Чому небезпечно заварювати чай у пакетиках? — НИКОПОЛЬСКИЙ ИНФОРМАЦИОННЫЙ ПОРТАЛ\n30 Сен 2019 07:20 | Областные новости\nКанадські вчені з’ясували, наскільки небезпечним є споживання чаю в пакетиках. Виявилося, що приготування такого чаю може випускати в рідину мільярди мікрочастинок пластику.\nАвтори роботи, наукові фахівці з Університету Макгілла, відзначають, що багато виробників пакетованого чаю перестали виготовляти пакетики з паперу, перейшовши на пластик. Пластикові пакетики мають сітчасту структуру і мають підвищену міцність. Але експеримент вчених показав, що якщо залишити такий пакетик на п’ять хвилин в гарячій воді, він перетворюється в джерело потенційно небезпечних мікрочастинок.\n«Нагрівання пластикових чайних пакетиків до 95 градусів Цельсія призводить до випуску мільярдів частинок пластика. Це може завдати серйозної шкоди здоров’ю», — констатували вчені з Університету Макгілла.\nПовідомляється, що дослідники поміщали в воду бліх, в яких через деякий час вони виявляли пластик. Як синтетичні частинки можуть впливати на організм людини, повідомляло видання Scientific American: за його даними такі частинки здатні викликати пошкодження внутрішніх органів. Крім того, частки виділяють хімічні речовини, в число яких входять пестициди, небезпечні для бур’янів і садових шкідників субстанції. При їх потраплянні в організм людини може почати руйнуватися печінку.\nОсобливо небезпечні добавки в чайних пакетиках у вигляді пластику або інших хімічних речовин людям, які страждають на серцево-судинними захворюваннями, проблемами органів травлення і виведення, сказала фахівець. Негативний вплив цих речовин може торкнутися ШКТ, нирки, печінку і підшлункову.\n>> У сквері Героїв понад 300 видатних спортсменів Дніпропетровщини проводять Олімпійський урок (ФОТОРЕПОРТАЖ)\n>> Дніпропетровщина цікавиться литовськими технологіями з будівництва доріг та очистки води\nТеги: #полезно знать #Публикации #всё обо всём #Здоровье


Жмеринка запчастини Ваз – купити за низькою ціною\nЖмеринка запчастини ваз 2110, 2109, пріора і для всіх авто Лада\nАвтомобілі марки ВАЗ у місті Жмеринка в Україні – це одна з найбільш популярних марок авто. Звичайно, велика частина дісталася у спадок від батьків і дідів, але достатня кількість автомобілів було куплено молоддю і прихильниками марки, так би мовити, свідомо. Зважаючи на те, що 75% автомашин марки ВАЗ давно від'їздили належні терміни, вони постійно вимагають дрібного, середнього, а іноді і великого ремонту, тому ринок запчастин ВАЗ постійно активний. У місті Жмеринка зареєстровано багато автомобілів марки ВАЗ різних моделей і років. Велика кількість розборок і широкий ринок б/у запчастин для ВАЗ не може покрити потреби, адже деякі деталі не купуються зношеними.\nСклад магазину vaz-shop.com.ua може зробити доставку будь-яких автозапчастин Жмеринка. Всі товари, пропоновані нами мають сертифікати якості, дані про тестування та інші документи. Наявність власного складу дозволяє робити відправку замовлень у місто Жмеринка в день оформлення, що помітно скоротить час ремонту.


Новини Донбас – Бойовики заборонили Ахметову в'їзд до так званої ДНР » Слово і Діло\nАхметову заборонили в'їзд до «ДНР»\n3 червня 2016, 11:41\nВатажок так званої «Донецької народної республіки» Олександр Захарченко заборонив в'їзд на територію самопроголошеної «республіки» 49 особам, серед яких багато колишніх чиновників і політиків часів президентства Віктора Януковича.\nПро це повідомляє «Слово і Діло» з посиланням на «указ» Захарченко, опублікований на сайті «ДНР».\nСамопроголошена «ДНР» не проти повернутися в УкраїнуПредставник самопроголошеної ДНР у Мінській контактній групі Денис Пушилін вважає повернення Донбасу в Україну нормальним. 27 травня 2016, 11:22\nПід санкції бойовиків потрапили Рінат Ахметов, Юрій Бойко, Віктор Пшонка, Раїса Богатирьова, Борис Колесников, брати Клюєви, Сергій Тарута, Олександр Клименко. У списку також значаться Анатолій Могильов, Юрій Іванющенко, Ігор Прасолов, Віталій Хомутиннік, Володимир Рибак, Віталій Захарченко.\nПроти цих та інших осіб у «республіці» запровадили санкції нібито «в цілях захисту інтересів, гарантування безпеки, а також захисту прав і свобод жителів «ДНР».\nНагадаємо, Російська Федерація поки не збирається визнавати незалежність так званих «Донецької/Луганської народних республік» через те, що це дозволить Заходу знизити тиск на Україну.


В Івано-Франківську підсумували проект з питань залучення жінок до діяльності у зеленому туризмі\nЛюбомир Марусин - директор Фонду підтримки підприємництва\n«Наші жінки часто вважають, що бізнесом повинен займатися чоловік, - підкреслив Любомир Марусин. – Але це не так. У даний час є рівні права у чоловіків і жінок. Жінка має більше можливостей для занять саме сільським зеленим туризмом. Вона вміє створити затишок у своїй оселі, зустріти гостей, накормити смачним обідом, організувати змістовний відпочинок».\nДля жінок, які усвідомили свої переваги, організатори проекту провели тренінги, консультації, навчальний тур до Румунії, ознайомчий тур з майстер-класів: вишивки, ліжникарства, кераміки.\nОрганізатори проекту створили ресурсно-туристичний центр у Яремче. За словами Любомира Марусина: "За 5 місяців існування проекту в установу, аби отримати допомогу в написанні бізнес-планів, роз’ясненні юридичних аспектів та інших особливостей ведення власної справи, звернулися 83 жінки".\nДепутат обласної ради - Микола Зелінський\nВласниця відпочинкової садиби "Лілея" - Лілія Вітрова


Закони про «евробляхи» набудуть чинності 25 листопада. Politeka\n24 листопада, 18:38\nКомпромісом між можливостями державного бюджету і представленими напередодні вимогами власників автомобілів стали два закони, прийняті 8 листопада 2018 року\nНагадаємо, Закони вже підписав президент України Петро Порошенко. Так відповідно до тексту законів, вони вступлять в силу з дня, наступного за днем опублікування. Тобто в даному конкретному випадку, 25 листопада 2018 року.\nНагадаємо, що наприкінці 2018 року старі автівки у Литві подорожчали\nРаніше повідомлялось, що в Україні обваляться ціни на автозапчастини через легалізацію «євроблях»\nТакож ми писали про те, що українці знайшли заміну європейським номерам


Дню вишиванки в Чернівцях – 5 років » Українська газета ЧАС\nДню вишиванки в Чернівцях – 5 років\n23-04-2012, 10:22 / Коментарів: 0\n4 травня 2012 року в Чернівцях буде відзначатись 5 річниця Дня вишиванки. Саме напередодні свята, яке вже встигло викликати прихильність багатьох чернівчан, організатори заходу зібралися на прес-конференцію. В першу чергу обговорювалась основна ідея святкування цього року та найцікавіші заходи, що відбуватимуться 4 травня в місті.\nЯк зазначили учасники прес-конференції, за 5 років чудова патріотична акція зуміла широко вийти за стіни факультету історії, політології та міжнародних відносин ЧНУ імені Юрія Федьковича, на якому вона зародилася, і тепер це традиційне загальноміське весняне дійство.\nП’ять років тому все починалося із кількох десятків студентів, а торік вишиванку одягнула рекордна кількість чернівчан – понад 4 тисячі. Таким чином Чернівці увіковічнилися в Книзі рекордів Гіннеса. Як зазначає ініціатор акції Леся Воронюк, «цього року ніяких масштабних заходів та концертів не планується, ми просто оголошуємо дату – 4 травня і практично нічого не влаштовуємо. Хочемо показати, що акція живе без організаторів. І це наше найбільше досягнення – здвиг свідомості відбувся».\nСекретар міської ради Віталій Михайлішин в цьому році теж активно планує долучитися до проведення Дня вишиванки, і зазначив, що першим покаже приклад, і обов’язково прийде на роботу у вишиванці, тому що це свято якнайяскравіше демонструє культурні традиції нашого краю та виховує повагу до цих традицій.\nТакож оргкомітет акції висуває на громадське обговорення єдину дату проведення Дня вишиванки на наступні роки, адже досі зафіксувати її не вдавалося. Оргкомітет наголошує на таких обмеженнях: це має бути робочий день навесні, краще за все четвер. Він має був після Великодня, але не співпадати з уже існуючими датами (12 квітня – День космонавтики, 26 квітня – День вшанування пам’яті жертв Чорнобильської трагедії, 1 травня – День міжнародної солідарності трудящих).\nЗапитання, пропозиції можна слати на адреси: lesiavoroniuk@gmail.com, denvycyvanky@gmail.com\nРеєстрація закладів-учасників акції за адресою – denvycyvanky@gmail.com. Зареєстровані будуть внесені у основний список тих, хто долучився до акції. Список буде опублікований у ЗМІ.\nВ Чернівцях відзначатимуть лідерів економічного розвиткуЧернівці перемогли на «Параді вишиванок»У Чернівцях стартував “Петрівський ярмарок – 2012″На Сторожинеччині святкували День вишиванки19 травня в Чернівецькій області вдесяте відзначатиметься День ЄвропиЦьогоріч в Чернівцях майже вдвічі більше випускників, ніж минулогоНа день Вишиванки 4 травня в Чернівцях буде багато цікавого ПЛАН ЗАХОДІВНа "маївку" українці відпочиватимуть 4 додаткові дні31 березня Чернівці полинуть у темрявуБуковинців закликають взяти участь в акції “День без авто”


Інструкція LEGO 31001 Mini Skyflyer (Міні-літак)\nАртикул: LEGO 31001\nСхема LEGO 31001 ілюструє послідовність складання трьох різних літальних апаратів з деталей всього лише одного набору. Конструктор серії Lego Creator 3-в-1 передбачає складання винищувача, пасажирського літака і шаттла.\nІнструкція LEGO 31001: size - 3.15 Mb\nПотрібна Інструкція LEGO 31001 Mini Skyflyer (Міні-літак) по збірці LEGO®? Ви потрапили в правильне місце! Ми хочемо, щоб ви весело проводили час і почали збирати набори прямо зараз. Саме тому ми виклали тисячі наших інструкцій по збірці в інтернет. Просто знайдіть по темі або році, і ви знайдете Інструкція LEGO 31001 Mini Skyflyer (Міні-літак) або інструкції по збірці для застарілих і нових наборів.\nІнструкція LEGO 31001 Mini Skyflyer (Міні-літак) завантажиться і відразу ж приступайте до збірки! Багато, хто придбав бажану модель або серію з конструктора Lego, задаються питанням «як зібрати лего» і порадувати свою дитину і себе новою іграшкою. На нашому сайті є Інструкція LEGO 31001 Mini Skyflyer (Міні-літак) і схеми складання, а також ви зможете скачати файл в pdf при необхідності. Залежно від моделі, кількості деталей і вибраної мови, у вас буде Інструкція LEGO 31001 Mini Skyflyer (Міні-літак).\nНавіть якщо ви придбали модель давно, і забули, що і як використовувати при складанні - у нас на сайті ви знайдете необхідну інформацію про всі моделі конструктора лего. Для того, щоб швидко і легко зібрати конструктор з нашою допомогою, вам необхідно вбити в рядку пошуку цікавить вас модель або просто «Інструкція LEGO 31001 Mini Skyflyer (Міні-літак)». Тут зявиться докладне пояснення і наочне приладдя як зібрати гру. У розділі докладно і просто описаний механізм складання, тому з ним впорається навіть дитина.\nМи стежимо і щодня додаємо на наш сайт кращі з них, разом зі схемами для збірки і покрокові інструкції. У нас в каталозі - не тільки понад 1600 офіційних конструкторів LEGO, але і постійно поповнюється колекція. Хочете Інструкція LEGO 31001 Mini Skyflyer (Міні-літак)? Немає проблем, наберіть в пошуку "Інструкція LEGO 31001 Mini Skyflyer (Міні-літак)" і вибирайте потрібний конструктор.\nГоловна -> Basic Model -> Інструкція LEGO 31001 Mini Skyflyer (Міні-літак)


Відео. Андрій Дещиця про надзвичайно сумну подію з консульством Польщі у Луцьку.\nВідео 112 канал\nМіністерство закордонних справ Польщі заявляє, що тимчасово зупиняє роботу своїх консульських установ в Україні. Як йдеться в заяві, оприлюдненій 29 березня після того, як вночі невідомі обстріляли Генконсульство Польщі в Луцьку, консульства не працюватимуть доти, поки українська сторона не виконає вимог польської сторони.\nВ уряді Польщі, зокрема, вимагають від української сторони «рішучих і негайних дій для виявлення і покарання винних, а також для забезпечення ефективної і цілодобової охорони польських дипломатичних і консульських представництв, акредитованих в Україні».\nПольська сторона наголошує, що відповідно до положень Віденської конвенції про консульські відносини, приймаюча країна зобов’язана вжити всіх необхідних заходів щодо запобігання нападу на консульських посадових осіб, а також їхні офіси.\nЯк йдеться в заяві МЗС Польщі, про все це заступник міністра Ян Дзедзічак поінформував посла України у Польщі Андрія Дещицю, якого викликали на розмову до міністерства після нападу.\nВодночас Дзедзічак оголосив, що, незважаючи на закриття польських консульських установ, консули надаватимуть необхідну допомогу громадянам Польщі.\nКонсульський відділ посольства Польщі в Україні, Генеральні консульства Польщі у Львові, Харкові, Одесі й Вінниці 29 березня не працюють і не приймають відвідувачів. Така інформація розміщена на сайтах дипломатичних установ.\nУ ніч на 29 березня в Луцьку невідомі з РПГ обстріляли будівлю Генерального консульства Польщі. Ніхто не постраждав, будівля пошкоджена.\nУ СБУ порушила справу за статтею «теракт» і заявили, що в нападі могла бути зацікавлена Росія.\nПрезидент України Петро Порошенко доручив посилити охорону всіх іноземних представництв.


Ан-225 Мрія — за допомогою NFT шахраї оголосили фейковий збір грошей на відновлення літака / НВ\nЦінічно. Шахраї продають NFT нібито для збору грошей на відновлення Мрії - ДП Антонов\n28 квітня, 19:13\nШахраї вирішили використати ідею відновлення унікального літака (Фото:ДП Антонов)\nКомпанія AMEDIA.UA проводить збір грошей нібито на відновлення зруйнованого російською армією літака Ан-225 Мрія. Шахраї створили сайт an225nft.com та продають NFT, обіцяючи перерахувати гроші ДП Антонов.\nПроте в Антонові про подібні ініціативи не чули. Як повідомили представники компанії, збір грошей з ними не погоджували і жодних повноважень для цього підприємство нікому не давало.\nДП Антонов давно виступило з ініціативою поновити Мрію. Компанія вже встигла почати роботи, вивчаючи деталі літака, що залишилися, з метою застосування їх у новій Мрії.\nПри цьому ДП Антонов виступає за прозорість залучення інвестицій, і тому готує спеціальний сайт проекту, на якому будуть дані про отримані суми, а також звіти про їх вкладення та перебіг робіт.\nКомпанія закликає небайдужих користувачів бути пильними та довіряти лише офіційним джерелам, а також слідкувати за розвитком ситуації на офіційних сторінках ГК Укроборонпром та ДП Антонов.\nНагадуємо, у єфірі Всеукраїнського телемарафону гендиректор держконцерну Укроборонпром Юрій Гусєв розповів про плани відновлення Ан-225. За його словами, для нового літака можна буде використовувати кілька двигунів Мрії і хвостову частину, що частково збереглася.\nТакож він розповів про ймовірне залучення спеціалістів з-за кордону.\n« Цей літак встановив 240 світових рекордів, і ми маємо амбіцію, щоб нова Мрія, побудована в Україні, встановила ще кілька світових рекордів… Розмовляємо з нашими міжнародними партнерами про те, щоб створити велику аерокосмічну коаліцію з відновлення унікального літака… залучити відомі міжнародні компанії… Говоримо про нову електроніку та технології, працюємо над різними форматами збору коштів для створення нової Мрії», — заявив він.\nНагадуємо, Ан-225 Мрія було знищено окупантами 27 лютого під Гостомелем.\nТеги: Ан-225 Мрія Шахраї Мрія NFT шахрайство


Лекція 3 Етапи розвитку СЕЛЕКЦІЇ\n1. Селекція як наука виробництво і майстерність\n2. Історія розвитку селекції\n3. Видатні учені-селекціонери\n4. Вплив селекції на різноманітність і глибину змін властивостей тварин\nЛекція 4 ЗАГАЛЬНА ТЕОРІЯ СЕЛЕКЦІЇ\nЗагальна племінна цінність (ЗПЦ)\nВисока загальна племінна здатність (ЗПЗ)\nСпецифічна племінна цінність (СПЦ)\nСпецифічна комбінаційна здатність\nМетод ступінчастої (тандемної) селекції (ТС)\nМетод селекції за незалежними межами (рівнями)\nМетод селекції за залежними рівнями (селекційними індексами). Оцінка селекційних ознак тварин за індексною системою\n2. Учення про відбір та підбір Загальне поняття про відбір\nСелекція як наука виробництво і майстерність\nСелекція сільськогосподарських тварин практикувалася задовго до того, як з'явилося наукове поняття її біологічних основ, але на розвиток тваринництва теорія не впливала. Селекціонери працювали, головним чином, наосліп, тобто шляхом „спроб і помилок”. Навіть застосування методів відомих заводчиків Р.Беквелла і братів Роберта і Чарльза Коллінгів, які успішно використовували в селекції інбридинг, багатьма іншими тваринниками успіху не мали. Селекція була більше мистецтвом, своєрідною майстерністю, ніж наукою.\nУ стародавніх рукописах Середньовіччя та й епохи Відродження, у творах, присвячених тваринництву, даються, головним чином, поради, як потрібно розводити тварин без доведення відповідних рекомендацій. Цей період тривав багато століть, поки не з’явилися перші дослідження з розведення тварин.\nПрискорюється розвиток селекції у зв’язку із зародженням капіталізму. Ріст промисловості та зростання чисельності міського населення, відкриття нових ринків збуту стало стимулом для розвитку племінного, високопродуктивного тваринництва як прибуткової галузі товарного господарства. Інтенсифікація землеробства, впровадження сівозмін з великою часткою кормових трав і коренеплодів, введення культурних високопродуктивних пасовищ сприяли бурхливому розвитку племінного тваринництва. Селекційна робота стала прибутковою справою.\nАнглія, де капіталізм розвивався швидкими темпами, стала монопольною країною з виведення нових порід сільськогосподарських тварин. За короткий час тут було створено понад 20 порід тварин, у той час, коли в Азії та Європі до 1750 року їх було лише 7 (Кулешов П.Н., 1926).\nСпочатку, коли зоотехнічна наука лише зароджувалася, її часто називали „скотозаводським мистецтвом”. Талант заводчика і його інтуїція були основними факторами зоотехнічної діяльності у племінній роботі.\nНа підставі тваринницької практики було розроблено еволюційну теорію, в якій уперше було науково обґрунтовано значення штучного та природного відбору для створення нових видів і порід.\nНаукова селекція зароджується в Англії – батьківщині еволюційної теорії Дарвіна. Подальший її розвиток відбувався на теоретичних та методологічних основах генетики, популяційної генетики, біотехнології та інших наук.\nСелекція тварин має багатовікову історію. Як у минулому, так і нині вона є найважливішим засобом підвищення генетичного потенціалу і створення порід і типів сільськогосподарських тварин, які б найбільш повно відповідали вимогам людини за кількістю та якістю продукції й тваринницької сировини.\nПороди сільськогосподарських тварин є засобом виробництва у тваринництві впродовж тривалого періоду історичного розвитку суспільства. Утворення культурних порід тварин було досягнуто тривалою і систематичною працею людини. За їх створення використовувалися як методи „скотозаводського мистецтва”, елементарні зоотехнічні, так і сучасні складні зооінженерні, біотехнологічні методи і прийоми.\nРозвиток селекції як науки тісно пов'язаний із процесом доместикаційних змін тварин і створення спеціалізованих високопродуктивних порід. Можна виділити ряд етапів розвитку селекції, які дуже відрізняються за тривалістю.\nІ. Селекція тварин стародавніх часів – початку XVIII століття. Селекція як мистецтво починається з глибокої давнини, коли людиною здійснювалося приручення та одомашнення тварин і шляхом несвідомого відбору закріплювалися якості, що сприяли їх розведенню. Дія природного відбору значна, тому що існування тварин і самої людини зумовлено факторами середовища. Початкові навички, набуті людиною в процесі доместикації, закріплювалися в скотозаводському мистецтві окремих людей і груп населення.\nВ удосконаленні порід застосовується тривалий штучний відбір, який проводився людиною з того часу, коли вона почала розводити приручених тварин. Але спочатку протягом тисячоліть людина здійснювала цей відбір стихійно, несвідомо, не уявляючи кінцевих результатів. На плем'я залишали тварин спокійних, з добре виявленими ознаками продуктивності, без наміру поліпшити породу. Оскільки тварини, залишені для розведення, більше задовольняли ті чи інші вимоги людини, порода, хоч і повільно, але змінювалась у тому напрямі, в якому проводився відбір. Можна передбачити також, що на початку розведення приручених тварин виникали проблеми спорідненого спаровування за їх малочисельного поголів’я.\nЗ покоління в покоління передавали люди накопичений досвід у вигляді порад і рекомендацій. Деякі з них не втратили свого значення і в наш час. Так, при відборі плідника ставилися вимоги, щоб він був породистим, походив з відповідної місцевості, давав високоякісних потомків тощо.\nРазом із тим передавалося і багато різних помилок та забобонів. Найбільш поширеними з них були: уявлення про „оглядання”, телегонію і успадкування набутих властивостей. Сутність першого полягає в тому, що враження самки під час запліднення та в період вагітності можуть передаватися плоду і спричиняти у нього відповідні зміни ознак. Явище телегонії передбачає можливість впливу самця на якість не лише своїх нащадків, але й тих, які будуть одержані від цієї самки при спаровуванні її з іншим самцем.\nПроте з розвитком культури людського суспільства ускладнюється робота з тваринами, проводяться експерименти з розведення, а також практично перевіряються протиріччя старих, шаблонних рекомендацій.\nІІ. Селекція тварин у XVIII та XIX століттях розвивається як скотозаводське мистецтво. Талант заводчика і його інтуїція були основними факторами зоотехнічної діяльності у племінній роботі.\nАле навіть за цих умов штучний відбір застосовують методично і залежно від заздалегідь наміченої мети, тобто ознаки породи стали відповідати вимогам, які були поставлені. За методичною відбору використовують результати найбільш раціональних прийомів оцінки племінних тварин: проводять облік продуктивності та походження тварин, беруть до уваги якість нащадків. Для перевірки якості тварин організовують спеціальні випробовування, а тому ведуть старанний облік молочної продуктивності великої рогатої худоби. У цей період було розроблено методи вимірювання тварин, оцінки будови тіла і продуктивності. Для нових порід створюються державні племінні книги, а також спілки і товариства, що займалися розведенням тварин.\nЕмпіричним методом, завдяки заводському мистецтву, з урахуванням напряму продуктивності було створено за відносно короткий період нові породи худоби.\nВважається, що такий швидкий розвиток селекції був зумовлений соціально-економічними факторами, а саме розвитком капіталізму. Новий економічний лад, що супроводжувався розвитком морської торгівлі, промисловості, зростанням попиту на м’ясо та інші продукти тваринництва, спричиненим ростом міст, перетворює тваринництво із другорядної галузі сільського господарства у провідну.\nПлемінне тваринництво зародилося в Англії у XVIII сторіччі, де капіталізм набув значного розмаху, а країна стала однією з перших у виведенні нових порід сільськогосподарських тварин.\nПерші успіхи у тваринництві внаслідок поліпшення годівлі засвідчили, що не всі тварини однаково реагують на ці заходи. Виникла потреба щодо відбору тварин, які б краще виправдовували поліпшену годівлю. Швидке вдосконалення стад потребувало знань про походження і родовід тварин, а також застосування оцінки екстер’єру та племінної їх цінності за якістю потомства.\nПроте на розвиток тваринництва цього періоду творча думка не мала ніякого впливу, тваринники діяли, головним чином, на свій страх і ризик. Багато з них зазнавали невдачі, але ніхто не міг пояснити причину.\nIII. Селекція тварин у XX столітті досягла високого розвитку і виділилася як наука. Це стало можливим завдяки розвитку генетики, яка є теоретичною основою селекції; застосуванню закономірностей популяційної генетики; впровадженню сучасних біотехнологічних методів і виникненню біотехнологічної селекції; використанню електронно-обчислювальних машин; обміну племінним матеріалом. Селекція стала однією із форм еволюції домашніх тварин, що проявилося у підвищенні темпів породоутворювального процесу і створенні нових порід сільськогосподарських тварин. Бурхливий розвиток селекції цього часу можна розподілити на декілька періодів:\n1. Перша половина XX століття (1900-1950 рр.). Характеризується поліпшенням малопродуктивних домашніх тварин, збільшенням чисельності чистопорідної худоби, створенням великих колективних господарств, плановим розміщенням порід худоби. Але відомі й негативні факти, які особливо проявилися в першому десятиріччі минулого століття і спричинили збитки тваринництву. Це формалізм, що існував при відбиранні тварин за визначеним стандартним типом для кожної породи. Так, крім бажаних ознак, слід враховувати ще й ряд несуттєвих деталей, а це значно звужувало можливості відбору за господарсько-корисними ознаками. Не виключено, що однобічний відбір за визначеним стандартним типом знижував життєздатність тварин, тому що при цьому порушувалася гармонійність фізіологічних функцій.\nМіж іншим, час формалізму минув під тиском економічних умов у тваринництві після другої світової війни, хоча його залишки збереглися ще й до наших днів.\n2. Середина XX століття (1950-1970 рр.) ознаменувалася впровадженням у практику тваринництва штучного запліднення, оцінки генотипу тварин за родоводом і якістю нащадків, удосконаленням і розробкою нових методів і прийомів селекції. Помітні зрушення у поліпшенні порід сільськогосподарських тварин відбулися ще й тому, що інтенсивні генетичні дослідження дали для практики цінні результати. Були використані положення популяційної генетики і створена загальна теорія, що дозволяла проводити аналіз успадкування кількісних ознак і оцінювати племінні якості тварин та ефект селекції. З’явилася можливість визначення, від застосування яких методів розведення чи відбору можна очікувати найкращих результатів за конкретних умов.\nСелекція сільськогосподарських тварин перестає бути мистецтвом, а стає прикладною наукою, як, наприклад, рослинництво. Тому подальший її розвиток відбувається на науковій основі.\n3. Друга половина XX століття (1970-1990 рр.) – це період активізації процесу створення нових порід і типів худоби, які б відповідали сучасним умовам і вимогам технологій виробництва та були конкурентоспроможні. Широкого впровадження в практику селекції набули великомасштабна селекція, біотехнологічні прийоми та програмне забезпечення із застосуванням електронно-обчислювальних машин. Виведення спеціалізованих порід і типів відбувалося з використанням вітчизняного та зарубіжного генофонду з одночасним поліпшенням умов середовища.\n4. Кінець XX століття (1990-2000 рр.) характеризувався кризовим станом тваринництва в Україні, скороченням чисельності поголів'я різних видів сільськогосподарських тварин та зниженням їх продуктивності. Виникла проблема збереження генофонду цінних місцевих порід. Особливістю цього часу було завершення роботи щодо створення нових порід і типів худоби, свиней, овець, птиці, коней, риби. Проведено уточнення теорії селекції, методів та прийомів породоутворення, великомасштабної селекції; створення автоматизованих інформаційних систем із застосуванням електронних обчислювальних машин.\nIV. Початок XXI століття – селекція підіймається на новий рівень. Фундаментальні дослідження спрямовані на розробку ефективних методів конструювання фактично нових форм, технологічних рішень щодо підвищення продуктивності домашніх тварин, консолідації спадковості бажаних генотипів; збільшення ефективності перетворення тваринами поживних речовин корму в продукцію та сировину; збереження вітчизняних порід; врахування в селекції технологічних ознак і пристосованості особин до сучасних умов утримання та експлуатації.\nТаким чином, сучасна селекційна наука бере початок від одомашнювання тварин, тривалий час вона розвивалась як несвідомий відбір тварин; з кінця XVIII і впродовж XIX століття створення порід було скотозаводським мистецтвом окремих людей і груп населення, яке ґрунтувалося на їх таланті та інтуїції. Швидкий розвиток селекції на науковій основі відбувається в XX столітті, в цей час здійснюється пошук ефективних методів, що відрізнялися від „заводського мистецтва”, поліпшуються місцеві малопродуктивні породи зарубіжним генофондом; створюються державні станції з племінної роботи; широко застосовується оцінка плідників за якістю нащадків; упроваджується великомасштабна селекція, імуногенетична експертиза походження і цитогенетичний контроль каріотипу тварин.\nПерспективою розвитку селекції є створення резистентних, стресостійких тварин бажаного типу, які б повністю відповідали вимогам технологій виробництва і потреб суспільства щодо тваринницької продукції.\nСтворення культурних порід тварин – це тривала й систематична праця людей багатьох поколінь.\nСелекційна робота стародавньої людини була своєрідним мистецтвом і проявлялась у прирученні, одомашненні, використанні диких тварин. Усе це зображувалося на наскальних малюнках.\nНаука про тваринництво виникла набагато пізніше приручення та одомашнення тварин. Античну еллінську науку, що розквітала у Греції у III столітті до н.е., можна вважати і зародженням науки про тваринництво. Започаткували її просвітителі минулих часів (у період розвитку Римської імперії) Котон, Варрон, Колумелла та Пліній Старший.\nПерші дослідження з розведення тварин з’явилися в середині XVIII століття. Становлення селекції як наукової теорії можна прослідкувати в роботах французьких учених Ж.Л.Бюффорна (1703-1788 рр.), К.Буржеля (1712-1779 рр.), російських учених М.Є.Ліванова (1751-1800 рр.), В.І.Всеволодова (1790-1863 рр.). Найбільший внесок у формування теорії племінної справи мало узагальнення методів роботи, спрямованих на виведення нових порід, англійських заводчиків Р.Беквелла (1725-1795 рр.) та братів Коллінгів. Серед німецьких учених розробкою основ розведення тварин займався А.Д.Теєр (1752-1828 рр.).\nСаме з досліджень Р.Беквелла починається у тваринництві ера створення нових порід. Уміло використовували заводське мистецтво і його учні брати Коллінги, які вивели шортгорнську породу худоби. Ця порода була відома в усьому світі й застосовувалася для поліпшення багатьох інших порід. У своїй роботі як Р.Беквелл, так і брати Коллінги використовували дуже тісний інбридинг. Результати його були різноманітні, проте завдяки спорідненому розведенню було досягнуто успіху в створенні нових порід сільськогосподарських тварин.\nСеред учнів Р.Беквелла був і наш співвітчизник М.Є.Ліванов (1751-1800 рр.). На підставі порівняння біологічних і господарських ознак М.Є.Ліванов розробляє концепцію спеціалізованого скотарства, поділяє породи худоби на первісні й похідні, молочні й м’ясні, а також наводить характерні ознаки високопродуктивної худоби молочного і м’ясного напрямку. В останнє десятиліття свого життя М.Є.Ліванов організував і очолив одну з перших сільськогосподарських шкіл у Росії в с. Богоявленському (нині м. Миколаїв).\nУ розвитку теорії селекції особлива роль належить Ч.Дарвіну (1809-1882 рр.). У праці „Походження видів” (1859) він уперше обґрунтував еволюцію живої природи і на прикладі чисельних фактів довів, що існуючі види тварин і рослин походять від тих, що існували раніше і змінились у процесі еволюції під дією природного або штучного відбору. В іншій праці, „Зміна тварин і рослин у свійському стані” (1868) детально досліджено походження сільськогосподарських тварин і розглянуто сутність явищ спадковості та мінливості, спорідненого розведення і схрещування, співвідносної мінливості, а також вплив умов існування на мінливість ознак живих організмів.\nСеред іноземців, що займалися питаннями розробки теорії розведення сільськогосподарських тварин, слід назвати німецьких учених Г.Зеттегаста (1819-1908 рр.) і Г.Натузиуса (1809-1879 рр.), які розробили теорію індивідуальної потенції. Сутність її полягала в тому, що окремі видатні тварини мали значно більший вплив на потомство. Ця здатність не зумовлювалася ні віком тварин, ні чистотою їх походження.\nНа відміну від теорії індивідуальної потенції Г.Зеттегаста, В.І.Всеволодов (1790-1863 рр.) вважав головним чинником удосконалення худоби поліпшення годівлі, відбір та підбір тварин, спрямоване вирощування молодняку.\nСуттєвий внесок у розробку методів розведення, відбору і підбору зробив П.М.Кулєшов (1854-1936 рр.). На основі дарвінівського закону співвідносної мінливості та співвідносного розвитку П.М.Кулєшов розробив сучасне вчення про конституцію сільськогосподарських тварин, установив етапи еволюції порід домашніх тварин, визначив місце і роль методів схрещування.\nПроблему походження, використання і збереження порід домашніх тварин досліджував О.О.Браунер (1857-1941 рр.). Він установив, що сіра українська худоба походить від європейського тура, а також ним було написано ряд робіт про походження червоної степової породи.\nНа племінне тваринництво суттєвий вплив мали праці П.О.Пахомова (1865-1949 рр.) про методи розведення тварин, про сіру українську худобу. Він також започаткував харківську племінну книгу.\nЗасновник методу штучного запліднення І.І.Іванов (1870-1932 рр.) на той час чітко уявляв його перспективи у тваринництві й прагнув до впровадження у виробництво, але матеріальна база галузі не завжди сприяла цьому.\nСеред учених-селекціонерів чільне місце посідає М.Ф.Іванов (1872-1935 рр.), який розробив наукову методику виведення нових порід сільськогосподарських тварин і успішно застосував її на практиці, створивши українську степову білу породу свиней і асканійську тонкорунну породу овець. Він доповнив учення про конституцію, зробив значний внесок у методику відбору та підбору, ведення роботи з породами та методику експедиційного обстеження скотарства. Під керівництвом М.Ф.Іванова започатковується така галузь як смушкознавство. За його ініціативи і під його керівництвом у 1925 році створюється зоотехнічна дослідна станція у заповіднику „Асканія-Нова”, яку згодом реорганізовують у Всесоюзний інститут гібридизації і акліматизації. У 1940 році йому присвоєно ім’я М.Ф.Іванова (нині це Інститут тваринництва степових районів ім. М.Ф.Іванова „Асканія-Нова”).\nВелику наукову цінність мають праці Є.А.Богданова (1872-1931 рр.) про походження свійських тварин, типи будови тіла, підбір, схрещування, споріднене парування та розведення за лініями.\nАвтор монографії та підручників, у тому числі ”Розведення сільськогосподарських тварин” Є.Ф.Ліскун (1873-1958 рр.) досліджував місцеві відріддя великої рогатої худоби; визначив породні ресурси і розробив принципи породного районування. Його обстеження червоної степової худоби дало „путівку в життя” цій породі, що поширилась у південному регіоні України і стала вихідною для створення української червоної молочної породи.\nСеред когорти учених-селекціонерів ім’я академіка М.Д.Потьомкіна (1885-1965 рр.) має особливе місце. Його праці визначили розвиток племінного тваринництва в країні, створили наукові напрямки з таких корінних проблем зоотехнії, як конституція і екстер’єр сільськогосподарських тварин, удосконалення симентальської та інших порід худоби, породне районування, використання ефективних методів відбору та підбору при створенні високопродуктивної симентальської породи, широке використання експедиційних обстежень сименталів та визначення перспектив їх удосконалення. М.Д.Потьомкін був прихильником масового схрещування малопродуктивної, неполіпшеної худоби із заводськими породами, але відстоював метод чистопородного розведення у племінних господарствах.\nОдин із авторів костромської породи С.І.Штейман (1887-1965 рр.) своїми працями на багато років уперед визначив розвиток галузі скотарства. Серед доробок, що використовуються у селекції, найзначнішими є: холодний метод вирощування телят, оцінка корів за прижиттєвою продуктивністю та характером лактаційної діяльності, а також відбір худоби за можливістю споживати та використовувати об’ємні корми.\nД.А.Кисловський (1894-1951 рр.) приділяв багато уваги вивченню порід, спорідненому спаровуванню, розведенню за лініями, екстер’єру і конституції. Його наукові праці мали вплив на формування поглядів спеціалістів-селекціонерів.\nРозробкою методів удосконалення порід худоби, зокрема чорно-рябої, займався А.Б.Ружевський (1900-1991 рр.). Завдяки впровадженню цих методів було створено високопродуктивні стада імпортної голландської чорно-рябої породи.\nУ 1950 році методом простого відтворного схрещування сірої української та швіцької худоби було створено лебединську породу, що стало великим селекційним досягненням у тваринництві. Вирішальне значення у виведенні породи мали роботи О.Ю.Яценка (1898-1978 рр.) і Г.П.Кириченка (1908-1978 рр.).\nПроте селекція тварин перебуває у тісному зв’язку і взаємній зумовленості з технологією виробництва продукції. Це переконливо довів М.І.Книга (1903-1994 рр.) в результаті вивчення складного комплексу перетворень: ґрунт – рослина – корм – тварина – молоко і молочні продукти. Ним експериментально визначено оптимальну норму жиру (25-282) на кормову одиницю, що сприяє підвищенню жиру в молоці на 0,1-0,2%.\nМ.М.Колесник (1904-2000 рр.) – один із патріархів вітчизняної генетики, займався вирішенням однієї з фундаментальних проблем щодо світових центрів походження свійських тварин і використання генетичного потенціалу порід. Крім цього, він визначив генетику живої маси худоби і довів можливість практичного застосування рангового принципу для вивчення спадковості й мінливості ознак у тварин.\nО.Ю.Мокєєв (1905-1985 рр.) займався вирішенням актуальних питань генетики і селекції скотарства. Під керівництвом О.Ю.Мокєєва було проведено низку експериментів із гібридизації, зокрема створення стад зебувидної худоби, стійкої до піроплазмозу, а також виведення ліній червоної степової породи і молочно-м’ясного типу із залученням генотипів шортгорнської породи.\nП.М.Буйна (нар. 1925р.) працювала над вирішенням проблеми формування генотипів на поліпородній основі із застосуванням диких видів. Під її науковим керівництвом розроблено перспективні плани створення самостійної галузі м’ясного скотарства, перспективні технології вирощування тварин в умовах півдня України.\nЄ.В.Ейдригевич (1906-1984 рр.) – засновник наукової школи селекціонерів-імуногенетиків, відомий основоположник використання інтер’єру в тваринництві. Ці розробки доповнили традиційний метод оцінки екстер’єру, що сприяло вдосконаленню визначення племінної цінності тварин. Він уперше в Україні організував імуногенетичну лабораторію в м. Одеса, яка мала не лише наукове, а й практичне значення.\nК.Б.Свєчин (1907-1986 рр.) свою наукову діяльність присвятив вивченню процесів росту й розвитку сільськогосподарських тварин за різних породних поєднань. Відомі його праці з м’ясного скотарства, розведення абердин-ангуської породи в Україні.\nВагомий внесок у теорію селекції й племінної справи зробив М.А.Кравченко (1909-1986 рр.). Серед доробок видатного ученого – сучасна класифікація методів розведення, методів відбору і підбору, удосконалення симентальської худоби, створення української м’ясної породи та її чернігівського і придніпровського типів; організація племінної роботи у високопродуктивних стадах. М.А.Кравченко – автор монографій та підручників з розведення сільськогосподарських тварин, а також із племінної справи у тваринництві.\nВ.Т.Лобанов (1913-1986 рр.) разом з іншими уклав сучасний підручник про розведення сільськогосподарських тварин, що мав велике значення при підготовці спеціалістів.\nФ.Ф.Ейснер (1916-1986 рр.) розробив теоретичні й практичні прийоми оцінки бугаїв-плідників за якістю нащадків, планування й організації племінної роботи в господарствах, теорію методів удосконалення та створення порід тварин.\nПраці В.Ю.Недави (нар. 1925р.) відіграли значну роль при розведенні бурої карпатської худоби, підвищенні жирномолочності корів, використанні генетичних методів у тваринництві. Науковий і практичний інтерес мають його дослідження з проблем використання гетерозису в скотарстві.\nО.П.Полковникова (1925-2001 рр.) – талановитий учений теоретик-експериментатор. Завдяки великій ерудиції, масштабності думки і глибині наукового пізнання зробила вагомий внесок у теорію, методологію і практику породоутворення.\nН.В.Кононенко (нар. 1925р.) розробила оригінальну методику, завдяки якій було проведено масове обстеження племінного поголів’я червоної степової худоби і сформовано генеалогічну структуру даної породи. Під її редакцією видано 40 томів Держплемкниги і 15 томів Каталогів бугаїв-плідників червоної степової породи.\nВ.Я.Яблонський (нар. 1930р.) удосконалив метод трансплантації ембріонів і запропонував відповідні інструменти. На основі аналізу змін загального та місцевого імунітету запровадив ефективні методи імунокорекції та імуностимуляції.\nЄ.П.Стекленьов (нар. 1930р.) провів фундаментальні дослідження з проблем збагачення генофонду свійських тварин за рахунок генетичних ресурсів їх диких родичів. Вирішення цієї проблеми знайшло своє втілення у проведених ним дослідженнях з міжпідродового і міжродового схрещувань бантенга і бізона зі свійською коровою, мускусної і свійської качки, окремих представників фазанових, гусиних. Ним виведено нові форми продуктивних тварин, які характеризуються цінними біологічними і господарськими ознаками і властивостями.\nЮ.Д.Рубан (нар. 1932р.) розробив концепцію розвитку галузі молочно-м’ясного скотарства в Україні, обґрунтувавши її вченням М.І.Вавілова і В.І.Вернадського, наукою трофологія. Відомі його праці про світові центри походження порід великої рогатої худоби, принципи породного районування худоби, генетичний прогрес порід та їх збереження.\nП.І.Хмара (нар. 1932р.) в умовах західних районів України провів дослідження з ефективності методів поліпшення чорно-рябої породи. Він співавтор української чорно-рябої молочної породи та її внутрішньопородних типів – західного та поліського, а також багатьох ліній.\nЕ.М.Доротюк (нар. 1933р.) займається розробкою методів удосконалення існуючих та створенням нових порід м’ясної худоби і технології її утримання, а також впровадження енергозберігаючих технологій виробництва яловичини.\nО.П.Бесараб (1934-2005 рр.) учений-селекціонер, науковий доробок якого – декілька десятків державних книг червоної степової породи, що відображають її генезис; розробка і впровадження принципів великомасштабної селекції молочної худоби; теоретичне обґрунтування і практичне застосування розведення за лініями; розробка триступінчатого відбору тварин і методів створення високопродуктивних стад. О.П.Бесараб співавтор лінії Дуная 485, внутрішньопородного жирномолочного і таврійського зонального типів та української червоної молочної породи.\nІ.С.Хомут (нар. 1934р.) розробив теорію стада як визначальної одиниці створення, функціонування та вдосконалення породи, що сформувало положення про будову практичної системи селекційно-племінної роботи в стаді.\nГенетик-селекціонер М.З.Басовський (нар. 1935р.) розробив теоретичні аспекти організації великомасштабної селекції порід в умовах широкого застосування штучного запліднення тварин. Він розробив оригінальні генетико-математичні моделі, машинні програми для ЕОМ, методи визначення племінної цінності тварин, оцінки результатів відбору і підбору за чистопородного розведення та схрещування. Здійснив моделювання селекційно-генетичних процесів у популяціях молочної худоби з генетико-економічною оптимізацією довгострокових програм селекції.\nВ.М.Макаров (нар. 1935р.) зробив великий внесок в удосконалення української чорно-рябої породи. Основними напрямками селекційної роботи при цьому були: вивчення і розробка методів поліпшення існуючих та створення нових порід, типів і ліній великої рогатої худоби; створення високопродуктивних популяцій чорно-рябої худоби. Він співавтор ліній чорно-рябої худоби і української чорно-рябої молочної породи.\nЙ.З.Сірацький (нар. 1936р.) розробив фізіолого-генетичні методи формування відтворювальної здатності великої рогатої худоби, способи прогнозування спермопродуктивності та раціонального використання бугаїв-плідників. Уперше дав комплексну характеристику біологічного, генетичного, селекційного статусу бугаїв-плідників основних порід України.\nА.І.Самусенко (1936-1980 рр.) є одним з основних творців теорії породи. Провідною в його наукових дослідженнях є робота з симентальською породою. Він – співавтор трьох ліній та багатьох родин у симентальській породі.\nД.Т.Вінничук (нар. 1937р.) теоретично обґрунтував мінімально необхідну кількість ліній і родин у породі для ефективної селекційно-племінної роботи, сформулював теоретичні положення вчення про породу тварин як динамічну біологічну систему, що має симетричну структуру; розробив нові методи оцінки ступеня тісноти інбридингу та генетичної схожості пробанда з предками. Він є співавтором новостворених порід: української м’ясної, української червоно-рябої молочної, поліської м'ясної; центрального типу української чорно-рябої молочної худоби, багатьох ліній молочної та м’ясної худоби. Ним науково обґрунтовано принципи збереження генофонду тварин, селекційно-генетичні аспекти статевого диморфізму худоби, використання генеалогічного аналізу для елімінації генетичних дефектів тварин.\nАкадемік М.В.Зубець (нар. 1938р.) зробив значний внесок у сучасну науку і практику розведення сільськогосподарських тварин. М.В.Зубець розвинув теоретичні й практичні проблеми породоутворювального процесу в молочному і м’ясному скотарстві; запропонував принципово нову гіпотезу генезису порід, розробив оригінальну методику створення жирномолочного стада симентальської породи, став визначним лідером організації всього комплексу наукових досліджень з проблем генетики, селекції й біотехнології у тваринництві.\nІ.В.Петренко (нар. 1938р.) розробив принципово нові методологічні підходи до теоретичного аналізу і наукового розуміння генетико-популяційних процесів у тварин при інбридингу, відтворювальному схрещуванні, консолідації спадковості помісних тварин, структури генофонду породи за адитивним генетичним потенціалом продуктивності.\nАкадемік В.П.Буркат (нар. 1939р.) посідає чільне місце серед учених-селекціонерів сучасності. Головною метою наукової діяльності В.П.Бурката стала організована ним розробка і реалізація програми виведення української червоно-рябої молочної породи та участь у виведенні української чорно-рябої молочної і волинської м’ясної порід, ряду внутрішньопородних типів і заводських ліній. В.П.Буркат розробив концепцію селекційного перетворення генофонду порід; увів до наукового обігу поняття „синтетична популяція і синтетична лінія у скотарстві”; запропонував новий науковий напрямок – біотехнологічну селекцію; запропонував оригінальні моделі й схеми організації селекційно-племінної роботи, активно впливав на впровадження біотехнології у тваринництво.\nВ.Б.Близниченко (1939-1997 рр.) присвятив наукову діяльність проблемам удосконалення існуючих та створення нових порід, типів, ліній великої рогатої худоби. Протягом багатьох років наукової діяльності предметом його досліджень була червона степова порода. В.Б.Близниченку належить пріоритет у розробці й реалізації проблеми виведення голштинізованого типу та української червоної молочної породи із залученням генофонду голштинської породи. Зробив певний внесок у вивчення адаптаційної здатності різних генотипів великої рогатої худоби в умовах південного степу України.\nО.Ф.Хаврук (1939-1998 рр.) разом з іншими ученими розробив програму виведення нової молочної породи відтворювальним схрещуванням сименталів з червоно-рябими голштинами. Він – співавтор української червоно-рябої молочної породи, зонального і трьох заводських типів і ліній. Його діяльність стала важливим етапом розвитку селекційної науки в Україні.\nА.П.Кругляк (нар. 1941р.) – один із авторів української червоно-рябої молочної породи, типів та заводських ліній у породі, розглянув ряд питань з біотехнології відтворення великої рогатої худоби. За його ініціативи було створено державний генофондний спермобанк 50-ти порід, у тому числі локальних та зникаючих.\nВ.Г.Назаренко (нар. 1941р.) займається дослідженнями з імуногенетики тварин і впровадженням їх у селекційну практику, зокрема генетичною експертизою походження тварин, визначенням ступеня гомо- і гетерогенності популяцій, порід, ліній та генеалогічних зв’язків між ними, а також використанням поліморфних систем як маркерів господарсько-корисних ознак.\nМ.Я.Єфименко (нар. 1942р.) розробив методи вдосконалення та виведення нових порід худоби. Він запропонував і обґрунтував концепцію, розробив і забезпечив реалізацію програми створення нової української чорно-рябої молочної породи з використанням кращого світового генофонду.\nВ.І.Глазко (нар. 1949р.) розвивав новий розділ молекулярної генетики – ДНК-технології. Він виявив генетичні маркери, які можуть бути використані при породних, видових і родових характеристиках, що дає можливість вести селекційну роботу на сучасному молекулярно-генетичному рівні.\nУ галузі свинарства дослідження в Україні започатковано М.Ф.Івановим, О.П.Бондаренком, Л.К.Гребнем, М.І.Матійцем, П.В.Корчевим та іншими ученими.\nО.П.Бондаренко (1884-1937 рр.) досліджував місцеві генотипи свиней, здійснював виведення миргородської породи, заводських ліній та родин великої білої породи, що мало значний вплив на поліпшення племінного свинарства. Він розробив перші науково-обґрунтовані норми годівлі свиней на ячмінних кормових одиницях, а також методи відгодівлі свиней на бекон.\nЛ.К.Гребень (1888-1980 рр.) – відомий учений у галузі свинарства і вівчарства. Разом з академіком М.Ф.Івановим розробляв теорію і практику породоутворення, створював асканійську тонкорунну породу овець, групи нових генотипів м’ясо-вовнових овець з кросбредною вовною, а також українську степову білу породу свиней. Для умов півдня України він вивів українську степову рябу породу свиней. Під його керівництвом доведено ефективність схрещування вівцематок цигайської породи з англійськими суффольками та оксфорддаунами. Також проводилися дослідження щодо створення чорноголового мериноса й акліматизації та гібридизації тварин.\nД.К.Білогуб (1899-1986 рр.) займався науково-організаційною роботою, спрямованою на розвиток племінного свинарства в Україні, а також створенням племінних заводів великої білої та миргородської порід свиней. Ним було розроблено нові ефективні методи розведення, селекції свиней, вивчено результати дво- та трипородного схрещування; розроблено й впроваджено у виробництво методи ранньої діагностики племінних і продуктивних якостей кнурів. Ефективним було запропоноване ученим планування селекційно-племінної роботи в масштабах племінних заводів і окремих областей.\nМ.І.Матієць (1902-1987 рр.) брав участь у написанні перших рекомендацій та інструкцій з племінного свинарства, що сприяло створенню вітчизняної племінної бази.\nПраці О.І.Овсянникова (1912-1977 рр.) мали важливе значення для розробки методології наукових досліджень з питань породоутворення, розведення, генетики онтогенезу свиней, біології схрещування тварин, інбридингу і гетерозису.\nМ.Д.Любецький (1912-1994 рр.) досліджував ефективність поєднуваності порід, родин і ліній свиней при схрещуванні та гібридизації.\nФ.К.Почерняєв (1929-1987 рр.) удосконалив методи селекції та розведення свиней, розробив методи гібридизації у свинарстві, які підвищують загальну продуктивність на 10-15%.\nВ.О.Медведєв (нар. 1929р.) розробив методи удосконалення існуючих та створення нових порід, типів і ліній свиней, пристосованих до промислової технології, визначив закономірності онтогенезу свиней різного напрямку продуктивності; розробив систему племінної справи для різних регіонів України; довів практичне значення гетерозису.\nЄ.М.Агапова (нар. 1933р.) розробила генетико-біологічні основи підвищення репродуктивних якостей і скоростиглості свиней.\nВ.П.Рибалко (нар. 1936р.) – один із авторів полтавського заводського типу м’ясних свиней (ПМ-1), високопродуктивного материнського типу великої білої породи (УВБ-1), полтавської м’ясної породи, червоно-поясної спеціалізованої лінії м'ясних свиней (ЧПСЛ). Очолює інститут свинарства УААН.\nМ.Д.Березовський (нар. 1937р.) розробив методи створення спеціалізованих типів свиней методом внутрішньопородної селекції, застосування яких сприяло виведенню внутрішньопородних типів УВБ-1, УВБ-2, лебединського заводського типу, заводських ліній та родин.\nВ.С.Топіха (нар. 1940р.) займалася розробкою питань селекції свиней порід ландрас та дюрок. Сформувала унікальне високопродуктивне племінне стадо у ВАТ ”Степной” Запорізької області. Автор апробованого внутрішньопородного типу породи дюрок української селекції.\nВ.П.Коваленко (нар. 1940р.) брав участь в удосконаленні українських порід свиней степової білої та рябої . Плідно розвиває українську школу генетиків і селекціонерів. Він розробив методи підвищення ефективності селекційного процесу з використанням генетико-математичних методів і ЕОМ, принципи побудови інформаційно-обчислювальних систем у різних галузях тваринництва, провів дослідження з одержання багаторазового гетерозису, запропонував ряд методів оцінки комбінаційної здатності ліній та порід свиней і птиці.\nЛ.Ф.Крилова (нар. 1935р.) присвятила свою творчу біографію удосконаленню української степової білої породи, керувала створенням п’яти високопродуктивних ліній.\nУ галузі вівчарства вагомий внесок зробили М.Ф.Іванов, Л.К.Гребень, Д.К.Міхновський, І.Л.Перегон, П.І.Польська та інші вчені.\nД.К.Міхновський (1902-1984 рр.) видатний учений-селекціонер, який обґрунтував і реалізував у виробництво систему гетерогенного розведення смушкових овець сокільської породи для попередження хронічного тимпаніту ягнят. На підставі досвіду схрещування місцевих гірськокарпатських овець з цигайськими і аналізу результатів розведення напівгрубововнових овець у різних країнах світу довів ефективність схрещування для поліпшення вівчарства.\nІ.Л.Перегон (1904-1982 рр.) провів фундаментальні дослідження по створенню багатоплідних каракульських овець. Він автор асканійського багатоплідного типу каракульських овець, який апробовано у 1971 році\nЯ.Ф.Сулима (нар. 1928р.) – один з авторів української гірськокарпатської породи овець і двох її типів: прикарпатського і закарпатського.\nП.І.Польська (нар. 1930р.) розробила методи виведення скоростиглих м’ясо-вовнових овець з кросбредною вовною, створила інтенсивні типи м’ясо-вовнових овець асканійської селекції. Автор нового типу асканійських кросбредів, який апробовано у 1990 році та типу чорноголових овець з кросбредною вовною, апробованого у 1995 році.\nМ.В.Штомпель (1936-2004 рр.) наукові дослідження присвятив виявленню закономірностей мінливості в заводських овець асканійської тонкорунної породи. Співавтор таврійського внутрішньо-породного типу асканійських тонкорунних овець.\nВ.М.Давиденко (нар. 1940р.) зробив внесок у дослідження анатомічної будови репродуктивних органів овець асканійської тонкорунної та цигайської порід. Удосконалював методи штучного запліднення.\nУ галузі конярства відомими є праці Д.А.Волкова (нар. 1919р.) щодо створення української породи коней, які стали переможцями на багатьох спортивних змаганнях з кінного спорту. Коні цієї породи мають також найкращі якості для сільськогосподарських і транспортних робіт.\nСтворювана поколіннями теорія селекції необхідна для оптимального розв'язання проблем, що виникають перед тваринницькою наукою і практикою, її постулати поширюються на всі галузі тваринництва з урахуванням їх специфіки, зумовленої темпами відтворення поголів'я та особливостями характеру і напрямку продуктивності.\nЕволюція сільськогосподарських тварин спрямовувалася волею людини. Одомашнення і подальша селекція привели до таких різких змін, що тварини були мало схожими на своїх диких предків.\nУсі зміни, що виникли під впливом одомашнення, можна поділити на дві групи:\n1) зміни, пов’язані зі спеціалізацією продуктивності, що виникли в результаті цілеспрямованої діяльності людини щодо виведення потрібних їй порід (розвиток молочної залози, особливість вовни тощо);\n2) зміни, не пов’язані зі спеціалізацією продуктивності й цілеспрямованою діяльністю людини. До них належать такі: звислі вуха у собак, кролів, свиней, овець; комолість та інші.\nСвійські тварини порівняно з дикими стали пластичнішими, податливішими. Серед них з’явилося більше особин, які відрізнялися від своїх диких родичів наявністю корисних для людини ознак. На останні людина звернула особливу увагу і довела їх у тварин сучасних порід до високого ступеня розвитку.\nДо найбільш істотних змін, що відбулися у зв’язку з одомашненням і під впливом селекції, слід віднести такі:\n1. Зміни будови тіла. Дикі тварини однорідні за будовою тіла і забарвленням. Свійські тварини мають велику різноманітність. У кожної породи відповідний тип будови тіла, залежно від напряму її продуктивності, розмір тіла і живої маси, а також властивий тільки для неї характер волосяного покриву.\n2. Зміни шкіряного покриву. В овець деяких порід, наприклад мериносових, шкіра утворює складчастість, в основному на шиї. Так, у овець породи рамбульє складчастість шкіри збільшує поверхню тіла тварини, підвищує настриг вовни. Ця особливість шкіри характерна й для деяких порід великої рогатої худоби, а також свиней і собак. У тварин багатьох порід виключно м’ясного напряму дуже розвинена підшкірна жирова тканина.\nПомітно змінилися у свійських тварин череп, кістяк, рогові утворення, розмір внутрішніх органів та фізіологічні особливості.\n3. Зміни статевої функції. У диких тварин приплід буває лише у відповідні періоди року – навесні та влітку, завдяки моноциклічності у них функції розмноження. Більшість свійських тварин має періодичний статевий цикл (поліциклічний), не пов'язаний із порою року. Це дає змогу людині регулювати періоди розмноження тварин і одержувати приплід в сезони року, найбільш вигідні для неї. Така зміна статевої функції є великим досягненням людини у перебудові природи тварин.\n4. Підвищення плодючості. Більшість свійських тварин мають вищі показники плодючості порівняно з дикими. Так, дика свиня дає за опорос 4-6 поросят, свійська – від 8 до 20, а в окремих випадках і до 30 поросят. Дикі вівці народжують одне ягня, рідко – двоє, а в домашніх умовах – 2-3, іноді 4-5 і навіть 6-8 ягнят (романівська порода овець). Корови нерідко народжують двійнят, буває, що й 3-5 телят. Дикий кріль за рік має чотири окроли, свійський – від 7 до 10. Дика качка й курка за рік несуть 8-12 яєць, тоді як сучасні яєчні породи качок і курей – по 180-250 яєць за рік, а кури спеціалізованих кросів – 320-330 яєць на рік.\n5. Підвищення скороспілості. У свійських тварин порівняно з дикими статева зрілість настає на одну третю, а іноді й наполовину раніше. Тому вони раніше від диких закінчують ріст і розвиток, починають давати продукцію: м'ясо, молоко, вовну тощо.\n6. Зміна продуктивності. У диких тварин молока ледве вистачає для вирощування приплоду, тоді як у заводських порід великої рогатої худоби, кіз та овець надої молока значно збільшилися.\nТак, самка тура за лактацію давала 500-700 кг молока, що забезпечувало потреби приплоду. У молочних стадах сучасних планових порід 10-15% поголів’я корів мають надій за рік 7000 кг молока і більше. Найвищий добовий надій корови-рекордистки досяг 110,9 кг молока, а за лактацію – понад 25 тис. кг молока. Пожиттєві (сумарні) надої корів спеціалізованих порід перевищують 100 тис. кг молока.\nПід впливом селекції велика рогата худоба еволюціонувала із робочої або робочо-м’ясної у високоспеціалізовані молочні породи. Зміна молочної продуктивності великої рогатої худоби відбувається у двох напрямках: підвищення надою та подовження періоду лактації. Дикі види та примітивні породи здатні доїтися 90-120 днів, у той час, коли заводські породи – 300 днів і більше.\nВеликі зміни відбулися у розвитку м’ясної продуктивності домашньої худоби. Значно збільшилася жива маса порівняно з дикими тваринами, змінена структура м’язової тканини, поліпшена здатність до відгодівлі. Худоба м’ясних порід характеризується високою інтенсивністю росту. Середньодобовий приріст досягає максимальних показників 2000 г, а в середньому це 1000-1200 г. Тому молодняк досягає високої живої маси в ранньому віці й від свійських тварин одержують більше м’яса кращого за смаком. Навіть такий патологічний розвиток м’язової тканини, як кулардність, тобто перерозвиненість м’язів на спині та стегнах, нині використовується в м’ясному скотарстві, хоча ця патологія порушує нормальні репродуктивні функції.\nУ свинарстві зміни пов’язані з розвитком м’ясної продуктивності, скороспілості, багатоплідності. Свині є м’ясні, м’ясо-сальні, сальні. Залежно від вимог суспільства розвитку підлягають ті ознаки, що є найбільш важливими для виробництва і задоволення потреб людини. Так, за опорос від свиноматки одержують 10-12 поросят. Нині, використовуючи досягнення генетики, створені такі лінії свиней, які характеризуються високою живою масою, що становить 300-350 кг.\nВівці кращих сучасних порід мають вовну, що за тониною конкурує з шовком, а довжина вовни у рекордних тварин досягає 40 см, жировий курдюк у курдючних овець важить до 60 кг. Настриг вовни у диких овець становить 1-2 кг, а в сучасних тонкорунних вівцематок – 5-7 кг (до 10-12 кг), баранів – 10-15 кг (до 30 кг).\nЗначно підвищилася продуктивність коней. Серед верхових коней є скакуни, які проходять 2400 м за 2 хв. 35 сек., рисаки – 1600 м менше, ніж за 2 хв., ваговози тягнуть більше 18 т вантажу. Це свідчить, що у коней значно поліпшилися швидкість руху і тяглове зусилля.\nЯкщо говорити про таких свійських тварин, як собаки, то методами селекції створено породи залежно від їх використання: сторожові, мисливські, пастуші, декоративні, безвовнові.\n7. Зміна нервової діяльності. Дикі тварини жваві, неврівноважені. Еволюція типу нервової діяльності відбувалася в напрямі відбору спокійних тварин. Свійські тварини втратили ряд умовних та безумовних рефлексів, властивих диким. У диких тварин, яким завжди загрожує небезпека, надто розвинений захисний рефлекс. У свійських тварин, яких охороняє людина, цей рефлекс значно послаблений. Дикі тварини мають добре розвинений рефлекс добування корму. У свійських (великої рогатої худоби, свиней, птиці) він настільки послаблений, що, коли вони потрапляють у природні умови, то не можуть забезпечити себе необхідним кормом і вимирають. У деяких порід курей зник інстинкт насиджування. Разом з тим у свійських тварин виникли нові рефлекси: вони реагують на оклик людини, звикають до часу годівлі, коні дозволяють запрягати себе, корови й кози – доїти. Ступінь втрати та появи рефлексів у цих тварин неоднаковий. Найбільше це помітно у тварин заводських порід.\nТаким чином, різноманітні зміни у свійських тварин свідчать про значну пластичність тваринного організму і можливість змінюватися й поліпшуватися за цілеспрямованої селекційно-племінної роботи.\nЗАГАЛЬНА ТЕОРІЯ СЕЛЕКЦІЇ\nЕфективність селекційної роботи здебільшого залежить від того, наскільки точно селекціонер може оцінювати генетичні задатки відібраних тварин. Оцінити племінні задатки тварини – означає виявити його генотип, який у взаємодії із середовищем формує фенотип.\nРозрізняють загальну та специфічну племінну цінність тварин.\nЗагальна племінна цінність (ЗПЦ) утворюється за рахунок адитивного ефекту генів. Якщо у тварини виявлена добра загальна племінна цінність, то в цьому разі можна говорити про високу загальну племінну здатність.\nВисока загальна племінна здатність (ЗПЗ) – це здатність окремих тварин давати високопродуктивних потомків при схрещуванні з різними генотипами. Загальна племінна здатність відповідає загальній племінній цінності тварин і основана головним чином на адитивній дії генів в усіх можливих комбінаціях. Загальна племінна здатність оцінюється відхиленням продуктивності потомків від середньої продуктивності популяції.\nСпецифічна племінна цінність (СПЦ) визначається за результатами певних схрещувань. Вона зумовлена неадитивною дією генів, в основному домінантним ефектом, і визначається, як дослідним шляхом, так і шляхом математичних розрахунків.\nСпецифічна комбінаційна здатність широко використовується при міжлінійному схрещуванні для отримання високопродуктивних тварин.\nДля селекції найбільший інтерес – це адитивний ефект генів, який є основою для племінного відбору. Загальна племінна цінність визначається на основі виявлення спадковості ознаки, що має більш вагоме значення. У практичній селекційній роботі з сільськогосподарськими тваринами відбір завжди спрямовано на поліпшення загальної племінної цінності тварини, а не лише однієї ознаки.\nТрудність селекції за комплексом ознак полягає не лише в тому, що основні господарсько-корисні ознаки є полігенні й мають невисоку ступінь успадкування, а і в тому, що між деякими з них існує від’ємна кореляція.\nРозрізняють три основні методи відбору за комплексом ознак:\nМетод ступінчастої (тандемної) селекції (ТС). Тендемна селекція полягає у відборі племінних тварин, який проводять за два етапи і більше. Спочатку селекцію ведуть за однією ознакою. Після досягнення задовільного рівня розвитку першої ознаки, починають відбір за другою і так далі до тих пір, поки не буде враховано всі введені в програму селекції ознаки. Потім знов проводять відбір за першою ознакою і т.д. Такий метод селекції застосовують за відбору племінних плідників. Відбір, наприклад, серед молодих бугаїв проводиться на першому етапі за родоводом, потім за власним фенотипом, і нарешті – на основі оцінки якості потомства. Ефективність селекції наступних етапів відбору залежить від інтенсивності відбору в попередніх і кореляції критеріїв селекції між суміжними ступенями. Здебільшого тандемна селекція обмежується двома або трьома ступенями.\nОднак такий відбір потребує багато часу і, крім того, передбачає, що між окремими поліпшеними ознаками не існує залежності. Теоретично очікуваний селекційний ефект при тандемній селекції важко реалізувати на практиці, тому що між ознаками існує як позитивна, так і від’ємна залежність, у результаті чого поліпшення однієї ознаки призводить до зниження другої.\nМетод селекції за незалежними межами (рівнями). При селекції за незалежними межами встановлюють мінімальні фенотипічні вимоги для кожної селекційної ознаки, внаслідок чого всі тварини, які мають показники нижчі за ці вимоги, вилучаються з подальшого розведення. До подальшого відтворення не допускаються і такі тварин, які не відповідають установленим лімітам, хоча б за одним, навіть за ознакою, яка не селекціонується.\nТакий метод широко застосовується в тваринництві, особливо, коли відбір проводять за двома і більше ознаками. Цей метод більш ефективний ніж тандемна селекція.\nМетод селекції за залежними рівнями (селекційними індексами). Оцінка селекційних ознак тварин за індексною системою. За цього методу відбір тварин ведеться на основі селекційного індексу.\nСелекційний індекс (СІ) – показник племінної цінності тварини, що базується на обліку декількох показників господарських та біологічних ознак.\nСелекційний індекс слід розуміти як математичне описання лінійної комбінації показників продуктивності.\nПрикладом селекції за залежними рівнями відбору є бонітування тварин за загальною сумою балів, на основі якої визначається класність тварин. Однак, способи бальної оцінки хоча і прості, але не завжди точні й диференційовані залежно від племінної цінності, адже при бонітуванні не враховується генетична характеристика тварини.\nСелекційний індекс враховує генетичні ознаки. Кількість ознак, що селекціонуються, введених до загального індексу, може бути різною. При цьому прогрес за одними ознаками може стримуватися, а за іншими – збільшуватися. Таким чином, створюється нова система генів, що забезпечує найкращу комбінацію ознак. У більш складній формі селекційний індекс складається з економічних показників, а також генетичних кореляцій між ознаками.\n2. Учення про відбір та підбір\nЗагальне поняття про відбір – це вибір людиною особин, що найбільш задовольняють її вимоги, і ліквідація нею або самою природою менш пристосованих гірших екземплярів. Учення про відбір розроблено ще Ч.Дарвіном, який на основі фактичного матеріалу встановив, що створення нових форм живих організмів, мінливість і вдосконалення відбувається завдяки природному та штучному відбору. Ми розглянемо штучний відбір, що здійснюється людиною, коли відбираються на плем’я і зберігаються для розмноження ті екземпляри, що відрізняються бажаними якостями і не допускаються до розмноження такі, у яких гірше, ніж у інших особин, виражені ознаки, за якими розводять тварин.\nЧ.Дарвін вказує на те, що відбір здійснювався людиною ще в найдавніші часи, але без наміру вдосконалювати чи створювати породи. Людина намагалася зберегти або придбати по можливості лише кращих, корисних тварин, збільшувати кількість потомків у стаді. Такий відбір учені називали підсвідомим (несвідомий). Підсвідомий відбір не міг би так швидко зміцнити той успіх при створенні цінніших сучасних порід сільськогосподарських тварин, якого досягли у світі за останнє півстоліття.\nПроцес удосконалення існуючих порід і створення нових в умовах культурного ведення тваринництва здійснюється під дією методичного відбору.\nВзаємодія генотип–середовище – це одне із принципових питань селекції сільськогосподарських тварин. Усі господарсько-корисні ознаки не закладені в готовому вигляді в статевих клітинах батьків, вони є результатом реалізації дії генів в онтогенезі (у конкретних умовах середовища). Полігенний характер успадкування найважливіших селекційних ознак, а також вплив на них різних паратипових факторів ускладнюють процес успадкування й створюють високу мінливість. Унаслідок цього продуктивні якості тварин при подібних генотипах досить різні. Взаємодія генотип – середовище означає, що кращі генотипи в одному середовищі не можуть бути кращими в іншому.\nФенотип і генотип тварини перебувають у тісному взаємозв’язку. Розвиток усіх фенотипових ознак зумовлений певним генотипом. Генотип у певних умовах середовища реалізується завжди в конкретний фенотип.\nУстановлено, що організм ніколи не реалізує повністю свої спадкоємні можливості. Ступінь реалізації генотипових можливостей залежить від комплексу факторів зовнішнього середовища, в яких проходить онтогенез тварини.\nПояснення спадкоємних розходжень слід шукати в аналізі взаємодії організму й середовища. Поза середовищем спадковість – поняття абстрактне.\nМ.Ф.Іванов вказував, що хороші генотипи варто шукати в хороших фенотипах.\nСелекціонер шляхом спрямованого вирощування молодняку, використовуючи різноманітність взаємодій генотипу й середовища, впливаючи потрібними факторами середовища в певні періоди онтогенезу, може повніше реалізувати генотипові можливості організму, сформувати цінні якості високопродуктивних тварин.\nФенотипові якості, що виявилися в тварин у процесі спрямованого вирощування, називають модифікаційними, неспадковими змінами. Амплітуду модифікаційної мінливості вважають нормою реакції організму, тобто доступні межі реалізації його спадкових можливостей у вияві певних ознак під впливом конкретних умов зовнішнього середовища.\nДля селекційних цілей особливе значення мають тривалі модифікації.


І кінці у воду! - ЗНАЮ.org • Чим живуть Прилуки\nГоловна → Економіка → І кінці у воду!\n14 лютого 2012 - Серафим Наждак\nТак каже відома народна приказка. Але для прилуцької влади це не єдине, що можна сховати у воду! Можна сховати й гроші, при тому - досить вагомі суми...\nУ затвердженій міською радою "Програмі економічного й соціального розвитку м. Прилуки на 2012 рік" є Додаток 3 - "Пріоритетні об’єкти, які доцільно фінансувати із залученням коштів державного, місцевих бюджетів, коштів інвесторів та благодійної допомоги у 2012 році ". Там є такий рядок – будівництво комплексу для знефторюючої установки проектною потужністю 24 кубометри на добу, - і зазначена кошторисна вартість об’єкта – 6,8832 млн. грн. Запам’ятаємо цю цікаву цифру – вона нам ще знадобиться...\nВідомо, що на території Чернігівської області вода має підвищений вміст фтору. От тому люди, що тут мешкають, мають жовтаві зуби! І саме з-за цього нам ні в якому разі не треба користуватися зубними пастами, які мають підвищений вміст фтору і які рекламують нам як особливо корисні для зубів! Фтору у нас у воді вистачає! За всіма санітарними нормами його рівень треба знижувати, тобто – будувати установки для знефторення води.\nМіська влада цим і зайнялася. Але прилуцькі владні дяді побачили у цьому дуже вигідний для „справи” власного збагачення привід, намалювавши якусь цифру із шістьма нулями! На запитання депутатів – а як же доставляти очищену воду споживачам? – ясної відповіді не було. Тобто, начебто є пропозиція доставляти транспортом... Виникає чергове запитання – хто буде доставляти? у якій тарі? скільки це додатково коштуватиме? та ще безліч інших.\nТа не всі депутати міської ради погодились із цим фактом. Зокрема депутат від ВО „Свобода” Дмитро Барнаш не просто висловив здивування, він направив на НВО „Аквахімтехнологія” (http://npoakva.com/uk/2.html) листа для з’ясування вартості установки.\nОсь що відповіла „Аквахімтехнологія” (наводимо основні висновки з листа): „Согласно запроса направляем технико-коммерческое предложение по изготовлению и поставке водоподготовительного оборудования для получения питьевой воды производительностью до 0,35 м3/час...\n... Общая стоимость 15 934,0 €\nСтоимость оборудования, монтажные и пуско-наладочные работы, командировка, гарантийное обслуживание в течение 12 месяцев, обучение персонала.\nОриентировочный срок изготовления и поставки: 15-20 дней.”\nДалі наведемо такі міркування. Для досягнення об’єму 24 куби за добу (те, що закладала у вимоги міська влада) треба три таких установки, які запропонувала „Аквахімтехнологія”. Але при цьому зростає безвідмовність роботи – якщо одна з них буде на техобслуговуванні будуть працювати дві інших!\nОтже, якщо робити із головою, то треба 15 934 х 3 = 47 802 євро, або 506 074.90 гривень за курсом НБУ на момент написання статті! Ще для всього цього устаткування приміщення треба, припустимо воно коштуватиме 100 000 грн. Тобто загалом – 606 075 гривень!\nА тепер згадаємо ту суму, яка намальована нашими „державними мужами” – 6 883 200 грн. На ці гроші можна побудувати 11 установок на 24 кубометри води на добу! Їх можна поставити біля кожної школи і, наприклад, у лікарні і ще залишаться.\nНавіть якщо владні мужі Прилук побудують одну таку установку, вони матимуть чистого „навару” – 6 277 125 гривень! Непоганий такий „державний підхід” до розкрадання грошей! Ось такі суми можна пустити „кінцями у воду” при „правильному” погляді на них, або, якщо називати речі своїми іменами – покласти до кишені зацікавленим і „заохоченим” особам!\nТеги: Прилуки, навар, мер, знефторення, вода, влада краде\nРейтинг: +5 Голосов: 5 9607 переглядів\nDVB # 14 лютого 2012 в 23:46 +1\nВзагалі кажуть, що пан Назім з паном Беркутом хочуть той стратегічний об'єкт прибрати до рук. Отже будемо мати ще й таку халепу як вода від лічно Беркута...\nPRK # 15 лютого 2012 в 05:33 +1\nЦе на Беркута з Назімом так схоже - щось збудувати за рахунок громади Прилук, а потім зненацька цей об’єкт становиться приватним беркутячим! Тільки їм і цього мало - вони ще при будівництві хапнуть стільки, скільки звичайний прилучанин за все життя не заробить! Коли вони вже нажеруться!!!\nМикола # 15 лютого 2012 в 05:42 +1\nМайже мільйон баксів "на карман" це круто. А на кой нам ця очистка води? У нас, наче і так вода як не найкраща по Україні. І шо таке 24 куба для Прилук? Не краще б було замінить ржаві труби за це бабло?\nOLEX # 15 лютого 2012 в 07:05 +1\nА взагалі, як та вода буде постачатися у квартири? Це звідкись прийдеться її відрами носить чішо? Одну ж установку не прикрутять до системи водопостачання? Об'ясніть хто в курсі...\nприлучан # 15 лютого 2012 в 10:45 0\nСправа в тім, що НІХТО НЕ В КУРСІ! Це питання задавалося і Беркуту і Назіму, але вони нічого конкретного не відповіли! Назім щось таке торочив, що це, мовляв, дуже важливий для міста об’єкт, головне - збудувати, а як вже й куди доставляти - то вже потім... можна і транспортом, і каністрами людям продавати! Кому треба - той, мовляв, й сам придумає яким чином...\nOLEX # 15 лютого 2012 в 12:22 +3\nтоесть одноразово покладуть собі в кишені 6 мільйонів, а потім ще роками планують продавати прилучанам повітря воду?\nМоже простіше і дешевше буде в Франції закупити оту модну мінералку шо полюбляють Азаров і Янукович?\nТі, хто голосував за Беркута Ю.В. # 29 лютого 2012 в 07:40 -2\nШановні "борці за справедливість, викривальники та розвінчувачі", бійці видимого та невидимого фронту місцевого розливу! А слабо вам навести хоча б один доведений правоохоронними органами факт відповідно до вашого звернення про "хапугу Беркута" та тих, хто біля нього??? Може тоді вам люди і повірять, а то ніби глаголите не устами, а клоакою, один словесний понос та й більш нічого. Або доводьте фактами або випийте лоперамід, щоб скріпило та заціпило\nЄгор Квітневий # 2 березня 2012 в 15:40 0\nШановний "борець з борцями за справедливість" загальнодержавного рівня! Свої провокативні СЛАБО та інші донєцьки діарейні шедеври залиште для розмови зі своїми ПРдуновськими роботодавцями! Ні для кого не є таємницею, як і на кого зараз завзято працюють правоохоронні органи і силові структури. Час покаяння для Ю.В.Берка ще не настав, але не маю жодного сумніву, що кожен корумпований чиновник отримає все, що належить йому по закону за содіяне! При цьому "по закону" буде на багато толерантніше і цивілізованіше, ніж те на що "по душі" здатна обкрадена, зубожіла, але згуртована і об'єднана громада.


Сам удома: зрозумілий гід, як залишитися на свята на самоті й не помилитися | Anywell\nAnywell › Усвідомленість › Сам удома: зрозумілий гід, як залишитися на свята на самоті й не помилитися\nВ Instagram імбирно-апельсинова ідилія, у метро люди з ошатними пакунками, друзі збираються проводити зимові свята в колі сім’ї, а ви — в затяжній самотності, обтяжений трьома частинами пригод Бріджит Джонс і коробкою серветок, у які збираєтеся ридати? О, розуміємо.\nЄвгенія Чернега психологиня, психотерапевтка\nЄ хороша новина: на свята більше або менше сумують усі, навіть якщо не говорять про це. І ще одна хороша новина: як майже у всього на світі, у самотності є два боки. І якщо темний, неприємний нам усім більш-менш знайомий, то приємний безперечно варто розгледіти. Попросили допомогти практикуючу психологиню та психотерапевтку Євгенію Чернегу.\nПро що говорить почуття самотності?\nУ людини є певні психологічні потреби. Одна з таких — необхідність у прив’язаності, близькості, емоційному взаємозв’язку. Щоб не зазнавати самотності, нам потрібно відчувати приналежність і перебувати у взаємозв’язку з іншими людьми, зі світом, із собою.\nСамотність — це емоційна відповідь на те, що потреба у прив’язаності та близькості не задоволена.\nВона споріднена з фізичним болем і проходить тими ж нейронними шляхами.\nВсі ми час від часу переживаємо це почуття. Виняток становлять лише люди з соціальною ангедонією та соціопати. Емоції — це наш компас, їх не треба пригнічувати, бігти від них. Слід звертати увагу на те, куди вони вказують. Почуття самотності каже: «Тобі потрібна близькість». Це може бути близькість з іншими або близькість із собою. Відчувати самотність може тільки той, хто здатний на душевний зв’язок, дружбу, любов.\nДля чого людині потрібна самотність?\nУсередині кожного є когнітивний дисбаланс. Ми хочемо одночасно і залишатися автономними, наодинці з собою, і відчувати глибоку причетність та зв’язок з іншими, приналежність. В ідеальних стосунках любові реалізується саме це: індивідуальність і спільність можуть співіснувати. Але цього дуже важко досягти.\nНас тягне до інших, тому що ми потребуємо зв’язку з ними, й одночасно хочемо віддалитися від них, тому що потребуємо дистанції й усамітнення. На обох полюсах цієї двоїстості є самотність. Одне переживається як погане, а друге — як хороше.\nПогана самотність супроводжується болем, тугою, говорить про дефіцит чогось важливого. Людина не може наповнити себе собою. Погана самотність накриває, коли вона не може або не знає, як задовольнити свої важливі психологічні потреби, не довіряє собі, пригнічує свої почуття та бажання, слідує за нав’язаними «повинен», «треба», «круто».\nХороша самотність — це процес усамітнення, який переживається як позитивний. Людина хоче бути наодинці з собою, наповнювати себе сама, розбирається в собі та може себе зрозуміти, зайнятися саморефлексією, знайти свою точку збірки. Всі творчі процеси теж проходять у приємній самоті. Вона сприяє плануванню, підбиттю підсумків, інсайтам, переробленню отриманого досвіду, адже дуже важливо не тільки діяти, але й брати паузи, в яких цей досвід буде перероблений і пережитий.\nЧи правда, що існує «циклічна нудьга», яка супроводжує завершення сезонів, які змінюють один одного?\nЛюди дійсно схильні сумувати під кінець відрізків часу, що змінюють один одного: року, сезону, свого особистого року (коли наближається день народження). Причина у тому, що в цей період ми більше замислюємося про своє життя. Смуток Нового року — час важливих запитань собі. Чи туди я йду? Чи хочу бути з цією ж людиною і наступного року? Закінчення кожного такого відрізка, по суті, наближає нас до смерті: ще більше часу пройшло, ще ближче ми до тієї сторони.\nУ кожного є очікування від життя і себе. Наприкінці року ми свідомо чи несвідомо згадуємо його події, яскраві моменти, роздивляємося, де перебуваємо, якими були на початку року і які зараз, які зміни з нами сталися, що або хто допоміг нам змінитися, що вдалося, а що ні, що зробили і що не вдалося.\nКрім того, будь-яке завершення супроводжується як радістю, так і смутком.\nНаприклад, людина могла дуже чекати на захист дисертації або закінчення університету. Це дуже радісні події, адже все вдалося. Але вона відчуває також і смуток, бо закінчився етап у житті, в якому було багато цінного. Прощання з цінністю супроводжується сумом.\nЧому люди відчувають самотність у зимові свята?\nПередсвяткова нудьга може бути пов’язана з тим, що ми намагаємося змушувати себе відчувати радість. Нам здається, що ми повинні бути щасливими. Всі веселяться, а ми запитуємо себе, чому у нас немає новорічного настрою, і здається, що з нами щось не так. Такі спроби змусити себе відчувати радість — найпевніший шлях до того, щоб її не відчути, тому що ми позбавляємо себе спонтанності.\nЩо стосується післясвяткової нудьги, то є дві гіпотези. Перша пояснює її надочікуваннями від свята. Ми чекаємо на диво, що щось особливе трапиться, наприклад партнер освідчиться в новорічну ніч або відбудеться душевна розмова з подругою і ви зблизитеся ще більше. Але цього не відбувається, і виникає розчарування.\nДруга пояснює гостре почуття самотності тим, що на свята ми відчуваємо єднання з близькими, зміцнюємо зв’язок. А потім виходимо на роботу, і цей зв’язок обривається. Диво, відпустка і казка закінчуються, відбувається зіткнення з реальністю, і це викликає негативні почуття.\nАле існує також сезонна зимова депресія. Довгий час фахівці не розмежовували затяжну сезонну депресію й афективний сезонний розлад. Але це вкрай різні стани. Післясвяткова нудьга ситуативна, триває недовго, люди з неї швидко виходять самостійно. Афективний сезонний розлад виникає через короткий світловий день, коли нестача світла впливає на організм на біохімічному рівні: знижується вироблення серотоніну.\nЩо може тригерити почуття самотності?\nПочуття самотності на свята, звісно, тригерять соцмережі. Здається, що в Instagram усе вкрите фільтром «новорічні свята». Усі такі веселі, з рідними та близькими, ні в кого немає сімейних проблем, всюди подарунки у красивих пакуваннях, новорічні ялинки! Звісно, в порівнянні з цим здається, що у вас усього цього немає, і це жахливо.\nУ контексті свят самотність переживається як брак хороших взаємин — їх кількості та якості, нестача близькості. Як ми розуміємо, що їх не вистачає? Зокрема через порівняння з іншими людьми.\nНе тільки Instagram рясніє радістю, але й усі медіа: «Ми досягли того і цього». А ми говоримо собі: «У планах було схуднути на п’ять кілограмів, а в зал вдалося ходити не так часто, як хотілося». І це теж викликає сум.\nТригерити самотність на свята можуть і спогади: раніше було ось так, а зараз зовсім інакше. І хтось близький був поруч, а тепер його немає.\nЧи треба шукати в собі ресурс проводити час у компанії, якщо відчуваєш, що його мало?\nЯкщо ви уникаєте зустрічей із друзями так давно, що вони вже перестали вам дзвонити, — подивіться, чи немає у вас інших симптомів депресії. Якщо є, можна провести експеримент: не чекати на відповідний настрій, а йти і пробувати займатися ресурсними видами діяльності. Людина в депресії може нічого не робити, оскільки думає, що це не принесе задоволення і не варте зусиль. Тоді у вас є гіпотеза А і гіпотеза Б, і ви проводите поведінковий експеримент, щоб їх перевірити: зустрічаєтеся з друзями або йдете на прогулянку.\nЯкщо ж ідеться не про депресію, а просто хочеться побути на самоті, з собою, і єдина причина йти в компанію — це соціальний фактор («Ну як це не піти, незручно, засудять»), то не варто. Можна провести новорічну ніч на самоті за переглядом «Гаррі Поттера» і почуватися наповнено: це саме те, чого хочеться зараз. Якщо відчуваєте, що сил немає, не треба змушувати себе йти веселитися.\nЗ цієї ж причини не варто за пошуком ресурсу ходити на 150 Tinder-побачень. Вам доведеться спочатку витратити багато емоційних зусиль, щоб встановити контакт, який втамує самотність. Якщо у вас і так мало ресурсу, це навряд чи вдасться. Краще витратьте ті невеликі сили, що у вас є, на встановлення зв’язку і близькості з собою.\nЗаймайтеся собою, а не іншими. Ви — своя найближча і найулюбленіша людина. Як вам подбати про себе, як плекати себе, як потішити? Робіть це для себе, а не для нової людини, яка, як ви очікуєте, принесе вам позитивні емоції.\nЯк підтримати себе та поповнити внутрішній ресурс?\nРобіть те, що радує. Плануйте подорож, зробіть перестановку, купуйте квіти, красиво вдягайтеся. Доглядайте за тілом — грумінг сприяє підвищенню рівня серотоніну. Влаштовуйте собі маленькі челенджі та радійте, закреслюючи кожен день кружечок у трекері маленьких кроків: досягнення сприяють виробленню дофаміну.\nПроводьте з собою якісний час. Наприклад, підбийте підсумки року. Це набагато важливіше, ніж створювати new year’s resolutions і будувати плани на наступний. Підбивання підсумків — це проживання, привласнення, згадування. У цьому проживається контакт із собою.\nРобіть те, що приносить відчуття зв’язку та/або сенсу. Дивіться на красиве, робіть красиве. Придумайте персональну нову новорічну традицію тільки для себе. Підіть кудись волонтерити. Коли робиш якесь добро людям, які його потребують, допомагаєш іншим, то відчуваєш взаємозв’язок.\nСкажіть хоча б одному другові, як ви почуваєтеся. Якщо сказати: «Мені так самотньо», то саме промовляння, поділ переживання з іншою людиною зробить почуття менш гострим — адже ви відчуєте зв’язок.\nПідпишіть новорічні листівки людям, яких хочеться привітати, які важливі. У процесі написання ви будете думати, чого бажаєте людині, яка вона, які ваші стосунки, і включитеся у проживання близькості з людьми, яким пишете. Зв’яжіться з людьми, яких давно не бачили, спитайте, як вони. Можна практикувати щоденник вдячності.\nНе живіть у своїй голові, не малюйте там історії та фільми про минуле і майбутнє, будьте присутніми в моменті. Озирніться: що відбувається прямо зараз? У якій позі ви сидите, які відчуття в тілі, які кольори та форми у приміщенні? Помічайте людей навколо — тих, з ким зустрічаєтеся щодня. Сусіди в ліфті, бариста в кафе, перехожі. Дивіться людям в очі, відчувайте поглядом, що кожна зустріч хай і скороминуща, але справжня.\nХодіть на прогулянки. Ну і, звісно, чудові помічники — психотерапія і практики майндфулнес.\nExpert Євгенія Чернега


В Україні шахраї все частіше діють на сайтах безкоштовних оголошень / Статтi / Finance.ua\n17.02.2017, 11:00 - 10940 0\nНа сайтах безкоштовних оголошень набирає обертів ще один вид шахрайства. Продавці одягу, техніки або косметики ризикують замість того, щоб отримати гроші за товар, позбутися власних заощаджень з карти. Експерти кажуть: схема до нас прийшла з-за кордону.\nЗамість продажу – збитки\nКиянин Роман Рябичев розповів, як ледь не позбувся 7 тис. грн, намагаючись продати на сайті OLX бойлер. «Мені за оголошенням зателефонував чоловік, представився фермером. Сказав, що кине гроші на картку Привату, запитав номер. Через пару годин передзвонив і повідомив, що бухгалтерія все переказала. Потім мені телефонують нібито з банку, повідомляючи, що на якийсь транзитний рахунок надійшли гроші від ТОВ (в назву компанії я не вслухався). Але оскільки це юридична особа, а у мене карта на фізособу, гроші «застрягли» на транзитному рахунку, і мені потрібно прив’язати транзитний рахунок до карткового. Для цього можна просто в банкоматі щось ввести, а я саме був неподалік, тому погодився. Вони продиктували номер мого нібито транзитного рахунку. Я його ввів, але банкомат попросив чомусь підтвердити переказ суми в 7 тисяч: «Ви справді хочете зробити операцію?» Я запідозрив, що щось негаразд і не став цього робити».\nВ аналогічну історію потрапив і Андрій Янтарний, от тільки гроші все ж пішли на рахунок шахрая: «Мені за оголошенням зателефонував покупець і сказав, що може переказати суму тільки від імені компанії. Я дав картку своєї дівчини. Їй зателефонували з банку і сказали: щоб сума від юридичної особи прийшла на карту фізособі, їй потрібно назвати код, який вона отримає в СМС. Вона сама співробітник банку, і у неї нічого не викликало підозр – код був названий, та сума списана. Потім, як з’ясувалося, гроші зайшли на якийсь онлайн-магазин, звідти їх переказали на картку іншого банку і потім перевели в готівку. Але ні дані власника картки, ні ім’я, ні номер його карти нам не повідомили: мовляв, банківська таємниця. Ми написали заяву в поліцію і вже звернулися до кіберполіції. Щоправда, там не здивувалися, заяву прийняли».\nДо речі, схожі історії люди описують в соцмережах і на форумах. Всі вони намагалися продати товар через сайти оголошень і потрапляли в тенета шахраїв – замість прибутку отримували тільки збитки.\nПовернути гроші складно\nДиректор Української міжбанківської асоціації членів платіжних систем ЕМА Олександр Карпов відзначає, що коли власник карти сам розголошує злочинцям свої платіжні дані (в тому числі паролі з СМС-повідомлень), компенсувати втрати складно. «За даними опитування «Gemius Україна», проведеного в 2016 році, 77% українців знають, що не можна надавати ніяких реквізитів картки, крім її номера, але при цьому статистика банків показує, що 76% розкривають ці дані в стресовій ситуації», – сказав Карпов.\nРадник президента Асоціації українських банків Олексій Кущ каже, що просто вкрасти гроші з чужої карти без термінів дії не можна, а ось щось купити – легко.\n«Є низка інтернет-магазинів, в яких можна здійснювати покупки без зазначення CVV-коду (таємний код на звороті картки), достатньо просто номера картки і коду верифікації, отриманого по СМС. Ця схема за кордоном приносить шахраям мільйонні прибутки. Зазвичай злочинці працюють в парі: один телефонує жертві і паралельно робить замовлення онлайн в якомусь магазині, а другий вже в магазині забирає покупку до того, як людина збагнула, що її «кинули», і встигла заблокувати картку», – каже Кущ. За його словами, краще взяти за звичку передзвонювати в банк самому, і уточнити необхідність операції, перш ніж повідомити співрозмовнику дані.\nВесняні кешбеки вже тут 2 хв. тому\nPaySpace Magazine Awards: названо найкращих гравців українського FinTech та e-commerce за 2020 рік 26.02.2021, 17:01 39\nУкраїнці через карантин все частіше розплачуються картами 26.02.2021, 15:16 136\nАртем Ковбель: революція необанків. Міфи і реальність 26.02.2021, 10:33 723 1\nШвейцарський банк зі 177-річною історією додав підтримку криптовалют 25.02.2021, 22:03 581\nКількість користувачів криптовалюти перевищила 100 млн — дослідження 25.02.2021, 17:48 173\nБезготівкові платежі проходитимуть за новими правилами 25.02.2021, 09:03 17503\nЩе одне місто в КНР запускає тестування «цифрового юаня», цього разу на $6 млн 24.02.2021, 14:15 165\nBitcoin впав на $10 тисяч 24.02.2021, 10:15 4906 16\nУкраїнці переходять на електронні гроші, — НБУ 23.02.2021, 09:31 7099 2\nВчора, 16:00 - 2409 12\nВчора, 11:04 - 975 3\n48 хв. тому - 122 2\nВчора, 17:01 - 1316 2\nВчора, 13:00 - 4591 1\n3 г. тому - 1478


Україні потрібна конституційна реформа. Але справді реформа. І справді конституційна\nПередумови для конституційної реформи на даний час є доволі неоднозначними. З одного боку, конституційна реформа дуже потрібна Україні. Але з другого боку, є вагомі підстави сумніватися у здатності уповноважених суб’єктів провести справжню реформу. Найбільше сумнівів та занепокоєння викликають три обставини.\nОпозиції варто було б долучитися до роботи в Конституційній Асамблеї – коментар Ігоря Коліушка\nГолова правління ЦППР Ігор Коліушко, котрий увійшов до складу новоствореної Асамблеї, переконаний, що опозиція вчинила неправильно, відмовившись вести діалог в рамках створеного президентом органу, а також не запропонувавши власної альтернативи. Водночас він погоджується з аргументом опонентів влади: глава держави, назвавши консультативно-дорадчий орган Конституційною Асамблеєю, ввів громадськість в оману.\nНауково-практичний коментар до Закону "Про засади запобігання і протидії корупції"\nХавронюк М.І. Науково-практичний коментар до Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» – К.: Атіка, 2012.– 424 с. Завантажити зміст коментаря Закон України «Про засади запобігання і протидії корупції» разом («у пакеті») із ще одним Законом – «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за корупційні правопорушення» – остаточно прийнято Верховною Радою України 7 квітня 2011 р. Набрали чинності (а також введені в дію) ці два закони з 1 липня 2011 р., крім статей 11 і 12 першого з названих Законів, які набирають чинності з 1 січня 2012 р. Якщо взяти до уваги, що підготовка цього «антикорупційного пакету» розпочалась ще у 2005 р., то його написання, подальше доопрацювання та удосконалення, у т. ч. з урахуванням висновків міжнародних експертів, тривало п’ять років.\nМіжнародна конференція на тему належного урядування\n10-11 травня у Регенсбурзі (ФРН) відбулася українсько-німецько-польська конференція «Європейський шлях до належного урядування». Участь у даному заході з доповіддю «Адміністративні акти в Україні – повернення до європейської традиції належного урядування» взяв заступник Голови Правління ЦППР Віктор Тимощук.\nСім ознак занепаду правосуддя після судової реформи 2010 р.\nМинуло майже два роки з часу прийняття нового Закону «Про судоустрій і статус суддів». На жаль, усі побоювання щодо негативних наслідків Закону справдилися. Мало того, спостерігається тенденція до відмови від тих незначних досягнень, які були або ще залишаються у цьому Законі. Останнім часом криза системи правосуддя набула нових форм. Про це свідчить сім ключових проблем.\nСудді-корупціонери можуть спати спокійно – їхні декларації про доходи і видатки ніхто не побачить\nВерховна Рада скасувала вимогу про оприлюднення декларацій про доходи і видатки суддів та членів їхніх сімей в Інтернеті. Відповідні зміни до Закону «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 р. було проведено непримітним Законом «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законів України щодо впорядкування податкового декларування» від 24 квітня цього року.