Пустунчик позаботился о том, чтобы День украинской письменности и языка в школе прошел интересно и весело. Читай сценарий праздника, черпай новые знания, играй с друзьями в лингвистические игры, и будь уверен — праздник с украинским колоритом удастся на славу!\n1-й ведучий. Відомий український письменник XIX століття Панас Мирний писав: «Найбільше і найдорожче добро кожного народу — це його мова, ота жива схованка людського духу, його багата скарбниця, в яку народ складає і своє давнє життя, і свої сподівання, роздуми, досвід, почування».\n2-й ведучий. 9 листопада українська громада відзначає велике духовне свято — День української писемності і мови, що яскраво засвідчує багатолітній тернистий шлях розвою рідного слова і його безсмертних творців.\n1-й ведучий. Першим до нас приходить слово... З колисковою материнською піснею, тихою казкою, доброю ласкою. «Мама, тато, баба, льоля, киця»,— лепече дитина. Які дивні перші двоскладові слова! А потім знання зі словесності поширюються. Дитина спинається на но¬ги, пізнає за день десятки нових слів, звучних та красивих: сонечко, квітка, вода, трава... Світ — мов казка. І пізнаємо ми його за допомогою слова. За допомогою слова відкриваємо таємничість і складність інших наук: географії, історії, біології, фізики, математики...\n2-й ведучий. Давніший із літописів, який дійшов до нас, був написаний у 1377 році на пергаменті — вичиненій телячій шкірі. Він носить назву Лаврентіївського, за ім'ям монаха-переписувача Лаврентія. Як і багато інших, цей літопис відображає більш давні тексти. Зокрема до нього входить пам'ятник вітчизняного літопису «Повість временних літ», написаний на початку XII століття.\n1-й ведучий. Автором «Повісті» був монах Києво-Печерського монастиря преподобний Нестор-літописець (близько 1050-1114). Його ми по праву можемо вважати батьком не лише вітчизняної історії, а й словесності. Усі наступні літописці, де б вони не створю¬вали свої літописи, лише переписували уривки з праць великого літописця, наслідуючи його. І все ж перевершити його за всю історію літописання так ніхто і не спромігся. «Повість временних літ» була і залишається найвидатнішою пам'яткою слов'янської культури.\n2-й ведучий. Преподобний Нестор — киянин — у сімнадцять років прийшов у відому Києво-Печерську обитель послушником. Прийняв його сам засновник монастиря преподобний Феодосій. Молитвою та послухом юний подвижник невдовзі перевершив навіть найвидатніших старців. Під час постригу в ченці був удостоєний сану ієродиякона. Головним його послухом у монастирі стала книжкова справа.\nКрім «Повісті временних літ», Нестором-літописцем написані житія перших руських святих — братів Бориса та Гліба, житіє преподобного Феодосія — засновника монастирського життя на Київській Русі, сказання про перших печерських подвижників і багато іншого.\n1-й ведучий. Нестор створив монументальний історичний твір, давню історію слов'ян він уписав в історію світову, де слов’яни зайняли належне місце серед інших народів. Про що тільки не розпо¬відав Нестор у своєму літопису! З нього ми дізнаємось про життя та походи князів Аскольда, Олега, Ігоря, Святослава, княгині Ольги.\n2-й ведучий. Преподобний Нестор працював до останнього дня свого земного життя. Мощі святого покояться в Ближніх печерах Києво-Печерської лаври. Українською православною церквою встановлений орден «Преподобного Нестора-літописця».\n1-й ведучий. Прямим попередником слов'янської мови є алфавіт, створений великими просвітителями слов'ян — братами Кирилом і Мефодієм.\nБрати переклали слов'янською мовою грецькі церковні книги, заклавши основи слов'янської писемності. Яка ж це мова? Вона значною мірою створена і відома як церковнослов'янська (старослов'янська).\n2-й ведучий. У середині XVI століття у східних слов'ян виникає друкарство.\nСпочатку книги писалися на спеціально оброблених шкірах, що називалися пергаментом. Проте він був дуже дорогим, але славнозвісне «Пересопницьке Євангеліє» написане на пергаменті. На «Пересопницькому Євангелії» присягали президенти України.\n1-й ведучий. Першою людиною, яка друкувала книги був Іван Федоров. Саме у його друкарні було видано перший буквар, а також книгу «Апостол» (1574 рік), примірник якої зберігається у фондах Києво-Печерської Лаври.\n1. Конкурс «Візитки команд» (гра «Мікрофон»)\nВедучий. Дуже часто ми опиняємось у ситуаціях, коли треба проявити свою спритність, кмітливість і розумові здібності. І так просимо вас завітати до мовної ігротеки. Команди просимо зайняти свої місця. Кожна з команд підготувала візитну картку: девіз, назву, емблему.\n1. Мова — це безперервний процес пізнання світу, його освоєння людиною. Мова є засобом спілкування між людьми, передання власного досвіду іншим і збагачення досвідом інших. Мова сприяє виявленню і задоволенню матеріальних та духовних потреб людей, об'єднує їх у суспільство для досягнення матеріального благополуччя та щонайвищих духовних цінностей.\n2. Мова — найважливіший засіб спілкування людей, тобто засіб вираження і передавання думок, почуттів, волевиявлень. У цій ролі людська мова має універсальний характер: нею просто передавати все те, що виражається, наприклад, .мімікою, жестами чи дорожніми знаками, тоді як кожен цих засобів спілкування не може конкурувати у вираженні з мовою.\n3. Мова — це засіб формування, оформлення та існування думки: без називання нема думання, осмислення реальності.\n4. Мова — це система знаків.\n5. Мова існує в двох формах: усній і писемній. Передаючись з уст в уста, закріплюючись у текстах, вона невтомно долає віки, єднає покоління, збирає й зберігає духовне єство народу . Мова невмируща, бо в ній безсмертя народу. Вона твориться народом, живе в ньому і з ним.\nУсі мови світу вчені класифікують за двома ознаками, походженням (генеалогією) й типом, будовою (типологією) До індоєвропейської сім'ї належить кілька груп мов: слов'янська, романська, германська, балтійська, індійська, іранська грецька, вірменська, албанська та інші.\nДо східнослов'янської підгрупи належать мови: українська, російська, білоруська; до західнослов'янської — польська, чеська, словацька, кашубська, верхньо-та нижньолужицька (Німеччина); Усі слов'янською мови мають одне джерело: праслов'янську або спільнослов'янську основу, яка існувала у вигляді слов'янських племінних мов приблизно з середини III тисячоліття до н. є. і до V століття н. є. Кожна із слов'янських мов зберегла багато спільних рис, зокрема основні закономірності у фонетиці, граматиці, лексиці, але набула й своїх рис, мала свої тенденції розвитку, поповнила лексику, збагатила виражальні засоби.\nУкраїнська мова є спадкоємицею мов ще тих слов'янських племен, що населяли територію сучасної України — полян, древлян, сіверян, тиверців, угличів та ін.\n2. Конкурс «Подорож до країни фразеології»\nЗавдання для вболівальників №1\n3. Домашнє завдання «З історії свята Дня писемності»\nЯк же виникла слов янська писемність?\nПовідомлення учня №1 (дом. завдання)\nКИРИЛО І МЕФОД1Й, брати-греки, просвітителі слов'ян, проповідники православ'я. Молодший з братів — Костянтин (у ченцях — Кирило; близько 827 - 869), старший — Мефодій (близько 815-885). З 863 р. брати жили на території Моравії (теперішня Чехія), де на основі грецького письма, з якого взято 24 літери, створили сло¬в'янські азбуки. 24 травня відзначається як день слов'янської писем¬ності і її творців — Кирила і Мефодія.\nКИРИЛИЦЯ, одна з двох абеток (друга — глаголиця). Синтезована з грецького письма й глаголиці — абетка була названа кирилицею на честь творця першої слов'янської абетки. Більшість літер мала числове значення. В абетці було 38 літер (звуки «у», «и» передано двома літерами («оу», «Ьі»). Використовувалась православними слов'янами, а також (до XIX ст.) румунами. Із часом кирилицю було реформовано. З певними змінами вона вживається досі в українському, російському, білоруському, болгарському, македонському і сербському письмі.\nПовідомлення учня №2 Про звуки різних мов\nКількість голосних та приголосних звуків у різних мовах різна. В сучасній німецькій мові 13 голосних звуків, у молдавській — 7, в польській — 9. Приголосних звуків значно більше. Але є мови, в яких співвідношення голосних та приголосних звуків дещо інше: в одній із кавказьких мов 70 приголосних тільки 2 голосних звуки, а в гавайській мові 5 голосних та 7 приголосних звуків (майже однакова кількість).\n4. Конкурс «Друзі мови»\nЗа певний час вивчити та промовити скоромовки (2 хв.)\nХто швидше й правильно промовить скоромовки:\nІз частини або зі всіх звуків , з яких складається слово утворити по 5 нових слів\n5. Конкурс «Здійсни пошук»\nСлово до слова — ... (зложиться мова).\nЛагідне слово — ... (ключ до серця).\nСлово — не горобець, ... (вилетить — не впіймаєш).\nСлухай сто разів, ... (а говори раз).\nШабля ранить голову, а слово — ... (душу).\nВід гарних слів... (язик не облізе).\nУмієш говорити — ... (умій слухати).\nКраще мовчати... (аніж брехати).\nГостре словечко коле (сердечко)\n6. Конкурс « Наше привітання»\nПравильно й чисто говорити своєю мовою може кожен з нас , аби тільки було для цього бажання – це також обов’язок кожної культурної людини, тому пропонуємо кожній команді написати листа, використавши ввічливі слова .\nДоберіть по 5 слів до кожної схеми :\n1. Приг. + гол.+ приг.\n2. Приг. + гол. + приг.+ гол.\n3. Приг. + приг. + гол. + приг.+ гол.\nВід ієрогліфа — до книжки\nЗвідки пішло слово?\nДо створення мови людство йшло довгі роки. А починалось все з невиразного звуку, більш виразної міміки та жесту, якими, до речі, ми користуємося й нині.\nЩодо писемності, то тут найкоротший шлях лежав через малюнок.\nПіктограма — складний малюнок чи серія малюнків, що не ілюструють розповідь про певну подію, а самі переповідають у малюнках зміст цієї події. Слово піктограма походить від латинського «пікто» малюю і грецького «графо» — пишу. Піктографію, або малюнкове письмо, вважають первинною формою писемності. Наскельні малюнки, писаниці або петрогліфи були прямими попередниками майбутньої писемності.\nСимволічне, або предметне, письмо\nЄгипетська писемність виникла десь у глибині IV тисячоліття до нашої ери і спочатку була піктографічною, тобто малюнковою. Малюнок служив для зображення цілого повідомлення, а символ — лише для одного слова. Символічна писемність набула широкого вжитку у давніх шумерів, ассирійців та вавилонян. Вона зображувалася у вигляді клинопису. Згодом ці знаки були перенесені до письма інших народів. А найвідомішою із символічних писемностей є китайська ієрогліфіка, яка збереглася і до сьогодні, пройшовши довгу низку змін.\nЧимало пригод зазнала давньоєгипетська писемність. Важко повірити, але аж до XIX століття єгипетські тексти не були розшифровані. Єгиптологи ніяк не могли зрозуміти, як треба читати той чи інший ієрогліф, зображений у формі малюнка.\nІєрогліф — так називали єгипетські знаки греки.\nПершим це зробив геніальний французький вчений Ж. Ф. Шампольйон, який володів, до речі, дванадцятьма мовами Заходу і Сходу.\nСтворення першого алфавіту — подія величезного значення. Перший алфавіт, який вражає своєю простотою, створили фінікійці в II тисячолітті до нашої ери. Вони скористалися для письма єгипетськими ієрогліфами, але взяли лише ті, що означали окремі склади, а потім вже створили нові знаки на зразок єгипетських. Письмо їх було складовим. Алфавіт налічував 22 писемні знаки, які передавали тільки приголосні; писали справа наліво.\nСправжній — не складовий, а буквений алфавіт, у якому є знаки і для голосних, і для приголосних, з'явився вперше у давніх греків. Вони запозичили писемність у фінікійців, але вигадали свої знаки для голосних, яких у фінікійців не було. Грецький алфавіт виявився таким простим, зрозумілим та зручним, що ним скористалися інші народи Середземномор'я.\nНайдавніші грецькі написи викарбовували на камені, як колись єгипетські ієрогліфи; їх було видно здаля. Літери були великі, чіткі, прямолінійно кутастої форми, писали їх окремо одна від одної. Це письмо назвали капітальним.\nСлово алфавіт походить від назв перших грецьких букв А — альфа та бета (віта) — абетка — це сукупність усіх графічних знаків — літер чи складових якої-небудь системи письма, розміщених у традиційно усталеному для кожної мови порядку.\nІнки, народ, який на території Перу, винайшли так зване вузликове письмо (кіпу). Дослівний переклад цього слова — зав'язувати вузлик. Кіпу мало такий вигляд: до грубої мотузки чи до ціпка чіпляли кольорові шнури та нитки різної товщини. На них в'язали вузлики прості, подвійні тощо. Від кольору, довжини шнура або кількості вузликів на кожному шнурі залежали значення, зміст зробленого в такий спосіб запису. Залежно від забарвлення ниток та порядку, в якому були зав'язано вузлики, індіанці встановлювали (читали), про що саме йдеться. Жовта барва означала золото, біла — срібло, червона — воїна, зелена — маїс.\nДещо по іншому склалася доля слов'янської писемності, її алфавіт створили слов'янські просвітителі — брати Кирило і Мефодій. Це сталося майже 1140 років тому, у 863 році. Цей алфавіт зветься кирилицею. На той час у кирилиці було майже 43 літер\nВ українській мові історія правописів має свою специфіку. Вже в XVII столітті намагалися пристосувати правопис до вимови, але вперше це зробив І. Котляревський.\nНад удосконаленням українського правопису працювали І. Павловський, автор «Української граматики», І. Максимович, Г. Квітка-Основ'яненко.\nНамагаючись увести єдину правописну форму, український письменник та публіцист Пантелеймон Куліш реформував український правопис, наблизивши його до вимови, ввів єдине «и» та «і», останньою літерою позначав і йотоване «в», а «є» — знаком «є». Звався цей правопис «кулішівка». Пізніше з'явилися здвоєні співзвуччя: суддя, весілля, ніччю.\nУ 1991 році Україна стала незалежною державою. З розвитком держави інтенсивно розвивається і українська мова. Ми з вами одержали у спадок сучасну українську літературну мову — багату, розвинену, гнучку. Нею і можна висловити все: від найскладніших і найновіших наукових відкриттів до найвеселіших віршів, пісень, оповідань. Багатство мови зберігається у незліченній кількості чудових українських пісень, у думах і казках, у творах письменників, у живій розмовній мові. Наше завдання — берегти цей неоціненний дар, примножувати його, не засмічувати чужими і грубими словами, не забувати, щиро любити. І хоч наша мова зазнала гоніння, переслідування, зараз вона живе, квітне і вдосконалюється. Любімо і бережімо її.\nУкраїнська мова —\nЦе серця мого подих,\nТи — небесна ласка, ясна височінь.\nТи для мене, мово,\nЯк ковток повітря.\nТи — моє майбутнє й синя далечінь.\nВиконання пробних вправ. (Написати на дошці)\nЗавдання: закінчити прислів'я.\nМова — це дзеркало душі... (людини).\nМова — правдивий свідок... (історії).\nМова — доля нашого... (народу).\nМова — втілення... (думки).\nМова — найдорожчий... (скарб).\nГостре словечко коле... (сердечко).\nУдар забувається, а слово... (пам’ятається)\n7. Конкурс «Слова»\nВедучий. У цьому конкурсі беруть участь усі члени команди. Зі слова треба скласти якомога більше слів, використавши лише один раз одну літеру за 2 хвилини. Увага! Складені слова — самостійні частини мови (пропонується слово «літературний»).\nВизначаються переможці, вручаються нагороди.\nДень украї́нської писе́мності та мо́ви — свято, яке щороку відзначається в Україні 9 листопада. За православним календарем — це день вшанування пам'яті Преподобного Нестора-Літописця — послідовника творців слов'янської писемності Кирила і Мефодія.\_


На Московському проспекті рятувальники зірвали спробу суїциду - Новини Харкова і області Depo.ua\nНа Московському проспекті рятувальники зірвали спробу суїциду\nСпівробітники Держслужби з надзвичайних ситуацій врятували 26-річного чоловіка, який намагався вчинити суїцид\n11 червня 2016 10:18\nЯк повідомили Depo.Харків у Головному управлінні ДСНС України в Харківській області, вчора, 10 червня, о 20:46 на номер "101" зателефонував молодий чоловік та погрожував стрибнути з даху 5-поверхового будинку на Московському проспекті, 31.\nЗа відомостями ДСНС, за вказаною адресою було направлено 2 відділення 9-ї пожежно-рятувальної частини на автодрабині та аварійно-рятувальному автомобілі, а також оперативно-координаційний центр Головного управління ДСНС у Харківській області.\nРятувальники за декілька хвилин прибули на місце виклику та побачили на даху чоловіка, що сидів на парапеті. Хлопець заявляв, що не хоче жити і зараз скоїть суїцид. Заспокоїти самогубця визвався помічник начальника чергової зміни оперативно-координаційного центру ГУ ДСНС підполковник служби цивільного захисту Іван Анісов.\nВін піднявся до чоловіка автодрабиною та весь час намагався його заспокоїти. Спілкуватись з молодиком довелось понад годину. За цей час рятувальникам вдалось впритул наблизитись до чоловіка, схопити його та підстрахувати рятувальними мотузками аби той не впав. Після цього працівники ДСНС знесли хлопчину сходами, так як у нього затекли ноги і він вже не міг самостійно рухатись, та передали для огляду лікарям швидкої допомоги.\nМітки: #Харків #ДСНС #суїцид


Наомі Кемпбелл вперше показала дочку | Vogue Ukraine - Vogue UA\nНаомі Кемпбелл уперше показала дочку\nМіжнародні видання Vogue і далі знайомлять своїх читачів з новими березневими номерами, присвяченими темі тіла. Зіркою британської обкладинки стала топмодель Наомі Кемпбелл, яка вперше показала новонароджену дочку. Вперше закарбувати британку в ролі матері команда Vogue довірила легендарному Стівенові Мейзелу.\nВ інтерв’ю виданню Наомі Кемпбелл розповідає про свою 9-місячну донечку, яка з’явилася на світ завдяки послугам сурогатної матері. «Мені пощастило, що моя дитина любить подорожувати, так само як і я — ніякого плачу під час злету й приземлення, — гордо каже модель. — Вона хороша дівчинка: чудово спить, майже ніколи не плаче, і мені сказали, що вона дуже уважна для свого віку. Ще ми багато сміємося. Іноді мені здається, що вона відразу почне ходити, без періоду повзання. Також ми можемо вже похвалитися шістьма зубиками». Імені доньки Кемпбелл поки не повідомляє громадськості. Найімовірніше, вона зробить це у власній книжці, яка вийде невдовзі.\nСаме знімання для британського Vogue було подібне до зустрічі старих друзів, адже Кемпбелл і Мейзел знайомі вже 35 років. Вони познайомилися в грудні 1986 року й відтоді неодноразово працювали разом, але саме це знімання для них особливе, адже Кемпбелл уперше стала матір’ю.\nТакож в інтерв’ю Наомі розповідає про дружбу зі своїми колегами по модельному цеху — Крісті Тарлінгтон, Ліндою Євангелістою і Сінді Кроуфорд, яких на початку 1990-х називали супермоделями. Деякі з них одними з перших побачили Кемпбелл з новонародженою дочкою, а тепер вони всі разом працюють над новим проєктом Apple TV, присвяченим старту їхньої кар’єри. Про нове покоління моделей вона також згадує. Все інтерв’ю можна прочитати на сайті британського Vogue.\nКім Кардаш’ян — зірка нової обкладинки американського Vogue Найбільш знакові покази Наомі Кемпбелл


Купити акумуляторну батарею для електровелосипеда 36V 13,2 Ah\nАкумуляторна батарея для електровелосипеда 36V 13,2 Ah\nЦіна 6521,74 грн\nБатарея легко встановлюється практично на будь-яку раму, зазвичай замість кріплення фляготримача. Має замок для швидкого зняття та встановлення, це зручно і безпечно, якщо ви залишаєте велосипед без нагляду.\nНа корпусі батареї є кнопка включення і світлова індикація рівня заряду акумуляторів.\nДата виготовлення: січень 2019 р.\nНомінальна місткість (0,5С;25 С): 13,2 Ah\nВага (приблиз.) : ≤4 кг\nРозмір (Д*Ш*В) : 316*129*85 (мм)\nПіковий струм розряду (500 ms): 60 A\nНапруга відсічки: 30 В±1 В\nНапруга заряду: 42 В± 0,2 В\nЧас заряду: 5 годин\nВнутрішній опір: ≤100mΩ\nСаморозряд: ≤5% в міс.\nЕлементи: 18650-3 2,0 Ah\nBMS: 20 A - 50 А\nАкумуляторна батарея 36V 13,2 Ah USB\nЗарядний пристрій 42В 2А\nАкумуляторна батарея для електровелосипеда 36V 11Ah (Samsung)Акумуляторна батарея для електровелосипеда 36V 13,2 Ah\nНазад на :Акумулятори


Перше (у 2021 році) засідання обласної творчої групи з медіаосвіти « IT-МОІППО\nПерше (у 2021 році) засідання обласної творчої групи з медіаосвіти\n24 лютого 2021 року в режимі ZOOM-конференції відбулось засідання обласної творчої групи «Від медіаексперименту до практики: робота з медіаконтентом на уроці та в позаурочній діяльності» (куратор – Максим Запорожченко, методист НМЛ ІКТ, медіаосвіти та системного адміністрування МОІППО), яка працює в рамках всеукраїнського експерименту «Стандартизація наскрізної соціально-психологічної моделі масового впровадження медіаосвіти у вітчизняну педагогічну практику».\nПід час засідання розглянуто такі питання:\n– планування спільної медіаосвітньої діяльності та співпраці в рамках медіаексперименту на 2021 рік;\n– обласний заочний конкурс із інфомедійної творчості «Пролісок»: номінації та тематичне спрямування у 2021 році;\n– саногенне мислення та резилієнс як фактори збереження та відновлення психологічного здоров’я особистості в період дистанційного навчання;\n– сучасний медіаконтент: нові можливості для учнів та педагогів закладів освіти.\n– вибудовано модель влаємодії в рамках медіаексперименту;\n– узгоджено структуру кінцевого освітнього продукту та спільний план дій щодо запобігання негативного психологічного впливу соціальних мереж на дітей та підлітків;\n– оновлено банк медіаосвітньої літератури;\n– презентовано нові та вже існуючі освітні платформ для підвищення рівня медіакультури учасників медіаексперименту.\nУ Засіданні взяли участь педагоги експериментальних закладів освіти Миколаївської області, педагогічні працівники Миколаївського обласного інституту післядипломної педагогічної освіти (усього – 24 особи).


Главная/Ніс/Ефективні методи лікування нежиті\nПростудні захворювання зустрічаються найбільш часто в житті кожної людини. Як всі знають, нежить є невід'ємною частиною застуди. Основними його ознаками є збільшений в розмірах червоний ніс, дискомфорт при диханні носом, а також проблеми з відчуттям нежиті.\nДуже багато лікарських засобів існує на сучасному ринку фармацевтики, однак, необхідно розібратися, який же з них найбільш ефективно впорається з таким симптомом застуди, як нежить.\nЩе наші прабабусі лікували нежить шляхом проведення інгаляції. Напевно, кожен може згадати сидіння над гарячою картоплею, цибулею, або цитрусовими. Діти інгаляції при нежиті люблять, проте, тільки перші 5 хвилин. Процес інгаляції досить обтяжливий, але мабуть, найшвидше інших прибирає первинні симптоми застуди.\nДо того ж, зовсім недавно з'явилося спеціальний пристрій під назвою небулайзер.\nНебулайзер являє собою інноваційний інгалятор, який перетворює рідкі розчини для інгаляцій при нежиті в аерозолі. Таким чином, він автоматично знижує неприємні відчуття від застосування лікарських засобів. Адже, не кожне ліки є смачним і приємним.\nМеханізм дії небулайзера полягає в перетворення рідких форм в аерозольні суспензії. Тобто, небулайзер видаляє рідину, залишаючи в ліках лише лікують частинки. Розмір залишилися частин настільки малий, що вони з легкістю проникають в усі відділи дихальних шляхів і надають лікувальну дію. Таким чином, застосування інгаляції при нежиті сприяє швидкому одужанню.\nЩе одним позитивним властивістю небулайзера є можливість контролю дозування лікувального препарату. Цей пристрій широко застосовується в практиці лікарів. Також небулайзер можна використовувати і в домашніх умовах.\nОдин з варіантів апарату\nДуже важливо, що застосування небулайзера є найбезпечнішим, оскільки суспензія НЕ щадяще відноситься до слизової оболонки носових шляхів, не викликаючи, при цьому дискомфорту.\nІнгаляції небулайзером при нежиті у дітей є єдиним правильним вибором, оскільки захід безболісне і відразу дає позитивний ефект. Дитині буде цікаво лікуватися невідомим приладом, особливо, якщо це займає небагато часу і не викликає дискомфорту.\nУ продажу є спеціальні розчини для лікування нежиті за допомогою небулайзерів. Їх механізм дії заснований на утриманні в речовинах тієї чи іншої кількості лікарського засобу, що впливає на хвороботворні мікроорганізми. Вони випускаються в спеціальних контейнерах із пластику, або в спеціалізованих флаконах. Розчин для інгаляцій при нежиті позитивно впливає на організм людини.\nЯк правило, обсяг одного флакона становить одну дозування, тобто 5 мл речовини. Обсяги можуть варіювати в залежності від стадії захворювання та віку пацієнта.\nІнгаляції небулайзером при нежиті необхідно проводити відразу після приготування розчину. Для цього потрібно:\nУ небулайзер залити 2 мл розчину, після чого додавати залишкова кількість необхідного лікарського засобу. При цьому, вода дистильовану воду не слід використовувати, як розчинник, оскільки вона може стати причиною кашлю під час проведення процедури. Найкраще в ролі розчинника застосовувати фізіологічний розчин хлориду натрію.\nПеред змішуванням розчин повинен бути підігрітий до кімнатної температури.\nНайбільш ефективними розчинами для інгаляції небулайзером є:\nСольові розчини (на основі натрію хлориду);\nЛужні розчини (на основі мінеральних вод). Вони найчастіше використовуються при наявності гнійного ексудату в носовій порожнині;\nМуколітичні засоби (Лазолван);\nБронходілятатори (Беротек, атровент). Дані речовини сприяють запобіганню рецидиву захворювання;\nВкрай рідко використовуються антибіотики (Малаві, Диоксидин).\nПеред приготуванням розчину для небулайзера обов'язково проконсультуйтеся з лікарем з приводу дозувань і застосування того чи іншого лікарського засобу.\nТехніка проведення інгаляції при нежиті\nПринцип роботи всіх інгаляторів однаковий, тому складності з використанням того або іншого виду не буде.\nДуже важливо проводити інгаляцію через два-три години після прийому їжі або фізичних навантажень.\nпротягом години після проведення інгаляції також слід перебувати в спокої, не брати алкогольних напоїв та лікарських засобів.\nОдяг , в якій ви будете проводити інгаляцію при нежиті повинна бути вільною, не утрудняти дихання.\nІнгаляція носа в медустанові\nИнгаляцию слід проводити в зручній позі. Аерозоль з підготовленого приладу вдихається через рот, потім дихання затримується на 3-4 секунди і повільно видихається через ніс. Видих повинен бути повним. Часто вдихати і видихати не варто, оскільки можливе відчуття легкого запаморочення.\nМіж вдихами повинні бути невеликі терапії.\nКурс лікування небулайзером становить 8 процедур, тривалість кожної з яких повинна бути не менше десяти хвилин.\nУ залежності від призначення доктора процедури виконуються один або два рази на добу.\nЩо стосується інгаляцій у дітей небулайзером, то це є одним з найбезпечніших методів лікування нежиті. Його можна застосовувати з самого дитинства.\nДля найменших необхідне використовувати прилади компресорного типу, в комплекті з якими йдуть спеціальні дитячі маски, завдяки яким аерозоль легко проникає в дихальні шляхи дитини. Крім того, дані прилади налаштовані на менші обсяги лікарських речовин. Інгаляції при нежиті у дітей проводяться за тими ж методиками, що і у дорослих.


В Броварах посадовець систематично вимагав хабарі за надання приміщень в оренду – Depo.ua\nВ Броварах посадовець систематично вимагав хабарі за надання приміщень в оренду\n18 січня 2021 14:48\nПро це повідомляє Depo.Київ, посилаючись на "Мою Київщину".\nЗа попередньою інформацією, керівник структурного підрозділу казенного підприємства, всупереч установленому порядку, за 90 тис грн хабаря на рік обіцяв розв’язати питання щодо надання в оренду юридичній особі нежитлових приміщень.\nЯк зазначає слідство, начальник пошуково-знімальної експедиції систематично вимагав хабарі від приватного підприємця за укладання договору відповідального зберігання будівельних матеріалів в обхід процедури здачі в оренду нежитлових приміщень підприємства.\nУ ході розслідування задокументовано два факти одержання ним неправомірної вигоди. Під час останнього його затримано. Вирішується питання щодо повідомлення йому про підозру в одержанні неправомірної вигоди службовою особою, яка займає відповідальне становище (ч. 3 ст. 368 КК України) та клопотання про обрання запобіжного заходу.\nНагадаємо, що столичні правоохоронці викрили на хабарі посадовців Національного агентства з акредитації України.


Як мити пластикові вікна, щоб не було розлучень і подряпин\nУ порівнянні з допотопними дерев'яними вікнами, сучасні склопакети, зібрані на пластиковому профілі - просто мрія господині. Догляд за ними перетворюється в досить проста справа. Тим не менш, якщо не знати, як і чим мити пластикові вікна правильно, можна наробити помилок. Особливо це відноситься до ситуацій, коли потрібно помити нове вікно після установки, або відмити його від слідів ремонту. Фахівці з клінінгу пропонують запам'ятати кілька простих правил, що дозволяють чистити і мити пластикові вікна швидко, правильно і дбайливо, щоб не завдати шкоди поверхні профілю і не залишаючи розлучень на склі.\nДелікатність - понад усе\nЗаборонено чистити скла і профіль, використовуючи жорсткі мочалки, металеві скребки, ножі, викрутки та інші предмети, щоб не залишити на поверхні подряпини і садна. Застосування абразивних чистячих засобів теж під забороною, як і застосування агресивних хімічних речовин. До останніх відносяться розчинники, кислоти, луги. Губки і ганчірки для миття скла та рам повинні бути досить м'якими. Дуже добре підходять спеціальні серветки з мікрофібри, які майже ніколи не залишають розлучень.\nЩоб не витрачати коштів на покупку дорогих серветок, можна обійтися м'якої бавовняної ганчір'ям, паперовими рушниками.\nМити і чистити рами краще із застосуванням розчину будь-якого універсального миючого засобу. Щоб правильно помити склопакети, цілком підходять засоби для чищення скла і дзеркал загального призначення. Вони добре знімають забруднення різного роду, надають поверхні красивий блиск і не залишають розлучень.\nКрім ганчірок і губок вам може стати в нагоді зручне пристосування, зване склоочисник, або сгонка. Сгонкой зручно робити основний етап миття скла. Якщо використовувати сгонку на довгій рукоятці, можна із зручністю мити і верхні частини вікна, а при відомій вправності - і ті, що не відкриваються всередину. Головне, щоб не перестаратися і не упустити нічого з вікна на голови перехожих.\nВибираємо кращий час для збирання\nДля миття вікон найправильніше вибрати похмурий безвітряний день. На сонці, при відчутному вітрі і інших невідповідних погодних умовах вам не уникнути появи на склі райдужних розлучень від надмірно швидкого висихання вологи.\nНайзручніше чистити і мити вікна навесні і восени. Деякі особливо завзяті господині миють вікна частіше, мало не щотижня. Але надмірна старанність може привести до передчасного Состаріваніє пластика і ущільнюючих елементів і зменшення терміну служби вікна.\nПісля ремонту доведеться мити і чистити вікна, незважаючи на пору року. Але краще все-таки робити це в дні затишності і помірної температури повітря. Інакше ваші вікна довго будуть прикрашати райдужні відтінки розлучень від миючих засобів.\nПрибирання відразу після установки\nНе поспішайте починати мити і чистити відразу, як підуть майстра. Повинна остаточно висохнути монтажна піна, інакше можна зіпсувати поверхні. Після цього потрібно акуратно зрізати зайву піну і провести всі необхідні дії з укосами. Це стосується тих випадків, коли укоси не встановили разом з вікнами.\nНа укоси потрібно ще якийсь час, і ось після цього вже можна остаточно відмити нові пластикові вікна після ремонту.\nПерше - зняти всю захисну плівку з профілю. Якщо відразу цього не зробити, то під впливом сонячного світла і тепла клейкі речовини змінить свою структуру, і зняти вже не вийде. Речовини ці почнуть руйнувати поверхню, і вікно значно швидше вийде з ладу. Навряд чи вас обрадує необхідність проведення ремонту незабаром після установки.\nПісля того, як знята вся захисна плівка, потрібно приготувати в відерці або невеликому тазику кілька літрів розчину мийного засобу. М'якою губкою, змоченою в цьому розчині, потрібно акуратно і ретельно протерти всю раму. Не забудьте перевірити чистоту дренажних отворів.\nПотім протираємо губкою всі стекла, спочатку з внутрішньої сторони, а потім з зовнішньої. Такий порядок є більш раціональним, тому що внутрішні поверхні вікна завжди чистіші.\nДля миття зручно використовувати сгонку. Після нанесення миючого розчину потрібно докласти сгонку до поверхні скла і декількома рухами зігнати всю рідину до рами.\nЗастосування спрею для чищення стекол можна замінити використанням спеціальних серветок, просочених чистить рідиною.\nПрофіль і скла - не всі частини вікна, що вимагають догляду. Обов'язково потрібно приділяти увагу всій фурнітурі. Для довгої служби ці конструктивні елементи потрібно двічі на рік змащувати хорошим мастилом.\nПотрібно подбати і про стан ущільнювальної гуми. Після закінчення миття, коли всі поверхні вже просохли, два рази на рік потрібно нанести на гуму тонкий шар мастила на основі гліцерину або силікону.\nПоради з інтернету\nДо сих пір в мережі зустрічаються поради, ніж мити пластикові вікна, немов взяті із старовинної книги по веденню господарства. Для миття вікон після ремонту або установки рекомендують різні дідівські засоби, знайомі ще з досвіду домогосподарок минулого століття. Але кошти, які підходили для вікон з дерев'яними фарбованими рамами, абсолютно не підходять для пластикового профілю.\nВирішивши заощадити на придбанні сучасного кошти, ви більше втратите на ремонті.\nЦе стосується рад використовувати для миття скла крейда, оцет і навіть гас. Останній радять додавати в воду для миття, щоб його запах відлякував мух. Але біда в тому, що людей цей запах відлякує ще краще.\nТе, що було цілком відповідним за старих часів, стає неактуальним зараз.


Фізичні та хімічні властивості вуглеводнів (24 слайди) - Презентації та публікації\nФізичні та хімічні властивості вуглеводнів (24 слайди)\nАцетиленові вуглеводні, теоретичне значення яких дуже велике, грають незначну роль в хімії нафти. Однак, якщо б залишити їх абсолютно без уваги, то це призвело б до нерозуміння деяких реакцій, властивих іншим класам вуглеводнів.\nАцетиленові вуглеводні характеризуються присутністю потрійний зв'язку. Найбільш цікаві з них такі:\nа) Ацетиленові вуглеводні, що утворюються при неповному згорянні вуглеводнів і деяких інших органічних речовин.\nб) Ацетиленові вуглеводні, що можуть бути отримані шляхом розкладання ацетиленових кислот.\nВстановлено, що ацетиленові вуглеводні також вступають в реакцію з органічними перкислотами, проте в цьому випадку як правило відбувається розщеплення потрійного зв'язку.\nУ нафтопродуктах можуть міститися етиленові, ацетиленові вуглеводні, циклоолефіни і ароматичні вуглеводні з подвійним зв'язком в бічні ланцюги.\nЧим вище число вуглецевих атомів у парафінових вуглеводнів, тим менше енергії необхідно затратити при піролізі для отримання ацетилену. Якщо середнє число вуглецевих атомів на молекулу становить від 1,4 до 1,5, що мається при наявності в газовій суміші деякої кількості етану і пропану, то витрата енергії на виробництво 1 м3 ацетилену складає вже 8-9 квпг-ч. При отриманні ацетилену методом дугового крекінгу в якості побічного продукту завжди утворюється етилен в кількості 20 % ваги від ацетилену.\nСтиснутий до 10 ат газ промивають парафіновим маслом від вищих ацетиленів. Після цього відмивають ацетилен диметилформамід HCON, а потім легкий погон.\nПри неповному окисленні вихід ацетилену становить 30 % від метану. Після вилучення ацетилену газ містить 26 % оксиду вуглецю і 55 % водню, будучи цінним джерелом водню і водяного газу. При електрокрекінгу вихід ацетилену збільшується до 50 % від метану. При цьому утворюється також етилен і сажа.\nОсобливість застосовуваного порошку - наявність 90 % зерен менше 0,1 мм, що забезпечує хороше транспортування його до місця ремонту. Порошок несеться із змішувача киснем під тиском 30-70 кн/м2. Витрата ацетилену становить 1 м3 і кисню 2,5 м3 на годину. Витрата порошку при тиску 70 кн/м2 близько 3,5 кг / ч.\nПроцеси стереоспецифічної полімеризації в розчині вимагають застосування вихідних речовин високого ступеня чистоти. Вміст основної речовини в бутадієном становить не нижче 99 %. Зміст таких домішок, як прості ефіри, ацетиленові вуглеводні, циклопентадієну, карбонільні, сірки і азотовмісних з'єднань строго регламентується. Безпосередньо перед використанням мономер звільняють від інгібітора і піддають азеотропному осушуванню.\nВідповідні метали можна використовувати в колоїдному стані або у вигляді солей, наприклад ацетилацетонату нікелю. Однак співкаталізатор в процесі реакції заміщення має тенденцію швидко дезактивуватися. Крім того, дрібнодисперсні метали, наприклад колоїдний нікель, здатні викликати ізомеризацію, в результаті якої кінцеві подвійні зв'язки переміщаються всередину молекул. Обидва ці небажані ефекти можуть бути усунені додаванням 0,02-1 % у розрахунку на етилен ацетиленових вуглеводнів, наприклад феніл ацетилену. Зазвичай реакцію проводять шляхом введення етилену в контакт з сумішшю, що складається з колоїдного нікелю або ацетилацетонату нікелю, ацетиленового вуглеводню і триетилалюмінію. Ацетиленові вуглеводні, мабуть, отруюють каталізатор по відношенню до реакцій ізомеризації, але мало впливають на його активність у реакції заміщення. При застосуванні менших, ніж зазначено вище, кількостей співкаталізатор або при використанні їх в менш активній формі реакція зростання проходить далі і заміщення може відбуватися вже після того, як утворюються ланцюги довжиною 6, 8 або більше атомів.\nДетальніше про фізичні та хімічні властивості етилену й ацетилену, а також отримання алкенів та алкінів можна дізнатись, закачавши презентацію.\nЗАВАНТАЖИТИ ПРЕЗЕНТАЦІЮ (1.26Mb)\nКонтрольна робота за темами: алкани, ізомерія, природні джерела вуглеводнів та їх застосування (урок)\nСинтез органічних сполук різних класів на основі вуглеводневої сировини (урок)\nСемінарське заняття «Екологічні проблеми і їх вирішення» (урок)\nОсновні види палива і їхнє значення в енергетиці країни. Охорона навколишнього середовища від забруднень (урок)


Символіка православних таїнств - Религия и мифология\nЗаслуговують пояснення деякі особливості використання як самого слова таїнство, так і лексики, безпосередньо зв’язаної з таїнствами в цілому.\nВід слова таїнство утвориться прикметник таємничий (з наголосом на перший склад!); воно може бути замінено синонімом сакраментальний. Область богослов’я, що досліджує таїнства, називається сакраментологією.\n– охарактеризувати таїнства Православної Церкви;\n– визначити їх походження та історичний розвиток;\n– окреслити найголовніші моменти проведення таїнств у Церкві;\n– встановити символіку таїнств;\n– охарактеризувати значення таїнств в житті людини.\nКількісно церковних таїнств у Православній Церкві є сім. І найпершим таїнством, яке необхідне для вступу до християнського суспільства і без якого нереально увійти до благодатного Царства Божого, є таїнство святого Хрещення. Хрещення є дверима до спасіння і до Царства Божого. “Якщо хто не народиться водою і духом, – сказав нам Христос Спаситель, Який і встановив це таїнство, – не може увійти в Царство Боже” (Ів. З, 5). Хрещення “водою і духом” повністю змінює і очищує людину – вона вмирає для життя старого і народжується для нового святого життя в тілі Христовому (1 Кор. 12, 13).\nХристос заповів Своїм ученикам: “Йдіть, навчайте всі нарoди, хрестячи їх в ім’я Отця, і Сина, і Святoгo Духа” (Мф. 28, 19), і таким чином Хрещення стало одним із найголовніших елементів у житті Церкви і влилося у богослужбову християнську практику.\nНайбільшим розвитком у дослідженні таїнства Хрещення було XІX століття. Серед дослідників цього часу слід виділити А. Димитрієвського, А. Алмазова, Ф. Смирнова, Н. Одинцова.\nПершим таїнством, без якого жодна людина не може стати членом Церкви Христової, є таїнство Хрещення. За словами Христа Спасителя, воно служить для людей дверима в Царство Його Церкви: “Якщо хто не народиться водою і духом, не може увійти в Царство Боже” (Ів. З, 5). Після прийняття Хрещення, як другого духовного народження, людина стає членом Церкви і має здатність приймати всю повноту благодаті, яка подається нею Богом. \nЗа догматичним визначенням: “Хрещення є таїнством, у якому грішна людина, яка народилася зі спадковим від прародичів нівеченням, знову народжується водою і духом. А докладніше – це таїнство, в якому грішник, оголошений вірою Христовою, під час потрійного його занурення у воду в ім`я Отця, і Сина, і Святого Духа, очищається благодаттю Божою від всякого гріха і стає новою людиною, виправданою і освяченою”. Таким чином, Хрещення є священнодією, через яку Божа благодать сакраментально діє на саму сутність людини, повністю очищує її від минулої гріховності, освячує її природу і відроджує для духовного життя.\nОсновою для розбіжностей з приводу часу встановлення Хрещення є те, що Ісус Христос Сам нікого не хрестив. Ми знаємо про хрещення, яке здійснював Іван Хреститель (Мф. 3,5), яке здійснювали учні Христові під час земного життя Спасителя (Ів. 4, 2), і, врешті, нам відомий той факт, що Сам Христос прийняв хрещення в Йордані (Мф. 3,13-17). Але все це було “хрещення в покаяння”, яке готувало вибраний народ до прийняття Месії. У цих хрещеннях не було ще того Духу і вогню, про що пророкував Іван Предтеча (Мф. З, 11). І навіть хрещення Самого Господа можна вважати лише за прообраз, в якому вказувалася форма хрещення, і яке служило прикладом для майбутніх Христових послідовників. Древні отці і вчителі підтверджують цю думку. Тертуліан, наприклад, говорить: “Хрестили учні Христові, як служителі, подібно Івану Предтечі, і тим же Івановим хрещенням, а не інакшим. Бо іншого і немає, крім встановленого опісля Христом, котре ще не могло подаватися учнями, бо ще не сповнилася слава Господня, і сила купелі через страждання і воскресіння… До страждання і воскресіння Господа для спасіння була одна віра. Але, коли ця віра примножилася вірою в Його народження, страждання і воскресіння, тоді була подарована повнота таїнству… І тепер закон хрещення даний, форма визначена: “Йдіть, – сказав Господь, – навчайте всі народи, хрестячи їх в ім`я Отця, і Сина, і Святого Духа”. (Мф. 28, 19). Визначення цьому закону зроблене: “Якщо хто не народиться водою і Духом, не може увійти в Царство Боже” (Ів. З, 5), що й забов`язало віру до необхідності хрещення. З того часу всі віруючі охрещуються”.\nІ тому часом встановлення таїнства Хрещення Православна Церква вважає час перебування Христа на землі після Його воскресіння з мертвих. А конкретно, той момент, коли Він, перед Своїм вознесінням на небо, урочисто проголосив Свою останню заповідь: “Дана Мені всяка влада на небі і на Землі. Отже, йдіть, навчайте всі народи, хрестячи їх в ім`я Отця, і Сина, і Святого Духа, навчаючи їх зберігати все, що Я заповів вам; і ось Я з вами по всі дні, до кінця віку” (Мф. 28, 18-20).\nСвяті апостоли виконали заповідь Христову. І з того часу, як на них зійшов Дух Святий у вигляді вогненних язиків (Діян. 2, 1-4), почали здійснювати таїнство Хрещення над кожним, хто увірував у Христа. “Покайтеся, – каже ап. Петро, – і нехай охреститься кожен із вас в Ім`я Ісуса Христа на відпущення гріхів; – і приймете дари Святого Духа!” (Діян. 2, 38).\nЯк і кожне таїнство, Хрещення містить в собі дві дії, або сторони: видиму і невидиму. Видимий бік таїнства складають дії, які виражені в чинопослідуванні Хрещення і носять характер обрядності та символічний характер, а невидимий – це ті Благодатні дари, якими Бог невидимо діє на всю сутність людини-похресника.\n1) речовина таїнства – вода ;\n2) дія при самому звершенні таїнства – потрійне занурення\n1) Речовиною, або матерією для таїнства святого хрещення має бути тільки природна вода, на що вказує катехизис св. Петра Могили: “однією матерією завжди має бути сама через себе природна вода” . “Вещество для таинства крещения, – говориться в Короткому викладі догматів віри, – єсть не какая либо искусственная, но чистая, естественная, предварительно освященная вода”. Таке вчення Церква виробила на основі слів Самого Спасителя: “Коли хто не народиться з води й Духа, той не може ввійти в Царство Боже” (Ів. З, 5).\n2) Хрещення повинно здійснюватися через потрійне занурення похресника у воду. Сам Ісус Христос хрестився від Івана Предтечі через погруження (Мф. З, 16; Мф. 1, 5; Ів. З, 23). Таким же чином хрестили і св. Апостоли (Діян. 8, 37-38), які в своїх писаннях називали хрещення “водною купіллю” (Єф. 5, 26; Тит. З, 5). Так само, за свідченням багатьох отців і вчителів Церкви, здійснювалося хрещення в Древній Церкві.\n3) При зануренні похресника у воду здійснювач хрещення повинен виголошувати затверджену формулу хрещення: “Охрещується раб Божий (ім`я) в ім`я Отця, і Сина, і Святого Духа”, як заповідав нам Ісус Христос (Мф. 28, 19). Тобто хрестити в ім`я Св. Трійці. І хоча в деяких місцях Св. Писання згадується про хрещення в Христа або в ім`я Христа (Рим. 6, 4; Діян. 2, 38; 8, 16), але це означає хрещення за заповіддю Христовою, тобто хрещення в ім`я всієї Св. Трійці.\nХреститися у Христа означає хреститися, віруючи у Нього; але вірувати у Христа не можливо, не навчившись сповідати Отця, і Сина, і Св. Духа, бо Христос є Син Бога Живого, помазаний від Отця Духом Святим”. І тому вся Христова Церква здійснює таїнство хрещення в ім`я Пресвятої Трійці.\nВ той самий час, коли похресник занурюється у воду з проголошенням формули Хрещення, – благодать Божа невидимо діє на всю сутність похресника. Дари цієї благодаті, які складають невидиму сторону в таїнстві Хрещення, є наступними:\n1. Хрещення духовно відроджує людину, як засвідчив Сам Ісус Христос у розмові з Никодимом: “Істинно, істинно кажу тобі: якщо хто не народиться звище, не може бачити Царства Божого. Никодим говорить Йому: як може людина народитися, будучи старою? Хіба вона може вдруге ввійти в утробу матері своєї і народитися? Ісус відповів: істинно, істинно кажу тобі: якщо хто не народиться водою і Духом, не може увійти в Царство Боже. Народжене від плоті є плоть, а народжене від Духа є дух”, (Ів. З, 3-6).\n3. Хрещення робить людей дітьми Божими і членами Церкви Христової. “Бо всі ви, – говорить ап. Павло, – сини Божі через віру в Христа Ісуса; усі ви, що в Христа хрестилися, у Христа зодяглися… бо ви всі одно в Христі Ісусі” (Гал. З, 26-28). Тільки через хрещення люди стають членом Тіла Христового – Його Церкви і отримують право участі в усіх її таїнствах.\n4. Хрещення спасає людей від вічного покарання за гріхи і робить їх спадкоємцями вічного життя. Про це чітко сказав Ісус Христос: “Хто увірує і охреститься, буде спасений, а хто не увірує, буде осуджений” (Мф. 16, 16). Про що свідчать і апостоли: “Він спас не за діла праведности, які б ми вчинили, а з Своєї милости через купіль відродження і оновлення Святим Духом, Якого щедро вилив на нас через Ісуса Христа Спасителя нашого, щоб, виправдавшись Його благодаттю, ми за упованням стали спадкоємцями вічного життя” (Тит. З, 5-7).\nВсі ці дії благодаті в таїнстві хрещення, як видимі і невидимі, нероздільні між собою. Благодать Божа, відроджуючи людину, тим самим очищує її від будь-якого гріха. Очищуючи від гріхів – спасає від вічного покарання за гріхи. А оправдовуючи людину перед Богом і освятивши її, благодать робить її дитиною Божою, членом Тіла Христового та спадкоємцем вічного життя.\nДревня Церква вчення про невидиму благодать Божу в таїнстві хрещення перейняла від св. Отців і вчителів. Розуміючи хрещення, як духовне народження людини, Церква порівнює його з народженням тілесним і визнає, що воно може здійснюватися над однією людиною лише один раз. Таку віру засвідчили святі отці II Вселенського Собору: “Вірую в одне хрещення на відпущення гріхів” (Символ віри).\nАналізуючи благодатні дії таїнства Хрещення, можна зробити висновок, що воно необхідне усім людям без виключення. Бо Господь сказав: “Якщо хто не народиться водою і Духом, не може увійти в Царство Боже” (Ів. З, 5). Отже, хрещення стало для людини тим засобом, без якого не можна сподіватися на майбутнє вічне блаженне життя з Богом у Його Царстві: “Хто увірує і охреститься, буде спасений, а хто не увірує, буде осуджений” (Мф. 16, 16). Таку ж віру засвідчили і св. отці і вчителі. “Чому ми християни? – Питає св. Василій Великий. – Кожен скаже: за вірою. А яким чином спасаємося? Таким, що відроджуємося саме благодаттю, яка подається в хрещенні. Бо через що ще можна спастися?”.\nУ догматичному визначенні миропомазання є таїнством, через яке новоохрещеній людині подається Дух Святий. А якщо докладніше, то це таїнство, через яке християнину, під час помазання частин його тіла освяченим миром з виголошенням слів “Печать дара Духа Святого”, надаються благодатні сили, які необхідні для його укріплення і зростання у духовному житті. Отже, за своєю суттю таїнство миропомазання подає охрещеній людині сили для повноцінного християнського життя, сили які необхідні для досягнення спасіння.\nПершим визначним фактом здійснення таїнства миропомазання є низпосилання Святого Духа апостолами Петром та Іоаном на самаритян. Апостоли “поклали руки на них (охрещених самаритян – Б. Т.) , і вони прийняли Духа Святого” (Діян. 8, 17) . З цього факту випливає, що формою таїнства миропомазання у часи апостолів було не помазання миром, а покладання рук на похресника. Так само і ап. Павло охрестив учнів Іоанових у Єфесі і низпослав їм Духа Святого лише через покладання на них своїх рук, а не через якусь іншу форму (Діян. 19, 2-6). Пояснення такої розбіжності між формами миропомазання у апостольські часи і теперішні ми знаходимо у наступному. Насправді, таїнство миропомазання в історії своєї зовнішньої форми пережило те, чого не випало на долю інших таїнств. Сучасна його форма не є саме тією формою, яка практикувалася у зародку таїнства, а є заміною першопочаткової форми, яка складалася з покладання рук. [19, 35]\nРозглянувши таїнство миропомазання, як самостійний акт, далі необхідно провести історичний огляд ще одного питання, питання про відношення чину миропомазання до чину хрещення за часом їх звершення. У сучасній практиці, за вченням Православної Церкви, вимагається від священика здійснювати таїнство миропомазання відразу після хрещення. “Відразу ж після хрещення без будь-якого відкладання той святий Сакрамент (Миропомазання) був над ним відправлений, а чи немовлятко, чи дорослий буде, бо Церква Свята ті Сакраменти спільно поєднала – Хрещення й Миропомазання” – говориться у катехизисі св. Петра Могили. Отже, згідно цьому вченню, чинопослідування миропомазання у часі свого звершення повинно поєднуватися із чинопослідуванням хрещення.\nПрактика апостольського часу у цьому відношенні трималася такого ж самого напрямку. “Почувши це, вони хрестилися в ім’я Господа Ісуса, і, коли Павло поклав на них руки, зійшов на них Дух Святий” (Діян. 19, 5-6). Пізніше ап. Павло писав до тих же єфесян: “І не ображайте Святого Духа Божого, яким покладено на вас печать у день відкуплення” (Єф. 4, 30) – тобто, печать Святого Духа була покладена на них у день їхнього охрещення. Таке поєднання акту хрещення з актом подання дарів Святого Духа ще у апостольські часи було цілком природньо і навіть необхідно, бо апостоли, згідно з вченням Спасителя, дивилися на хрещення Духом, як на завершення хрещення водою, без якого останнє вважалося недостатнім і незакінченим.\nМужі апостольські для вирішення даного питання не залишили жодного свідчення. Це пояснюється тим, що вони, як і їхні попередники апостоли, розглядали миропомазання у тісному зв’язку з хрещенням і надавали обом актам одну назву – “хрещення”, називаючи саме хрещення – “хрещенням водою”, а миропомазання – “хрещенням Духом Святим”.\nУ кожної людини гріхи пов’язані між собою як причина і наслідок, суть і прояв. Деякі гріховні настрої утворюють пари протилежностей (інколи одночасно присутні в людині), наприклад, лінощі до богодогоджання і нерозумна ревність, скнарість і нахили до розтрачування, зовнішня сором’язливість і внутрішня пихатість і т. ін. Деякі гріхи можуть тісно прив’язуватися до чеснот, як блуд до любові, людинодогоджання до служіння ближньому. Інші гріховні настрої заважають самому покаянню, сюди можна віднести нахил до самовиправдання, переоцінку себе, самолюбство, хибний сором. Осягнення цих зв’язків у собі може бути корисним для більш глибокого самопізнання і, отже, для більш досконалого покаяння. Ми не є винними в думках, пропонованих нашій душі демонами (бісами), до тих пір, поки не погодимося з ними, але і їх треба висповідати, щоби отримати полегшення в опорі таким нападам.\nЄпископ Ігнатій Брянчанинов так пояснює гріх: “Гріх – це велика рана, яка утворилася внаслідок падіння Адама. Про цю велику болячку говорить святий пророк Ісая: “Від підошви на нозі до тім’я нема в ньому здорового місця: рани, синці, свіжі виразки, не вичищені, не перев’язані й не зм’якшені олією “. (Іс. 1,6). Це значить, за поясненням отців, що рана – гріх – не особова, і не на одній якійсь частині, але на всій істоті: обійняла тіло, душу, оволоділа всіма властивостями, всіма силами людини. Цю велику рану Бог назвав смертю, коли, забороняючи Адаму і Єві з’їсти від дерева пізнання добра і зла, сказав: “… бо того самого дня, коли з нього скуштуєш, напевно вмреш ” (Бут. 2, 17). Одразу ж після скуштування плоду забороненого праотці відчули вічну смерть; в очах їхніх з’явилося відчуття плотське; вони побачили, що вони нагі. В пізнанні наготи тіла відбилось оголення душі, що втратила красу непорочности, на якій спочивав Дух Святий. Діє в очах плотське відчуття, а в душі – сором, в якому поєднання всіх гріховних відчуттів: гордости, нечистоти, печалі, зневіри і відчаю. Велика рана – смерть душевна; невиправна старезність, яка сталася внаслідок втрати Божої подоби! Велику виразку апостол називає законом гріховним, тілом смерти (Рим. 7, 23-24), тому що змертвілі розум і серце цілком повернулися до землі, рабськи служать тлінним бажанням плоті, потемніли, обважніли і самі зробились як плоть. Ця плоть вже нездатна до спілкування з Богом! (Бут. 6, 3). Ця плоть нездатна успадкувати блаженство вічне, небесне! (1 Кор. 6, 50). Велика рана розлилася на весь рід людський, зробилася злим здобутком кожної людини.\nШлюб – це таїнство, в якому жених і наречена при добровільній обіцянці вірності одне одному перед священиком і Церквою, благословляються на подружнє співжиття на зразок спілки (союзу) Христа з Церквою, і їм випрошується благодать чистої однодушності для благословенного породження й християнського виховання дітей. Таїнство шлюбу є містичним засобом освячення сімейного життя його воцерковлення. Сім’я, за християнською доктриною, ¾ “домашня церква”. Ритуальною формою цього таїнства є вінчання у храмі.\nТаїнство Шлюбу установлене Богом при самому створенні мужа й жони. Господь благословив перших людей і сказав: “Плодіться, розмножуйтесь” (Бут. 1, 28). Христос Спаситель підтвердив святість шлюбу, коли сказав фарисеям: “Покине чоловік батька свого й матір, пристане до жони своєї і будуть удвох одне тіло, і що Бог з`єднав, люди нехай не розлучають” (Мт. 19, 5-6). [ 6, 78].\nШлюб тоді є законним, коли він освячений Церквою. Без того немає шлюбу, а лише беззаконне співжиття. Як і Христос сказав самарянці: “Ти п`ять мужів мала, але й той, що тепер маєш, не є тобі муж” (їв. 4, 18).\nПодружнє життя – то велика святиня перед Богом. Чесне подружжя й ложе нескверне. За велику вірність Господь нагороджує щастям у дітях. І навпаки, зрада подружжя дуже гнівить Бога. Найтяжчий смертельний гріх – це перелюбство (зрада дружині). Апостоли твердо зазначають, що перелюбники, зрадники, розпусники Царства Божого осягнути не можуть (Еф. 5, 5). Чоловік і жінка удвох є одне тіло, а тому й повинні любити й оберігати одне одного, як себе, до самої смерті. Сьома заповідь просто каже: “Не перелюбствуй”. А в Старому Заповіті за подружню зраду побивали камінням.\nМаслособорування має свій початок від апостолів, які, бувши послані Ісусом Христом, “мазали оливою багатьох недужих, і (ті) зцілялися” (Мр. б, 13).\nТе ж таїнство святі апостоли передали й Церкві. “Коли хто хворіє у вас, – каже апостол Яків, – нехай покличе пресвітерів церковних і нехай помоляться над ним і помажуть його оливою в ім`я Господнє. Молитва віри спасе хворого, і підійме його Господь, і якщо гріхи содіяв, простяться йому” (Як. 5, 14-15).\nЦе таїнство зветься ще “соборуванням”, бо його повинен, за словами апостола, звершувати собор священиків у кількості сім, хоч на практиці його виконує один священик. [ 6, 77].\nЦе – таїнство, в якому Дух Святий настановляє правильно обраного достойного кандидата через святительське рукоположення священнодіяти таїнства й пасти отару Христову. Священство установлене Богом ще у Старому Заповіті. Господь повелів Мойсееві посвятити Аарона на первосвященика, синів його на священиків, а все покоління Левія на левитів, тобто нижчих служителів при Скінії (Лев. 8. 1-36).\nХристос Господь, установляючи Новий Заповіт, не відмінив священства, як інституту священнослужителів Церкви, лише наповнив його новим змістом, як і сказав: “Я не прийшов зруйнувати Закон, а виповнити” (Мт. 5, 17).\nА коли воскрес, то того ж дня явився ученикам і сказав: “Мир вам! Як послав Мене Отець, так і Я посилаю вас” (тобто з повнотою духовної влади), дихнув на них і сказав: “Прийміть Духа Святого. Кому відпустите гріхи – відпустяться, а на кому зоставите – зостануться” (їв. 20, 21-23).\n“Дана Мені всяка влада на небі й на землі. Ідіть, навчайте всі народи і хрестіть їх в ім`я Отця і Сина і Святого Духа. Навчайте їх додержуватися всього, що Я заповідав вам” (Мт. 28, 18-20).\nТак установив Господь найвищий ступінь священства – апостольсько-архиєрейську, і повелів строїти тайни Божі.\nДалі святі апостоли стали настановляти для окремих Церков пресвітерів-священиків, які діяли під наглядом апостолів (“пресвітер” значить старший).\nЄпископа висвячують два або три єпископи на Божественній Літургії після співу “Святий Боже”. Тоді архиєреї кладуть на нього святе Євангеліє словами вниз, що символізує знак руки Христової і свої руки. Старший єпископ виголошує відповідні молитви, новопоставленого облачають в архиєрейські одежі, і він бере участь у Божественній Літургії, як архиєрей.\nЩо таке обряд? Слово “обряд” церковнослов’янською мовою означає “одяг”: “обрядитися” – “зодягнутися”. Це зовнішні форми богопоклоніння. Таїнства – це обряди, виділені в особливу групу, як найважливіші. Таїнства – суть духовно-душевно-обрядові дії, метою яких є здобуття благодаті Божої.\n1. Під час таїнств використовують елементи, що підвищують духовно-молитовний стан православного християнина. Адже власне молитва віри і є тим каналом, зв’язком, через який і подається Благодать. Сенс життя християнина в тому, щоб здобути благодать Всесвятого Духа, щоб цей канал відкрився і був якомога ширшим. І для цього використовуються певні елементи. Цими елементами-посередниками, які допомагають нам відкрити і розширити молитовний канал Благодаті є:\nА) Слово, або слово сили. Слово яке є посередником і допомагає відкрити канал благодаті. Тому що віра від Слова, а благодать по вірі. І коли ми перебуваємо на літургії (грецьк. – букв. “спільна справа”, “служіння”, – тут спільна справа молитовного богоєднання Церкви, в чому власне й полягає суть нашого служіння Богові), то під час цієї служби обов’язково читається слово Боже. Воно власне починає читатися ще до початку літургії (псаломщики читають Часи – (псалми, уривки з Святого Письма). І під час самої літургії ми читаємо Апостол і Євангеліє – ми читаємо слово Боже, тому що саме від нього віра. Це основа, “На початку було Слово…”, і це Слово дає нам в кінцевому результаті силу Благодаті. Тому Слово сили, Слово яке піднімає віру, по якій і сходить благодать Всесвятого Духа: Слово – віра – благодать;\nБ) Символічні знаки, або знаки сили. Богослужіння складається із Слова (читання Євангелії, псалмів, виголошення єктеній…), і весь час відбуваються якісь дії (то священик хрестить хрестом, то рукою, то Євангелієм, то малий вхід з Євангелієм, то великий вхід з Дарами), постійно присутні якісь знаки, дії, які теж щось символізують. І які теж є засобами для здобуття сили Духа Святого, благодаті Всесвятого Духа. Тому умовна назва “слово сили” і “знак сили”. Видимий знак – жест хреста, покладання рук, підношення рук до неба, дмухання, вистригання волосся, спалювання волосся (в обряді хрещення) тощо. Знак, який відкриває канал для Благодаті;\nГ) Освячені речовини. До таких речовин відноситься: свята вода, олива, миро, артос (хліб), антидор (це ті частинки, на які ріжуться просфори що на них звершувалась проскомидія, і роздаються вони біля запивки тим, хто не причащався. Антидор перекладається з грецької мови -“замість дару” Тобто, тим, хто не приймав Дари (Кров і Тіло Христове) в причасті, то замість них їм дається антидор). Далі – запивка, вино, паски, мед, яйця, кутя, коливо, мак, квіти, зілля верба, лепеха… – це все освячені речовини;\nОт які ми маємо п’ять посередників, що використовуються для підвищення молитовного стану, власне для підвищення молитви. Це слово, знак символічний, священні предмети, освячені речовини, переосутнені речовини.\nОтже, слово Боже діє як символ, через який в кінцевому результаті дається благодать. Власне і з наукової точки зору, слово – є символом певної ідеї, яка втілюючись приносить певні плоди.\nСлово – вираз думки. А буквально слово – це лише набір звуків. Наприклад, слово “хліб” – це “х”, “л”, “і”, “б”, – і у нас в розумі виникає асоціація з свіжим окрайцем хліба. Так от, ці звуки (х-лі-б), які разом зібралися в слово “хліб”, є символом конкретної речі. Чому так важливо те, що ми тут займаємося дослідженням Святого Письма саме в духовно-символічному аспекті? Тому що символ – це є основа. А слово взагалі – є символ. Слово Боже є приналежністю будь-якого богослужіння, таїнства, обряду. Слово несе в собі навантаження символу, через який дається благодать, символу, що служить знаряддям для відкриття молитовного каналу по якому і подається Божественна енергія. Слово в даному випадку виступає в ролі ретранслятора, який допомагає нам почути той далекий сигнал, який іде від Отця. Таке слово, відповідно, можна назвати словом сили Божої.\n3. Булгаков С. В. прот. Очерки учения Православной Церкви.¾ К., 1991р;\n6. Головащенко С. І. Історія християнства: Курс лекцій: Навч.\n14. Крывелев И. А. История религии: в 2-х т. ¾ М., 1988;\n16. Лосев А. Ф. Очерки античного символизма и мифологии, москва, 1993;\n21. Поснов М. Э. История Християнской Церкви. ¾ К., 1991;\nМагія в християнському культі ЗМІСТ. I Разнолика магія II Причини виникнення магії III Окультизм IV Магія в християнському культі 1. Релігія рабів і вольновідпущенників 2. Християнські таїнства 2.1 Причащання 2.2 Водохрещення 2.3 Миропомазання й елеєосвячення 2.4 Сповідь 2.5 Вінчання 2.6 Священство V Еволюція взаємин християнства і язичництва VI Список використаної літератури I Разнолика магія. Північ. Усе покрито мороком. Примарні фігури в каптурах, як у...\nЗараз ви читаєте: Символіка православних таїнств\n« Историческая школа


В Україні заборонили працювати ринкам на час карантину\nЗ 14 квітня МОЗ повторно заборонило роботу ринків на час карантину.\nПро це йдеться у постанові Міністерства охорони здоров'я України від 13 квітня 2020 року.\nМіністерство охорони здоров'я повторно заборонило роботу ринків на час карантину у звязку з пандемією коронавірусу.\nЗокрема, знідно із документом, підписаним головним санітарним лікарем Віктором Ляшком, попередня постанова МОЗ від 30 березня, що дозволяла роботу ринків в умовах карантину при дотриманні ряду умов, визнана такою, що втратила силу.\nУ постанові йдеться, що таке рішення було прийнято у зв'язку з фактами порушень протиепідемічних заходів під час торгівлі.\nРішення про заборону роботи ринків набирає чинності з 14 квітня.\nМітки: COVID-19, карантин, коронавірус, Міністерство охорони здоров'я, новини львова, ринки, ринок\nЗа добу кількість випадків захворювання на коронавірус в Україні зросла на 3034 – до 1163716 Кількість підтверджених випадків Cоvid-19 на Львівщині за добу зросла на 122 – до 67495 Кількість офіційних випадків коронавірусу на Львівщині зросла на 315 - до 67373 МОЗ планує у лютому розпочати масову вакцинацію від Covid-19 Гірськолижні курорти Львівщини можуть перевірити на дотримання карантину На Пустомитівщині за добу зафіксували найбільше інфікованих на Covid-19 Кількість підтверджених випадків Cоvid-19 на Львівщині за добу зросла на 525 – до 66573 За добу кількість випадків захворювання на коронавірус в Україні зросла на 8 199 – до 1146963 На Сокальщині за добу зафіксували найбільше інфікованих на Covid-19 В Україні розпочали штрафувати підприємців за відсутність масок у клієнтів За добу кількість випадків захворювання на коронавірус в Україні зросла на 7925 – до 1138764 Кількість підтверджених випадків Cоvid-19 на Львівщині за добу зросла на 482 – до 66048 У Львові залучать авіацію для перевезення хворих до лікарень На Жовківщині за добу зафіксували найбільше інфікованих на Covid-19 МОЗ планує продовжити жорсткий карантин після 24 січня


Застосунок "Дія" можна використовувати у відділеннях "Укрпошти" — Укрaїнa — tsn.ua\nЙдеться про комп'ютеризовані відділення "Укрпошти".\nУкраїнці зможуть використовувати застосунок "Дія" для пред'явлення електронних документів на отримання посилок у відділеннях "Укрпошти".\nУ застосунку "Дія" з'явилася нова послуга\nЗазначається, що перш за все йдеться про комп'ютеризовані відділення "Укрпошти". "Верифікація клієнта відбувається за лічені секунди — шляхом зчитування індивідуального цифрового штрихкоду, який генерує застосунок "Дія" для кожного окремого е-документа користувача", — йдеться у повідомленні.\nЗа допомогою електронних версій документів у застосунку можна отримати всі внутрішні та міжнародні відправлення, листи. Для цього не потрібна післяплата або післяплата на суму до 5 тисяч грн.\nНагадаємо, що від жовтня в Україні на порталі та у застосунку "Дія" буде запущено ще десять нових послуг. Зокрема, цифровий шерінг документів, цифровий ІПН (податковий номер), статус внутрішньо переміщеної особи тощо.\nдодаток діяДіяУкрпоштаВладислав Криклій