Аугсбург, Німеччина - детальна інформація про місто\nГоловна › Міста світу › Аугсбург\nАугсбург – місто з двотисячолітньої історією, розташований в передгір’ях Альп, в південно-західній частині Баварії – біля злиття Леха і Вертаха. Тут живе 264,7 тис. Осіб, і за цим показником Аугсбург вважається третім містом Баварії. Аугсбург також має статус столиці Швабії – історичної області, яка займає південний захід Німеччини і розташованої в верхів’ях Рейну і Дунаю.\nМісто виросло на місці військового табору римлян, який з’явився на цих землях в 15 р до н.е., і своїм ім’ям зобов’язаний римського імператора Августа. У Середньовіччі Аугсбург виявився на перетині важливих торговельних шляхів, тому кілька століть він відігравав важливу роль не тільки в країні, але і в долі всієї Європи. Комерційна слава цих місць була велика, і місто було обнесено мурами, які збереглися до наших днів.\nАугсбург завжди вигідно відрізнявся від своїх сусідів – жив багатшими і виглядав більш і вражаюче, ніж інші міста Баварії. Багато в чому це відбулося, завдяки жили тут представникам династії торговців і банкірів Фуггерів, які в XVI-XVII століттях вважалися найбагатшими людьми світу. Торгова імперія цієї сім’ї займала величезну територію від узбережжя Атлантики до кордонів Східної Європи і простягалася від Адріатичного до Північного моря.\nФуггери залишили рідному місту багату архітектурну і культурну спадщину. Саме при них був зведений житловий квартал Фуггерай, де вперше дозволили безкоштовно селитися незаможним. Крім того, багата династія побудувала в Аугсбурзі чудовий пам’ятник Ренесансу – фамільну капелу в храмі Святої Анни.\nСтарий баварського міста завжди славився своїми ремісниками. Тут процвітало ювелірне мистецтво, і жили кращі в країні золотих справ майстри. Сьогодні старовинні ювелірні прикраси, які були зроблені в Аугсбурзі, можна побачити в багатьох музеях Німеччини. Але ці традиції не канули в лету: кілька ювелірних майстерень міста і сьогодні продовжують робити красиві вироби з золота та срібла на замовлення.\nСучасний Аугсбург відомий також своїм університетом – одним з наймолодших вузів Німеччини, який був створений в 1970 році. Його кампус знаходиться майже в центрі міста, а навчаються тут близько 15 тис. Студентів.\nТуристи зазвичай приїжджають для огляду визначних пам’яток Аугсбурга на день або два. І для них в місті побудовано близько 40 великих і маленьких готелів, де одночасно може розміститися до 3,5 тис. Мандрівників.\nАугсбург був місцем народження Леопольда Моцарта – батька Вольфганга Амадея Моцарта. І не тільки – за збереженими документами, рід Моцартів оселився в Аугсбурзі, починаючи з XIV століття. У самому місті та його найближчих передмістях в різний час жили близько 600 представників цієї прославленої прізвища.\nЛеопольд Моцарт закінчив міську гімназію і, крім хорошої освіти, отримав прекрасні навички гри на скрипці і органі. Леопольда вважали видатним композитором і скрипалем свого часу. Він займав посади придворного композитора і віце-капельмейстера, а також ретельно займався педагогічною діяльністю.\nПрактично всі мандрівники, які приїхали до баварського міста, намагаються побувати в будинку-музеї старшого Моцарта, де він народився, виріс і провів юнацькі роки. Примітно, що в цьому будинку, розташованому на вулиці Фрауенторштрассе, неодноразово бував і його син – Вольфганг Амадей. У меморіальному музеї Моцарта дбайливо зберігають старі документи, предмети обстановки і нотні записи. Особливо цікавий старовинний клавесин, на якому грали знамениті батько і син.\nПо місцях, пов’язаних з династією Моцартів, для мандрівників в Аугсбурзі проводять навіть спеціальні тури. В їх маршрути, крім знаменитого будинку-музею, включають відвідування готелів, де зупинялися музиканти, храму, де юний Моцарт грав на органі, міського собору, в якому хрестилися багато членів сім’ї Моцартів, і пам’ятників на вулицях міста.\nЩорічно в травні Аугсбург проводить великий і барвистий фестиваль Моцартів, який намагаються відвідати любителі музики і професійні музиканти з усього світу. Під час цього свята в Аугсбурзі виконують твори Леопольда і Вольфганга Амадея Моцарта, а також проводять міжнародний конкурс скрипалів.\nІсторичні і архітектурні пам’ятки міста\nАугсбург вважається одним з найкрасивіших міст Німеччини. Йому пощастило. Незважаючи на те, що місто сильно постраждав під час Другої світової війни, тут вціліло чимало історичних і архітектурних пам’яток, а багато хто з них були відновлені професійними реставраторами в повоєнний час. Гуляючи по місту, можна побачити розкішні фонтани, старовинні вулички з прекрасними будівлями в стилі бароко, рококо і модерн, величні церкви і велику Ратушу.\nНайстарішою частиною Аугсбурга і найпопулярнішим туристичним об’єктом вважається Фуггерай. Це справжнє місто в місті і найстаріше в світі соціальне поселення, яке в 1516 році заснував Якоб Фуггер. Люди жили в Фуггерай практично безкоштовно, так як орендна плата за рік становила всього 1 рейнський талер (приблизно 0,88 євро-центів). Потрапити сюди міг тільки незаможний городянин-католик, який був чистий перед законом. В обов’язок жителів входило три рази в день молитися за засновника поселення. Сьогодні тут можна побачити 67 будинків зі 142 крихітними квартирами, храм, старий колодязь і кам’яну фортечну стіну з воротами.\nВисока мальовнича Ратуша стала справжнім символом Аугсбурга (Rathausplatz 2). Вона була побудована на початку XVII століття в традиціях архітектури епохи Відродження. Мистецтвознавці вважають, що на момент закінчення будівництва Аугсбургская Ратуша була найвищою в світі, так як мала більше 6 поверхів. І сьогодні вона залишається однією з найбільших ратуш в Німеччині. Після Другої світової війни практично повністю знищене будівлю відновили і розмістили в ньому адміністрацію міста.\nВсі мандрівники, які приїжджають в Аугсбург, прагнуть потрапити в Золотий зал – головне приміщення Ратуші, де проходять майже всі міські урочистості. Цей розкішний зал розташований на другому поверсі ратушного будівлі і вражає своїми розмірами – площею близько 500 кв. м і висотою в 14 м. Зал має два входи і чудово оброблений майстерною різьбленням по дереву, настінними розписами і позолотою, а його підлога викладена орнаментом з мармурових плит.\nТретьою архітектурною пам’яткою Аугсбурга, включеної практично в усі туристичні маршрути, вважається стара церква Святої Анни, побудована на початку XIV століття. Вона знаходиться поруч з Ратушній площею (Fuggerstrasse, 8). Цей храм є місцем паломництва лютеран з усього світу, так як тут 1518 року рятувався від арешту відомий богослов і засновник однієї з головних гілок протестантизму – Мартін Лютер. Храм Святої Анни цікавий і тим, що в ньому знаходиться сімейна капела Фуггеров, яку будували за ескізами відомого художника Альбрехта Дюрера.\nНа цьому список пам’яток Аугсбурга не вичерпується. Приїхавши в старий баварський місто, варто відвідати кафедральний собор Діви Марії. Цей пятинефний храм будувався з IX по XIV століття. На його південній стіні збереглися унікальні вітражні вікна з зображенням християнських святих. Це найстаріші вітражі з усіх існуючих у світі (XII століття). Паломники приїжджають сюди, щоб вклонитися чудотворній іконі Мадонни, яка зберігається в крипті цього храму. Поруч з собором знаходяться красивий палац єпископа і витончений Придворний сад.\nАугсбург правомірно було б назвати містом музеїв – їх тут більше п’ятнадцяти. В Аугсбурзі є свій музей природи і планетарій, музеї лялькового театру і сюрреалістичного мистецтва. При міській синагозі відкритий музей єврейської культури. А в найближчих передмістях Аугсбурга можна відвідати популярний музей повітроплавання і найбільший в світі глобус. Цікаво, що всередині нього поміщена музейна експозиція, що розповідає про історію морської торгівлі.\nОднак найбільшою музейною колекцією в Аугсбурзі володіє музей Максиміліана (Fuggerstraße, 1). Дуже зручно, що цей найстаріший міський музей знаходиться в самому центрі пішохідної зони, неподалік від знаменитої Ратуші. Красива будівля, яке він займає, було побудовано в середні віки. У музеї виставлено все, з чого складалася слава міста майстрів, – старовинні ювелірні вироби, скульптури епохи пізнього Відродження, різьблені меблі, кераміка, унікальні вимірювальні прилади і годинник. Крім того, тут можна побачити майстерно зроблені макети старовинних будівель.\nРимський музей представляє археологічні знахідки, які були зроблені в Аугсбурзі і його околицях. Цінна колекція розмістилася в мальовничій домініканської церкви Святої Магдалени (Dominikanergasse, 15). Туристи приходять сюди, щоб побачити давньоримські скульптури і античні надгробні пам’ятники, макети древніх вілл і зброю, монети та домашнє начиння.\nЛюбителям живопису буде дуже цікаво відвідати Аугсбургскую художню галерею, яка знаходиться в палаці Шецлеров (Maximilianstraße, 46). Розкішний будинок палацу було побудовано у другій половині XVIII століття і вважається видатною пам’яткою рококо в місті. Воно вражає не тільки зовні, але і всередині. На стінах встановлені величезні дзеркала, а ліпні стелі прикрашені прекрасними розписами. Галерея поділена на дві частини. В одній з них можна побачити картини Ван Дейка, Тьєполо, Веронезе і Каналетто, а інша експонує твори Дюрера, Бургкмайра, Кранаха старшого і Гольбейна.\nЦікава колекція, яка розповідає про витоки християнської віри, розташована в Єпархіальному музеї Святої Афри (Kornhausgasse, 3-5). Тут виставлені унікальні скарби аугсбургской єпархії – текстиль IX-XIII століть, бронзові двері міського кафедрального собору та облачення церковнослужителів.\nКрім популярного будинку-музею Леопольда Моцарта, в Аугсбурзі знаходиться ще кілька меморіальних місць, що зберігають пам’ять про видатних мешканців цього баварського міста. Будинок-музей, розташований біля набережної річки Лех, присвячений життю і творчості відомого німецького письменника Бертольда Брехта (Auf dem Rain, 7). У цьому старовинному будинку в 1898 році він народився. Для відвідувачів можуть побачити тут речі, які належали родині Брехта, рукописи, документи, перші видання книг письменника, його портрети і посмертну маску. Цей будинок-музей – діючий культурний центр, присвячений літературній спадщині відомого драматурга. Примітно, що щорічно в лютому в театрах міста проводять фестиваль театральних постановок за п’єсами Бертольда Брехта.\nЦікаво побувати також в музеї автомобільного заводу MAN (Heinrich von Buz Str., 28). Працюючи на цьому заводі, в 1893 році інженер Рудольф Дизель винайшов двигун внутрішнього згоряння. У музейній експозиції, що розповідає про історію великовантажного транспорту, виставлено багато цікавих матеріалів – найперший в світі дизельний двигун, моделі перших вантажних автомашин, унікальні історичні фотографії і перші патенти на автомобільні винаходи.\nПарки та природні пам’ятки Аугсбурга\nБотанічний сад Аугсбурга займає 10 га і вважається одним з кращих в Південній Німеччині (Dr.-Ziegenspeck-Weg, 10). Туристи приїжджають сюди круглий рік, тому що в будь-який сезон в саду цвітуть якісь рослини. Одна з тематичних зон цього мальовничого рукотворного парку присвячена садам Японії. Вона була зроблена японськими майстрами на кшталт знаменитих садів Кіото. Цікаво, що самі японці вважають Аугсбургский сад кращим, коли-небудь створеним за межами країни висхідного сонця.\nТуристи люблять гуляти по квітучих алеях, милуватися мальовничими клумбами і розкішним розарієм, колекцією кактусів і сукулентів, лікарськими рослинами і папороттю. На території встановлені крісла і лежаки, і в влітку тут можна навіть позасмагати. Спеціально для гостей міста на території ботанічного саду створили відмінний ресторан, де цілком бюджетно можна пообідати і випити відмінне місцеве пиво.\nБіля ботанічного саду розташований знаменитий зоопарк Аугсбурга. Тварин тут містять у великих вольєрах, а не в традиційних тісних клітках. І за розмірами території цей зоопарк вважається найбільшим в Баварії.\nПри бажанні, з міста можна зробити фантастичну поїздку в великий національний природний парк «Західні лісу», який знаходиться на південно-західних околицях Аугсбурга.\nМісцеве пиво і баварська кухня\nПриїхавши в Аугсбург, обов’язково варто спробувати відмінне місцеве пиво. Його варять в пивоварнях міста за старими баварським традиціям. Найбільше пивоварне підприємство Аугсбурга – це пивоварня «Ригель», яка була створена в 1396 році. Інші пивоварні – «П’яний Заєць», «Хасен-Брой», «Король Фландрії», «Фортуна» та «Баварський паб» відомі далеко за межами Аугсбурга. А найпопулярнішим пивом в місті вважають бочкове «Bier vom Fass».\nСтрави традиційної баварської кухні користуються популярністю в усьому світі і відмінно підходять до пива. Це, в першу чергу, м’ясні делікатеси. Без сосисок і ковбас в місті важко уявити будь-яке застілля. Крім того, Баварія славиться відмінними сирами і чудовою випічкою.\nРесторанів в місті дуже багато – більше 370, так що голодним залишитися просто неможливо. Приїхавши в Аугсбург, варто скуштувати смачну закуску «обацда», яку роблять з тертого сиру і вершкового масла з додаванням рубаної зелені. Їдять це ніжне блюдо з свіжоспеченими кренделі або тонко порізаної редькою.\nМісцева кухня обов’язково порадує цінителів добре приготованого м’яса. Тут дуже популярні страви з тушкованої свинини з гарнірами з кислої капусти або картопляного салату. У будь-якому з ресторанів варто замовити також ситний суп «айнтопф». Його роблять на наваристому бульйоні з додаванням макаронів, овочів і ароматних копчених м’ясних ковбасок. В мисливський період в місцевих ресторанах подають прекрасно приготовлені страви з дичини.\nНа десерт місцеві жителі люблять їсти пироги з різними начинками. Незвичайний пиріг «Datschiburger Torte» володіє фантастичним смаком і готується за особливим рецептом, який тримають в секреті. Цей пиріг настільки цінують в Аугсбурзі, що городяни часто називають себе «дачібургцамі».\nЯкщо візит в Аугсбург припав на переддень Різдва, то за сувенірами найкраще вирушати на традиційну різдвяну ярмарок, яка проводиться на Ратушній площі – Rathausplatz. В іншу пору року гарні сувеніри можна придбати в магазинчиках Старого міста, на міському ринку (Stadtmarkt), а також в торгових центрах «City Galerie Augsburg» (Willy-Brandt-Platz, 1) і «SaleWahaus» (Bahnhofstraße, 1).\nЯк сувеніри з Аугсбурга можна привезти смачні подарунки рідним і друзям – високоякісні ковбаси та сири, виготовлені на місцевих фабриках, а також відмінний за якістю торт «Швабський Моцарт», який має довгий термін зберігання і цілком витримає зворотну дорогу додому.\nУ місті можна пересуватися на трамваях (5 маршрутів), автобусах (33 маршруту), приміських поїздах S-Bahn (6 ліній) і таксі. У нічний час по місту курсують так звані «нічні» автобуси, маршрути яких частково дублюють «денні». Квиток на одну поїздку в громадському транспорті коштує 1,2 євро. Зручно, що велика частина історичних пам’яток Аугсбурга розташована в одному місці – в межах пішохідної зони Старого міста, і їх неважко обійти пішки.\nНайближчий до Ауґсбурґа аеропорт знаходиться в Мюнхені – в 45 км від міста. Він має статус міжнародного і носить ім’я колишнього прем’єр-міністра Баварії Франца-Йозефа Штрауса. Цей аеропорт другий за величиною в Німеччині і забезпечує щорічний пасажиропотік 9 млн чоловік. З Мюнхена в Аугсбург 6 разів на день ходить спеціальний автобус авіакомпанії «Люфтганза», який добирається до міста за 1 годину 10 хвилин.\nНа поїзді в Аугсбург можна приїхати з усіх великих міст країни. З Берліна поїзд сюди йде 6 годин, з Мюнхена – 45 хвилин, з Франкфурта – 3 години, з Дюссельдорфа – 4,5 години, зі Штутгарта – 1,5 ч. Центральний залізничний вокзал знаходиться в 1 км від Ратушній площі, на південно західній околиці Старого міста.\nІ, нарешті, в цей баварський місто можна дістатися на автомобілі. Найближча до Ауґсбурґа автомагістраль – це федеральний автобан А8 (Мюнхен – Штутгарт). З Мюнхена дорога до Аугсбурга займе трохи менше години (75 км).\nСловенія туризм, замок Любарта, Словенія, Краків, Таллінн, Гавана, Любляна


160 років з дня народження та 100 років з дня смерті видатного українського письменника Івана Франка | Запорiзький навчально-виховний комплекс №67\nУвага! Потрібна допомога. »\n160 років з дня народження та 100 років з дня смерті видатного українського письменника Івана Франка\nОпубликовано Январь 20, 2016 | Автор: alinka\nПерше кохання Франка. Першим сильним почуттям юного Франка було його кохання до попівни Ольги Рошкевич. Але після його арешту батьки дівчини заборонили спілкуватися.\nДе жив Франко? Львів – місто Франка, де він прожив сорок років (з 60). У цьому місті він жив дуже багато років, творив, навіть був ув’язнений у Львівську темницю. Кожна вулиця пам’ятає його, кожна хата, кожен парк. Він присвящав йому вірші, був щиро захоплен їм. Можно сміло казати, що місто Львів — місто Івана Франка. «…ми мусимо навчитися чути себе українцями — не галицькими, не буковинськими українцями, а українцями без офіціальних кордонів.» (Іван Франко)\nЩо любив їсти Іван Франко В їжі Франко був невибагливий: на сніданок — кава з булкою, на обід — квашені овочі талегкий суп з додаванням квасу, кропиви, грибів. Він ніколи не палив, а випити міг хібащо пива чи чарку вина «Золота Ріца».\nАрешти Франка: Івана Франка заарештовували тричі. У перший раз він провів у камері з кримінальними злочинцями 11 місяців. А після другого арешту, в 1880 році, ледь не помер з голоду. Тоді за тиждень в готелі він — без єдиної помарки! — Написав повість «На дні» і на останні гроші відіслав її до Львова, після чого три дні жив на три центи, знайдені на березі річки Прут. А коли їх не стало, лежав без пам’яті, без сил. Спас Франко старий служитель готелю.\nНавчання та здібності Івана Франка. Навчаючись у гімназії, Франко виявив феноменальні здібності: міг майже дослівно повторити товаришам інформацію, яка подавалася вчителями на заняттях. Інтенсивній самоосвіті гімназиста сприяла зібрана ним бібліотека, в якій нараховувалося близько 500 книжок і українською, й іншими європейськими мовами. Іван Якович переклав українською мовою твори близько 200 авторів із 14 мов та 37 національних літератур. Вільно володів 14 мовами.\nДе похований Іван Франко Спочатку поховали Івана Яковича в чужому склепі у Львові, на Личаківському кладовищі. Через 10 років останки Франка були перенесені в окрему могилу, відому своїм пам’ятником, на якому Франко- каменяр «лупає сю скалу».\nПідручники з інформацією про Івана Франка, та першачків Ви знайдите тут https://bookforschool.in.ua/1klass_new/


Німецький суд дозволив масові вбивства курчат чоловічої статі - iPress.ua\nНімецький суд дозволив масові вбивства курчат чоловічої статі\nПостанова Федерального адміністративного суду Німеччини від четверга дає такий дозвіл компаніям лише тимчасово, поки не буде знайдено альтернативу\nНімецький суд постановив, що виробники м'яса птиці та яєць мають право вбивати курчат чоловічої статі, які не потрібні їм.\nМасові вбивства курчат чоловічої статі є звичайною практикою в індустріальному птахівництві в усьому світі, повідомляє BBC.\nПісля того, як стать курчат визначають, мільярди птахів вбивають - зазвичай пропускаючи через дробарку або ж труячи газом.\nЗа даними влади, щороку у Німеччині так вбивають близько 45 мільйонів курчат.\nУ 2013 році земля Північний Рейн-Вестфалія видала закон, який забороняв інкубаторам вбивати пташенят. Після цього два інкубатори, які розміщені у цій землі, оскаржили місцевий закон у суді.\nПерша стаття закону про добробут тварин у Німеччині говорить, що: "Ніхто не має завдавати болю, страждань або шкоди тваринам без достатньої на це причини".\nСуд нижчої інстанції постановив, що вбивство задля виробництва продовольства є "достатньою" підставою, що призвело до нинішнього розгляду у суді.\nНімецький міністр сільського господарства Юлія Кльокнер назвала цю практику "етично неприйнятною" і закликала до її заборони. Але в четвер високий суд у Лейпцигу підтвердив, що вбивство пташенят залишатиметься дозволеним до запровадження альтернативних методів визначення статі ще у яйцях.\nУхвала суду означає, що економічні причини самі по собі не є "достатніми" підставами - але не дають можливості негайно заборонити цю практику.\nРечник німецької Зеленої парті Фрідріх Остендорф заявив, що "здивований і розчарований" рішенням суду.\nМасове вбивство курчат є звичайною практикою у виробництві харчових продуктів у всьому світі.\nНа мільярди курей, яких використовують у птахівництві для виробництва яєць та м'яса, приблизно така ж кількість курчат чоловічої статі гине незабаром після народження.\nСамців у птахівництві розглядають як комерційно непридатних, тому що вони ростуть повільніше за курей, а тому не підходять для виробництва м'яса.\nНайбільш поширеними способами вбивства є задушення з використанням газу та перероблення у високошвидкісних дробарках.\nБританське Королівське товариство запобігання жорстокому поводженню з тваринами вважає, що перероблення у дробарці є насправді більш гуманним, ніж вбивство з використанням газу, оскільки, якщо його виконують правильно, то курчата гинуть за секунду, а смерть від задухи може тривати дві хвилини.\nМасові вбивства пташенят вже давно перебувають у центрі уваги правозахисників, які вважають цю практику неетичною.\nВчені в деяких країн намагалися знайти інше рішення. Після багаторічних досліджень і мільйонів урядових коштів, німецька компанія Seleggt почала продавати перші на ринку яйця, "через які ніхто не загинув" минулого року.\nВони розробили неінвазивний спосіб визначення статі курячого ембріона приблизно через сім днів після запліднення шляхом вилучення рідини та аналізу гормонів.\nМетод дозволяє компанії доводити до повної зрілості тільки самок, а яйця з ембріонами самців переробити до вилуплення - перетворивши їх у високоякісні корми для тварин.\nЯйця Respeggt доступні у більш ніж 200 магазинах Німеччини. У компанії сподіваються, що така технологія набуде більшого розповсюдження найближчим часом.\nЧитайте також: У Німеччині закрилася остання звіроферма, де розводили норок для виготовлення хутряних виробів\nУ Німеччині закрилася остання звіроферма, де розводили норок для виготовлення хутряних виробів\n14 06 2019 11:43\nТЕГИ: Німеччина, вбивства, тварини, птахи, суд, захист тварин


Вони вбивають російських кожен день\nВелике американське видання - Washington Post, - відоме своєю неоднозначною позицією щодо міфічних “російських хакерів”, склало список головних лиходіїв комп’ютерних шутерів. На цей раз докази своїм тезам вони надали.\nЖурналісти провели дослідницьку роботу, прийшовши до висновку, що комп’ютерні відеоігри впливають на модель поведінки людей, що грають в них. Також вони склали рейтинг ворогів, вбивати яких найчастіше пропонують творці “стрілялок”.\nЯк ви думаєте, на якому місці опинилися росіяни? Вони - в трійці, по сусідству з інопланетянами і сумою “звичайних людей” (наприклад, “противники з Латинської Америки” або “близькосхідні терористи”).\nДалі - безпосередньо переклад статті:\nЯка країна найбільш частий противник в жорстоких відеоіграх?\nВідеоігри всюди. У сорока відсотків дорослих жителів США є ігрові приставки, багато хто грає на своїх мобільних. Згідно з деякими даними, більшість геймерів - це жінки. Цифрові гри зараз “загрібають” більше, ніж річний дохід від продажів каси кінотеатру.\nЧи впливають гри на те, що люди думають про світ і про інших людей?\nДослідження показали, що розважальні медіа, наприклад кіно, можуть змінити громадську думку і форму поведінки. Але набагато менше досліджень про вплив відеоігор. Є політичне дослідження про зв’язок між армією і розважальної індустрією, назване “військово-розважальний комплекс”. Також існує дослідницька робота про проходженнях ігор під час палестино-ізраїльського конфлікту в 2014. Але наші знання про те, як ігри впливають на громадську думку, політику і культуру обмежені. Так що ми розібралися.\nЩоб отримати відповідь на це питання, потрібно подивитися на ворогів, з якими стикаються гравці в цифрових іграх. Щоб використовувати більш точний термін, ми дивимося на те, як вороги “обрамлені” - як гри подають інформацію, яка резонує з аудиторією. У статті, опублікованій International Studies Review (тимчасово недоступна), ми вдаємося до такого жанру, як шутер від першої особи, в якому озброєний гравець повинен знищити противника. Гравці такого жанру стикаються з конфліктами і насильством від першої особи, хоч ситуації і змодельовані. Але піднесення поганих хлопців у відеоіграх може сформувати у гравців сприйняття загрози.\nЩоб зрозуміти систему створення ворогів в іграх, ми зібрали дані про найбільш продаваних шутерах з 2001 по 2013 рік, в цілому - 57 ігор, кожна з яких була продана більш 1.5 мільйона разів. Навіть не геймери впізнають в нашій статистиці такі популярні назви, як “Call OfDuty” і “Halo”. Ми закодували таку інформацію, як особистість головного героя (стрілка), суть і місце конфлікту, особистість противника в кожній грі. Ми згрупували супротивників на кілька категорій: звичайні люди, які зображені як терористи з країн Близького Сходу і Латинської Америки, інопланетяни, монстри, в тому числі зомбі; Росія, як держава ультра-націоналістів і сепаратистів; вороги у Другій Світовій і інші, Ірак і Північна Корея.\nМи з’ясували, що 21% ігор це гри, де противниками є росіяни (12 ігор), на один відсоток менше, ніж ігр зі звичайними людьми (13 ігор) і на один більше, ніж ігор з інопланетянами (11 ігор). Навіть якщо ми зберемо гри, де противники з Латинської Америки (6 ігор) і близькосхідними терористами (5 ігор) в одну категорію, кількість ігор з російськими все одно буде більше.\nНаші результати показують, що гравці шутерів часто стикаються з російськими, як з противниками. Через довгий час після закінчення Холодної Війни, і, незважаючи на той факт, що реальний світ стурбований проблемою міжнародного тероризму та інших проблем безпеки, вороги епохи Холодної Війни в відеоіграх формують ставлення до сучасної Росії.\nМи вважаємо, що це цікава знахідка, враховуючи, що погіршуються відносини Росії із Заходом і триваючу напруженість навколо російської участі в Україні і Сирії.\nПитання в тому, що бачачи російських як ворогів в іграх, означає, що західні гравці будуть менш схильні бути терпимими до російської агресії.\nНаше наступне дослідження розгляне вплив образу ворога, вивчить вручення статевого і етнічного різноманіття, і дізнається, чи має гра в поодинці інший ефект ніж гра з кимось. Останнім часом гри заглибилися в такі тематики, як використання роботів в конфліктах, штучний розум, особисті та кібер-конфлікти, а це передбачає величезний простір для досліджень, пов’язаних з поточними проблемами безпеки.\nМи сподіваємося, що наша робота це початок зародження наукового підходу до цифрових ігор. Те, з ким ми боремося в нашій уяві, може мати вирішальне значення в розвитку наших індивідуальних і особистих оцінок\nНова Star Wars: Battlefront виходить в наступному місяці\n• Рольові ігри змінять світ - норвезький міністр »»»\n39-річний міністр міжнародного розвитку Норвегії Хайккі Хольмас, з 15-річного віку захоплюється рольовими іграми (RPG), свого часу став одним із засновників RPG-конвенції RegnCon. • Офіційно представлена Call of Duty Online »»»\nВидавництво Activision офіційно представило шутер Call of Duty Online, повідомляє VG24 / 7. • Aliens vs Predator видадуть в Росії »»»\nОтже думаю всім відома така гра як “Aliens vs Predator” яка свого часу займала почесне місце в рейтингу ігор, і думаю займає його до сих пор! • Rogue Warrior »»»\nУ вітчизняному виданні тактичного шутера від першої особи представлені одиночні кампанії російською мовою. • Діти освоюють комп'ютер швидше, ніж зав'язування шнурків і їзду на велосипеді »»»\nДослідження антивірусної компанії AVG показало, що діти навчаються прийомам використання


Як у Кременчуці святкуватимуть День Незалежності » Все новости Кременчуга на сайте ТелеграфЪ\n23.08.2019, 18:01 Переглядів: 7 322\nКуди ж податися містянам у свято:\n9.00 - у сусідніх Горішніх Плавнях (Театральна площа) та Полтаві до Дня Незалежності України створять «живий Тризуб». Долучитися можуть усі охочі у вишиванках та з прапорами.\n17.00 – патріотичний велопарад «Веловишиванка». Старт від палацу культури КрАЗ. Велопробіг пройде проспектом Свободи – вул. Вадима Пугачова – просп. Свободи - вул. Ігоря Сердюка – вул. Жадова та фінішує на площі Перемоги.\n17.00 - Церемонія нагородження переможців конкурсу «Вишиваний Кременчук» (літня сцена Міського парку культури та відпочинку «Придніпровський»).\n18.00 - 21.00 - Урочистий концерт до 28-річниці незалежності України за участю кращих колективів художньої самодіяльності міста на літній сцені Міського парку культури та відпочинку «Придніпровський».\nТеги: День Независимости афиша мероприятия\nВ Кременчуге прогремел взрыв – волна пошла со стороны Малокохновского гранкарьера (74449)\nЗЕ-пенсії: кому й скільки додали, приклади індексації кременчужанам (29631)\nВойна в Кременчуге (26117)


Сфера-ТВ :: Яким ялинкам надають перевагу рівняни?\nШтучні ялинки ніколи не перевершать натуральних хоча б тому, що вони не пахнуть хвоєю. Про це ще жодного року не забувало керівництво Рівного. На центральному майдані милує око красуня наших поліських лісів. До речі, коштувала вона місту 60 тисяч гривень.\nНині ж на ринках та в магазинах справжній ажіотаж на цих пухнастих красунь.\n- Який же Новий рік чи Різдво без символічного дерева. Ялинка чи сосна? Справжня чи штучна? Висока та об’ємна або маленька і куца? З чіпом чи без? Давайте обирати разом з телеканалом "Сфера-ТВ".\nНа свято рівненські лісники заготовили близько 100 тисяч ялинок та сосон. Постачають їх як нашим краянам, так і мешканцям інших областей. Навіть заготівельні ціни цьогоріч трішки "підскочили",- кажуть продавці. То ж якщо ви надумали торгуватись, то на велику знижку не розраховуйте.\nТамара, продавець новорічних дерев:\n- Порівнюючи з минулим роком ціна зросла. В минулому році в лісі виписка коштувала до метра 32 гривні, то в цьому році – 60 гривень.\n- А люди як реагують?\n- По-різному, хто бере мовчки, а хто обурюється.\nАле попри ціни, ялинок та сосон у продавців до початку різдвяних свят не лишається. Запевняють, що продають усе. Адже знають скільки треба закупити. Головне в цій справі не гроші, а законність, аби деревцята були чіпованими. Тоді перевірити легальність походження новорічного дерева зможе кожен покупець. За нанесеним на ньому штрих-кодом потрібно буде зайти на сайт yalinka.info і там дізнатися походження лісової красуні. Проте, на це увагу звертають не усі.\n- Ялинка, яку я купила має чіп.\n- Звичайно придивляюся. Головне, щоб не крадена була.\n- Я думаю, що наші люди до чого хочеш додумаються і все одно будуть рубати незаконно ялинки. І якщо вона дешевша, то я куплю її без чіпа.\nОдні рівняни вибирають штучні, а інші живі ялинки, аби відчути аромат Нового року.\n- Жива є жива. Вона ароматна, від неї енергетика, а штучна, то таке діло.\n- Ви знаєте, в мене вже років п’ять штучна ялинка і я притримуюсь тої думки, що природу треба берегти і треба, щоб ялинки зберігались ще довше такими, якими вони є в природі.\n- Ми кілька років ставили натуральну ялиночку, а це маємо штучну. І я не шкодую.\n- Під час зйомок цього сюжету ми переконались, що не так важливою, яким буде ваше новорічне дерево. Головне, щоб біля нього панували домашній затишок, злагода та любов. З Новим роком.


Садибі Остапа Вишні — бути! — Новый день\nСадибі Остапа Вишні — бути!\nот admin · 05.03.2020\nЗруйновану садибу українського сатирика Остапа Вишні у Кринках таки відбудують. Днями Козачелагерська сільська рада виділила землю під перенесення пам’ятника гумористу, а також решток історичного об’єкта і спорудження будівлі, в якій буде музей.\nНагадаю, руїни письменницької садиби знаходяться на території військової частини, яка в с. Кринки базується з 2017 року. Під юрисдикцію ЗСУ будівля потрапила вже у зруйнованому стані. Експонати, а саме речі, які належали легендарному літератору, звідси вивезли ще у 1990-х. Артефакти зберігаються у районному та обласному краєзнавчих музеях. Коли колишню турбазу віддали під військову частину, стало зрозуміло, що відновлювати садибу Остапа Вишні ніхто не буде. За чинним законодавством, в Україні не може бути музеїв на території об’єктів Міноборони, окрім військових. Це закрита, режимна зона, яка ніяк не в’яжеться з туристичною складовою. Дана передумова та й, будемо говорити прямо, цілковита байдужість місцевої влади, чиновників районних та обласних до цього питання, зробили свою справу: історична пам’ятка перетворилася на руїну. І пішла б вона у забуття, якби не щасливий випадок.\nМинулої осені у с. Кринки влаштували хоч і скромне, але святкування ювілею Остапа Вишні. Від дня народження великого письменника минуло 130 років. На захід запросили журналістів. І от черговий сюжет про сумну долю садиби Остапа Вишні в ефірі центрального телебачення побачив керівник столичної компанії, яка спеціалізується на капітальному будівництві. Бізнесмен так перейнявся тим, що на Херсонщині, крім простих селян, це роками не обходило нікого, що одразу ж вийшов на Козачелагерську сільську раду. Пропозиції киянина спочатку не повірили. Підприємець заявив, що готовий відбудувати садибу письменника аж до такого вигляду, який вона мала за часів, коли там функціонував музей. Початок будівельних робіт інвестор запланував вже на 1 березня.\nАле не так склалося, як гадалося. На заваді добрій справі постала непроста ситуація в Козачелагерській сільраді, якій підпорядковане с. Кринки. Півтора місяці депутати не могли зібратися на сесію, яку не закривали, зробивши паузу. Коли ж засідання таки відбулося, обранці не знайшли консенсусу в питанні відновлення садиби письменника. У сільраді не ризикнули створювати комунальний заклад, якому б офіційно підпорядковувався майбутній музей. Каменем спотикання стали дві ставки, директора та бухгалтера, які, хочеш-не хочеш, а треба було брати на утримання зі створенням КЗ. Розгляд питання музею перенесли. Ще більше місяця ініціативна група з відродження садиби Остапа Вишні, створена при сільраді, шукала вихід з непростої ситуації. Місцева влада не може чи не хоче допомогти, обласна ж, якщо й хоче, не має юридичних підстав втручатися у проблему, яка лежить у площині органу місцевого самоврядування. Тим не менш, голова ОДА Юрій Гусєв, до якого по допомогу звернулася очільник ініціативної групи Наталя Ільїна, дав доручення підлеглим вихід знайти: садиба у Кринках має будуватися і крапка!\nУ ситуацію включилися новопризначений керівник обласного управління культури і спорту Михайло Линецький, представники Держгеокадастру, чиновники від архітектури, юристи. Як варіант розглядалася можливість виділення під садибу ділянки з земель обласного фонду, але вона виявилася зайнятою. Велися перемовини і з громадською організацію «Козацька варта», яка діє в Козачих Лагерях. Якщо ділянка, яка знаходиться на території сільської ради, виділяється ГО, питання створення комунального закладу відпадає, тим часом меценат вже почав би роботи. Але й тут не склалося, юристи знайшли законодавчі протиріччя: під музейний об’єкт земля даній громадській організації виділена бути не може. Таким чином, все звелося до єдиного варіанту — відведення ділянки вже діючому комунальному господарству Козачелагерської сільської ради. На диво, в його статуті, крім житлово-господарської діяльності, виявилося слово «інше», за це й зачепилися. Звісно, депутати довго не погоджувалися приймати явно не цікаве їм рішення. У залі звучали побоювання, що, мовляв, все це не заради Остапової садиби робиться і ще щось на кшталт «та кому він потрібен, той музей»…\nАле здоровий глузд таки переміг: із припискою «на один рік» сільська рада таки виділила землю комунальному господарству під будівництво музею Остапа Вишні. Йдеться саме про цільове призначення, і якщо протягом 12 місяців роботи на даній території не розпочнуться, рішення анулюється.\nАле столичний меценат запевняє, це неможливо. Наразі компанія власним коштом готує проектну документацію. Наступний етап — перенесення решток садиби і будівництво. І так, до цього ще треба впорядкувати територію, яку виділили під музей. Ділянка виявилася захаращеною.\nАле це вже деталі, головна проблема вирішена — є де будувати. До речі, якщо вже говорити про справедливість, то місцеві депутати прийняли більше не компромісне, а логічне рішення. Недавно знайшовся пакет документів, серед яких і охоронний договір про утримання музею-садиби Остапа Вишні. Як з’ясувалося, ще у 2009 році обласна інспекція з охорони пам’ятників передала об’єкт у Кринках у користування Козачелагерській сільській раді. Не догледіли, не вберегли, довели до ручки, називайте як хочете. Факт у тому, що садиба зруйнована і якщо є шанс її відновити, треба діяти. Це ж бо заявка на розвиток туризму, у краю, де бував і про який писав Остап Вишня.\nУ 1 клас… в умовах карантину\nУ Херсоні відхилили апеляцію скандального капітана судна «Норд»\nХерсон опинився у «жовтій зоні» карантину\nГрип на Херсонщину так і не прийшов\n25 лютого 2021 року, об 11.00\n«Палений» коньяк: У Херсоні накрили цех фальсифікату\nЗнову гинуть рідкісні птахи у заповіднику на Херсонщині\n91-річна жителька Херсона викликала поліцію на власного сина


Під Києвом водій на пішохідному... - Конфликты и законы\nПід Києвом водій на пішохідному переході травмував дівчину та втік з місця ДТП\nОпубликовано 25.01.2017 19:12\nДорожньо-транспортна пригода сталася 24 січня о 17.55 годині на проспекті Мазепи у м. Вишгород. Невідомий водій, керуючи невстановленим автомобілем, скоїв наїзд на 20-річну місцеву мешканку, яка переходила дорогу по нерегульованому пішохідному переходу. Керманич, не зупиняючись, з місця автопригоди зник. Дівчина - у лікарні.\nВнаслідок наїзду дівчина отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забиття черевної порожнини та кісток тазу. Потерпілу госпіталізовано до Вишгородської центральної районної лікарні. Триває слідство.\nПоліція звертається до можливих свідків дорожньо-транспортної пригоди! Якщо Вам відомо про обставини ДТП, телефонуйте за номером спецлінії «102».


На Херсонщині хабарі вже дають земельними ділянками » Херсонська Правда\nЯк повідомили JeyNews у прес-службі МВС України, на Херсонщині працівники Державної служби боротьби з економічною злочинністю викрили директора приватного підприємства.\nВін отримав хабара, у вигляді права власності на земельну ділянку вартістю понад 32 тис. грн., від голови фермерського господарства за виконання робіт з оформлення технічної документації для складання державних актів щодо права власності на земельні ділянки двох фермерських господарств.\nКрім того, відносно фермера порушено кримінальну справу за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.369 КК України (давання хабара). Органами прокуратури порушено кримінальну справу за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.368 КК України (одержання хабара).\nКомментариев: 0 :: Дата: 29 ноября 2009 :: Посмотрели: 1278\n» На Херсонщині міліція затримала податківців-хабарників