийти на "стрілку", а ввечері постукати у двері до того, хто її "набив", "і, завдаючи удару, поцікавитись: "Ти щось хотів?!" Його боялись, але не поважали. Весь Червоноград він тримав у кулаку, активно користуючись силовими методами і корупційними моментами.\nУ 1997 році обласний суд засудив "Рембо" на 15 років - Литвиненку інкримінували, окрім рекету, пограбування та вбивство. Коли Литвиненко відсидів 11 років, його перевели на поселення в село Боровиця на Волині. В лютому 2008 року Литвиненко з цього поселення несподівано втік.\n© За матеріалами Ратуша / Н.Д.


Девальвація: Якщо країна втрачає свої резерви, вона рано іліпоздно здійснює\nЯкщо країна втрачає свої резерви, вона рано іліпоздно здійснює девальвацію. Девальвація під-нимает ціну іноземної валюти, роблячи іноземних-ні товари відносно більш дорогими, а вітчизняне державні недержавні товари відносно дешевшими. (Аналогічним чином ревальвація знижує ценуіностранной валюти.) Щоб зрозуміти механізм дей-наслідком девальвації, згадайте, яким чином абсо-лютно гнучкий валютний курс призводить валютнийринок в стан рівноваги. Цей процес проіл-люструвати на рис 38-3. Як і у випадку гібкогокурса, девальвація усуває дефіцит платіжногобалансу двояким чином. По-перше, зросла це-на іноземної валюти робить іноземні товариболее дорогими і скорочує витрати на імпорт.Во-друге, зниження ціни вітчизняних товаровна зовнішніх ринках збільшує попит на них закордоном і, отже, призводить до зростання дохо-дов від експорту\nУ табл. 38-4 приведені реальні дані про де-девальвації 1967 р. у Великобританії. На протяже-ванні 1965-1967 рр.. торговий дефіцит в Великобри-Британії наростав. У зв'язку з цим держава в 1967 г.провело 15%-ю девальвацію, скоротивши долларовуюцену стерлінга з 2,80 до 2,40 дол Дивно, нодевальвація і зросла в результаті її конкурен-\nтоспроможність не привели до негайного улучше-нию торгового балансу. Більше того, торговий балансухудшілся.\nЦя історія дуже повчальна Торговий балансзавісіт не тільки від валютного курсу, а й від уров -ня доходів і витрат. Останній рядок табліципоказивает, що в 1968 р. дефіцит державногобюджету насправді зростав. експансіоністів-ська фіскальна політика компенсувала благо-приємний результат здешевлення фунта.\nДо 1969-1970 рр.. , коли бюджетний дефіцит перетворився вположітельное сальдо і торговий баланс покращився, девальвація почала приносити свої плоди. Оскіль-ку торговий баланс залежить як від конкурентоспроможності, так і від сукупних витрат, нам, конеч-але, нелегко визначити, яка частина цього улучшеніяпроізошла внаслідок зміни фіскальної полі-тики, а яка - завдяки девальвації. У цьому, каки загалом, випадку ліквідація дефіциту платіжно-го балансу вимагає як скорочення витрат, таки зростання конкурентоспроможності.\nЦей приклад також показує, що девальваціябудет працювати тільки в тому випадку, якщо здешевлюючи-ня валюти не компенсується збільшенням цін наотечественние товари. Припустимо, що стерлінгдешевеет на 15%, внаслідок чого попит зсувається впользу британських товарів разом з падінням їм-порту і зростанням експорту У випадку якщо це збільшен-ня попиту на британські товари викличе зростання цінна них, ефект від певного зростання конкурентоспроможності та покращення платіжного балансу бу-дет загублений.\nЩоб досягти успіху, девальвація повинна битьреальним, здешевленням; іншими словами, вона неповинна компенсуватися зростанням цін в країні, що проводить девальвацію. Щоб запобігти ска-чок вітчизняних цін, девальвація повинна супроводжується посиленням фіскально-грошової по-літики. У Великобританії в 1968 р., як ми відіміз табл. 38-4, експансіоністська фіскальна полі-тика збільшила дефіцит, незважаючи на девальвацию.Сопровождающая девальвацію макроекономічного ська політика є настільки ж важливим факторомустраненія дефіциту платіжного балансу, як і са-ма девальвація.\nТАБЛИЦЯ 38-4. Девальвація 1967 р. у Великобританії\nСередньорічний рівень за 1965-1967 рр.. 1968\nЧистий експорт, млн. долл.Валютний курс, дол за фунтБюджетний дефіцит,% від ВНП\nДжерело IMF, International financial Statistics, Yearbook, 1981, pp. 434-437.48 *\n1637 -423 -77 2,40 2 , 40 2,40 1,7 -1,9 -1,13 У багатьох випадках реальної девальвації достічьтрудно, оскільки реальна девальвація веде до со-ності реальної заробітної плати та сніженіюуровня життя зайнятих. Девальвація робить імпорт-ні товари більш дорогими і таким чином сни-жает купівельну спроможність зарплати. Работньов-ки відповідають на це вимогами підвищити заробітну ную плату, що призводить до зростання витрат і цін.\nПочатковий виграш в конкурентоспроможності-ності може бути моментально втрачений, девальва- ція і інфляція перейдуть на новий виток. Ця спи-раль «девальвація - інфляція - девальвація» неявляется чимось незвичайним і чітко відображає тотфакт, що девальвація, якщо вона покликана бути еф-ної, вимагає, щоб імпорт став більш доро-гим, а наш експорт став дешевше, - а це означає, що ми повинні працювати за меншу плату. Тільки результаті цього ми зможемо експортувати біль-ше та імпортувати менше, але це, зрозуміло, одночасно означає і зниження нашого уровняжізні. Недорогих, і тим більше безкоштовних , путейісправленія зовнішнього дисбалансу не існує.\nІнформація, релевантна "Девальвація"\nдевальвації валюти. У даному контексті він не менш помилковий, як, втім, і всі інші аргументи, висунуті з цією метою. Постійними витратами зазвичай називаються і витрати, викликані експлуатацією вже наявних факторів виробництва, які або є специфічними і неадаптіруемимі, або їх використання за іншим призначенням пов'язано зі значними втратами. Ці фактори\nдевальвації він позбудеться 40% своїх коштів, то він постарається перевести вклад в іншу країну і не передумає, навіть якщо банківські відсотки в країні, яка планує девальвацію, збільшаться на 1 або 2%. Очевидно, що таке підвищення процентних ставок не компенсує втрати, які в 10, 20 і навіть 40 разів більше. Зрозуміло, золотий стандарт не може працювати, якщо держава прагне підірвати його\n17. Вторинні засобу обміну\nдевальвації валюти в даний момент менше, ніж в інших країнах. Як тільки перспективи змінюються, вони переводять свої рахунки в країни, тимчасово що обіцяють більшу безпеку. Саме ці кошти люди мають на увазі, коли говорять про гарячі грошах. Значимість гарячих грошей для стану грошової сфери є наслідком системи з централізованим резервом. Щоб полегшити центральному банку\nдевальвацією грошових одиниць і т . д. [Оцінку марних спроб Ліги Націй впоратися з економічними військовими діями див.: Rappard. Le Nationalisme?? й?? conomique et la Soc?? й?? t?? й?? des Nations. Paris, 1938.] Перспективи Організації Об'єднаних Націй ніяк не краща, а набагато гірше. Кожна країна дивиться на імпорт, особливо на імпорт промислових товарів, як на лихо. Відкрито\nдевальвацією. Якщо зміна курсу не настільки велике, то редактори фінансових звісток описують це як ослаблення міжнародної оцінки вартості даної валюти [Див с. 430.]. В обох випадках, кажучи про цю подію, зазвичай заявляють, що країна підвищила ціну золота. Опис характеру гнучкого стандарту з каталлактіческой точки зору не слід плутати з описом з юридичної точки зору. На\nдевальвації були: 1) зберегти рівень номінальної заробітної плати або навіть створити умови, що вимагаються для її подальшого зростання, у той час як реальна заробітна плата повинна була швидше впасти; 2) змусити товарні ціни, особливо ціни на продукцію сільського господарства, рости в національній валюті або, щонайменше , зупинити їх подальше падіння; 3) надати допомогу боржникам за\nдевальвації дещо змінила цю типову послідовність подій. Під загрозою зовнішньої витоку грошові влади не завжди вдаються до допомоги обмеження кредиту і підвищення процентної ставки в системі центрального банку. Вони проводять девальвацію. Однак девальвація не вирішує всіх проблем. Якщо держава не хвилює проблема зростання курсів іноземних валют, то воно деякий час може\nдевальвація або ревальвація) відбувалися лише з дозволу МВФ, але не більше, ніж на 10%, а коливання валютних курсів навколо фіксованих паритетів допускалися лише в межах 1%; додання долару основної резервної валюти.  лендлізу система передачі (борг або в оренду) озброєння, боєприпасів, стратегічної сировини, продовольства тощо; поставки по лендлізу здійснювалися в США в\nдевальвації з боку цих аутсайдерів (13). Члени Союзу втрачають експортні ринки на користь аутсайдерів, які вдаються до девальвації. Наприкінці концовтрі або чотири країни, які голосували за приєднання до Європейського Союзу, в 1994 р. вирішили значною більшістю в нього вступити. 26 березня 1995 сім європейських націй скасували контроль на кордонах між ними (14). Незважаючи на всі проблеми,\nдевальвацію. Це дозволило їм знизити свої ставки відсотка, і зі зниженням ставок відсотка і зниженням витрат внаслідок девальвації валют їх зростання прискорилося. Але більша частина європейських країн пов'язана з паритетом німецької марки, високими ставками відсотка і повільним зростанням. Виграш Англії та Італії супроводжується програшем решти Європи. Німці попросту не побажали замінити американський


При якому атмосферному і артеріальному тиску болить голова? Що потрібно знати про головного болю і мігрені? | Сайт про головний біль та все що з ним зв’язано\nПри якому атмосферному і артеріальному тиску болить голова? Що потрібно знати про головного болю і мігрені?\n1 Мігрень або звичайні головні болі?\n2 4 типи головного болю\n3 Як розрізнити мігрень і інші типи цефалгії?\n4 Коли мова йде не про мігрені?\n5 Ведіть «щоденник захворювання»\n6 Уникайте шуму і світла\n7 Ретельно вибирайте продукти, які споживаєте\n8 Слідуйте за гормональними змінами\n9 Погода і цефалгия\n10 Регулярний сон і прийом їжі – найкращі помічники\n11 Проявляйте обережність з фізичними навантаженнями\nМігрень або звичайні головні болі?\nДуже важливо відрізнити звичайні головні болі від мігрені, тому, що вони можуть сигналізувати про приховані проблеми зі здоров’ям (наприклад, підвищений або низький артеріальний тиск, підвищений внутрішньочерепний тиск).\nМігрень найчастіше вражає жінок, які складають до 70% пацієнтів, які страждають від мігрені. У 30% людей перші напади мігрені з’являються у віці до 10 років; проблема найчастіше зустрічається у підлітків і молодих дорослих людей. Тим не менш, захворювання може завдати удару в будь-якому віці, навіть у дитячому. Напад мігрені може виникнути після змін в атмосферному тиску, голова часто болить (і/або паморочиться) після споживання деяких продуктів харчування, після напруженого дня, після або під час коливань тиску (високий або низький артеріальний тиск – також нерідко паморочиться голова)…\nДля мігрені характерні болі, які погіршуються після або під час руху і локалізується в одній половині голови. Нерідко після або під час нападу паморочиться голова.\n4 типи головного болю\nЛікарі, зазвичай, виділяє 4 типи головного болю: мігрень, головний біль напруги, кластерна і органічна біль.\nОсновною причиною мігрені (при якій болі супроводжуються станом, коли паморочиться голова, є нудота і інші характерні прояви) можуть бути проблеми з нейротрансмітерів. За головні болі напруги відповідає напруга м’язів, також нерідко голова болить після коливань тиску (підвищений артеріальний тиск), хоча після впливу цих факторів може виникнути і мігрень, нерідко після того, як підвищується тиск (артеріальний або внутрішньочерепний) також сильно паморочиться голова, давить у потилиці і присутні інші специфічні прояви.\nЯкщо болі (можливо, разом з станом, коли паморочиться голова) виникають після довгого, важкого дня на роботі або сварки з партнером, швидше за все, мова йде про тензионной болю внаслідок м’язових скорочень. Цей тип є найбільш поширеним.\nПри кластерного головного болю проблема може полягати в частині мозку, званої гіпоталамус, який сприяє регулюванню гормонів і ритмів організму. Біль може бути також викликана особливими областями рецепторів, які визначають, скільки кисню і вуглекислого газу з крові отримує мозок. При цьому захворюванні голова не паморочиться.\nОрганічні біль є симптомом іншого захворювання, такого, як запалення головного мозку, високий кров’яний тиск, накопичення рідини в головному мозку або навіть пухлина мозку. Частим супутнім симптомом є стан, коли паморочиться голова. Кількість проявів захворювання становить менше 1% відсотка від усіх випадків цефалгії, але первинні проблеми можуть бути небезпечними для життя, тому, якщо вас турбують постійні або незвичайні головні болі, негайно зверніться до лікаря!\nЯк розрізнити мігрень і інші типи цефалгії?\nТільки лікар може встановити точний діагноз, але є деякі відомі симптоми.\nНе обов’язково повинні бути присутні всі, достатньо 2-3 проявів для визначення діагнозу мігрені.\nБіль на одній стороні голови.\nХарактер – від помірного до важкого.\nПрояви яскраві, іноді розповсюджується.\nНапад триває від декількох годин до декількох днів.\nЛюдина може бачити проблиски або інші порушення зору, які відбуваються до больових проявів.\nСвітло і звук призводить до погіршення стану.\nПаморочиться голова (хоча голова крутиться досить часто, вертиго не є обов’язковим супровідному захворювання).\nПідвищене потовиділення, іноді – підвищена температура (рідко).\nПрисутність проблем з концентрацією уваги.\nСлабкість і оніміння рук і ніг.\nПоколювання або оніміння в особі або руках.\nПроблема часто приходить у періоди «спокою», такі, як вихідні та святкові дні, коли ви не відчуваєте стресу.\nКоли мова йде не про мігрені?\nТим не менш, існують певні ознаки того, що виключають присутність мігрені.\nНаприклад, якщо больові відчуття приходять після тривалого сміху, фізичних вправ або сексуальної активності, найімовірніше, мова йде про цефалгії, що виникла внаслідок перенапруги.\nЯкщо цефалгия виникає у ті дні, коли ви не їсте (або їсте мало), що часто відбувається у людей дотримуються певні дієти для схуднення, проблемою може бути низький рівень цукру в крові.\nЯкщо хворобливість – тупа, виникає протягом або після довгих робочих годин, а плечі і м’язи шиї є жорсткими, швидше за все, має місце тензионная цефалгия. У цьому випадку стан може погіршуватися з плином часу, і цілком можливо її «переростання» у хронічний недуга.\nВи страждаєте від частих мігреней і інших типів цефалгії? Постарайтеся уникнути їх! Мігрень може бути викликана кількома чинниками. Дізнайтеся, які з них найбільш поширені і, як на них можна вплинути.\nМігрень є не просто головним болем. Той, хто знайомий з цим захворюванням, вказує на безліч неприємних другорядних проявів. До них відносяться:\nПідвищена чутливість до запахів, світла і шуму.\nАле, якщо ви будете знати, що і коли викликає неприємності, у вас з’явиться більше шансів уникнути їх, в цілому.\nВедіть «щоденник захворювання»\nЦе – найпростіший спосіб визначення факторів, що викликають і впливають на появу і хід нападу.\nЗаписуйте все, що може бути пов’язане з болем. Тобто, погодні зміни, харчування, фізичні або психічні навантаження, ліки, які ви приймаєте. Таким чином, ви зможете не тільки визначити пускові механізми захворювання, але і лікарські засоби, здатні максимально ефективно протистояти нападу.\nУникайте шуму і світла\nЗанадто багато шуму або яскраве світло є загальними факторами, які викликають мігрень. Якщо ви можете, намагайтеся уникати такого середовища або постарайтеся захистити вуха і очі.\nРетельно вибирайте продукти, які споживаєте\nЗа даними клініки Майо, існують певні продукти, які підвищують ймовірність цефалгії.\nЗвичайно, реакції організму – суто індивідуальні.\nПри частих головних болях доцільно збільшити споживання продуктів, які багаті магнієм:\nТакож допоможе підвищене споживання вітаміну В і омега-3 жирних кислот.\nСлідуйте за гормональними змінами\nЗокрема, у жінок гормональні зміни перед менструацією або під час вагітності є найбільш поширеним пусковим механізмом цефалгії. Саме в цей період, отже, необхідно проявити максимальну увагу до стабільності гормонального фону; в цьому допоможуть помірні фізичні вправи і здорове навколишнє середовище. Якщо мігрень викликана гормональними змінами, необхідно проконсультуватися зі своїм гінекологом. У деяких випадках, поліпшити стан допоможуть контрацептиви.\nПогода і цефалгия\nЗміни в погоді можуть також брати участь у розвитку мігрені. Для кого-то пусковим механізмом є дощові і вологі дні, для інших – навпаки, сухі і сонячні. Подивіться, як погода впливає саме на вас, і спробуйте організувати свій робочий розпорядок у відповідності з прогнозом. Спробуйте перевірена зброя проти мігрені – чай, таблетки або масаж.\nРегулярний сон і прийом їжі – найкращі помічники\nГолодування не тільки не приносить тілу поживні речовини, від нього страждає і мозок. Внаслідок цього виникає сильний головний біль. Тому постарайтеся регулярно забезпечувати організм енергією і обов’язково постачати йому правильні поживні речовини.\nНе забувайте про благодатний вплив сну, під час якого регенерується тіло!\nПроявляйте обережність з фізичними навантаженнями\nФізичні вправи є частиною здорового способу життя, допомагають зняти стрес, який також є одним з факторів цефалгії. Але деякі люди при дуже інтенсивних тренуваннях можуть самі ініціювати напад. В цьому випадку, доцільно спробувати інший тип вправ, наприклад, йогу, аеробіку-лайт, тай-чі або пілатес.\nПроявіть обережність! Якщо хворобливість проявляється після інтенсивних занять спортом, як правило, вона вказує на зневоднення. Так що, якщо ви плануєте займатися спортом, переконайтеся, що забезпечили тілу правильне харчування і достатнє споживання рідини!\nЧим лікуватися, як собі допомогти:\nВода – достатня гідратація протягом всього дня.\nТрав’яні чаї – кращий ефект показує м’ята, меліса і зелений чай.\nМасаж – голови, спини, ніг або голковколювання.\nРозслаблююча прогулянка на свіжому повітрі.


Що таке керамічний блок? – uaBeton\nДля будівництво приватних будинків і котеджів застосовують різні матеріали. Керамічний блок вважається одним з найкращих для цього завдання. Будматеріал має масу переваг перед аналогами. Нижче ми розповімо вам про них.\nКерамічний блок з’явився на ринку відносно недавно. В європейських країнах його виробляють вже більше тридцяти років. В Україну він прийшов набагато пізніше. За складом матеріал схожий зі звичайним цеглою: глина, вода, формування і випал. Однак керамоблок має значно більші розміри. Структура матеріалу мікропориста. Тому його часто називають “поризованим блоком”. Для отримання такої структури в шихту додають деревну стружку. Під час випалу вона вигорає, залишаючи в кераміці капіляри. В ході формування застосовується екструдер, що надає керамічним блокам особливу форму. Усередині з’являється безліч пустот, розділених тонкими перегородками, що нагадують стільники. Обсяг пустот досягає 50%. Керамічні блоки володіють стандартними розмірами, що відносяться до габаритів цегли кратно. Вони укладаються в розмірну сітку 250 мм.За рахунок цього можна легко перерахувати проект цегляного будинку в керамічні блоки. Кладка проводиться»в цеглу”. Поверхня стін складають не довгі сторони блоків, а торці. В результаті ширина стіни стає рівною довжині будматеріалу. Керамоблоки мають пазогребневою системою стикування. На довгих сторонах блоків присутні вертикальні поглиблення і виступи, що дозволяє виробляти зчеплення матеріалів під час кладки. Розчин використовується тільки для скріплення горизонтальних швів. Для кладки блоків застосовують теплий розчин з додаванням перліту або керамзитового піску. За рахунок цього знижуються втрати тепла. Розмір швів становить всього лише 1 см.\nБудматеріал добре зарекомендував себе. Він має масу переваг. Тому багато будівельників вважають за краще застосовувати його, а не традиційний цегла. Керамічний блок володіє наступними плюсами:\nДовговічність. Стандартна цегла витримує до 30 циклів заморозки/розморожування. У керамоблока цей показник становить 50 циклів. Матеріал стійкий до впливу сонячних променів, комах і грибка.\nСтійкість до вогню. Керамічний блок володіє пожежостійкими властивостями. Він здатний чинити опір вогню до 90 хвилин. У інших матеріалів таких властивостей немає.\nЕкологічність. За складом тепла кераміка аналогічна цеглі, який визнаний найбільш безпечним будівельним матеріалом. Керамоблок забезпечує будинок теплом в зимовий час. Влітку він зберігає прохолоду. Матеріал забезпечує стабільний показник вологості протягом року. Тому керамоблок називають»природним кондиціонером”.\nЕкономічність. Застосування керамоблоків знижує витрату розчину, економить кошти, незважаючи на те, що їх ціна висока. Будматеріал енергоефективний, тому власник будинку, побудованого з нього, зможе в майбутньому істотно заощадити на опаленні будівлі.\nМіцність. Наявність тонких перегородок всередині блоку створюють враження ненадійності у недосвідчених будівельників. Однак міцність будматеріалу дорівнює М100-125. Тому його застосовують навіть для зведення багатоповерхових споруд.\nУ керамічних блоків багато плюсів. Будматеріал підходить для зведення будівель різного призначення. Однак у нього є і свої недоліки. Нижче ми розповімо про них.\nДо недоліків керамічного блоку відносять високу вартість. В середньому цей будматеріал значно дорожче цегли. Керамоблок має високу гігроскопічність. Пористість будматеріалу при неналежному зберіганні призведе до його псування. Водопоглинання для керамоблока дорівнює 12-15%. Якщо під час зберігання матеріал піддався впливу вологи, він може відволожитися. В результаті знижується його якість, виникають відколи і тріщини. Такі ж недоліки притаманні будматеріалу, погано просушеному на заводі виробнику. Керамоблок потрібно використовувати з якісними складовими. Його не можна застосовувати з будматеріалами, у яких інший показник теплопровідності. Для облицювання стіни з керамоблока потрібна» дихаюча ” штукатурка. Кладка виконується за допомогою застосування спеціальних цементних сумішей. До транспортування керамічного блоку також потрібно ставитися уважно. Матеріал має високу міцність. Однак слабо переносить прямі фізичні впливи. Груба навантаження / розвантаження будматеріалу призведе до його пошкоджень. Користуватися зіпсованим керамоблоком важко. Необхідний жорсткий контроль за кожним етапом виконання робіт. Тому будівництво приватних будинків і котеджів з керамічного блоку слід довіряти досвідченим майстрам.


Мультикоптер DJI Agras T30 CP.AG.00000324.01 купити з доставкою по Україні: Київ, Харків, Дніпро, Одеса, Львів | FLY TECHNOLOGY\nDJI Agras T30 оснащений новою системою обприскування, здатною піднімати повітря до 30 кг корисного навантаження. Ширина охоплення обприскувачів дрону становить близько 7 м, а за годину він здатний обробляти до 10 гектарів.\nДрон має рівень захисту IP67, а основний модуль має незалежну конструкцію порожнини, інкапсуляцію на рівні плати, повністю водонепроникні роз'єми та захищені роз'єми модулів.\nT30 має нову ґратчасту структуру рами, яка після складання зменшує розмір фюзеляжу на 80%. Дрон також оснащений першою в галузі сферичною системою радіолокації з додатковим верхнім кутом огляду для вільного польоту в сліпій зоні.\nДрон оснащений модулем позиціонування на сантиметровому рівні, двома камерами FPV та відбивачем високого освітлення, який подвоює ефект нічного бачення для безпечнішої роботи в нічний час.\nРеволюційна технологія розгалуження мішеней дозволяє регулювати кут нахилу стріли дрону та розпорошувати рідину під нахилом, щоб ліки потрапляли рівномірно зверху донизу. За допомогою хмарної платформи Smart Agro Cloud Platform та хмарного картографування ви можете легко керувати своїм тривимірним садом у цифровому вигляді на своєму мобільному пристрої.\nНова конструкція з 16 соплами робить осідання крапель ефективнішим. Оснащені 8 наборами незалежних електромагнітних клапанів, що регулюють потік, вони можуть розпорошувати рівномірно при зміні напрямку. Шестициліндровий двоплунжерний насос із горизонтально розташованими циліндрами забезпечує продуктивність до 8 літрів за хвилину.\nDJI Agras T30 оснащений 30-кілограмовим баком, максимальна ширина обприскування збільшена до 9 метрів, ефективність польового обприскування досягає 97 гектарів/день, що на 33,3% більше, порівняно з попереднім поколінням.\nНова сферична система радіолокації DJI Agras T30 здатна розпізнавати перешкоди і навколишнє оточення в будь-якому середовищі, в будь-яку погоду, під будь-яким кутом, не побоюючись попадання пилу і світла. Вона має функції, які автоматично долають перешкоди та імітують землю, щоб гарантувати повну безпеку роботи.\nDJI Agras T30 має дві камери FPV, завдяки чому ви можете спостерігати за статусом польоту. У той же час, прожектори високої яскравості подвоюють ефект нічного бачення, висвітлюючи траєкторію польоту в нічний час, щоб допомогти дрону працювати безпечніше.\nМодуль управління має повністю автономну структуру з трьома рівнями захисту основних компонентів, а рівень захисту всього дрону складає IP67. Він не боїться хімікатів, пилу, добрив. Пилонепроникний, водостійкий, антикорозійний, міцний і довговічний.\nЛегко скласти, зручно носити\nНова конструкція, що складається, міцна і компактна. У складеному вигляді розмір дрону зменшується на 80%, що прискорює його транспортування.\nПовністю автоматичні операції\nНовий інтелектуальний режим, незалежне планування оптимального маршруту кожного виду діяльності. У поєднанні з витратоміром аерозолів для збору інформації про залишки рідини в баку в реальному часі, прогнозуванням точки заміни батареї та іншими функціями пристрій просто незамінний.\nНовий пульт дистанційного керування забезпечує стабільну передачу зображення на відстані до 5 км, покращену передачу сигналу, чудову шумостійкість та продуктивність. Один пульт може керувати кількома дронами одночасно, збільшуючи ефективність роботи. Модуль високоточного позиціонування RTK дає змогу легко планувати польоти на рівні сантиметрів. Екран високої яскравості з діагоналлю 5,5 дюйми дозволяє чітко бачити зображення при яскравому сонячному світлі.\nЗа допомогою хмарної платформи Smart Agro Cloud можна створювати карти фруктових дерев і сільськогосподарських угідь для створення розумних траєкторій польоту. Цифрове рішення для сільськогосподарських угідь із системою розпізнавання штучного інтелекту може ефективно патрулювати поля, визначати зростання сільськогосподарських культур, відстежувати хвороби та шкідників, а також контролювати стан сільського господарства.\nДальність передачі сигналу пульта CE：4 км\nМакс. злітна маса 66,5 кг в режиме распыления (на уровне моря) 78 кг в режиме разбрасывания (на уровне моря)\nМакс. швидкість 10 м/с (сильный сигнал GNSS)\nМакс. швидкість розпилення SX11001VS：7,2 л/мин; SX110015VS：8 л/мин; TX-VK4：3,6 л/мин\nОб'єм баку 30 л\nЄмність батареї 29000 мАч\nБатарея пульта 4920 мАч\nМаса 26.4 кг\nРозмiри 2858 мм × 2685 мм × 790 мм (с развернутыми лучами и пропеллерами); 2030 мм × 1866 мм × 790 мм (лучи развернуты, пропелеры свернуты); 1170 мм × 670 мм × 857 мм (лучи и пропелеры свернуты)


Вечірній Київ :: Де у Києві поховати домашнього улюбленця\nДе у Києві поховати домашнього улюбленця\nУ столиці, де утримуються сотні тисяч домашніх тварин, досі не облаштували для них комунального кладовища. Тож хоронити їх доводиться, де заманеться.\nУ нашій родині трапилося біда – помер улюблений пекінес Бамсик, який прожив із нами понад 10 років. Помер прямо у мене на руках, коли ніс його дому з ветеринарної клініки, де домашньому улюбленцю зробили укол від задишки. Убитий горем, я став шукати місце, де можна його захоронити «по-людськи».\nПодивився Інтернет-сайти, та так і не знайшов відповіді на болюче запитання. А на «гарячій лінії» КМДА повідомили, що у Києві поки що немає комунального кладовища для домашніх тварин і порадили самому знайти підходяще місце. Тож довелося загорнути собачку в біле простирадло та закопати неподалік від дому в лісосмузі, де вже були подібні могилки...\nКоли ж розповів про цю ситуацію своїм знайомим із Березняків, вони повідомили, що в них є велике стихійне кладовище, на якому ховають домашніх тварин вже більше 30 років. Із цікавостю я відвідав це кладовище і побачив доволі непривабливу картину - на пустирі, зарослому кущами і високою травою, здіймалися сотні могилок, у яких покоїлися собаки, коти, черепахи, хом’ячки та інші улюбленці, навіть жаба. Чимало поховань були явно запущені й без ознак людської уваги, а багато – доглянуті, з лавочками, огорожами, надгробками, навіть мармуровими пам’ятниками з душевними епітафіями...\nБабуся, яка поралася тут біля могилки кішечки, розповіла, що кладовище іноді грабують вандали, а колись його ледве не знесли комунальні служби, щоб «не псувало території».\nЯк з`ясувалося в ході підготовки цього матеріалу, по місту розкидані декілька подібних стихійних захоронень домашніх тварин. Лише окремі мешканці міста користуються послугами приватних фірм, що можуть організувати справжні похорони «друга сім`ї».\nЗателефонувавши до однієї із них, розпитав, які послуги можуть надати при похованні песика. Жінка-адміністратор розповіла, що хоронять в основному поблизу Лісового кладовища, оскільки там мало людей, і ніхто не буде заважати чи забороняти це робити. Якщо ж ховати поблизу будинку, можуть бути неприємності, тож це коштуватиме значно дорожче. Стандартна зимова ціна поховання собаки вагою до 10 кілограмів – 2 тисячі гривень. Тіло тварини можуть забрати прямо з дому до 21 години.\nПоховати можна в дерев`яній лакованій труні розміром 50 на 70 сантиметрів, обшитій всередині білою тканиною та з подушечкою (вартість 1100 гривень). Можна замовити й пам’ятник (від 1400 гривень) у вигляді лапи тварини з портретом.\nА ще я довідався, що кремацію собаки можна провести у орендованій фірмою на Байковому кладовищі печі. Така «послуга» коштує для собаки вагою до 10 кілограмів 980 гривень, плюс вартість урни – від 300 гривень.\nКоли ж буде комунальне кладовище?\nЗа вирішення проблеми будівництва комунального кладовища для домашніх тварин столична влада бралася ще за часів, коли мером був Олександр Омельченко з 2003 року. Тоді неподалік від ТЕЦ-6 на вулиці Пухівській, за житловим масивом Троєщина, відвели 4 гектари землі під цвинтар із крематорієм для «утилізації» померлих котів та собак.\nВартість цього ритуального об’єкту тоді оцінили в 27 мільйонів гривень, половину з яких і було затрачено на роботи, що тривали до 2007 року. Потім будівництво припинилося через брак фінансування.\n- Ми плануємо добудувати кладовище для тварин у Деснянському районі (біля ТЕЦ-6), але старий проект потребує переоцінки. Також необхідно провести експертизу нинішнього стану будівель, - розповів заступник голови КМДА Петро Пантелеєв. - Зараз обговорюються питання фінансування експертизи та коригування проекту. Київська міська лікарня ветеринарної медицини займається переоформленням відповідних документів. Вартість будівництва за старим проектом становила понад 30 мільйонів гривень, і фахівці мають визначити, скільки це коштуватиме зараз. Згідно з документами, на кладовищі, розташованому на вулиці Пухівській, буде можлива лише кремація тварин…


Медики масово тікають з лікарні Харкова, бо робота - пекло, не вистачає засобів захисту\nМедики масово тікають з лікарні Харкова, бо робота – пекло, не вистачає засобів захисту\nЗ Харківської лікарні №25 звільняється персонал, тому що наплив пацієнтів величезний, а засобів захисту та ліків не вистачає. Медики пишуть заяви про звільнення, не хочуть заразитися й наразити на небезпеку своїх близьких.\n23.09.2020 в 10:24 757\nХрещатик › Коронавірус COVID-19 › Медики масово тікають з лікарні Харкова, бо робота – пекло, не вистачає засобів захисту\nХарківська лікарня №25 опинилася в центрі скандалу. Сюди стали привозити хворих COVID-19, а медики пишуть заяви про звільнення, тому що їм не вистачає засобів захисту і медикаментів, повідомляє Хрещатик.News із посиланням на сайт Obozrevatel.\nЗ міської лікарні Харкова звільняються медсестри, санітарки, на межі звільнення і лікарі, лікарня виявилася неготовою до великого напливу пацієнтів.\nРаніше з пацієнтами справлялася обласна інфекційна лікарня, але зі збільшенням кількості заражених довелося залучати й додаткові сили. Зокрема, у 25-й лікарні для хворих на COVID-19 виділили 100 місць. Уже в перші дні вони були заповнені майже всі. Біля лікарні вишикувалися десятки швидких, а деякі пацієнти приїжджали навіть самі.\nЩе одна співробітниця лікарні №25 каже, що купувати захист довелося самій. “Я можу ще купити собі одноразові халати, рукавички, респіратор. А що робити іншим? Лікарі просто розбіглися. Вони не пишуть заяви, але й підходити до заражених людей не хочуть. У когось діти, хтось сам у групі ризику. Швидкі вишикувалися десятками під лікарнею. А у нас немає нічого! Немає ліків, з киснем проблема! Хоч пиши заяву та йди, бо працювати неможливо”, – зазначає медик.\nОкрім того, лікарі скаржаться, що у них немає достатньої кількості медикаментів від коронавірусу. “Просити пацієнтів купити за свої гроші не можна, а у нас за протоколом не вистачає медикаментів. Тому лікуємо тим, що є. І проблема з киснем, його не вистачає на всіх”, – поділився на умовах анонімності один із лікарів.\nКрім того, Оксана Шевченко, у якої мама потрапила до цієї медустанови з важкою пневмонією, написала у Фейсбуку: “Ситуація з покинутими хворими на COVID-19 у 25-й Харківській лікарні. Ціле відділення тяжкохворих залишили без огляду і спостереження лікарів, тому що за один день звільнилися сім медпрацівників. При цьому 25-та того ж дня (19 вересня) прийняла зі швидкої 60 пацієнтів. Головлікар пішов додому в належний час. Він пішов відпочивати, залишивши людей без медичної допомоги. Сьогодні знову ніхто не приходить до хворих. Заявили, що нікому, тому на вихідні залишаться без лікування”.\nУ самій лікарні ні головний лікар, ні його заступник коментарів давати не хочуть. “Вони всі у відділеннях, невідомо, коли прийдуть”, – повідомляє секретар.\nНагадаємо, Коронавірусний фонд закатали в асфальт: киянин розповів про лікування COVID в держлікарнях\nCOVID-19 інфекційні лікарні боротьба із COVID-19 боротьба з епідемією державна лікарня епідемія епідемія коронавірусу захист лікарів зростання захворюваності коронавірус COVID-19 лікування COVID-19 Харків