Вітаю Вас на моєму офіційному сайті! Тут Ви знайдете багато цікавої і, що важливо, достовірної інформації про мене та мою творчість. А також репортажі про культурно-мистецькі події, які відбуватимуться у моєму місті та країні, інтерв’ю з яскравими непересічними людьми і, нарешті, деякі секрети письменницької майстерності, що допомогли мені написати роман, який переміг на Міжнародному літературному конкурсі «Коронація слова-2011».\tЗустріч із Жанною Куявою у вінницькій Книгарні «Є»\nУ рамках 20-го Форуму видавців у Львові відбулося урочисте вручення Міжнародної літературної премії імені Олеся Ульяненка. Особливість цієї відзнаки в тому, що її присуджують авторам нонконформістських текстів. Минулого року премію отримав український літературний діяч, контрлітератор, письменник, поет та перекладач Володимир Вакуленко-К. за роман «Кладовище сердець». Цьогоріч переможцем став поет Артем Полежака з порно-поемою «Дженна», що розповідає про життя порнозірки Дженни Гейз. детальніше »»


Потяг до Пусана 2. Півострів фiльм скачати торрент cn\nAuthor Topic: Потяг до Пусана 2. Півострів фiльм скачати торрент cn (Read 25 times)\non: September 24, 2020, 12:04:01 PM\nКраїна: США, Гонконг Сам режисер не хоче називати фільм сиквелом. Однак вони помилялися. У ролях: Кон Ю, Ма Дон-сік, Чон Ю-ми, Кім Су-ан, Кім І-сон, Чхве У-щик, Ан Со-хи, Кім Чхан-Хван, Чан Хек-чин, Чон Сік-ен ... Сан-хо каже, що «Потяг до Пусана 2» буде набагато масштабнішим від першого фільму.\nА далі, як часто кажуть в таких випадках “щось йде не так”. Завданням фестивалю є просування креативних документальних фільмів та подання їх широкій аудиторії. У другій частині обіцяє бути ще більше крові, насильства і жорстокості. Ласкаво просимо на борт і пам'ятайте — в цій гонці недостатньо вижити, щоб залишитися людиною. Придбати та забронювати квитки можливо на сайті.\nДії нового хоррору розгортаються через 4 роки після подій оригіналу. Отримуйте регулярні оновлення Чон Сок і його команда самогубців погоджуються, дістаються півострова, знаходять авто і… Останній результат значно перевершив збори «Потягу в Пусан» в 2016 році, який заробив у 45 кінозалах IMAX тільки 750 тисяч дол. Однак повідомляє, що ще одним сиквелом займеться, ймовірно, уже не він.\nЗомбі наповнюють всю країну. Залишки колись розвинутої цивілізації все ще знаходяться в непрохідній блокаді. Вікові обмеження (років): 16 Завданням фестивалю є просування креативних документальних фільмів та подання їх широкій аудиторії. Південна Корея програла битву із вірусом. Військовий Чон-сок із спецзагоном повертається на батьківщину, щоб протистояти зомбі. Хоч він знаходиться в складі спецзагону, герой знає, що навіть найбільш передова зброя не врятує його від раптового нападу натовпів нежиті. Дія першої відбувається на Гаїті в минулому столітті і стосується чоловіка на ім'я Клервіус Нарцис, якого перетворили на зомбі та змусили працювати на плантації. Країна руйнується на очах. Світові збори з показів становлять понад мільйон доларів. Колишній солдат Джун Сок, який зумів вибратися із зараженої місцевості, отримав місію повернутися назад і несподівано зіткнувся з тими, хто вижив.\nСхожі ключі: Потяг до Пусана 2. Півострів фiльм онлайн Потяг до Пусана 2. Півострів фiльм онлайн 2020 фiльм и онлайн Потяг до Пусана 2. Півострів 2020 Потяг до Пусана 2. Півострів дивитися онлайн Потяг до Пусана 2. Півострів 2020 Потяг до Пусана 2. Півострів 2020 дивитися онлайн в хорошій якості Потяг до Пусана 2. Півострів 2020 дивитися онлайн повний фiльм Потяг до Пусана 2. Півострів торрент дивитися фiльм Потяг до Пусана 2. Півострів Поезд в Пусан 2: Полуостров фильм 2012 смотреть онлайн Поезд в Пусан 2: Полуостров трейлер фильм Поезд в Пусан 2: Полуостров трейлер Поезд в Пусан 2: Полуостров гугл Поезд в Пусан 2: Полуостров смотреть Поезд в Пусан 2: Полуостров hd онлайн Поезд в Пусан 2: Полуостров 2020 онлайн Поезд в Пусан 2: Полуостров 2020 смотреть онлайн кино Поезд в Пусан 2: Полуостров скачать Поезд в Пусан 2: Полуостров кинопоиск Поезд в Пусан 2: Полуостров трейлер 2020 Поезд в Пусан 2: Полуостров онлайн смотреть гугл Поезд в Пусан 2: Полуостров\nТакож дивіться: @bgpqmzss943 #cetigaz 2137 LPYW142IQM7S @pehhcdn926 #pxewhbe 1252 37CY2KS75 @yoxjnky656 #kowgr 2835 53G49296JUX @lcbhqwiz300 #bxurefb 4071 UPUQULCG4 @erbqjixh784 #xxhlwl 5933 G9UOVY4W @cjplyvn671 #ugtsdx 6330 DMWV94M3HK7C @knnbtqrq838 #hsnnyoz 3554 Y8S49SYIS1TC }\nПерегляд кінофільмів – це один із способів розслабитися, перестати думати про буденність та переключитись на захоплюючий сюжет картини, яку ви бачите на екрані. Однак боротьба за право жити не припиняється для них ні на мить. Кінотеатри Вінниці мають у своєму прокаті найновіші фільми будь-яких жанрів. Довгоочікуване продовження зомбі-бойовика 2016 року випуску. Того разу група нещасних, але сміливих людей намагалася дістатися на потязі, охопленому зараженими до, власне, Пусану. За тиждень до релізу глядачі могли побачити у кінотеатрах першу частину зомбі-екшну «Потяг до Пусана». Десь можливо і краще. Глядачі вже мали змогу бачити цей фільм у 2016 році, але така його розширена версія вперше демонструється в наших кінозалах. Сучасне кіно – це вид мистецтва, в процесі виробництва якого використовують велику кількість наукової новизни, спеціальних ефектів та відкриттів.\n159 Guests, 16 Users (2 Spiders)\nFmsgemutt, Thged, Kbrgdoni, Raphaeladu, Fbsbemutt, Iypend, xpcamc, DbsfUnump, LPGDianne3, apebramom, AhmadWag03, FdbvUnump, JsweLilky, reikiadvice, Raphaelatm, JimHinson, Google (2)


Як повернутися до свого кольору волосся після фарбування\nУ фарбування волосся є кілька проблем. Звичайно, дуже складно вибрати вірний відтінок. Це перше питання. Але є і ще одна проблема - що робити, коли колір починає «йти»?\nНайменш стійкими є всі червоні відтінки. І їх вицвітання забуття жінок найчастіше, тому що вони виявляють не дуже привабливі кольори вже через 6 тижнів. Але й інші фарби стають проблемними, коли проходить пара місяців.\nЯк правило, ми вибираємо найпростіше рішення - чекати. Волосся відростає щомісяця на 10-12 міліметрів як мінімум. І фарбоване волосся коли-небудь повністю відросте. Тому можна спробувати застосувати стимулюють ріст продукти: вітамінні добавки, кератіновой лікування волосся, маски та інше.\nАле чи є способи швидше повернутися до свого кольором?\nЗверніться до професіонала\nНайефективнішим способом є допомога майстра-професіонала. Перукар порадить поживні продукти і процедури для волосся, які допоможуть волоссю відновити свій натуральний колір волосся. А також в арсеналі салонних засобів є особливі засоби, які відновлюють природний колір волосся.\nУ салонах використовують потужний лікувальний комплекс для повернення волоссю свого кольору. Ці салонні засоби діють на молекулярному рівні. Як правило, процедура виглядає досить просто: майстер змішує два активні інгредієнта (при клієнті) і наносить на волосся, а потім підсилює «роботу» кошти шляхом теплового впливу. Молекули поступово втрачають свій колір, але вам потрібно кілька процедур, щоб досягти хороших результатів. Тому слід приготуватися, що салонна процедура по позбавленню від кольору буде дорогої. Зате волосся залишаться здоровими, за це варто заплатити!\nПрофесіонал також зможе підібрати потрібний продукт для повторного фарбування, якщо колір потрібно змінити якнайшвидше. Тут головне, щоб результати були передбачувані, а волосся не спалили. Таке під силу тільки майстру з досвідом.\nПід такою назвою випускаються засоби для видалення кольору з волосся. Ці кошти є в лініях професійної косметики (тому іноді похід в салон необхідний), але є кошти "color remover" і в масовому виробництві.\nЩоб скористатися засобом для домашнього застосування, слід пам'ятати кілька застережень. Основне правило полягає в тому, що волосся повинні бути у хорошому стані перед тим, як застосувати color remover. Почитайте відгуки в блогах і на Форумах, про такі засоби є найрізноманітніші думки. Це викликано тим, що дівчата, які пробували засіб, мали різний стан волосся. І результат був тільки у тих, у кого волосся не зіпсовані частими фарбуваннями, кінчики підстрижені і т.д. І друге правило - чим раніше засіб буде застосовано, тим більше кардинальний результат ви отримаєте.\nДомашні засоби hair color remover позбавляють від небажаного перманентного фарбування протягом 20 хвилин. Ці кошти є у таких брендів як Colour B4, L'Oreal Paris, DeColor, Color Oops, інших.\nШампунь відтінку будинку\nНайкраще приступати до повернення кольору тоді, коли коріння фарбованого волосся трохи відросте. Тому що ви (або майстер, якщо мова йде про обслуговування в салоні) повинні бачити свій натуральний колір, до якого прагнете.\nДля того щоб прискорити «догляд» кольори, використовуйте дуже мильні шампуні з маркуванням "Clarifying" (кларіфаінг). Коли коріння відросте, виберіть шампунь відтінку на один відтінок світліше відросло (нефарбованих) коренів. Наносьте шампунь по всій довжині волосся, від коренів до кінчиків. Це дозволить позбутися від чіткої межі фарбованого волосся і відросло коріння. Подальші дію такі: 2 рази на тиждень перед відтіночним шампунем застосовуйте засіб кларіфаінг. Приблизно через місяць ви зможете обходитися без оттеночного шампуню, волосся повернуться до природного кольору.\nОдним з найдивніших рад є використання сильних миючих засобів для видалення фарби з волосся. Блогери, які вже використовували цей метод, показують у своїх щоденниках хороші результати. Правда, після такої жорсткої процедури доведеться приділити дуже багато уваги здоров'ю волосся: вітамінам, маскам, бальзамам глибокої дії. Отже, візьміть піну від прального порошку і застосуєте на волосся як мінімум 3 рази. Промивати слід гарячою водою, холодна вода навпаки, закріплює колір, тому доведеться потерпіти - вода потрібна настільки гаряча, наскільки ви зможете витримати. Результат від такого домашнього "Color Remover" - видалення половини або одного тону.\nІнший рецепт «з народу» - використання освітлювача (наприклад, перекису водню). Але слід сказати, що і цей метод досить агресивний. Якщо ви зважитеся на такий спосіб, то слід використовувати тільки відбілювач, спеціально створений для волосся (або концентрацію перекису, рекомендовану тільки для волосся). Найбільш м'яка і щадна процедура - відбілювач для волосся в комбінації з шампунем. І найкраще додати будь тонуючий продукт, щоб волосся не були сірими і млявими.\nЯк бачите, якщо ваші фарбоване волосся у хорошому стані, то будь-який з методів стає більш ефективним. І ще одна порада від стилістів: якщо вам не подобається колір волосся, спробуйте використовувати хороші продукти для додаткового і яскравого блиску волосся, блиск робить будь-який колір більш благородним і тривимірним. Можливо, ви зможете змиритися з новим кольором, якщо волосся будуть мати хороший відблиск і залишаться живими.\nОчищення шкіри за допомогою пілінгу - відоме і звичне захід, який використовується нами для підтримки краси обличчя і тіла. Але практично завжди без уваги залишається шкіра голови. А адже вона теж потребує регулярного відлущуванні мертвих клітин. Волосся не порадують нас своїм станом, якщо закупореними будуть пори шкіри голови. Давайте ознайомимося з тим, як проводиться процедура такого пілінгу і чим він гарний.\nЩо дає систематичное відлущування клітин шкіри голови:\n• ви відчуєте, який свіжою і чистою стане шкіра, адже будуть видалятися надлишки шкірного жиру і непроникний «панцир» з залишків шампунів, бальзамів, засобів укладання;\n• приплив крові до коріння посилиться, а значить, вони будуть краще харчуватися. Як підсумок, шевелюра буде блищати, швидше рости і стане міцнішим;\n• прискорюється поділ клітин, а значить, шкірний покрив голови стане\nшвидше оновлюватися і буде здоровіше;\n• зникнуть ознаки лупи, жирність волосся нормалізується, вони перестануть випадати;\n• маски бальзами будуть ефективніше діяти.\nЗ'явилося бажання особисто випробувати дієвість чудо-процедури? У вас є 3 варіанти: проробити її в салоні краси, придбати спеціальний засіб, щоб користуватися вдома, або зробити своїми руками, якщо ви прихильниця натуральних способів догляду.\nЙдемо в салон краси\nПрайс будь перукарні з широким спектром послуг порадує вас наявністю цієї процедури. Тільки, швидше за все, вона буде включена в комплексний догляд за волоссям і буде одним з його елементів.\nЗалежно від потреби вашого волосся буде підібраний ряд професійних засобів. Вони можуть включати в свій склад ефірні масла, протеїни, мікроелементи, протигрибкові компоненти і для зволоження і т.д.\nЗазвичай проводяться наступні етапи:\n1) нанесення пілінгу складу на шкіру і волосся;\n2) професійний масаж шкіри голови близько півгодини;\n3) змивання пілінгу шампунем;\n4) нанесення спеціальної маски;\n5) фінальні миття, сушка і укладання волосся.\nБудьте готові віддати за це задоволення 1, 5-3 тис. Рублів.\nКористуємося спеціальним засобом будинку\nКупівлею отшелушивающего складу для волосся можна спантеличитися як в спеціалізованому магазині для перукарів, так і прямо в салоні. Вибирайте форму випуску кошти в залежності від уподобань: у вигляді шампуню, маски, сироватки, крему і т.д.\nОзнайомтеся з написами на етикетці: наявність мікрогранул буде механічним шляхом позбавляти шкіру голови від забруднень і «панцира» з мертвих клітин. Якщо до складу входять спирт і подібні активні елементи, вони будуть хімічним шляхом очищати покрив голови. Існують і змішані варіанти пілінгу. Ціна питання - 700-2000 рублів. Різниця вартості залежить від марки і складових упаковки.\nДешево і сердито - пілінг сіллю\nВрахуйте: наявність ранок, порізів, ніжної шкіри голови не підходять для проведення сольового пілінгу. Якщо все гаразд, то приступимо:\n1. Візьмемо 2-5 столових ложок дрібної солі на ваш смак і заллємо її теплою водою в такому ж обсязі;\n2. Ніжно починаємо втирати водно-сольовий коктейль в зволожену шкіру. Для цього етапу достатньо 10 хвилин;\n3. Хвилин 7-10 тримаємо суміш на голові, потім змиваємо шампунем;\n4. Для більшого ефекту можна нанести улюблену маску.\nПроводити соляної пілінг рекомендується раз на тиждень протягом 2 місяців. Через 2-3 місяці можна знову згадати про нього і відновити цикл. Все задоволення обійдеться вам у вартість пачки солі.\nБалуйте свої волосся не тільки дорогими шампунями і бальзамами. Не забувайте і про регулярну ретельному очищенню шкіри голови за допомогою пілінгу. А яке ви оберете для цього засіб - бюджетне домашнє або більш дороге із салону - не так важливо. Головне - приємні відчуття від процедури.


Роналду різко прокоментував звинувачення у зґвалтуванні - ЗНАЙ ЮА\nРоналду різко прокоментував звинувачення у зґвалтуванні\nПортугальський форвард Кріштіану Роналду сказав, що він думає про чутки навколо його персони\n29 вересня 2018, 15:39\n34-річна американка Кетрін Майорга в інтерв'ю німецькому виданню Der Spiegel заявила, що в 2009-му році зірковий португальський футболіст Кріштіану Роналду зґвалтував її в одному з готельних номерів Лас-Вегаса. За словами жінки, знаменитий форвард заплатив їй за мовчання 323 тисячі євро.\nАдвокат Кріштіану вже має намір судитися з німецьким виданням, що опублікувало інтерв'ю американки. Роналду ж, не гаючи часу, вийшов в онлайн в соціальній мережі Instagram і прокоментував чутки.\n"Фейк-ньюс. Ти хочеш популярності за мій рахунок. Це нормально. Люди хочуть стати більш відомими, згадуючи мене. Це частина моєї роботи. Все в порядку", – заявив нападник Ювентуса.\nЗа деякою інформацією, дівчина, яка висунула звинувачення Роналду, виглядає так:\nЯк повідомляв портал Знай.ua, Ювентус випустить свою криптовалюту.


Що дає організму гідромасаж і бальнеотерапія - Жіночий сайт\nГлавная - Що дає організму гідромасаж і бальнеотерапія\nПро лікувальний ефект звичайної, морської або мінеральної води було відомо за часів Древнього Риму і Греції. Вже тоді знали і уміли лікувати захворювання суглобів, спини, нервової системи за допомогою водних процедур. Сучасна медицина також успішно запозичила ці традиції, і багато медичних центрів пропонують своїм пацієнтам курси бальнеотерапії, гідромасажа, таласотерапії, що чинять оздоровлюючу дію на організм, позбавляючи їх від різних недуг.\nДуже популярним напрямом у водолікуванні стає бальнеотерапія, яка є цілим рядом процедур, в основі яких лежить мінеральна природна або штучним чином мінералізована вода з додаванням рослинних екстрактів, сприяючих підвищенню тонусу і релаксації.\nМінеральні ванни, підводний масаж, душі стимулюють кровообіг, обмінні процеси, втрату калорій, а також виведення токсинів і шлаків з організму. Розчинені у воді активні речовини проникають в шкіру і кров, тим самим омолоджуючи і насичуючи клітини корисними елементами. Бальнеотерапія рекомендована при захворюваннях серцево-судинної системи, опорно-рухового апарату, гінекологічних патологічних процесах, а також при порушеннях в шлунково-кишковому тракті, мочевыделительной, нервовою і ендокринною системах. Поєднання певної температури води з її спрямованою дією на організм сприяють активізації багатьох внутрішніх процесів, а також зняттю нервової напруги і корекції фігури і дефектів шкірних покривів, викликаних різними дерматологічними захворюваннями. Але, незважаючи на перераховані достоїнства цього виду гідролікування, не варто забувати і про протипоказання, до яких відносять різні запальні процеси, інфекції, у тому числі і статеві, вагітність, онкологічні утворення, стенокардію.\nГідний терапевтичний ефект дає гідромасаж, що є спрямовані, певної сили і температури потоки води, використовувані для лікування ожиріння, целюліту, м'язових болів, безсоння, а також поліпшення зовнішнього вигляду шкірних покривів і зняття стресу і нервової напруги. Дія гідромасажа на організм наступна: посилення кровообігу і лімфовідтікання, обмінних процесів, спалювання жирових відкладень, омолоджування шкіри за рахунок видалення клітин, що омертвіли, і насичення шкірних покривів водою і поживними речовинами, детоксикація, зняття нервової напруги і втоми організму. Таким чином, якщо пацієнт страждає захворюваннями опорно-рухового апарату, набряками, ожирінням, целюлітом, низьким імунітетом, синдромом хронічної втоми, клімаксом, то кращого рішення його проблем, чим прийняття гідромасажної ванни, йому не знайти. Але, якщо окрім цих станів, людина схильна до гострих або хронічних інфекцій, онкологічним захворюванням або серйозними патологіями серця і посудин, то від гідромасажа рекомендується відмовитися.


У Криму затвердили новий склад уряду\n28.02.2014 17:05 128\nВерховна Рада Криму затвердила новий склад Ради міністрів автономії. Відповідне рішення було прийнято на позачерговій сесії кримського парламенту сьогодні , 28 лютого.\nТак, першим заступником Голови Ради міністрів Криму став Рустам Теміргалієв, віце- прем'єрами призначені Сергій Донич, Микола Янакі і Ольга Ковітіді. Крім того, віце-прем'єром - керівником апарату Ради міністрів стала Лариса Опанасюк, яка в попередньому уряді очолювала Республіканський комітет АРК з охорони культурної спадщини.\nЗ «старих» кадрів уряду також залишилася Світлана Верба - міністр економічного розвитку і торгівлі Криму, Микола Полюшкин - міністр аграрної політики і продовольства, Наталія Гончарова - міністр освіти і науки, молоді та спорту, а також Ігор Вайль - голова Республіканського комітету АРК з водогосподарського будівництва і зрошуваного землеробства.\nМіністром фінансів призначений Володимир Левандовський, міністром культури - Віра Новосельська, міністром охорони здоров'я - Петро Міхальчевський.\nКрім того, головою Республіканського комітету АРК із земельних ресурсів призначений Олександр Городецький. Головою Республіканського комітету АРК з охорони навколишнього природного середовища став Геннадій Нараїв.\nРеспубліканський комітет АРК з лісового і мисливського господарства очолив Іван Магда, главою Республіканського комітету АРК з будівництва та архітектури став Володимир Ніколов, Республіканський комітет АРК з транспорту і зв'язку очолив Юрій Шевченко.\nРішення про призначення нового складу кримського уряду було прийнято 68 з 69 депутатів, які зареєструвалися для участі у позачерговій сесії Верховної Ради АРК.\nНагадаємо, 27 лютого Новим прем'єром Автономної Республіки Крим призначений депутат Верховної Ради Криму, лідер партії "Русское единство" Сергій Аксьонов.


Нещодавні події в ЦДІАЛ ставлять перед необхідністю усвідомити дві основні тези. Перша теза підважує ті засади, на які має опиратися така установа, як архів, -- це відповідальність за ті безцінні збірки, які зберігаються в його фондосховищах. Друга -- удоступнення цих матеріалів для широкої громадськості, дослідників, поціновувачів української, і не тільки, культури. Власне ті події, які сталися й, можливо, далі відбуваються в архіві, засвідчують, що ті два кити, на яких має базуватися існування архіву (а це, повторюю, відповідальне збереження матеріалів та удоступнення їх для загалу) є актуальною проблемою. Питання, які стосуються розслідування справи, пов'язаної з викраденням документів, з'явою матеріалів Грушевського та інших діячів культури на різних "чорних ринках" -- це клопіт спеціальних органів. Науковців же, котрі багато років користуються тими архівами, не може не хвилювати ситуація, що склалася довкола джерел їхніх досліджень. Упродовж багатьох десятків років в архіві ще не було такого, щоб можна було говорити про таке масштабне викрадення. Науковці хотіли б запитати керівництво архіву про відкритість. Вважаю, що Головне архівне управління і сам архів в особі директора повинні були б таки відповісти на ті запитання, які хвилюють громадськість: що діється ЦДІАЛ? Є різні чутки, неперевірені й непідтверджені, але через офіційну мовчанку основний принцип сучасного суспільства -- принцип відкритості -- щодо архіву не діє. І тому ми ініціюємо публічну дискусію навколо ситуації в архіві.\nМи вимагатимемо від влади проведення "круглого столу" або зустрічі в іншому форматі. Зокрема я як голова Історичної комісії НТШ готовий організувати такий "круглий стіл", де могли б зібратися науковці, представники культури, журналісти, різні зацікавлені особи. Варто провести відкриту дискусію, яка зачепить не лише зникнення документів, а й інші питання. Ми готові виступити з відкритим листом до владних органів, яким би хотіли привернути увагу до замовчуваних проблем. Сподіваюся, що цей лист у Львові підпише багато діячів культури. Ми запрошуємо дирекцію архіву до цього діалогу, бо громадськість має право знати, що насправді відбувається в архівній галузі. Суспільство хоче знати про те, як відбувається слідство, й почути пояснення дирекції архіву. Повинна нарешті відбутися відверта розмова, яка б дала можливість спростувати неправдиві звинувачення. На жаль, упродовж року-півтора, відколи з'являлися сигнали про появу різних документів на аукціонах чи в приватних колекціонерів, не було жодних коментарів ані дирекції, ані Головного архівного управління. Щойно після Помаранчевої революції стало можливим про це говорити. Ми не маємо наміру мовчати, ми готові організовувати наукові семінари, "круглі столи", засідання Історичної комісії НТШ, щоб залучити до розмови громадськість.\nЯк дослідник, який користає з фондів архіву від 1989 року, можу засвідчити: обслуговування погіршується щороку. Проблема удоступнення до певних збірок, матеріалів не надумана. Буває, коли замовлені справи через суб'єктивні причини дослідник не отримує місяцями. Хоча ці ж справи можуть за 10-15 хвилин надати іншим особам. Такий рух фондів стає причиною того, що цими матеріалами можна довільно маніпулювати.\nЗбірка ЦДІАЛ -- найбільша в Україні, вона налічує понад мільйон одиниць зберігання, починаючи від берестяних грамот і завершуючи документами Народних зборів у Львові 1939 року. Вона справді є безцінною. Тому потребує каталогів, реєстрів документів. Але якоїсь загальної програми каталогізації ми, науковці, не бачимо. Те, що архів видає, більше схоже на приватну ініціативу співробітників архіву. Але програма створення повного каталогу різних фондів мала б бути пріоритетом діяльності всієї установи. Як дослідник історії Церкви, маю великі проблеми з доступом до інформації, котра є в фонді митрополичої консисторії, а також у т. зв. архіві історії унії, який був створений з ініціативи митрополита Андрея Шептицького 1928 року. Тут зібрано фактично безцінні пам'ятки історії української культури, яких годі знайти в інших містах. Але ці матеріали не доступні, бо адміністрація постійно каже, що створює якийсь внутрішній каталог. Та це стає на заваді дослідникам, які можуть отримати доступ до цього фонду тільки через приватні контакти. Це питання системної організації роботи, яка б полегшила доступ до цих матеріалів тим, хто цікавиться. Тому ми хочемо, щоб були висловлені всі можливі думки щодо цього. Було б добре, якби ті посадові особи, котрі розслідують справу, також були готові дати коментарі. Ми вимагаємо якнайповнішої інформації. Вимагає публічного обговорення, хоч це може видаватися внутрішньою справою архіву, і перевірка фондів. Після крадіжок нам не відомо, що вкрадено, які обсяги втрат, чи проведено звірку, чи є наказ дирекції про публічну інформацію щодо результатів звірки. Це запитання, на які ми б хотіли почути відповідь перед дискусією. Тому вимагаємо коментарів із перших уст: дирекція має доступ до ЗМІ і мусить виступити зі заявою, щоб спростувати всі можливі закиди.


Народилася 21 травня 1978р. на Тернопільщині. Шкільні роки пройшли у с.В.Ходачків Козівського району, Тернопільської області. З 1995 року проживаю у м.Тернопіль. Пишу дитячі казки, оповідання та жіночі новелли, есе. Ілюструю, укладаю хрестоматії та прописи для дошкільнят.\nПисати почала після народження другої дитини – сина. Спочатку це були казки для своїх діток, пізніше переживання, враження почали виливатись у жіночі історії для душі.\nЗ квітня 2007 року – почала публікуватись серія дитячих казочок про маленькі букви з власними ілюстраціями у Чернігівській газеті „Деснянська правда”. У жовтні 2007 року - надруковано перші жіночі новелли у львівському журналі „Найкращі жіночі історії”, у львівському тижневику „Життя”, літературні замальовки у журналі „Історії про кохання”.\nСтатті „Коли „Попешюшка” стане принцесою” про проблеми українського казкарства та „У пошуках „ЛУ”, „Сонце-віконце” опубліковані у газеті „Літературна Україна” у 2008-2009 рр. Є публікації у журналі „Телерадіокур’єр”.З січня 2007 року - початок роботи приватним підприємцем-видавцем, видавництво „ІрМа” та видання чотирьох книжечок з серії розмальовок „Розмалюй та вивчи”.\nПризер конкурсу творів для дітей "Мистецької Сторінки", часопису "Захід-Схід" (казка „Пригоди дубового листочка”), "Рукомесло 2009" (казка "Медовий Сухарик").\nАвторські статті (6)


Гемоглобін у сечі у дитини і дорослого: норма, причини\n1 Форми гемоглобинурии\n2 Причини розвитку гемоглобинурии\n4 Визначення гемоглобіну в сечі у дитини і дорослого\n5 Розшифровка аналізу\n5.1 Норма для здорової людини\n5.2 Позитивний результат\n5.3 Концентрація гемоглобіну, що перевищує 10\n5.4 Концентрація гемоглобіну, що перевищує 25\n5.5 Концентрація гемоглобіну, що перевищує 50\n6 Гемоглобін в урині у дитини\n7 Гемоглобінурія при вагітності\n8 Корекція гемоглобинурии\nЗахворювання сечовидільної системи провокують багато негативні симптоми, в тому числі може з’явитися підвищений гемоглобін в сечі (гемоглобінурія). Наявність цієї речовини говорить про надходження великої кількості крові в урину. Подібна ситуація не є нормою, а тому повинна насторожити людину і мотивувати почати лікування. Існують різні типи гемоглобинурии, які вказують на різні патологічні стани.\nПоява гемоглобіну в урині — сигнал серйозних патологій.\nВиділяють 4 основних типу гемоглобинурии:\nпароксизмальна нічна — характеризується постійним розпадом пошкоджених еритроцитів крові в судинах, і є придбаним;\nтоксична — проявляється масовим викидом в сечу гемоглобіну з руйнуються червоних кров’яних тілець, відбувається отруєння організму отрутами і хімікатами природного походження — грибкова інфекція, зараження від укусу тварини чи комахи;\nмаршова — руйнування червоних частинок крові провокується надмірним навантаженням на стопи людини;\nпароксизмальна холодова — надходження гемоглобіну в урину відбувається під впливом аутоімунного захворювання.\nПричини розвитку гемоглобинурии\nНайпоширенішими причинами виникнення патології вважаються:\nГемоглобінурія може розвинутися з-за проблем з кровоносними судинами, з-за отруєнь, хвороб ШЛУНКОВО-кишкового тракту і сечостатевої системи.\nпереливання неправильної групи крові;\nотруєння організму отруйними речовинами, кислотами та барвниками;\nпостійна фізичне навантаження на ноги, в більшій мірі на стопи;\nзахворювання шлунково-кишкового тракту та сечовидільної системи;\nважка ступінь опіків.\nКрім того, відтінок сечі може змінюватися під впливом активних речовин медикаментозних засобів або продуктів харчування в раціоні людини. У червоний колір урина забарвлюється при вживанні буряків. Темно-червоний відтінок утворюється при розпаді еритроцитів всередині судин і попаданні гемоглобіну в нирки. У більш рідкісних випадках гемоглобінурія розвивається внаслідок того, що людина хвора на туберкульоз.\nГоловною ознакою патологічного стану вважається фарбування урини в темно-червоний колір. Це свідчить про утворення в рідині великої кількості оксигемоглобіну. У зібраної сечі будуть помітні певні зміни. Через деякий час вона розшарується. Перший шар, розташований зверху, залишиться прозорим, але буде зміненого кольору, а другий, нижній шар буде утримувати частинки зруйнованих органічних речовин.\nУ список симптомів входить ломота і больові відчуття в суглобах, нічим не спровоковане підвищення температури тіла, відчуття нудоти і подальша блювота, головні болі. Крім того, біль може відчуватися в поперековій області і районі нирок. Якщо захворювання (першопричина виникнення гемоглобіну в сечі) у занедбаному стані, біль стане різкою. Зазвичай гемоглобінурія супроводжується іншими симптомами, пов’язаними із зруйнованими еритроцитами і збільшенням кількості продуктів їх розпаду. Приміром, виявляються не тільки білок, лейкоцити, а і кров у сечі.\nВизначення гемоглобіну в сечі у дитини і дорослого\nПідтвердити наявність в сечі гемоглобіну необхідно спеціальними пробами. Для цього використовується сульфат амонію, який виявляє детриты в осаді сечі. Крім того, проводиться тест з електрофорезом. Він надає лікарю інформацію про наявність і кількість білків в рідині. Дітям і, при необхідності, дорослим додатково проводиться ультразвукове дослідження, у тому випадку якщо гемоглобін в урині виявлено.\nІснує набір стандартних процедур, які проходять всі пацієнти. Лікар проводить огляд і збирає анамнез, ставлячи питання щодо проявилися симптоми і попередні хвороби пацієнта. Далі людина прямує здавати загальні аналізи крові та сечі. У лабораторії проводять біохімічний аналіз крові і посів сечі, спрямований на виявлення інфекційних патогенів. Проводити діагностичні процедури можна тільки за розпорядженням і під наглядом фахівців — уролога і нефролога. У тому випадку, якщо необхідно уточнення діагнозу, пацієнта направляють до гематолога, ендокринолога, гінеколога, в залежності від передбачуваного недуги.\nСеча здорової людини не може включати більше двох еритроцитів на аналізований обсяг.\nНорма для здорової людини\nНорма передбачає, що в сечі людини не виявляється білок гемоглобін. Допустима наявність окремих еритроцитів, але їх кількість суворо обмежена. У полі зору мікроскопа не повинно бути більше ніж 1-2 еритроцита. Саме з них буде виділятися гемоглобін у процесі розпаду, але його кількість занадто незначна для відображення в аналізі. Але якщо значно змінився колір сечі, виникають підозри на серйозну недугу.\nЯкщо людина отримала позитивний результат після проведення аналізу урини на гемоглобін, це означає, що рідина містить або гемоглобін, міоглобін або. Міоглобін схожий з гемоглобін — містить білок, а утворюється він не в крові, а в м’язових тканинах. Тому аналіз часто потребує уточнення, оскільки ці дві речовини вказують на абсолютно різні захворювання. Міоглобін вважається ознакою м’язових патологій, гемоглобін виникає при хворобах крові і кровотечах в системі сечовиділення.\nКонцентрація гемоглобіну, що перевищує 10\nУ тому випадку, якщо концентрація гемоглобіну перевищує показник 10, це говорить про незначне його кількості. Але, тим не менш, такий результат говорить про серйозні проблеми, таких як ниркова кровотеча або хвороба крові. При хворобах крові руйнуються еритроцити в кровоносних судинах і звідти продукти їх розпаду поширюються в сечу через нирки.\nКонцентрація гемоглобіну, що перевищує 25\nПри кількості гемоглобіну від 25, концентрація вважається середньою. Підвищити концентрацію речовини в сечі пацієнта до такої позначки здатні хвороби крові. Крім того, гемоглобін в результаті аналізу може бути підвищений при ураженні в м’язової тканини людини. Якщо справа саме в цьому, тоді в урині міститься схоже на гемоглобін речовина — міоглобін.\nКонцентрація гемоглобіну, що перевищує 50\nПри підвищеному показнику, від 50 одиниць, в урині знаходиться саме м’язовий міоглобін, а не гемоглобін. Він потрапляє в кров, а в подальшому і в нирки з травмованих м’язів. Настільки високий показник свідчить про небезпечних хворобах, які вимагають негайного лікарського втручання. Показники підвищені, якщо у людини є обширні гематоми або м’язи уражені інфекцією. У цих ситуаціях визначаються і лейкоцити.\nГемоглобін в урині у дитини\nГемоглобін у сечі у дитини з’являється під впливом хвороб сечовидільної системи. Так провокувати гемоглобінурію можуть:\nінфекційні захворювання сечовивідних шляхів;\nнадмірна кількість кальцію в урині;\nпроблеми з прохідністю сечових шляхів;\nрак нирки або сечового міхура;\nГемоглобінурія при вагітності\nНаявність у вагітної сечокам’яної хвороби або інфекційного ураження нирок спровокує появу гемоглобіну у складі сечі. Підвищить показник важкий перебіг хвороби, оскільки в період виношування дитини камені в нирках і різні інфекції лікувати складніше, ніж у звичайному стані жінки. З-за гормональних змін в організмі у жінок при вагітності ймовірність утворення конкрементів підвищується, причому їх форма часто неправильна, а тому здатна травмувати тканини органів, провокуючи кровотечі і больовий синдром. Кров, а відповідно і гемоглобін, потрапляють у сечу.\nМетод лікування залежить від форми гемоглобінурії. Якщо захворювання прийняло 4-ту форму, важливо провести пацієнту переливання крові, а саме — еритроцитів. Крім того, хворому призначаються анаболіки, які допоможуть прискорити процеси формування та оновлення структурних частин клітин, тканин і м’язів. Також пацієнту необхідно проводити лікування, що запобігатиме розвиток анемії, тобто, приймати препарати, що містять залізо. При необхідності хворому прописують антикоагулянти, які не дають утворюватися тромбам. У разі отруєння токсинами хімічної та біологічної природи, лікування буде направлено на виведення цих речовин з організму.


"Правильна" вагітність: поради здорового харчування для вагітних жінок від Супрун Львів\nВагітність – особливий період в житті кожної жінки, коли в організмі відбуваються великі зміни, часто змінюється настрій, гормональний фон, а також – звички в харчуванні. Для того, щоб ваше життя на час вагітності не перетворилося в один з епізодів чергового горе-серіалу (коли в жінки поганий настрій, постійний токсикоз), треба дотримуватися раціону здорового харчування, зосередивши особливу увагу на окремих моментах харчування.\nСьогодні “lvivyanka.info” розповість, як потрібно харчуватися на період вагітності згідно з порадами від справжньої професіоналки у справах здоров’я та вагітності Уляни Супрун. Саме до її порад прислухається значна частина населення України, живучи здоровим та щасливим життям.\nЯк потрібно харчуватися вагітним жінкам, аби відчувати себе в комфорті та бути щасливими?\nДавніше Уляна Супрун на своїй сторінці у соціальній мережі Facebook написала декілька ефективних порад щодо правильного харчування для вагітних. Водночас, Уляна Супрун прокоментувала стереотипну думку про те, що вагітним особливо хочеться соленого або ж надміру тягне їсти солодощі.\nУляна Супрун розповіла про те, що головне правило здорового харчування вагітних – це споживання збалансованої та різноманітної їжі. Дотримуючись такого харчування, вагітність точно проходитиме на задоволення та приноситиме щастя не тільки жінці, а й майбутньому татусеві.\nТакож спеціалістка зі здоров’я дала декілька конкретних порад щодо збалансованого харчування, про які ми розкажемо сьогодні.\nПорада №1: спочатку раціон може бути незмінним\nПопри те, що вагітність кардинально змінює життя жінки, на початку цього особливого періоду життя раціон жінки може і не змінюватись, переконана Уляна Супрун. В декого зміна раціону може викликати справжній стрес! Звідси – “дивні”, на перший погляд, пристрасті до солодкого, соленого, гіркого – як у кого.\nТакий процес можна пояснити тим, що під час вагітності в жінки відбуваються суттєві гормональні зміни. Тому і змінюється поріг чутливості до різного характеру смаків.\nПорада №2: “правильне” харчування може врятувати від токсикозу\nЗ приходом вагітності у багатьох жінок виникає неприємна проблема токсикозу. Дехто намагається впоратися з токсикозом за допомогою медикаментів, однак інколи медичні засоби можуть нашкодити майбутній мамі, особливо коли жінка чутлива до деяких складових препаратів. Тому Уляна Супрун радить зосередити увагу на “правильному” харчуванні, аби подолати проблему токсикозу.\nТоксикоз легкої ступені можна подолати за допомогою збалансованої дієти. Збалансоване харчування разом з “дробленою” їдою в сукупності допомагає при токсикозі, впевнена Уляна Супрун.\n“Дроблене” харчування полягає в тому, що їсти потрібно невеликими порціями кожних 2-3 години. Їжа повинна бути не надто гарячою, злегка підігрітою. Ідеальний варіант – коли їжа в протертому вигляді.\nПорада №3: чим довший термін – тим суворіший підхід до раціону\nІз “загостренням” вагітності жінці дедалі складніше робити звичні речі, майбутня матуся швидко втомлюється, потребує більше уваги від чоловіка. Водночас зростають потреби в харчуванні. Уляна Супрун переконана, що зі збільшенням ембріона потрібно робити суворішим підхід до раціону.\nПізні етапи вагітності вимагають суворішого ставлення до харчування саме через те, що через збільшення плода зростає навантаження на шлунково-кишковий тракт. Звідси – печія та закрепи – неприємні “побічні ефекти” при вагітності. Тому в цей період краще обережніше підбирати продукти харчування, не експериментувати і не захоплюватись надміру “пікантними” стравами.\nПорада №4: обмежити споживання продуктів, які містять тартразин\nЧи знаєте ви, що таке тартразин? Це – шкідлива речовина, яка є складовою пофарбованих солодких газованих напоїв, копчених продуктів, жувальних гумок та цукерок, карамелі. Саме ці продукти краще не вживати під час вагітності, особливо тоді, коли плід вже є досить великим.\nУляна Супрун також радить на час вагітності обмежити споживання консервів, міцного чорного чаю та міцної кави. “Легкі” кавові напої можна споживати, однак в дуже незначних кількостях і не надто часто. Пам’ятайте: кава збудливо впливає на людський організм, тому може спричинити небажані явища для вагітної.\nПорада №5: фрукти та овочі – обов’язкова складова раціону\nУляна Супрун переконана: якщо майбутній матусі хочеться перекусити, то обмежувати себе в цьому не слід. Однак на перекуси потрібно виділити овочі та фрукти, однак краще їх їсти у свіжому вигляді, без термічної обробки.\nЩодо соку, то краще не споживати не пастеризований сік, переконана Уляна Супрун.\nПорада №6: потрібно їсти цільні злаки\nНа час вагітності краще урізноманітнити максимально свій раціон і включити до нього різні види цільних знаків. Цільні злаки додають сили та енергії, до того ж, вони абсолютно не є шкідливими, якщо давати в міру солі чи цукру.\nПорада №7: додати до раціону велику кількість риби\nВсім корисно їсти рибу, а вагітним жінкам – особливо. Жирна риба містить велику кількість вітамінів, крім того, риба – це надзвичайно багате джерело омега-3 поліненасичених жирних кислот. Жирна риба має низький вміст ртуті.\nОмега-3 несе велику користь і для дитини. Вважається, що омега-3 сприяє формуванню нервової системи дитини. До того ж, омега-3 значно знижує ризик передчасних пологів.\nВарто також пам’ятати про те, що до раціону майбутньої матусі мають входити яйця. 1-2 яйця на день, які пройшли достатню термічну обробку, є поживною складовою раціону. Такими ж поживними є бобові: вони багаті на клітковину, амінокислоти та білки.\nКорисним для майбутньої матусі є м’ясо, однак його потрібно споживати в міру, як і всі інші продукти. До того ж, не надто корисною складовою раціону вагітної жінки стане ковбаса, різноманітні паштети та сосиски.\nЗверніть увагу: сьогодні дуже популярними є своєрідні комплекси вітамінів та БАДи. Однак перед тим, як їх включити до свого раціону, необхідно порадитися з гінекологом, а приймати такі комплекси слід дуже обережно. Уляна Супрун зазначає: надлишок вітамінів може завдати такої ж шкоди організму, як і їх нестача.\n039;я вагітної жінки\nPrevious articleПопулярні салонні процедури для волосся: чим різняться?\nNext articleНа Львівщині стартувала школа лідерства для дівчат


Фен-шуй вчить нас тому, як жити і розвиватися в гармонії з навколишнім світом.\nЩо ж таке гармонія? Щось конкретне, абстрактне? Гармонія, перш за все, – це взаємозв'язок і енергетичний обмін між людиною, природою і всіма причинно-наслідковими зв'язками в цьому світі. Раніше люди були ближче до природи, слідували природним циклам, підпорядковувалися її законам, і їхнє життя було гармонійним і розміреним. Потім людство стало на шлях розвитку цивілізації, підпорядковуючи природу і стихії, що призвело до тотального дисбалансу. Сьогоднішній світ сповнений протиріч, люди страждають від недуг і мріють про щастя і здоров'я - здавалося б, таких простих і природних речах. Більшість людей зациклені на заробітку грошей і споживацтві, не віддаючи собі звіт в тому, що життя - це щось інше, ніж просто програма по заробітку грошей і виконання соціального плану. Люди втратили зв'язок зі своєю природністю, багато хто не може і навіть не розуміють, що таке "спочивати в своєму центрі".\nВсіх нас виховують таким чином, що ми покладаємося тільки на свої сили і не звертаємо уваги, або забуваємо про сили природи, а, отже, не вміємо ними користуватися. Китайці - дуже мудрий народ, завдяки їх відданості своїй традиції, вони зуміли донести цінні знання фен-шуй до наших днів, і нам дуже пощастило, що у нас є можливість ними користуватися. Всі методи фен-шуй досить прості для розуміння і застосування, а користь від них - незмірно велика. Китайці ще тисячоліття назад спостерігали Комету Галлея і винайшли компас. Нам, західним людям, такий розвиток навіть і не снилвся.\nВсе в світі складається з енергій, знайшовши свої "сприятливі поля", ми зможемо з легкістю орієнтуватися в житті і знаходити рішення у всіх життєвих обставинах.\nНе варто сприймати фен-шуй як магію, це далеко не так. Щоб краще зрозуміти фен-шуй, потрібно познайомитися з китайським світоглядом.\nЗона мудрості в фен-шуй знаходиться на північному сході. Ця зона відповідає за все, що пов'язано з духовним розвитком, навчанням, знаннями і новим досвідом. Активізуючи цю зону в своєму житловому приміщенні, ви неодмінно привернете у своє життя успіх, навчитеся правильно і з користю приймати рішення і брати відповідальність за те, що відбувається в свої руки. Елементом північно-східної зони приміщення вважається Земля. Підтримує Елемент Землі - Вогонь, а послабляє - Метал. Руйнує ж Землю не що інше, як Дерево (забирає у Землі поживну енергію, ресурси). У зоні мудрості доречно буде розташувати робочий кабінет і робочу зону в цілому. В даному секторі мозкова діяльність буде протікати краще, а матеріал засвоюватися швидше (якщо ви вчитеся). Якщо ви зробите в цій зоні свій робочий кабінет, то робота піде "як по маслу", ви будете багато встигати за короткий термін, при цьому не розсіюючи увагу на інші речі і не відволікаючись від роботи.\nДля оформлення зони мудрості підійдуть такі відтінки, як жовтий, коричневий, бежевий, червоний, помаранчевий - практично всі яскраві, активні, янські тони. Так як дана зона відноситься до Елементу Землі, то і в робочому кабінеті найкраще повісити картину із зображенням Землі (можна географічну карту) або поставити глобус - ці речі активізують хорошу енергію, відповідну тій області. Гарне освітлення також буде корисно в зоні мудрості, так що не нехтуйте хорошими світильниками і яскравими лампочками, можна денного світла.\nФігурки у вигляді сови, черепахи, слона або змії не тільки прикрасять зону мудрості, а й будуть служити талісманами, допомагати на шляху навчання і кар'єри, адже ці тварини вважаються еталоном мудрості.\nТакож добре поставити в робочій зоні кристали (наприклад, різні види кварцу) і фігурки, виготовлені з мінералів (наприклад, кришталевий лотос - символ мудрості, гармонії і просвітління), що сприятиме гармонійному потоку сприятливої ци і відкритості вашого розуму.\nПіділіться сторінкою "Мудрість фен-шуй"\nПоділіться стрінкою з друзями "Мудрість фен-шуй"


Найсмачніші ті наїдки, що самі зробили дітки\nВ четвер 11 липня вихованці ДНЗ «Рукавичка» разом з вихователем Мухар М.Б. та завідуючою закладу Дітчук О.Г. провели майстер – клас «Щоби яблучний пиріг нам з’їсти, треба замісити тісто» Діти вчилися додавати різні інгредієнти та місити тісто, прикрашати пиріг яблуками.\nСпечений пиріг діти смакували з чаєм на підвечірок. Спільна праця додала багато різних емоцій і всі вихованці були задоволені. До дому понесли власноруч зроблені аплікації паперового фартушка з рецептом яблучного пирога.\nДітчук О.Г., завідувач ДНЗ «Рукавичка»\nВ четвер 11 липня вихованці ДНЗ «Рукавичка» разом з вихователем Мухар М.Б. та завідуючою закладу Дітчук О.Г. провели майстер – клас «Щоби яблучний пиріг нам з’їститреба замісити тісто"


Рецензія на книгу Ч. Т. Айтматова «И довше століття триває день» | Довідник школяра – кращі шкільні уроки по всім предметам\nРецензія на книгу Ч. Т. Айтматова «И довше століття триває день»\nМи є те, що ми пам’ятаємо й чекаємо. Ч. Айтматов На порозі третього тисячоріччя людство знову й знову шукає відповіді на вічні питання про сенс життя, про суспільство й людину, їхньої відповідальності за сьогоднішній день. Саме за сьогоднішній, тому що завтрашнього може й не бути. Існування й руйнуюча дія ядерної зброї, освоєння космосу у військових цілях, що залишає бажати кращого екологія – все нагадує й попереджає про можливу катастрофу всієї цивілізації\nНіхто нікого не переможе, ніхто не уцелеет поодинці. Рятуватися й рятувати треба всім разом. Суспільство – це люди, а люди бувають різними. На що здатно суспільство, якщо в ньому замість культу релігії затвердиться культ насильства, наживи за всяку ціну?\nБезпристрасного, байдужні, споріднення не пам’ятають манкурты – невже такі люди зможуть забезпечити прогрес і потрібні суспільство? Що удержить людей і змусить соромитися аморальних учинків? Совісно, соромно – адже за це не платять, не карають. Мій зручний мир, мої інтереси й інтереси суспільства – як гармонійно об’єднати їх? Ці питання нещадно ставить життя, і всі люди здають цей іспит, як роблять це й герої роману Чингиза Айтматова “И довше століття триває день”.\nЧингиз Торекулович Айтматов увійшов в історію російської літератури “Повістями гір і степів”, які дихали молодістю, свіжістю, любов’ю до рідного краю, до людей, що живуть у горах Тянь-Шаню, що оточують велике озеро Іссик-Куль. Минаючи кілька таких же світлих і радісних повістей, Айтматов почав замислюватися про глибокі проблеми всього людства, і у творчості зазвучали тривожні ноти. Уперше ж відчуття болючого шоку читач випробував від повісті “Після дощу” (“Білий пароплав”). І протягом наступного років письменник формулює всі нові й нові соціальні, психологічні, загальнолюдські проблеми, що хвилюють сучасність. І от отут з’являється перший роман Айтматова, що вбрав у себе багаторічна праця, переживання й міркування письменника\nЦе й був “Буранний полустанок”, що більше відомий за назвою “И довше століття триває день”. Незважаючи на настільки величезну філософську роль, роман захоплює не відразу. Філософський епіграф з “Книги вболівай” X століття, незвичний початок: “Було потрібно велике терпіння в пошуках видобутку по висохлих байраках і облисілих балках”, літній казах везе ховати свого друга на родовий цвинтар – зовсім іншим, далека моїм інтересам життя відкривається на перших сторінках роману\nАле повна схованої сили, точна проза Айтматова захоплює, і поступово починаєш відкривати глибинний зміст що відбувається, таємну взаємозв’язок подій, осягати в слові внутрішню роботу душі письменника, про що він і говорить в епіграфі. Сюжет роману простий: мышкующая голодна лисиця виходить до лінії залізниці, жінка похилого віку поспішає повідомити, що “умер самотній старий Казангап”, шляховий обхідник Едигей вирішує поховати друга на древньому родовому цвинтарі. І сумна процесія, очолювана Едигеем на Каранаре, розмірно рухається в глиб степів до цвинтаря Ана-Бейит.\nАле там уже їх чекає приголомшуюча новина: свята святих казахів “підлягає ліквідації”, на місці цвинтаря буде перебувати стартова площадка для запуску ракет по програмі “Обруч”. Чиясь невблаганна воля в особі лейтенанта Тансыкбаева відлучає людей від їхньої святині. “Принижений і розстроєний” Едигей, переборовши опір сина Ка-Зангапа Сабиджана, ховає друга неподалік, на обриві Ма-лакумдычап.\nИ в кінці цієї історії, як і в її початку, з’являється символ Природи: шуліка, ширяючи високо, спостерігає стародавню справу поховання й передстартову суєту на космодромі. А паралельно йде оповідання про зовсім інший світ, центр якого перебуває південніше Алеутських островів у Тихому океані, у квадраті, приблизно равноудаленном від Владивостока й Сан-Франциско. Це авіаносець “Конвенція” – науково-стратегічний штаб Обценупра по спільній програмі “Деміург”. Тут американський і радянський паритет – космонавти, зв’язавшись із позаземною цивілізацією, покинули станцію “Паритет” “тимчасово, щоб після повернення доповісти людству про результати відвідування планети Лісові Груди”.\nПояснюючи причини свого “безпрецедентного підприємства”, вони пишуть: “Нас веде туди спрага знань і віковічна мрія людини відкрити собі подібні істоти в інший світах, для того щоб розум об’єднався з розумом”. При зіставленні таких ліній сюжету виходить, що автор, осягаючи доконаний мир, удивляється в нього з космічної безодні: чи зможуть люди змінити свої подання про мироустройстве, щоб увійти в новий населений простір? З іншого боку, сучасність последуется із глибини споконвічної Природи, з позицій патріархального світорозуміння: чи збережуть люди традиції й духовні цінності предків, чи збережуть землю у всій її унікальності? Введення космічної, навіть науково-фантастичної сюжетної лінії ускладнило композицію роману\nУ ньому існує як би кілька просторів: Буранного полустанку, Сары-Озеков, країни, планети й далекого космосу. Так само сполучаються в романі й різних шарах часу: минуле, сьогодення й майбутнє. А в центрі їхнього перетинання – людин, дієприкметниковий і до лисиці, і до ракети, покликаний усе розуміти, з’єднувати, гармонізувати\nЦе і є головний герой роману Едигей Жангельдин, Буранний Едигей, що прожив безвиїзд але сорок років на полустанку, фронтовик, теперішній трудяга, трудівник. Як писав сам Айтматов, “він один з тих, на яких, як говориться, земля тримається… Він син свого часу”.\nИ поруч із ним у центрі роману верблюд-сырттан (сверхсущество), що веде свій рід від білоголової верблюдиці Акмал, як втілення самої Природи, її рівності з людиною. Між ними, людиною й верблюдом, лежить шар міфів: переказ про цвинтар Ана-Бейит, легенда про трагедію манкурта, про те, як Найман-Ана намагалася воскресити любов’ю пам’ять у сина-манкурта і як літає тепер над степом птах Донен-Бай з відозвою до людей: “Згадай ім’я твоє! Твій батько До-ненбай!..” Сюди ж примикає написане ритмічною прозою переказ про любов старого співака Раймалы-Ага. “степового Ґете”, до юного акынше Бегимай.\nЛегендарні події минулого живуть у спогадах Едигея, переплітаючись із днем сьогоденням: легенда про манкурте з долею Сабиджана, переказ про золото мекре з життям дітей Абуталипа, а легенда про любов Раймалыага з переживаннями самого Едигея. Ці міфи привносять у композицію роману нові непередавані відчуття, роблять його схожим на казку, від якої просто неможливо відірватися, хочеться з головою поринути в цей прекрасний мир неповторної прози. День сьогоднішній у романі увібрав у себе глибинну вагу ламяти, оскільки “розум людини – це згусток вічності, що увібрав у себе тисячоріччя історії й еволюції, наше минуле, сьогодення й конструкцію прийдешнього… Ми є те, що ми пам’ятаємо й чекаємо”. Тому по^-особливому звучить назва роману – рядок з вірша Б. Пастернаку “Єдині дні”. Це вірш – антипод роману по легкому смутку, задушевності почуття, ледве неуважного погляду на минуле, розчинене вбудущем.\nРоман же трагічний, що оголює всі конфлікти сучасності, що вимагає від кожного негайних однозначних рішень. У такій назві укладена не тільки важлива для письменника ідея, думка, але й поетичний, музичний образ, ліричний мотив, що “просвічує” крізь тканину всього роману. І довше століття триває день похорону Казангапа, день напружених міркувань Едигея про складні питання часу, історії\nИ от художнє чудо: у його спогадах і міркуваннях відкривається нам ідеальне поводження й житіє людини. Ми читаємо не про колишній і не про те, як живуть, а про те, як жити. Жити в гармонії із природою й із самим собою, личностно й щасливо, на чисті початках\nОсновою життя героїв роману на Буранному полустанку стали Пам’ять і Совість. Ці люди не рвуть від життя шматки й не шукають, де краще. У суворій природі Сары-Озеков вони вловили живу душу самої Природи й уміють радуватися малому – поезії зливи, наприклад.\n“Абуталип і діти купалися в потоках зливи, танцювали, шуміли… Те було свято для них, віддушина з неба”. Життя сімей Едигея, Казангапа й Абуталипа Куттыбаева протікає зі своїми страстями, надіями й труднощами\nА в труднощах загартовується характер, очищаються душа й розум. І цінності в їхньому світі щирі: любов сімейна, чесний праця, незлобива життя. Можливо, ідеальні © Алл Соч. РУ 2005 відносини між сім’ями на Буранному – втілення мрії письменника, прообраз відносин між народами й державами. Однак Еди-Гей і Укубала, Абуталип і Зарипа далеко не наївні люди. У тязі до вільного життя вони протистояли законам роду, випробували гоніння в певний період історії\nТому й дорожать так тремтливо й ніжно один одним і дітьми. Сімейна любов – головна цінність. Та й життя на полустанку схожа на братній гуртожиток. В основі її – жаль і духовність. І Едигей у цьому світі – головна особа, для всіх підтримка й опора\nЗбережи - » Рецензія на книгу Ч. Т. Айтматова «И довше століття триває день» . З'явився готовий твір.\nРозміщено Твори на вільну тему марта 5, 2016 neo_t\n« Міркуючи про прозу Пушкіна. Проза Пушкіна. Думки про прозу Пушкіна\nЛюбовна лірика Марини Цветаевой »


Мудрість і досвід пращурів українців збережені! – SECOND-USA\n-Мудрість і досвід пращурів українців збережені! – переконаний Володимир Пилат, Президент Міжнародної федерації Бойового Гопака, – Десятки років знадобилися, аби дослідити і відродити до сьогодні втаємничені знання славетних лицарів нашої нації. Маємо реальні результати і підтвердження! Всі спроби спростувати існування таємних знань українців закінчились нічим! Це наша історія! Ми такі є!\nНа Волинь завітав сучасний козак-характерник зі Львова Костянтин Стасюк. У Музеї-скансені сільського господарство Волині, що в селі Рокині, він провів майстер-клас із бойового гопака та поділився власною методикою оздоровлення.\nОтаман спілки характерників Федерації Стасюк автор низки рекордів надможливостей і витривалості міжнародного рівня, цілитель, реабілітолог , феномен. https://www.youtube.com/watch?v=tjCyjJCoSHs\n-Уже сьогодні кожен має зрозуміти, що існує не нами вигадана, закладена Творцем, істина рухів, яка дозволяє людині долати силу тяжіння Землі! Це зменшення навантаження на опорно-рухливий апарат і м`язову систему! – сказав Костянтин Стасюк, – Це – оздоровлення! Повернення молодості і довголіття.\nМіжнародна федерація Бойового Гопака започаткувала програму Оздоровлення нації. Долучайтеся!\nБуде єдина церква?\nОльга Богомолець – Сильні мають захищати слабших – в цьому я бачу сенс існування держави. 9 views


Найбільша криптобіржа Binance готується до запуску в Україні, — Мінціфри - Tehnot.com\nНайбільша криптобіржа Binance готується до запуску в Україні, — Мінціфри\nНайбільша криптобіржа Binance підписала меморандум з Міністерством цифрової трансформації України, в рамках якого майданчик допоможе уряду вплести криптовалюти в місцеве праве поле. Побічний бонус співпраці — поява біржі в країні, як мінімум, зі слів міністерства.\nМеморандум з Binance\nПрес-реліз Binance говорить про плани допомогти визначити правовий статус криптовалют. Міністерство і криптобіржа створять робочу групу для розробки стратегії впровадження блокчейна і створення нового ринку віртуальних активів в Україні.\nКриптобіржа допоможе розробити «прозорі і ефективні» механізми обороту криптовалют. Ще одна велика задача — формування привабливих умов для інвестицій і бізнесу.\nАнонс запуску в Україні\nГолова міністерства, Михайло Федоров, в рамках круглого столу ознайомив пресу з фактом підписання меморандуму. А також порадував тим, що великий гравець активно працює над запуском офісу в Україні. За його словами, це станеться «швидше за все, до Нового року».\nВідео з круглого столу, блок про роботу з Binance стартує з 6:01:\nКроки Binance в Україну\nВже ведуться переговори з НБУ і місцевими банками про відкриття рахунків Binance. Це дозволить банкам отримати відсоток від проведення транзакцій. Посилить український бюджет і оподаткування місцевого офісу, вважають в міністерстві.\nВрегулювання всіх цих питань також дозволить українцям простіше купувати і продавати криптовалюти на Binance. За словами міністерства, поки затверджувалися положення меморандуму, біржа вже додала українську мову і гривню.\nОстаннє на сайті і правда є, але в переліку мов інтерфейсу, станом на шосте листопада, Tehnot.com не знайшов українську:\nХоча міністерство говорить про запуск Binance в Україні, прес-реліз самої компанії замовчує про подібні плани. Особливо бентежить рядок: «Міністерство привітало готовність платформи надати консультаційні послуги». Акцент йде саме на консультації і визначення правового статусу криптовалют, а також інтеграцію блокчейна.\nЄдиний в прес-релізі натяк на запуск — цитата Федорова:\nПідписавши меморандум з Binance, ми відкриваємо Україну для однієї з найбільших криптовалютних бірж в світі і дозволяємо Binance легально почати тут свій бізнес\nЧи буде «дозволу» влади достатньо, щоб на карті вакансій платформи з’явилося українське місто, незрозуміло. Втім, сама біржа, можливо не хоче завчасно говорити про прихід на новий ринок. Або вона просто не впевнена, що все складеться в довгостроковій перспективі, а тому надмірно обережна з анонсом.\nРеальні поради уряду, як утримати Binance в країні і посприяти справжньому зростанню крипторинку, можна почути в ході самого круглого столу.\nЧлен ради директорів Bitcoin Foundation Ukraine Олександр Момот, починаючи з 47:16, говорить про необхідність фіатного шлюзу і нагадує, що Україна буде не першою країною, через яку криптогігант спробує закріпити правовий статус криптовалют. А тому треба не допустити помилки інших, щоб проект серйозно поставився до місцевого ринку.


НАЦІОНАЛЬНА ПАМ`ЯТЬ МІЖ УЧОРА І ЗАВТРА (ВИСТУП ВОЛОДИМИРА В`ЯТРОВИЧА НА СЕСІЇ ШКОЛИ ЖУРНАЛІСТИКИ "НОВА УКРАЇНА") | Лабораторія законодавчих ініціатив\nНОВИНИШкола професійної журналістики "Нова Україна" 23 жовтня 2012\nісторик, голова вченої Ради Центру досліджень визвольного руху\nВідомий італійський державний діяч ХІХ століття Каміло Кавур, один із тих що безпосередньо причетний до об’єднання своєї країни, після успішного завершення цього завдання заявив: “Італію створили, настав час створити італійців”. У цій фразі закладений очевидний парадокс, адже для творення незалежної держави потрібна була мобілізація народу, його перетворення в нову спільноту — націю. З іншого боку, саме національна держава є необхідною передумовою остаточного оформлення нації.\nНайкращим доказом, що зі здобуттям незалежності творення нації не завершується, є сучасна Україна. Попри понад 20 років державності, тобто майже повний період активної діяльності одного покоління (який становить приблизно 30 років), ми не можемо поки говорити про сформовану національну спільноту українців.\nНаціональна ідея не спрацювала – ніхто й не намагався впроваджувати її в життя\nЧому так сталося? Відповідь дуже проста: за винятком невеликої купки ентузіастів, ніхто не ставив собі за мету «творити українців». Знаменита фраза Кучми про те, що національна ідея не спрацювала, стала офіційним поясненням, чому влада не докладала зусиль у цьому напрямку. Звичайно, що вона не спрацювала, адже ніхто й не намагався впроваджувати її в життя.\nНа жаль, для українського політикуму дуже характерно багато говорити про ті чи інші рецепти покращення життя чи реформи, нічого не робити для їх практичного застосування, а згодом оголошувати невдалими самі рецепти чи ідеї реформ. Очікування, що все станеться саме по собі, якось «втрясеться», не дало жодних результатів в економічній сфері, так само воно не працює в національній.\nСьогоднішня політична чи навіть геополітична ситуація є найкращим свідченням, наскільки небезпечним для держави є такий стан справ. Про Україну дедалі частіше стали говорити як про державу, що не відбулася. Українська держава може відбутися лише за умови повного формування української політичної нації, тобто спільноти, яка об’єднає представників різних етнічних груп довкола ідеї побудови сильної незалежної української держави.\nПлатформою для творення української політичної нації мають стати ключові концепти української етнічної культури та історії. Чому? Тому що це будуть саме ті ознаки, які дозволять називати сформовану спільноту українською нацією, які дозволять їй вирізнитися на фоні інших народів, мати власне неповторне обличчя.\nВідомий український блогер під псевдонімом “Франкенштейн” в одній із своїх статей дуже слушно зазначив: “Світ цікавить тільки самобутня і оригінальна Україна, не схожа на ніщо. Україна, що відважилася бути собою, бути самостійною одиницею, єдиною у своєму роді, здатною чинити опір. Це про неї пишуть тисячі книг, її ілюзорність намагаються довести сотні псевдоісториків. Це її бояться і ненавидять, мріють відвідати, відвідують, закохуються … Майдан, Львів, УПА, Бандера, Холодний Яр — стали брендами, що викликають жвавий інтерес, що мали колосальний ринковий успіх”.\n«Позиціонуйся або помри»\nБізнесове гасло «Позиціонуйся або помри» є актуальним і в національній сфері. Якщо в Україні постане політична національна спільнота, для якої неважливими будуть українська мова, історія, культура, а вона сприйме, до прикладу, російську мову, історію, культуру, тоді рано чи пізно постане питання про доцільність існування окремої національної спільноти з ідентичними ознаками, як у російської. Непотрібність такої спільноти означатиме й непотрібність створеної держави. Тобто маємо знову цікавий парадокс: Україна як держава зможе існувати тільки завдяки українцям, українці зможуть відбутися повною мірою тільки завдяки державі Україна.\nНа жаль, сьогодні це краще розуміють сили, зацікавлені в ліквідації України, ніж ті, які ставлять собі за мету її розбудову. Тому за останні два роки бачимо потужні атаки на все, що має становити платформу для об’єднання українців: мову (закон про засади мовної політики, скасування українських квот в ефірі), церкву (державне фаворитизування Російської церкви), історію (зміна підручників зокрема через вилучення з них матеріалу про український визвольний рух, узгодження з Росією бачення на українське минуле).\nПаралельно з цим в Україні відбувається творення нового варіанту російської нації, у рамках так званого «Русского мира». Ця ідеологія є розмиванням українських культурних основ, оманливою спокусою реалізації в ширшому геополітичному контексті: «ми пропонуємо будувати не просто іншу країну, а глобальну слов’янську цивілізацію». Свого часу на таку спокусу купилася українська еліта XVII—XVIII століть, яка стала активним співтворцем Російської імперії, вважаючи, що зможе зробити її своєю. Кадровою основою для «Русского мира» в Україні є велика кількість радянських людей. Адже в СРСР ідея комуністичного інтернаціоналізму зникла дуже швидко, ще за Йосифа Сталіна її було замінено на російський варіант шовіністичного націоналізму. Щоби швидко мобілізувати населення, сталінські ідеологи поховали Інтернаціонал і відродили ідеї Третього Риму. Тому «гомо совєтікус», вихований на ідеях про величність Росії, її месіанську роль, — сьогодні чудова платформа для просування «Руского міра» як ідеологічного продукту і так званого Євразійського союзу як його геополітичного втілення.\nТриває справжня війна за душі українців – «зачистка свідомості»\nЧому для росіян настільки важлива Україна, чому вони не будують свого «міра» на власній величезній території? А справа в тому, що його там нікому будувати. Очевидно, ці ідеї ніколи не будуть близькими для азіатських чи кавказьких народів, свого часу завойованих Росією. Велика культурна, релігійна, врешті ментальна різниця між цими народами і росіянами перетворює їх на непридатних для ролі будівничих «Русского мира». Тож російській владі потрібна не стільки Україна, скільки українці як носії нової ідеології.\nТому навряд чи йтиметься про територіальне завоювання наших земель, натомість уже зараз іде справжня війна за душі українців. Завойовуючи Чечню, російська влада постійно говорила про «зачистку територій». Зараз відбувається «зачистка свідомості».\nПроводиться активна робота з ліквідації української національної пам’яті і всього, що може нагадати українцям про те, якою була доля їхніх предків в обіймах старшого брата. На початках в епіцентрі цих атак опинилися найяскравіші постаті та періоди нашої історії, ті, які уособлювали її боротьбу за незалежність і здатність протистояти росіянам. Тому для сучасної російської влади однаково болючими були і давній Іван Мазепа, і відносно близький хронологічно Степан Бандера. Тому швидко, після зміни влади в Україні на слухняну, у Києві змінено назву вулиці Мазепи, а Бандеру і Шухевича позбавлено звання Героя України. Тому в одному із своїх перших виступів на міжнародному рівні президент Янукович відмовився від підтримки концепції Голодомору як геноциду, а в догоду російському керівництву назвав його загальною трагедією народів СРСР.\nПро те, що ці заходи будуть не останніми, чітко заявив відомий кремлівський історик Колпакіді, який похвалив Януковича та його команду за позбавлення Бандери звання героя. Але разом із тим зауважив, що для цілковитого налагодження стосунків з Росією українське керівництво має піти далі — порвати зі сформульованою Грушевським концепцією про Україну-Русь, тобто цілком відмовитися від спадщини Русі як такої, що не має нічого спільного з українською історією. Отже, російським можновладцям ідеться не лише про Мазепу чи Бандеру, а й про позбавлення українців історичної основи їхньої держави. Без історії Русі, з козацькою історією, зображеною виключно як боротьбу за возз’єднання з «єдинокровними православними братами-великоросами» (як у новій постановці «Тараса Бульби»), без визвольної боротьби українців у ХХ столітті Україна як держава перетворюється на геополітичне непорозуміння, яке випадково постало на уламках СРСР.\nРозуміння важливості національної пам’яті має бути притаманним не тільки тим, хто намагається ліквідувати Україну, але й тим, хто ставить собі за мету її розбудову. Адже національна пам`ять — надзвичайно цінний сукупний досвід поколінь. Пам`ять про спільне життя наших предків тримає в купі наші родини, вона ж об’єднує більші спільноти, такі як нації. Тому вона — один зі стовпів національної ідентичності, знищення якого означає переривання зв’язку поколінь і врешті може привести до зникнення нації як такої.\nБез пам`яті немає традиції, а отже культури, а отже – й нації\nВідомий український історик та філософ В`ячеслав Липинський писав: «Без традиції нема культури, без культури нема нації». Можемо додати до його слів, що без пам’яті немає традиції, а отже – культури, а отже – й нації. Маємо трагічний приклад наших найближчих сусідів білорусів, де практично знищені історична пам’ять, національна культура та мова. У результаті сучасна Білорусь — недорозвинена авторитарна держава, своєрідний артефакт радянської доби. Історичні горизонти цієї держави обмежуються радянським часом. А найстрашнішим є те, що в результаті й сучасність схоже не скоро вийде поза радянські рамки.\nІсторична пам`ять важлива також у безпосередній практичній політиці. Адже історія народу чи не найкраще відображає його ментальність, пориви, бачення себе в навколишньому світі, без урахування чого неможливо планувати важливі кроки, які впливатимуть на його майбутнє. До прикладу, історія України практично не знає періодів авторитарного керівництва, у нас немає вождів, яким беззаперечно поклонявся би народ, за винятком тих, які прийшли ззовні. Тому будь-які спроби встановити в сучасності якісь авторитарні моделі керівництва лише гальмуватимуть розвиток. Натомість маємо безліч прикладів виявів індивідуальної та колективної свободи українців (якої іноді бувало так багато, що вона перетворювалася на анархію). Тому, намагаючись мобілізувати українців на виконання важливих спільних завдань, слід опиратися передусім на потенціал свободи, закладений у них, аніж на слухняність та покірність владі.\nЦей момент є надзвичайно важливим у творенні української політичної нації. Чимало представників інших етнічних груп, що мешкають в Україні, готові підтримати український національний проект саме за закладений у ньому демократизм, саме його вони бачать якісною альтернативою іншим проектам, які намагаються втілювати в нашій державі — авторитарним радянським чи російським моделям. Цікавими спостереженнями з цього приводу поділився відомий журналіст Юрій Макаров. Він пише про те, що у Києві учасниками масових акцій на захист української мови виступали його російськомовні друзі, які походили з російських, єврейський, вірменських чи інших родин. Таким чином, вони виходили не стільки на захист мови як на захист українського проекту, який для них є альтернативним до тих, що втілює сучасна корумпована влада, це “можливість, хай навіть і примарна, вибудувати щось нове замість того, у чому жили – чи називатимемо це Російською імперією чи СРСР, чи пост-СРСР, немає значення”.\nЧому Україна повинна проводити активну політику формування власної національної пам`яті? Тому, що вона є основою формування національної ідентичності, тому, що це єдиний адекватний спосіб протистояння насаджуванню чужої пам’яті, яка руйнує нашу державу.\nЄдиний адекватний спосіб протистояння насаджуванню чужої пам`яті – формування власної\nНа питання, як протистояти «Рускому міру», дуже гарно відповів новий керівник УГКЦ Святослав: «Дуже просто — будувати український світ». Тільки позбувшись решток тоталітарного минулого в суспільній свідомості, ми зможемо говорити про формування спільних національних цінностей, успішної державотворчої стратегії. Тільки тоді, коли різні регіони України матимуть спільних історичних героїв, однаково оцінюватимуть ті чи інші події нашого минулого, ми зможемо говорити про національну консолідацію, украй необхідну для розбудови держави. Лише тоді зникне будь-яка можливість використовувати історію в операціях із розколу нашої країни.\nТільки позбувшись решток тоталітарного минулого ми зможемо говорити про спільні цінності та успішну стратегію\nУкраїнці протягом століть не мали власної держави. Більше того, терени України були окуповані різними державами і народ перебував під різними іншонаціональними впливами. То що ж у минулому може нас об`єднати? Такою основою є його боротьба за утвердження найважливішого національного ідеалу: здобуття та розвиток політичної, культурної та економічної незалежності. Визвольний рух став найвиразнішою формою існування українського національного духу протягом століть бездержавності, а ідея створення незалежної України — національною ідеєю. Окремі етапи розвитку визвольної боротьби українців стали не просто ключовими моментами минулого, а й наріжним каменем нашої національної пам`яті.\n«Здобудеш українську державу або загинеш у боротьбі за неї» — під цим гаслом, сформульованим у 1920-ті роки ОУН, могли б підписатися багато поколінь борців за незалежність із різних куточків України, саме воно об’єднувало та мобілізувало їх.\nНайважливішим із погляду формування національної свідомості, оформлення державницьких змагань українців стало ХХ століття. Саме на його початку українці вперше виступили з чітко оформленою програмою своїх національних вимог, а 1991 року нарешті здобули державну незалежність. Саме минуле століття яскраво показує, що справа національного визволення була важливою для українців з різних куточків нашої землі. Харківський адвокат Микола Міхновський в 1900 році у своїй праці «Самостійна Україна» вперше сформулював чіткі політичні вимоги незалежності. Завершення Першої світової війни увінчалося постанням Української Народної Республіки з центром у Києві та Західноукраїнської Народної Республіки з центром у Львові, згодом відбулося об`єднання двох частин українського народу, які сотні років жили окремо. До середини 1920-х років не згасали повстання в Центральній і Південній Україні після повалення української державності. На Західній Україні протягом 1920—1950-х років розгорнувся наймасштабніший антирадянський рух за весь час існування СРСР на всіх теренах, контрольованих ним. І навіть на Закарпатті, території, яка майже тисячу років була відділена від загальноукраїнських процесів, українці піднялися на боротьбу і в 1939 році оголосили про створення Карпатської України. Дисиденти, учасники антирадянського опору 1960—1980-х років, були представниками різних областей України. Масовий національно-демократичний рух кінця 1980-х — початку 1990-х, який охопив усю Україну включно з Донбасом та Кримом, увінчався проголошенням незалежності в 1991 році.\nУкраїна, варта пам’яті тих, хто поліг за неї\nЗ певністю можемо сказати, що історія визвольного руху об`єднує українців. Пам’ять про те, як українці з різних теренів боролися за незалежність, має стати основою для консолідації їхніх зусиль сьогодні, коли треба будувати власну державу. Сильна, демократична, розвинена країна, в якій забезпечені соціальні, культурні та політичні права всіх її мешканців, країна, варта пам’яті тих, хто полягли за неї, як мета є доброю платформою для такого об`єднання.\nТим паче вона позитивно відрізняється від іншого бачення держави, яке нам зараз активно накидають — ксенофобської, авторитарної, оновленої радянської моделі, реалізація котрої вже коштувала життя мільйонів українців.\nВрешті спробуємо з’ясувати, які існують методи реалізації політики національної пам’яті та подолання тоталітарного минулого. Насамперед варто зазначити, що нам не доведеться їх винаходити. Україна, яка дуже спізнилася із цими процесами, може використовувати досвід посткомуністичних країн Східної Європи, де він успішно апробований. Основними складовими політики національної пам’яті є: створення концепції підручникової історії України, створення «місць пам’яті» та розроблення календаря історичних дат.\nОсновними складовими політики національної пам’яті є:\n• створення концепції підручникової історії України,\n• створення «місць пам’яті»,\n• розроблення календаря історичних дат\nПерша із цих складових постійно дискутується в нашому суспільстві, проте наразі без очевидних результатів. В Україні існує концепція біологічної освіти, а про аналогічну концепцію, яка стосувалася б історії, науковці, на жаль, лише думають. Це при тому, що шкільна історія є таким самим атрибутом держави, як прапор, герб та гімн. Підручник історії для більшості громадян — єдина книга про минуле їхнього народу, з якою вони ознайомляться, тому він повинен містити в собі ті ключові події, які найяскравіше відображають головні ідеї національної пам’яті народу, і таким чином формувати національну свідомість. Недарма вже кілька років з боку Росії лунають настирливі пропозиції про узгодження української підручникової історії з російською. Автори концепцій спільних підручників чудово розуміють, що так можна впливати не лише на формування бачення минулого в сусідній державі, а й на процеси формування національної ідентичності її громадян.\nНаступною складовою політики національної пам’яті мають стати історичні місця, або «місця пам’яті» — поняття, яке включає в себе пам’ятники, музеї, заповідники, меморіали, топоніміку. Тобто місця, де важливі історичні події можна побачити, відчути, «помацати». Чудовим прикладом розуміння важливості цієї складової національної пам’яті є активні заходи наших сусідів, які будь-що намагаються не допустити ліквідації, відродити або навіть створити в Україні свої нові «місця пам’яті» (події довкола демонтажу радянських пам’ятників у колишніх країнах соцтабору, відродження польського пантеону «Орлят» у Львові, угорський пам’ятник на Верецькому перевалі, врешті пам’ятники російського імперського минулого, які активно відроджуються в Одесі).\nЯк кажуть, «святе місце порожнім не буває»: якщо в Україні не буде її власних національних «місць пам’яті» — будуть інші, інколи відверто ворожі. На сьогодні процес перейменування назв населених пунктів і ліквідації пам’ятників, які апелюють до героїки радянської доби, забуксував. Він ефективно реалізований тільки в західних регіонах України, натомість в інших фактично заблокований рішеннями місцевих рад. У результаті виходить патова ситуація: з одного боку, «місця пам’яті» покликані формувати національну пам’ять людей, з іншого — рішення про їх створення або збереження покладене на місцеві ради, що представляють населення, свідомість якого значною мірою опанована радянською «історичною пам’яттю». Виходом із ситуації могло би бути чітке політичне означення радянського тоталітарного режиму як злочинного через відповідний закон (так зробили в Чехії). Відповідно ліквідація наслідків його панування мала би стати завданням виконавчої гілки влади. Тож Україна могла би позбутися їх так само швидко й рішуче, як це було зроблено в післянацистській Німеччині із пам’ятками епохи Гітлера.\nІ, врешті, останньою складовою політики національної пам’яті є створення календаря історичних дат. Важливість цього аспекту чудово розуміли в СРСР, де було розроблено цілу систему свят та відзначень, яка частково побутує й досі, переживши Союз. Інший приклад: литовський Центр досліджень геноциду та резистансу, який щорічно готує для різного рівня органів влади країни підбірку дат, що їх слід відзначити протягом року. Таким чином актуалізуються найважливіші історичні події: вони виводяться зі сфери, якою займаються виключно дослідники минулого, і стають частиною теперішньої свідомості суспільства.\nСпроби реалізації української політики національної пам`яті у 2005–2010 роках відзначалися непослідовністю і незавершеністю\nЗа двадцять років незалежності України лише протягом короткого періоду 2005—2010 років робилися спроби реалізації власної політики національної пам`яті. На жаль, вони, як і більшість починань «помаранчевої» влади, відзначалися непослідовністю і незавершеністю.\nДо прикладу, влада знайшла сили на створення спеціального державного органу — Українського інституту національної пам`яті, але не спромоглася на закон, який би забезпечував його існування і закріплював функції; розпочала масове розсекречення документів радянських спецслужб, але не подбала передати їх із відання силових та розвідувальних органів; попри засудження комуністичного тоталітарного режиму, дуже невпевнено позбавлялася імен його керівників у топоніміці міст та сіл.\nТим не менше, за цей період вперше за роки незалежності України певну державну підтримку отримали громадські ініціативи, які ставили собі за мету подолання тоталітарного минулого і змогли досягти певних результатів. Наприклад, більше половини населення України на сьогодні вважає Голодомор злочином геноциду проти українського народу.\nВ Україні відбувається реабілітація радянського минулого\nТому не випадково зміна влади в Україні на проросійську означала передусім ліквідацію цих здобутків — керівництво держави офіційно відмовилося від відстоювання концепції Голодомору як геноциду; новий керівник освіти провів цензурування підручників історії, вилучивши з них важливу інформацію про український визвольний рух та політичні репресії; згортається доступ до раніше відкритих архівів; за мовчазної згоди влади в країні почали відновлюватися пам`ятники вождям тоталітарного режиму. Тобто в Україні услід за Росією відбувається переоцінювання радянського минулого, а точніше його реабілітація.\nАле ці процеси стосуються не лише минулого. Бо якщо радянський режим, який тепер представляється як успішний, мав право на придушення свободи слова та розправи з інакодумцями, то право на це має і сучасна влада, адже і тоді, і тепер усе це — «для загального блага».\nПолітика національної пам`яті не лише відроджує пам`ять про минуле нації, але й закладає основи того, якою цій нації бути в майбутньому, тому що ця пам`ять основа національної ідентичності. Так як протягом понад двадцяти років незалежності не проводилося послідовної політики у цій сфері, то сьогодні можна говорити про існування в Україні трьох найбільших груп з різними ідентичностями, які претендують на те, аби стати державною — українська, радянська та російськоа Дві останні групи, попри певні моменти конкуренції між ними, здебільшого накладаються. Натомість із першою вони перебувають у стані жорсткого протистояння, окремі їх радикальні речники відмовляють їй навіть у праві на існування. Кожна з цих груп намагається проводити власну політику історичної пам’яті. А так як за кожною із них стоять певні політичні групи то змагання цих пам’ятей перетворюється в жорстке політичне протистояння. Найбільшим парадоксом сучасної української влади є те, що вона спрямовує свої зусилля на підтримку саме радянсько-російської ідентичності, навіть ціною ущемлення української, попри те, що наявність останньої є основою легітимації існування української держави, а отже й легітимації цієї влади.\nВ такій політичній ситуації місія збереження української національної пам’яті знову покладається на окремих ентузіастів та громадські ініціативи. Очевидно, що без можливостей, які надає державний апарат, говорити про реалізацію повноцінної і масштабної політики пам`яті на її основі – політики, яка охопила б усю країну – не доводиться. Більш того, як показує досвід останніх двох років, такі зусилля з боку громадськості наражатимуться на спротив представників влади. Але українці вже мають чималий досвід збереження національної пам’яті навіть в умовах спроб її тотального знищення, то ж я впевнений – зуміють її зберегти і зараз.


14 грудня 2017 року у Врадіївській центральній районній бібліотеці був проведений захід, присвячений Дню вшанування учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. День ліквідатора – сумна дата, але ми повинні віддати шану цим відважним людям, стараннями яких страшне лихо було локалізоване. Зустріч провели працівники ЦРБ Смолєна В.Л. та Рибчинська Н.М. З щирими словами подяки до чорнобильців звернулися Жосан Василь Петрович - голова Врадіївської районної державної адміністрації; Висоцький Петро Тимофійович - голова Врадіївської районної ради та Москаленко Микола Леонідович – селищний голова.\nЧорнобильців в теплій затишній атмосфері почастували чаєм та солодощами.


ПЕРЕЧИТУЮЧИ ГАЗЕТУ - 21 Грудня 2007 - Інформаційно-розважальний портал "ЕХО"\nПонеділок, 19.04.2021, 20:42\nГоловна »2007 » Грудень » 21 » ПЕРЕЧИТУЮЧИ ГАЗЕТУ\nОсь, скажімо. В номері «ЕК» від 7 грудня цього року ледве не півсторінки присвячено аналізу того, яку зарплатню отримує міський голова Олександр Ісип. Та я чомусь не розумію користі громади від цього. Що зміниться від того, коли люди знатимуть зарплати чиновників? Я. наприклад, звикла рахувати гроші виключно у власному гаманці. Чужі мене не цікавлять. Більше того, припускаю, що в декого із земляків навіть стан здоров’я погіршиться, як порівняє свою зарплату чи пенсію з чужою.\nДекілька разів читала в «Ехо» про те, що навіть німці на окупованій території колгоспів не розганяли. Хочу відповісти на цю репліку словами німця, який забирав із комори продукти. Його запитали чи будуть колгоспи розпускати. На що окупант заявив: «Ніхтс, калхоз карош, камора карош, гут». При цьому він зовсім не думав про українців. Цього фашиста, як і всіх інших, задовольняла ситуація, коли все можна було забирати з одного місця, а не ходити від двору до двору. Ось чому їх влаштовували колгоспи.\nА колгоспи розвалили зовсім не демократи, дисиденти чи націоналісти, як дехто помилково думає. Їх розвалили комуністи. Скажете, що неправда? Тоді згадайте, це ж було недавно, хто керував всіма без винятку колгоспами, організаціями і установами. Всі керівники були партійними. І належали до однієї партії – комуністичної. А демократів при владі в Україні, по великому рахунку, ще не має. Вони ще не виросли, ще не вивчилися. Керують же нами люди, які зовсім недавно носили партквитки КПРС. Вони то зараз розбіглися під інші партійні знамена. Але суть їх залишилася незмінною.\nХочу сказати ще про одну тенденцію, помітну на сторінках «Ехо». Якщо безоглядно вірити авторам деяких публікацій, то створюється враження, що в міській раді працюють лише злодії та шахраї, які тільки те й знають, що обкрадати і обдурювати громадян. А також порушувати їх права та свободи. Але ж всі ці дії є порушенням українського законодавства! Так чому ж тоді бездіють СБУ, прокуратура, міліція? Чому самі люди не подають в суд на міську раду?\nВ іншому разі створюється враження, що всі ті критичні статті є всього-на-всього підготовкою до виборів, вони продиктовані банальним бажанням «засвітитися». Якщо це так, то на мою думку, критики ризикують прорахуватися. По-перше, до виборів дуже далеко. А по-друге… Думаю, що коли кобелячани й надумають міняти владу, то проголосують за молодь, а не за пенсіонерів. Це нормально і логічно.\nНинішньому ж міському голові я б порадила здійснити прогулянку по вулиці Шевченка. І хай при цьому зверне увагу на те, скільки на ній за останній рік спиляли каштанів і лип. Якщо процес і далі йтиме такими темпами, то через 3-4 роки дерев на центральних вулицях міста вже не буде. Там лише бізнесменські авто стоятимуть біля бізнесменських магазинів та офісів. Навряд чи й прикрасить місто басейн, збудований на місці парку. Як на мене, то логічніше ту споруду на стадіоні розмістити.


У Пациків через долину - тур зі Львова | relax)\nГлавная > Календар подій Києва > У Пациків через Долину\nБолехів, Гошівський жіночий монастир, пам’ятки Долини, Пацикова, Лолина, медоварня “Чорна бджола”, гори і передгір’я чекають вас в одноденному турі Західною Україною.\nБолехів – містечко, яке колись славився на весь світ шкірі обробною промисловістю, а зараз запрошує гостей оглянути залишки колишнього розвитку і розкоші;\nмальовничий жіночий монастир Згромадження сестер Пресвятої Родини в Гошів;\nДолину – один з найбільших центрів солеваріння Галичини;\nнайстаріший храм Долинщини – церква Успіння Пресвятої Богородиці в Пацикові.\nпро життя і творчість відомої української письменниці, феміністки Наталії Кобринської;\nбагато цікавої інформації про жителів Долини в музеї “Бойківщина”;\nпро перше кохання Івана Франка – Ольгу Рожкевич;\nісторію медоваріння і скуштуєте крем-мед і карпатський чай.\nВиїзд зі Львова (08:00) – Болехів (екскурсія по музеях і місту) – Гошів (жіночий монастир) – Долина (обід, огляд музею “Бойківщина”, солеварні і історичного центру міста) – Пациків (церква) – Лолин (огляд музею І. Франка) – Вигода (дегустація меду) – Львів (повернення о 22:30).\nДітям до 12 років (включно) знижка від загальної вартості туру 50 грн.\nмузей історії р .. Болехів: добровільна пожертва;\nмузей “Бойківщина” в Долині: загальний, пенсіонери, студенти – 10 грн., Учні – 5 грн.;\nкраєзнавчий музей в с. Лолин: добровільна пожертва;\nдегустація меду і продуктів бджільництва: загальний, пенсіонери, студенти, учні – 40 грн.


Меркель не приїде в Україну на матчі групового турніру Євро - Korrespondent.net\nМеркель не приїде в Україну на матчі групового турніру Євро\n9 червня 2012, 12:44\nМеркель не приїде на групові матчі Євро\nКанцлер ФРН Ангела Меркель не приїде в Україну на матчі збірної Німеччини в рамках групової фази Євро-2012, яка триватиме до 19 червня, але може відвідати матчі національної збірної на наступних етапах турніру.\nПро це повідомляє польське агентство РАР з посиланням на її прес-секретаря Стеффана Сейберта.\nЗа даними агентства, Меркель може приїхати на матчі збірної в разі її виходу в чвертьфінал, які будуть проходити 21 або 22 червня в Польщі.\nЗа словами президента Німецького футбольного союзу Вольфганга Нірсбаха, на матчі групового турніру не приїде і відповідальний за політику в сфері спорту міністр внутрішніх справ Німеччини Ганс-Петер Фрідріх. З німецької офіційної сторони, за словами Нірсбаха, на трибуні під час суботньої гри команд ФРН і Португалії буде сидіти посол Німеччини в Україні Ганс-Юрген Гаймзет.\nНа питання, чи може Німеччина відзначати свято футболу в умовах тримання під вартою екс-прем'єра Юлії Тимошенко, Нірсбах заявив, що не потрібно бути самовпевненими і думати, що спортивні асоціації можуть змінити світ. "З іншого боку, ми не повинні ігнорувати політичну асоціацію. Уже є певний ефект від Євро-2012 через те, що українські проблеми обговорюються в Європі", - заявив він.\nРаніше повідомлялося, що Президент України Віктор Янукович має намір запросити Федерального канцлера Німеччини Ангелу Меркель на фінал Євро-2012 до Києва.\nНагадаємо, 25 травня прем'єр-міністр Польщі Дональд Туск заявив про намір Ангели Меркель відвідати кілька матчів чемпіонату Європи з футболу в 2012 році.\nТЕГИ: Меркель, Євро-2012, бойкот


Сучасна іноземна проза автора Робіна Слоуна - купити в онлайн-книгарні Наш Формат\nКниги з сучасної іноземної прози автора Робіна Слоуна\nДокладніше про книги Робіна Слоуна\nВ книжковій добірці "Книги з сучасної іноземної прози, Робін Слоун" - 2 книжки за ціною від 150 до 170 грн. Найпопулярнішою книгою розділу є "Магічний рецепт для Лоїс". Читачам сподобалась книга "Цілодобова книгарня містера Пенумбри" найбільше.\nОбирайте найцікавіше з добірки "Сучасна іноземна проза, Робін Слоун" в книгарні Наш Формат!\nУ романі «Магічний рецепт для Лоїс» надскладне поєднується зі звичайним — інноваційні технології майбутнього, вишукана кулінарія й дрібка магії. Програмістка Лоїс Кері живе в недалекому майбутньому і розробляє роботів. Вона працює майже цілодобово й погано харчується, аж поки не починає замовляти\nІз нестримним оптимізмом і блискучою проникливістю Робін Слоун витворив пригодницьку історію двадцять першого століття, поєднавши водночас казкову чарівність Харукі Муракамі та захопливу філософську магію Ніла Стівенсона чи раннього Умберто Еко, додавши особливої й трохи несподіваної чуттєвості,


На Тернопільщині зіткнулися легкові автомобілі. Пасажир у лікарні - 0352.ua\nНа Тернопільщині зіткнулися легкові автомобілі. Пасажир у лікарні\nНа автодорозі Доманово-Ковель-Чернівці зіткнулося два автомобіля. Дорожньо-транспортна пригода трапилася близько 14:00. Про неї у Теребовлянське відділення поліції повідомив черговий лікар.\nПри виїзді слідчо-оперативної групи стало відомо, що водій автомобіля "ВАЗ 21101", на виїзді із села Плебанівка, рухаючись в напрямку Чорткова, не вибрала безпечної швидкості, не дотрималася дистанції та зіткнулася з іншою легківкою - "ВАЗ 21144".\nВ результаті удару пасажира з "ВАЗ 21101" з закритою черепно-мозковою травмою, струсом та забоєм грудної клітки госпіталізували до лікарні.\nТернопільщина автомобілі пасажири лікарня


БЕРЕГТИ СЕБЕ В БОЖІЙ ЛЮБОВІ\nЦя думка про відповідальність кожної Божої дитини берегти себе викладена в Писанні різними виразами. Наш Господь сказав: “Пильнуйте та моліться, щоб не ввійшли у спокусу” (Кул.). Наше завдання – пильнувати і молитися, робити все від нас залежне, і тоді Бог буде керувати нашими справами, направляти їх і наглядати за ними, щоб все допомагало нам на добре, оскільки ми досягли правильних стосунків з Отцем.\nМи визнаємо, що цей вірш та інші вірші Святого Письма є не для світу, але адресовані виключно Божому народові, “освяченим у Христі Ісусі” (Хом.). Саме ці освячені повинні берегти себе. Неосвячені, позбавлені святості не зробили крок назустріч Господу, тому не знаходяться в тому становищі, яке вони повинні прагнути зберегти. Радше вони знаходяться в небажаному становищі, яке повинні прагнути залишити. Але ті, хто прийняв Божі умови, хто був зачатий святим Духом і отримав доступ до тієї “благодаті, що в ній стоїмо, і хвалимось надією слави Божої”, мають настанову обов’язково втримати це становище, зберегти себе в ньому, “зберегти себе в Божій любові”. Якщо вони не бережуть себе таким чином, не бережуть свого серця з усією ретельністю, то вони не є з тих, кого Бог має намір уберегти. Це ті, які, за Його задумом, впадуть, і для кого Він передбачив особливі пастки і труднощі, щоб вони могли впасти – потрапити не у вічні муки, як деякі з нас раніше думали, але відпасти від Божих обітниць і особливих милостей, передбачених для вибраних.\nГосподь не встановив заздалегідь, яке місце ми займемо в майбутньому, але дозволяє, щоб на наш шлях впливали умови теперішнього життя, щоб усі, хто вирішить бути в згоді з Богом, могли йти слідами Ісуса. Існують зовнішні прояви, на основі яких Господній народ може дізнатися про своє становище і до певної міри про свій поступ. Наскільки хтось усвідомлює в собі розвиток Духа Христа, наскільки він бачить плоди і благодаті святого Духа, настільки він може знати про свій поступ у Божій любові. Він також знає, що якщо він не буде берегти себе в Божій любові, то не встоїть, не втримає свого становища, а впаде. Як говорить апостол Петро: “Роблячи так, ви ніколи не спіткнетесь”. Якщо ми підкоряємось Божественному порядку, якщо ми бережемо себе в Божій любові, ми будемо збережені.\nУсі, хто таким чином перебуває в Божественній милості, мають Божественну обітницю і всю Божественну силу, яка стоїть за цією обітницею, потрібну, щоб вберегти їх. Отже наш текст повністю узгоджується з іншими текстами на цю тему. Зачаті від святого Духа несуть відповідальність за те, щоб береги себе в цьому священному стані серця. Вони не можуть нести відповідальності за деякі зовнішні обставини, які на них напосідають, або за стан інших, або за спокуси, які приходять на них; вони не можуть повною мірою бути відповідальними за весь свій шлях через недосконалості “глиняної посудини”, однак якщо вони, під Господнім провіденціальним улаштуванням, будуть берегти свої серця, “лукавий їх не торкатиметься”, не поранить їх, не заподіє їм шкоди. Його напосідання можуть послужити випробуванням, можуть бути дозволені Богом, щоб достачати їм “у безмірнім багатстві славу вічної ваги”, якщо вони будуть правильно виховані ними. Але противник не може заподіяти їм шкоди, тому що вони належать Богу, а Він зобов’язується найвищою мірою захищати найкращі інтереси всіх, хто віддав Йому своє серце в повному посвяченні.\nR4660 (1910 р.)


В уряді вже відзвітували про ріст зарплат. Середня заробітна плата в Україні за лютий 2010 року зросла... - весь Кіровоград - головний інформаційний ресурс регіону\nВ уряді вже відзвітували про ріст зарплат. Середня заробітна плата в Україні за лютий 2010 року зросла на 13,5% в порівнянні з лютим 2009 року і на 2% в порівнянні з січнем 2010 року, склавши 1955 грн.\nПро це йдеться в повідомленні Державного комітету статистики, - повідомляє "Економічна правда".\nВідтак реальна заробітна плата в січні-лютому 2010 року в порівнянні з цим часом 2009 року зросла на 5,1%, а в лютому 2010 року в порівнянні з січнем 2010 року - на 0,1%.\nДержкомстат також повідомляє, що в лютому 2010 року в порівнянні з лютим 2009 року середня зарплата найбільше зросла в лісовому господарстві, на 29,2%.\nВ охороні здоров'я зросла на 20,1%, промисловості на 16,2%, у сфері торгівлі й ремонту авто на 16,1%, в сільському господарстві на 13,5%, у готельному бізнесі на 13,2%, на підприємствах транспорту та зв'язку на 12,3%, у будівництві на 8,6%.\nНайвищий рівень доходів у лютому 2010 року зафіксований у Києві, де середньомісячна зарплата склала 3022 грн.\nНа Донеччині 2224 грн, Дніпропетровщині 2033 грн., по Київщині 2006 грн.\nНайменше заробили на Тернопіллі, 1432 грн., на Волині, 1441 грн., на Чернігівщині, 1453 грн. і на Херсонщині, 1498 грн., повідомив Держкомстат.


Стало відомо, коли ЄС може запровадити санкції проти РФ через вирок Навальному - Главком\nСтало відомо, коли ЄС може запровадити санкції проти РФ через вирок Навальному\n16 Лютого, 04:49 glavcom.ua\nОлексій Навальний повинен відбути в колонії два роки і вісім місяців\nЄвросоюз готує санкції стосовно Росії через справу Навального\nЄвросоюз готує рішення про санкції за порушення прав людини у зв’язку з вироком у Росії опозиціонеру Олексію Навальному.\nПро це повідомив журналіст Рікард Йозвяк.\nОднак, за його даними, Євросоюз не встигне підготувати їх до розгляду на засіданні Ради ЄС у форматі міністрів закордонних справ 22 лютого.\nЖурналіст заявив, що зараз можна чекати певну політичну домовленість з цього приводу з тим, що офіційне схвалення заходів санкцій буде ймовірно на засіданні Європейської ради (саміті Євросоюзу) в березні.\nЯк відомо, адвокати російського опозиціонера Олексія Навального звернулися до Комітету міністрів Ради Європи у зв'язку з невиконанням Росією рішення ЄСПЛ у «справі Ів Роше».\nТеги: ЄС Росія санкції Європа отруєння Олексій Навальний права людини журналіст вирок\nУ Росії під час флешмобу з ліхтариками затримані перші прихильники опозиціонера Навального (фото)\nУ Москві до штабу Навального прийшла поліція