Соціально-філософський аналіз історії як реального процесу життя людства (специфіка інтерпретації в українському суспільствознавстві) - Філософія: конспект лекцій : Збірник працьФілософія: конспект лекцій : Збірник праць - - Електронна бібліотека\nСоціально-філософський аналіз історії як реального процесу життя людства (специфіка інтерпретації в українському суспільствознавстві)\nдоктор філософських наук, професор, завідувач кафедри філософії, декан історичного факультету Полтавського державного педагогічного університету імені. В.Г.Короленка\nГлибокі реформаційні процеси в Україні не тільки стосуються соціально-економічних перетворень, а й супроводжуються серйозними перетвореннями духовного досвіду ХХ сторіччя, зокрема, у галузі сучасної філософської думки. Супроти розповсюджених оцінок філософії радянської доби як утворення тоталітарної ідеології і догматів «одностайних» позицій наш час критичного перегляду минулого показав, що за нібито монолітним фасадом діалектичного матеріалізму залишалися значні осередки духовних шукань та теоретичних звершень.\nСучасне поле соціально-філософських рефлексій охоплює широке коло світоглядно-цивілізаційних проблем, які пов’язані із процесами становлення та розвитку людського суспільства. Серед них чи не найголовнішою є історія, яка на сьогодні виступає важливим об’єктом і предметом наукового аналізу. Свідченням цьому є ряд фундаментальних досліджень серед яких чільне місце належить ґрунтовній монографії кандидата філософських наук А.І.Мельника.\nАнатолій Мельник вже добре відомий українській науковій та освітянській громадськості як компетентний та оригінальний фахівець у різних галузях гуманітарних знань, зокрема, осмисленні історії, культури, політики. Він є автором численних статтей та доповідей на наукових конференціях.\nНасамперед звертає увагу вибір теми монографії — історія як предмет соціально-філософської рефлексії. Хоч би якою академічною видавалася ця тема, вона насправді позначає епіцентр сучасних методологічних розробок у соціальній філософії та філософії історії. Адже в постнекласичній науці на авансцену виходять саме теоретичні концепції.\nПредметом дослідження автора є історія в соціально- філософській інтерпретації українського дискурсу на рубежі ХХ-ХХІ століть. Заслугою А.Мельника є системний соціально-філософський аналіз історії як реального процесу життя людства і знання про цей процес у вигляді теорій, концепцій, гіпотез та специфіка інтерпретації історії в Українському суспільствознавстві. На основі осмислення переваг і недоліків різних історичних теорій, конструктів, гіпотез і соціального контексту їх застосування запропонована комплементарна концепція інтерпретації історії України як складного процесу організації і самоорганізації людських спільнот у світовому соціальному часі та просторі де наша країна є внутрішньою складовою світової цивілізації.\nСтруктура та зміст даної монографії гармонійно поєднані і методологічно грамотно відтворені у назві праці — історія подається як предмет теоретико-філософських та ідеолого- політичних дискусій, визначається як поле політичної боротьби, і є предметом філософського осмислення під кутом зору соціальної філософії та філософії історії.\nУ дослідженні значна увага надається теоретико- методологічному інструментарію соціально-філософського осмислення історичного процесу. Автор подає характеристики різноманітних теоретичних підходів до інтерпретації минулого різних народів. Ретроспективний огляд концепцій охоплює значний проміжок часу — від античності до наших днів. Особливе значення відводиться аналізу праць українських філософів ХІХ — ХХ століть з огляду на те, що «останні віки українська спільнота боролася, по суті, за право на власну історію, відібране у неї чужинською владою та її офіційними істориками. Тепер, в умовах Української незалежної держави, зростає вагомість національної самосвідомості, а філософський аналіз розуміння українськими вченими історії методологічно сприяє національній консолідації та визначенню оптимальних шляхів включення українського народу у постіндустріальний, модернізаційний світовий процес» (с.25).\nАналізуючи різні методологічні підходи, розкриваючи специфіку інтерпретацій історії українськими вченими на рубежі ХІХ-го — ХХ століть, дослідник звертається до праць видатних філософів та істориків того часу: В.Антоновича, Д.Багалія, М.Грушевського, М.Драгоманова, С.Єфремова, П.Куліша, І.Франка та інших науковців і публіцистів. Автор монографії слушно наголошує на тому, що у 60—70-х роках ХІХ століття історики відділяли наукову історію від ненаукової, а на рубежі ХІХ - ХХ століть постало питання про співвідношення історії (оповіді) і науки. Саме тоді розробляється «історичний метод», зрозумілий як «процедура встановлення конкретного першоджерела, в якому нібито й захована ідея явищ одного і того виду» (с.41). Філософське осмислення минулого нашої країни у той період підпадало під могутній вплив політико- ідеологічних чинників, які сформувалися внаслідок відсутності територіальної цілісності українських земель і багаторічного перебування народу України у складі інших держав. А.Мельник цілком закономірно вважає, що аналіз філософських тлумачень історії вченими початку ХХ століття свідчить про те, що вони істотно відійшли від філософських установок середини ХІХ століття, що, у свою чергу, позначилося на практичній політиці. У зв’язку з цим він аналізує філософію самостійності (національної автономії) М.Драгоманова, яка передбачала здатність української держави до самозахисту. Проте українські політики-вчені, котрі керували державою у 1917 — 1920 роках, відмовилися від цієї філософсько-історичної установки на користь встановлення утопічного світового братерства.\nА.Мельник досить «влучно» відмічає, що «історія істориків» в Україні на рубежі ХІХ — ХХ століть виявилася дистанційованою від української філософії через відхід від орієнтацій на національну філософію як теорію українського буття і надання переваги «фактичності» і тим самим «реалістичному» аналізу матеріалів і документів, а далі емпіричному соціологізму. Надалі, у радянські часи, репресивними методами впроваджується створена Й.Сталіним та його оточенням «марксистсько-ленінська» філософія.\nНа західноукраїнських землях, що перебували у складі Польщі, розвивалася філософія неотомізму (греко-католицька модифікація) та зростала популярність націоналістичних ідей Д.Донцова. Особливість його філософського впливу пов’язана з тим, що він використовував уривки теорій кількох західних публіцистів, філософів і соціологів, які в інших країнах не мали впливу, і подавав їх українській молоді за справді передових людей Європи.\nВсе це разом узяте зумовило подальші розбіжності між фактологічно-культурологічною оповіддю (історією) про Україну і філософською оповіддю, заснованою на пізнанні змісту й способу українського буття у системі світобуття.\nІстотна зміна парадигм соціально-філософської рефлексії на рубежі ХХ — ХХІ століть пов’язана із кризою марксистського розуміння історії, коли замість історичного матеріалізму на перший план виходить поліконцептуальний підхід до інтерпретації історії людства, поняття «суспільно-економічна формація» поступається місцем «цивілізації», «соціокультурному типу». Філософи та історики акцентують свою увагу на фундаментальних дослідженнях А.Тойнбі, М.Данилевського, О.Шпенглера, П.Сорокіна Л.Февра, С.Хантінгтона. Проте, на думку А.Мельника, сучасна ситуація в історичній науці викликає занепокоєння. Відмова від марксистсько-ленінського тлумачення історії призвела не стільки до наукового плюралізму, де дискусії ведуться суто науковими засобами, скільки до історичного волюнтаризму у багатьох випадках. Філософію історії деякі автори творять на основі «я так вважаю», що, у свою чергу, призводить до виникнення фантастичних і утопічних теорій. Дослідник у підсумках до цієї проблеми зазначає наступне: «Теоретико- методологічний конфлікт у сучасному соціальному пізнанні, породжений зіткненням марксистського і немарксистського бачення історії, має вирішуватися шляхом вивчення й урахування усіх запропонованих філософсько-історичною думкою інтерпретацій розуміння історичного процесу. Усі альтернативи розуміння історії уособлюють собою основні парадигми історичного знання, які слід ураховувати, досліджуючи ті чи інші події чи явища. Лише такий поліпарадигмальний підхід не просто наблизить нас до історичної істини, але й дасть змогу відкрити для себе свій власний смисл й мету історичного процесу» (с.106).\nІсторія України інтерпретується філософом як поле зіткнення та засіб боротьби соціально-політичних сил. Проте головним предметом філософії історії при вивченні минувшини українського народу він вважає дослідження первісних та епохальних джерел і причин, пізнавальних методологій і смислів нашої локальної історії у зв’язку із світовими факторами історичного процесу Об’єктом філософії історії у цьому плані є український історичний процес у цілісності і тотальності історичних фактів і закономірностей. Автор монографії окреслює коло пізнавальних проблем, що входять до змісту української філософії історії. До них належить специфіка надання природно- наукового, філософського та суто історичного підходів до аналізу історії країни; система категорій і понять, яка дозволяє розглянути історію країни як частини всесвітньої історії і розкрити її національну специфіку; принципи міждисциплінарного синтезу в теоретичних та емпіричних дослідженнях історії України та ін.\nДослідник справедливо зазначає, що ставлення до свого минулого, уміння об’єктивно сприймати його — подобається воно нам чи ні — показник нашої зрілості. Щоб не помилятися у майбутньому, ми маємо пам’ятати свої помилки у минулому. Тому ми повинні «поважати своє минуле, пишатися ним, а не постійно суб’єктивно переоцінювати його на догоду мінливим особистим інтересам або амбіціям» (с.150).\nАктуальною проблемою дослідження А.Мельника стало питання про вибір вектору розвитку нашої держави на сучасному етапі. Вагомий вплив на розвиток українського суспільства здійснюють європейські та світові інтеграційні процеси. Україна — європейська держава із значним економічним потенціалом, яка у майбутньому здатна досягти такого рівня розвитку, який дасть змогу здійснювати вплив на Європу. Дослідник аналізує сучасну соціально-економічну та політичну ситуацію в Україні, розкриває основні проблеми її модернізації та шляхи подальшого суспільного розвитку, виокремлює фактори, які заважають утвердженню демократичних цінностей у країні. Наша держава не повинна «коливатися» між Сходом і Заходом, їй необхідно визначитися із пріоритетами і напрямами міждержавного співробітництва, шукати шляхи подолання внутрішніх і зовнішніх конфліктів — економічних, міжетнічних та культурологічних. Автор висловлює сподівання, що Україна у майбутньому досягне такого рівня розвитку, який дозволить їй стати повноправним членом єдиної європейської спільноти.\nОтже, окреслене коло актуальних питань, висвітлених у монографії, пов’язане із спадщиною наших історичних попередників. Аналіз концепцій і доктрин минулого дозволяє дослідити специфіку розвитку українського суспільства, менталітету українського населення, визначити риси, які притаманні країні у цілому. Уцілому, Монографія дає відповіді на ряд актуальних питань, які є предметом соціально- філософського аналізу на сучасному етапі. Вона розрахована на широке коло суспільствознавців різного фаху — істориків, соціологів, економістів, політологів, культурологів та ін.


У Мексиці при сутичці грабіжників і поліції загинули вісім осіб - Korrespondent.net\nКорреспондент.net, 21 серпня 2016, 22:44\nЗлочинці кинули 12 автомобілів з награбованим\nЗлочинці прибули на машинах в містечко Ель-Ембаркадеро і зайнялися грабежами жителів.\nУ Мексиці в результаті зіткнень військових з грабіжниками загинули вісім осіб. Група бандитів намагалася пограбувати жителів двох невеликих містечок, розташованих поблизу від мексиканської атомної станції "Лагуна верде" в штаті Веракрус.\nЯк повідомляє міністерство громадської безпеки штату, події відбулися в ніч на суботу, 20 серпня. Злочинці прибули на машинах в містечко Ель-Ембаркадеро і зайнялися грабежами жителів. Також вони викрали родину, яка займалася виробництвом сирів.\nПотім бандити спробували дістатися до містечка Ель-Лимон, в якому також планувалися грабежі, однак дорогою натрапили на військовий патруль і вступили з ним у бій.\nВ результаті перестрілки бандити втратили п'ятьох осіб, крім того, за неофіційною інформацією, загинули троє викрадених. Також злочинці залишили 12 автомобілів з награбованим.\nЗа версією поліції, основною метою злочинців, крім грабежів, було викрадення сім'ї сироварів. Протягом декількох місяців їм надходили погрози з вимогою платити данину місцевим бандитам.\nЯк повідомляв Кореспондент.net, у мексиканському Пуерто-Вальярта озброєні люди викрали 16 осіб.\nТЕГИ: ограбление, Мексика, жертвы, военные


Сергей Негода - мій смак, і той змінює естетику. @ Песни под гитару и стихи от талантливых авторов — Поэзия.ORG\nСтомлене серце – ледь живе,\nЯ можу лише констатувати свої художні смаки чи практики\nі визначити, з яких ліричних «впливів» я зазнав смерті.\nІ вже не цікаво, хто були мої вчителі.\nНаприклад, моя барокова лірика – крамольна для патріота,\nмоя метафізична поезія – не врятує від війни між різними світами ,\nмоя поезія рефлективного характеру – розламує закохане навпіл серця,\nі навіть інтимна лірика, в якій домінують розмовні інтонації, зачерствіла в груддях.\nСтомлене серце – ледь живе, йому потрібне оновлення .\nЩедре добро перетворюється на розповідь про життя.\nОдин із найцікавіших, мій смак, і той змінює естетику.\nТільки сенс життя може розставити все і всіх по своїх місцях.


Події в Україні за 26 січня 2015р | Новини | Всеукраїнська асоціація пенсіонерів\nПодії в Україні за 26 січня 2015р\nТерористи утримують в полоні 184 військових - Генштаб\nУ полоні у терористів залишаються 184 військових.\nПро це на брифінгу повідомив виконуючий обов'язки спікера Генерального штабу Владислав Селезньов, передає Інтерфакс-Україна.\nЗа його словами, це офіційні дані.\nНа брифінгу в понеділок він також зазначив, що згідно з офіційними даними, в госпіталях і лікарнях перебувають 309 військовослужбовців, 19 з них - важко поранені.\nЯк повідомлялося, раніше "Центр звільнення полонених" заявив, що в полон за останній тиждень потрапили близько 30 українських військовослужбовців.\nЗа його словами, 20 з них - з району Донецького аеропорту, 11 - з району Красного Партизану з 20-го батальйону.\nПід Мар’їнкою підірвався смертник, загинув солдат і є поранені - ЗМІ\nУ неділю ввечері на одному з блокпостів у районі Мар’їнки вибухнув автомобіль зі смертником – один український солдат загинув, одного чи двох важко поранено.\nЯк повідомляє "Думская", зазнала втрат одеська 28-ма гвардійська механізована бригада.\nЩе один боєць мехбригали, за неперевіреною інформацією, загинув у результаті артобстрілу біля Красногорівки, що поблизу Мар’їнки.\n"О 18:05 (неділі), поблизу Майорська, бандити здійснили спробу штурму наших позицій зі сторони Горлівки. Отримавши гідну відсіч, терористи, які залишилися живими, відступили", - йдеться уповідомленні.\nЗа добу загинули 7 військових, поранено 24 - Генштаб\nЗа минулу добу в зоні проведення антитерористичної операції загинуло 7 українських військовослужбовців, ще 24 отримали поранення.\nПро це повідомив в.о. спікера Генштабу Збройних сил України Владислав Селезньов, передає Інтерфакс-Україна.\n"В результаті обстрілу Україна втратила 7 військовослужбовців, 24 отримали поранення різного ступеня тяжкості", - сказав Селезньов на брифінгу в понеділок вранці.\nЯк повідомлялось, за останню добу бойовики обстріляли українських військових і мирні населені пункти 115 разів.\nБойовики кажуть, що ніякого "наступу" на Маріуполь не було\nУ "Міноборони" самопроголошеної "Донецької народної республіки" заперечують факт наступу бойовиків на Маріуполь.\nПро це повідомив російський "Інтерфакс" з посиланням на заяву представника "Міноборони ДНР" Едуарда Басуріна.\n"Наступу на Маріуполь взагалі не було", - заявив Басурін.\nУ неділю вдень у "Міноборони "ДНР" заявили, що бойовики лише проводять "стримуючі заходи на раніше зайнятих позиціях", не дозволяючи "противнику" (силам АТО) наступати з південного напрямку.\nЯк відомо, напередодні лідер бойовиків "ДНР" Олександр Захарченко оголосив про початок наступу сил "ДНР" на Маріуполь.\n"Ми почали наступ на Маріуполь ... Сподіваємося, через кілька днів ми закриємо" Дебальцевський котел ", - заявив Захарченко.


Емоція як цінність. Афекти і пристрасті - Кучка.інфо\nKuchka.info > Конспекти уроків > 9 клас > Психологія > Курс: Психологія особистості > Емоція як цінність. Афекти і пристрасті\tЕмоція як цінність. Афекти і пристрасті\nТема: Емоція як цінність. Афекти і пристрасті. Практична робота.Визначення рівня тривожності за Філліпсом.\nМета:дати поняття «афект» і «пристрасть»;за допомогою вправформувати навички спільної діяльності, доброзичливого ставлення один до одного; вчити передавати й розпізнавати певний емоційний стан за допомогою виразних рухів і міміки; навчитися практично визначати свій рівень тривожності.\nМета: подолання бар’єрів у спілкуванні та взаємодії між учасниками, розкріпачення, підвищення тонусу групи та згуртування учасників перед виконанням більш складних завдань.\nХід вправи:Учасники встають у коло та простягають праву руку в напрямку до центру кола. За сигналом ведучого кожен гравець знаходить собі «партнера в рукостисканні». Кількість гравців повинна бути парною. Потім усі учасники простягають ліву руку і також знаходять собі «партнера в рукостисканні» (дуже важливо, щоб це була не та ж сама людина). І тепер завдання учасників полягає в тім, щоб розплутатися, тобто знову вишикуватися в коло, не роз’єднуючи рук. Задачу можна ускладнити тим, що заборонити словесне спілкування.\nМи переживаємо почуття в формі емоцій. Але, крім емоцій, існують інші форми переживання почуттів.\nФорми переживання почуттів: емоції, настрій, афект, стрес.\nЗа тривалістю їх можна поділити на:\nКороткочасні (емоційні реакції)\nАфект — короткочасна бурхлива емоційна реакція, пов’язана з різкою зміною важливих для людини життєвих обставин (спалах гніву, дикого захоплення, відчаю).\nШвидко починається та швидко минає. Негативно впливає на самопочуття людини, під час афекту людина не контролює себе, тому може спричиняти шкоду іншим людям.\n1. Людина не в змозі думати ні про що, крім свого почуття.\n2. Порушується контроль за своїми діями, рухами (сльози, ридання, регіт, викрики).\n3. Робить несвідомі дії, про які згадує як крізь сон. Людина «не пам’ятає себе».\n4. Після афекту людина почувається знесиленою, байдужою, сонливою.\nЩо робити, якщо ви відчуваєте наближення афекту?\n1. Не приймати ніяких серйозних рішень (виняток стихійні лиха).\n2. Порахувати до 10.\n3. Сконцентрувати увагу на диханні (повільний вдих носом — затримати подих — дуже повільний видих через ніс). Спробуйте сконцентруватися на відчуттях під час дихання.\nНастрій — тривалий емоційний стан людини, пов’язаний зі слабко вираженими позитивними чи негативними емоціями (поганий настрій — гарний настрій).\nСтрес — триваліше за афект емоційне переживання, пов’язане з нездатністю людини розумно діяти в певній ситуації. Виникає як реакція на різні екстремальні впливи:\nНегативна агресія, депресія, погане самопочуття\nпокращення пізнавальних процесів, підвищується фізична готовність організму\nУ тренерів футбольних команд за 5 хв до початку матчу частота серцебиття підвищується на 42 уд/хв, під час гри — на 63 уд/хв. Завжди більше, ніж у гравців на полі.\nАмериканці Холлес та Рой виявили події, що найбільше впливають на психіку, та внесли їх до спеціальної таблиці стресів. Туди потрапили: смерть близького, розлучення, тюремне ув’язнення, серйозна травма, шлюб, відпустка, свята, штрафи…\nВони стверджують: якщо людина за короткий строк зазнала великої кількості стресів, навіть позитивних, це негативно впливає на нервову систему. Після емоційного піднесення настає, втома, є ймовірність захворювань (бронхіти, серцеві хвороби, ЖКТ, ГМ).\nЩо робити під час стресу\n1. Підведіться, якщо є можливість, вийдіть та побудьте наодинці (туалет).\n2. Змочіть лоба, скроні та артерії на руках холодною водою.\n3. Озирніться, роздивіться предмети.\n4. Наберіть стакан води та повільно випийте. Сконцентруйте увагу на почуттях, коли вода буде текти по горлу.\nТермінове генеральне прибирання; танці; спортивне тренування, біг; просто довго гуляти, поки м’язи не втомляться. Під час стресу наші м’язи не можуть розслабитися. Розслабити м’язи можна, втомивши їх ще більшим напруженням.\nЕксперимент: стуліть сильно, наскільки зможете, свій кулак та тримайте так, доки я буду рахувати. Ви помітили, як без вашого впливу розтискається рука, автоматично розслаблюються м’язи. Те саме після великого навантаження відбувається і з організмом.\nПсихологічне та фізичне розслаблення (релаксація).\n(Лунає повільна музика.) Чим сильніше людину захопили проблеми, тим більше навантаження вона відчуває. Нервове напруження, фізичне. Постійна втома. Техніки релаксації (розслаблення) допомагають людині, фізіологічно пристосованій до виживання в хащах, прожити краще життя в умовах цивілізації. Якщо у вас немає можливості порубати дрова або досхочу пограти в теніс, то виходом може стати аутотренінг («тренування самого себе»).\nЦе заняття потребує певної підготовки та постійних тренувань. Тим, хто хоче отримати все одразу та зараз, нагадаю давню притчу.\nДо мудрої людини прийшов голодний. Якщо б мудрий старець дав йому шмат риби, то наступного дня голодний прийшов би знов. Мудрий, знаючи про це, навчив бідного ловити рибу.\n«Діти, зараз вам будуть запропоновані запитання про те, як ви себе почуваєте у школі. Старайтеся відповісти щиро і правдиво, тут немає правильнихабо неправильних, хороших або поганих відповідей. Над запитаннями довго не замислюйтесь.\nВідповідаючи на запитання, записуйте його номер і відповідь “+ “, якщо погоджуєтеся, й “—”, якщо ні».\nЧи хвилюєшся ти, коли вчитель каже, що збирається перевірити, наскільки\nти знаєш матеріал?\nЧи часто ти хочеш, щоб учитель не поспішав, пояснюючи новий матеріал\nщоб ти зрозумів, про що він каже?\nЧи буває так, що ти боїшся відповідати, оскільки остерігаєшся зробити\n10.Чи часто твої однокласники сміються з тебе, коли ви граєте у різні ігри?\n11.Чи трапляється, що тобі ставлять нижчу оцінку, ніж ти очікував?\n12.Чи хвилює тебе питання про те, чи не залишать тебе на другий рік?\n13.Чи намагаєшся ти уникнути ігор, у яких робиться вибір, тому що тебе\nзазвичай не обирають?\n14.Чи буває часом, що ти весь тремтиш, коли тебе викликають відповідати?\n15.Чи часто у тебе виникає відчуття, що ніхто з твоїх однокласників не хоче\nробити того, що хочеш ти?\n16.Чи сильно ти хвилюєшся перед тим, як почати виконувати завдання?\n17.Чи важко тобі отримувати такі оцінки, яких очікують батьки?\n18.Чи боїшся часом, що тобі стане зле у класі?\n19.Чи будуть твої однокласники сміятися з тебе в разі, якщо ти зробиш помилку під час відповіді?\n20.Чи схожий ти на однокласників?\n21.Чи тривожишся ти після виконання завдання про те, наскільки добре ти :\n22.Коли ти працюєш у класі, чи впевнений у тому, що все добре запам’ятаєш?\n23.Чи сниться тобі іноді, що ти у школі й не можеш відповісти на запитання учителя?\n24.Чи правда, що більшість дітей ставляться до тебе доброзичливо?\n25.Чи працюєш ти старанніше, якщо знаєш, що результати твоєї роботи будуть порівнюватися у класі з результатами твоїх однокласників?\n26.Чи часто ти мрієш про те, щоб менше хвилюватися, коли тебе викликають\n27.Чи боїшся ти іноді вступати у суперечку?\n28.Чи не трапляється, що твоє серце починає сильно битися, коли учитель\nкаже, що збирається перевірити твою готовність до уроку?\n29.Коли ти отримуєш хороші оцінки, чи думає хтось із твоїх друзів, що ти хочеш вислужитися?\n30.Чи добре ти себе почуваєш із тими однокласниками, до яких інші діти\nставляться з особливою повагою?\n31.Чи буває, що деякі діти в класі говорять те, що тебе заторкує?\n32.Як ти гадаєш, чи втрачають прихильність класу ті учні, які не можуть упоратися з навчанням?\n33.Чи схоже на те, що більшість твоїх однокласників не звертають на тебе\n34.Чи часто ти боїшся виглядати безглуздо?\n35.Чи задоволений ти тим, як до тебе ставляться вчителі?\n36.Чи допомагає твоя мама в організації шкільних вечірок, як інші мами твоїх\n37.Чи хвилювало тебе колись те, що думають про тебе навколишні?\n38.Чи сподіваєшся ти вчитися у майбутньому краще, ніж зараз?\n39.Чи вважаєш ти, що одягаєшся до школи так само добре, як і твої однокласники?\n40.Чи часто ти замислюєшся, відповідаючи на уроці, що про тебе в цей час\n41.Чи мають здібні учні якісь виняткові права, яких не мають інші учні в класі?\n42.Чи дратує деяких твоїх однокласників, коли тобі вдається бути кращим за\n43.Чи задоволений ти тим, як до тебе ставляться твої однокласники?\n44.Чи добре ти почуваєшся, коли залишаєшся наодинці з учителем?\n45.Чи висміюють однокласники часом твою зовнішність та поведінку?\n46.Чи гадаєш ти, що переймаєшся своїми шкільними справами більше, ніж твої\n48.Коли ввечері ти лежиш у ліжку, чи думаєш ти часом із тривогою про те, що\nбуде завтра в школі?\n49.Працюючи над складним завданням, чи відчуваєш ти інколи, що абсолютно\nзабув речі, які добре знав раніше?\n50.Чи тремтить трохи твоя рука, коли ти працюєш над завданням?\n51.Чи відчуваєш ти, що починаєш нервувати, коли учитель каже, що збирається\nдати класу завдання?\n52.Чи лякає тебе перевірка твоїх завдань у класі?\n53.Коли вчитель говорить, що збирається дати класу завдання, чи боїшся ти,\nщо не впораєшся з ним?\n54.Чи снилося тобі часом, що твої однокласники можуть зробити те, чого не\n55.Коли учитель пояснює матеріал, чи здається тобі, що твої однокласники\nрозуміють його краще за тебе?\n56.Чи тривожишся ти по дорозі до школи, що вчитель може дати класу перевірочну роботу?\n57.Виконуючи завдання, чи відчуваєш ти, що робиш це погано?\n58.Чи тремтить злегка твоя рука, коли вчитель просить виконати завдання на\nдошці перед усім класом?\n• загальна кількість розбіжностей по всьому тесту:\nпонад 50 % – підвищена тривожність;\n• кількість збігів за кожним із 8 чинників тривожності, що виділені у тесті.\nРівень тривожності визначається так само, як і в першому випадку. Аналізується загальний внутрішній емоційний стан учня, який багато в чому визначається наявністю тих чи інших тривожних синдромів (факторів) та їх кількістю.\n1. Число розбіжностей знаків («+» – Так, «-» – Ні) за кожним із чинників (абсолютна розбіжність у відсотках: < 50 %; > 50 %; > 75 %).\n3. Кількість розбіжностей за кожним виміром для всього класу; абсолютне\nзначення – < 50 %; > 50 %; > 75 %.\n4. Подання цих даних у вигляді діаграми.\n5. Кількість учнів, які мають розбіжності за певним чинником > 50% і > 75 %\n(для всіх чинників).\n1. Загальна тривожність у школі– загальний емоційний стан дитини, пов’язаний з різними формами її включення в життя школи.\n2. Переживання соціального стресу – емоційний стан дитини, на тлі якогорозвиваються її соціальні контакти (передусім з однолітками).\n3. Фрустрація потреби в досягненні успіху – несприятливий психічний фон,такий, що не дає змоги дитині розвинути власну потребу в успіху, досягненнівисокого результату тощо.\n4. Страх самовираження – негативні емоційні переживання ситуацій, пов’язаних із потребою саморозкриття, подання себе іншим, демонстрації своїх можливостей.\n5. Страх ситуації перевірки знань – негативне ставлення й переживання тривоги у ситуаціях перевірки (особливо публічної) знань, досягнень та можливостей.\n6. Страх невідповідності очікуванням оточення – орієнтація на значущість інших в оцінюванні своїх результатів, учинків, думок, тривога з приводу оцінок, які дають навколишні, очікування негативного оцінювання.\n7. Низька фізіологічна опірність стресові — особливості психофізіологічної організації, які знижують здатність дитини пристосовуватись до ситуацій стресового характеру, що підвищує ймовірність неадекватного, деструктивного реагування на тривожний чинник середовища.\n8. Проблеми і страхи у стосунках з учителями – загальний негативний емоційний фон стосунків із дорослими у школі, що знижує успішність навчаннядитини в школі.\nУчасникам вправи пропонують сісти в позу «стомленого кучера», закрити очі. М’яким, спокійним голосом психолог каже такий текст: «Уявітьсобі, що у вас є надійний притулок, у якому ви можете бути в будь-який момент, коли забажаєте. Зовсім не обов’язково, щоб це місце реально існувало. Наприклад, це може бути хатина в горах або лісовій долині, про яку ніхто, крім вас, не знає. Думкою опишіть собі це безпечне місце. Ви можете там відпочивати, слухати музику або розмовляти з другом. Так фантазувати можна перед сном або протягом дня, коли ви хочете скинути напруження або відпочити.\nВолодіючи тілом та емоціями, здатністю керувати ними, ми стаємо внутрішньо вільнішими.\nV. Обговорення заняття.\nЕмоція як цінність Афекти і пристрасті (44.4 KiB, Завантажень: 0)\nWordPress: 22.93MB | MySQL:26 | 0,347sec


taniaelektronika.eu відгуки: 76%\ntaniaelektronika.eu відгуки середні. Це здається безпечним.\nНаш алгоритм Scamadviser розглянув taniaelektronika.eu зі значенням [value]. Показник довіри базується на 40 різних точках даних, які ми зібрали. Від, якщо контактні дані приховані, до інших веб-сайтів, розташованих на одному сервері, відгуки, які ми знайшли в Інтернеті, тощо.\nХоча наш рейтинг taniaelektronika.eu є середнім і низьким рівнем ризику, ми рекомендуємо Вам завжди виконувати свій належний аналіз, оскільки оцінка веб-сайту була зроблена автоматично. Також перевіряйте веб-сайт. Ви можете скористатися нашою статтею Як розпізнати веб-сайт афера як інструмент, який допоможе вам.\nФакти про taniaelektronika.eu\nВірогідність країни Unknown: 94% / Poland: 6%\nТехнічна інформація про taniaelektronika.eu\nРейтинг taniaelektronika.eu переглянуто 1 разів.\nРейтинг taniaelektronika.eu останньо перевірявся 21-10-2019. Хотіли б мати оновленi цифри? Використовуйте посилання "Оновити дані" внизу цієї сторінки.


Загибель і відновлення неоціненних скарбів | Реферат- ceramicsink.info\nГоловна Додати в закладки Загибель і відновлення неоціненних скарбів | Реферат\nОписання роботи: Реферат на тему Загибель і відновлення неоціненних скарбів\nСтосовно творінь зодчества Батиєве спустошення - справжня дрібниця порівняно з ділами київських "будівничих" 1934- 1936 років, що й далі розвивають свою "діяльність" щораз більшими, темпами. За трагічних обставин здобуття Києва татарами обвалилося склепіння Десятинної церкви. Проте величезна більшість пам'яток зодчества, відомих нам з літописних записів домонгольських часів, пережила Батиєве спустошення і дійшла до наступних поколінь. Перенесення адміністративного центру України з Харкова до Києва виявилося, деякими сторонами, більшою культурною катастрофою, ніж Батиєве спустошення. Тільки три роки порядкують у Києві горе-"будівничі", - і де ж тепер Михайлівський собор, що вистояв лихоліття незліченних навал? Де Трьохсвятительська церква, яку не могла зруйнувати до кінця рука найлютіших ворогів російського і українського народів? І яку долю готує райрада Кирилівській садибі, майже незачепленій буревіями восьми віків? [...]\nВеликокняжа доба створила Київ в образі міста, що мало можливість змагатися, монументальною красою своєю й розмахом, з будь-якою тогочасною метрополією Сходу і Заходу. За дотепною заввагою Г.В.Вернадського, що ґрунтується на вивченні письмових джерел тієї доби, не кияни благоговіли тоді перед Заходом, а Захід захоплювався Києвом. Високий правий берег Дніпра ніс на своєму "вінці" і схилах архітектурні пам'ятки, впродовж кількох десятків верстов, від Вишгорода на півночі принаймні до Видубицького монастиря на півдні. У "старому Києві", на зовсім невеликому просторі, було зосереджено такі архітектурні монументи світового значення, як Десятинна, Софійська, Михайлівська церкви; два Весилівські храми (один - Святослава Всеволодича, другий - Рюрика Ростиславича); відомий нам тільки з розкопів Георгіївський храм; Ірининський монастир, про який донедавна нагадувала особлива "Ірининська пам'ятка" (основу "пам'ятки" утворив один зі стовпів її собору); славнозвісний Дмитріївський монастир, недалеко від Михайлівського; "Янчин" монастир Всеволода Ярославича і Воздвиженська церква Мстислава Галицького (1215 р.) на місці теперішнього Андріївського храму; Федорівський монастир, Катерининська церква тощо. Можна поставити собі питання, чи було в ХІ-ХІІІ століттях нашої ери якесь інше місце у світі, де на такому невеликому просторі зосереджувалася б така кількість першорядних архітектурних споруд. Це питання тим більш обґрунтоване, що в районі Десятинної церкви розкопи виявили рештки й мурованих двірських споруд, як Х-ХІ, так і XII століть. Розкопи дають підстави гадати, що будівлі були прикрашені мармуром, іншими цінними породами каменю, мозаїками та фресками. Крім Софійського й Михайлівського соборів, мозаїки були і в Десятинній церкві. Фрески, найімовірніше, були всюди. На високий рівень ювелірного майстерства вказують численні, знайдені на тій-таки території скарби золотих і срібних виробів. Рештки емальових, гутних, каменярських та інших майстерень свідчать про піднесення промислового життя.\nДавньоруський Київ дотепер не знайшов свого Аполлінарія Вас-нецова (який дав, як відомо, художню "реконструкцію" Москви XVII і попередніх століть). Тим часом завдання це - не менш вдячне. Маємо в руках удосталь даних, аби уявити собі красу цього міста, що Мономаховою шапкою увінчувало вершину Дніпрової гори.\nСтрічка пам'яток тяглася й далі на південь: Спас на Берестові, з мурованою церквою й таким самим палацом (збудований Володимиром Великим і відновлений у 1113 році), Печерський, Видубицький монастирі.\nВ образі "печер" домонгольський Київ мав уже і свою "підземну відповідність". Така "відповідність" є ніби доконечна належність метрополії великого історичного значення. У західній частині Старого Світу класичний приклад дають римські катакомби й грандіозні, "тисячоколонні" підземні водоймища Константинополя. У Києві "печери" доповнюються підземеллями, відкритими в межах "старого міста" (розкопи Д.В.Милєєва та ін.) (8) [...]\nЗа довгу історію Києва були один-два випадки зруйнування будівель великокняжої доби через невігластво ченців. Так, близько 1758 року, на спорудження огорожі Михайлівської садиби, розібрано будівлі Дмитріївського монастиря XI століття. Та що означає цей поодинокий випадок порівняно з тими цілими групами пам'яток, які вже знесли або запланували до знесення в найближчому майбутньому теперішні "хазяї" Києва?\nДо руйнацтва приклав свою руку й Микола І. Порядком виконання його приписів прибрано в 1840-х роках з поверхні землі споруди Ірининської церкви Ярослава Мудрого (за винятком одного стовпа, що став "пам'яткою"). Не тільки в Києві, а й у Москві, Підмосков'ї та інших місцях часи Миколи І, попри офіційні гасла "народності", були тяжкою добою для пам'яток давньоруського мистецтва. Нехай радіють, однак, київські комуністи. Мірою варварства вони далеко перевершили Миколу І. За 2-3 роки вони зруйнували в Києві стільки пам'яток руської матеріальної культури до монгольської доби, скільки не було перед тим знищено за два-три століття.\n[...] Рік у рік дужчає лють нищителів. Як інакше можна пояснити такі факти: за визнанням навіть "Архитектурной газеты" (9) "у Києві недосить дбайливо ставляться до пам'яток давньої архітектури, що мають часом всесоюзне значення. Так, без попередніх обмірів знесено колишній Військово-Микільський собор і колишній Братський монастир-чудові пам'ятки українського бароко XVII століття, будівлі, унікальні за значенням". Ця звістка не може не викликати тремтіння в кожної бодай трохи освіченої людини, в усякого, для кого Україна і українська культура не просто "гній" для чиїхось чужих ланів. Не кажемо вже про те світло, яке проливає ця звістка на долю інших, менш уславлених витворів української архітектури Києва. Немає більше Військово-Микільського собору й Братського монастиря! їх знесено за один або щонайбільше за два будівельні сезони. Отож немає більше дуже великої частини пам'яток не тільки українського зодчества, а й української культури загалом.\nАдже те "братство", яке створило цей монастир, було, за слушною заввагою Ф.Ернста, "одним з виявів упертої боротьби мас української людності з заборчою політикою польської адміністрації та панів землевласників і фанатизмом католицького духівництва, що рішуче наступали на Україну, Литву, Білорусь". Братство це засновано 1615 року. А з 1630-х років у садибі знищеного нині монастиря містилася Київська "Академія", перша школа вищого типу в Україні і Росії. Історія вищої освіти в російському і українському середовищі була впродовж століть якнайтісніше, нерозривно сплетена з долею тієї садиби, з якою так нещадно розправилася тепер рука нищителя. "Роля Києва,- провадить Ф.Ернст, - як культурнотворчого центру, тісно зв'язана з старою київською Академією, що в XVII й XVIII століттях була не тільки навчальним закладом, але й значною мірою творила тодішню українську науку, літературу, театр, музику, мистецтво і позначилася величезним впливом на культурі всього європейського Сходу" (10).\nФакти ці загальновідомі.\nТож кому, запитуємо ми, може бути корисним знищення пам'ятки боротьби українського народу за національну свою самобутність, цього символу огрому його організаційних здібностей, виявлених у тій боротьбі, цього промовистого свідка колишньої культурно-історичної слави й ролі Києва? [...]\n"Шкідницька", в глибокому й остаточному розумінні, природа цієї руїнницької дії підкреслюється винятковими художніми вартостями зниклої історичної будівлі. У фаховій літературі з цього питання немає двох поглядів.\nЯк ішлося раніше, одночасно з Братським монастирем зруйновано і так званий Військово-Микільський собор на Печерську. Дивна доля цих двох будівель. В одні й ті самі роки їх споруджено, в один і той самий рік вони й загинули. Та ще більш дивна лють нищителів. Дві першорядні, споріднені одна з одною архітектурні пам'ятки. Одну висаджують у повітря. Тим більше, здавалося б, підстав зберегти хоча б другу. Технічних перепон до цього бути не могло, оскільки будівлі стояли в різних частинах міста на віддалі кількох кілометрів одна від одної. А проте того ж таки року зносять і другу споруду. Мабуть, нищителі втратили будь-який стрим і міру [...]\nЯк церкву Братського монастиря, так і Військово-Микільський собор будував москвич, мулярський майстер Йосип Дмитрович Старцев. Він, очевидно, не менше прислухався до художніх традицій українського середовища, ніж прислухалися до російської традиції ті італійські архітекти, які працювали в Москві наприкінці XV - на початку XVI століття. Попри італійські деталі таких споруд, як Успенський, Архангельський собори чи Грановита палата, італійці дали низку безперечно російських творінь. Подібно до цього москвич Старцев творив у річищі українського мистецтва. Якщо вже кожне велике явище в мистецькій царині пов'язувати неодмінно з італійськими іменами, то Й.Д.Старцева можна було б назвати "Арістотелем Фіорованті" Києва. І от - що вчинили тепер з його творіннями київські шкідники! [...]\nНа зруйнування прирікаються не пересічні київські будівлі. З непомильним чуттям і знанням справи нищиться властиво найкраще з того, що створено минулим українського народу. Не безобличні будівлі, а найцінніше замінюють "гаражами". Далеко заходить і боротьба проти "мазепинства". Знесено, серед іншого, дві найкращі споруди самого Мазепиі (11). Добито пам'ятки й того монастиря, де жила й діяла його мати Магдалина (Флорівський монастир). Боротьба проти "мазепинства" перероджується у боротьбу проти всього великого, що створив за свою історію український нарід. Обличчя столиці - це обличчя країни. Найбільш "ударними" темпами Україна обертається в країну "без роду, без племені". Розвалюють храми великокняжої доби. Вже майже нічого не лишається й від київських пам'яток часів найбільшої самобутності українського зодчества (XVII - XVIII ст.).\nАвтор цих рядків - рішучий прихильник політичної і культурної єдності Євразії, рішучий супротивник усіх і всіляких інтервенцій. Однак тим гостріше він відчуває доконечну потребу берегти й охороняти культурну спадщину всіх народів Євразії, у тому числі - і великого українського народу. Можна і треба заперечувати діла Мазепи. Проте нищити творіння геніальних зодчих, які , працювали за Мазепи в Києві, це злочин, якому годі дібрати назву. Петро вмів боротися проти "мазепинства". Однак і він не зачепив пам'яток, що їх вони збудували.\nНа руїнах архітектурних шедеврів Києва справляють свою "вальпуржину ніч" люті вороги й ненависники російського та українського народів. Етнографічний матеріал "без роду, без племені" - що може бути ліпше для прибічників "колоніального розширення". Якомога швидше прибрати з лиця землі всі докази, що суперечать цій концепції! І їх прибирають так швидко, що, певно, дивом дивуються навіть автори цього не так "соціального", як національного замовлення.\nХоч який метод обрахунку застосовуй, результат буде той самий: близько половини, як не більше, неповторних архітектурних пам'яток Києва, які ще в 1934 році становили славу України, на 1937 рік щезли із земної поверхні (12). Тим часом іншого міста, яке, бодай віддалено, могло б дорівняти Києву своїми архітектурними скарбами, в Україні немає. Натхненники київських руйнацій ^просто роблять ніби "небулою" величезну частину архітектурної історії України [...]\nПрекрасно сказав якось покійний М.Я.Марр: "Основна умова будь-якого поступу - безперервність культурних традицій" (13). Це аж ніяк не означає, що хоч у якомусь розумінні слід повторювати минуле. Таке повторення було б і завжди буває найнестерпнішою облудою. Потрібно творити нове. Проте у творенні цьому треба спиратися на знання і опанування того, що дано й подолано в традиції.\nЩо сказали б ті люди, які безпосередньо чи опосередковано санкціонують тепер незліченні київські руйнації, якби їм запропонували, припустімо, зібрати геть усі примірники "Кобзаря" Т.Г.Шевченка й спалити їх? Стираючи без сліду з лиця земного домонгольські й українські пам'ятки, київські "троцькісти" нищать не менші культурні цінності.\nУ житті народу архітектура так ї само істотна, як істотна, скажімо, поезія. Розправа з найкращими зодчеськими творіннями країни - це замах на народну культуру.\nЗа цих крайніх і трагічних обставин у розпорядженні народу лишається тільки один засіб: почати зводити наново зруйновані пам'ятки. Книжки спалено, але рукопис залишився. На відміну од загиблих пам'яток малярства зниклі із земної поверхні пам'ятки архітектури в певному розумінні й роді можуть бути відтворені знову. Адже жоден зодчий не споруджує будівлю своєю рукою. За його проектом споруду будують муляри. Навіть ліпні роботи він не виконує власноруч; їх виконують, за його рисунком і вказівками, майстри-ліпники. Муляри й ліпники XII чи XVII століть не можуть повторити для нас свою роботу. Але "проекти" тогочасних зодчих - мовби в наших руках. Це - обміри, зарисовки й світлини зруйнованих шкідниками пам'яток. Щоправда, "троцькісти" передбачили й цю справу. Бо ж недаремно обидва творіння Йосипа Старцеві (14) знесено "без попередніх обмірів". І все-таки тих даних про ці прекрасні будівлі, які нагромадила за останні десятиріччя російська й українська наука, досить для того, щоб при знанні справи й любові до неї точно відновити проекти київського "Фіорованті", а за ними - відбудувати самі споруди. Навіть технологічні властивості будівель можна відновити з великою точністю. Звичайно, в археологічному розумінні нова будівля не буде заміною давньої. Проте в розумінні естетичному й туристичному ця заміна може бути повна. Потрібно тільки, щоб відновлення було виконано ретельно й науково. Тут не доведеться фантазувати. Збудувати знову можна буде, звичайно, тільки найкращі із знищених пам'яток (трагізм становища полягає в тому, що знищується якраз найкраще; пересічне й жалюгідне, за загальним правилом, спокійно стоїть на місці). Тому відбудовувати ці споруди потрібно в тому самому вигляді, в якому їх знала сучасна наука. Тільки таким шляхом можна уникнути всього сумнівного й довільного [...]\nII. "КОМІСІЯ ЗОДЧЕСЬКОЇ ВІДБУДОВИ"\nСправа відбудови зруйнованих пам'яток не може обмежуватися Києвом. Це питання має не тільки всеукраїнське, а й всеросійське значення. Всю Росію останніми роками пойняла хвиля безтямного руїнництва. В усіх куточках корінної Русі вороги народу понищили зодчеські творіння, яким належало б стати безсмертними завдяки їхнім художнім якостям. Наспів час подумати про заснування "Комісії Зодчеської Відбудови" (КЗВ) [...]\nНе в збідненому, не в урізаному, а в збагаченому дбайливою реставрацією вигляді повинна передати наша доба майбутнім поколінням зодчеську спадщину євразійських народів, і передусім російську й українську спадщину. Нищителі, в найкращому разі, замість десятка форм архітектурної творчості минулих століть, залишають зразок якоїсь однієї форми. Багату, різноманітну сукупність пам'яток, що свідчить про невичерпну рясноту талантів, вони зводять до нечисленних уламків. Вони сприяють наклепникам на Росію й Україну, які твердять, що ці народи не мають розмаху творчої фантазії. Повторюємо: у найкращому разі від великого цілого вони лишають окремі шматки; від повноскладових рядів зберігають ізольовані відтинки. Штучно призволиться до деградації минуле великих народів.\nНі, Росія та Україна не стерплять цього знущання з себе й зі свого минулого. Вони відновлять повноту рядів. Вони знову змусять вигравати барвами всю сукупність створених минулими поколіннями художніх форм. Вони включать у культурно-історичний ланцюг вирвані з нього найцінніші ланки [...]\nІсторія Євразії була вже свідком подібних відбудовчих дій. Саме в такий спосіб український нарід, за доби свого "вікового піднесення" в XVII столітті, підняв з руїн пам'ятки великокняжого періоду. В цій грандіозній акції, яка ще не змальована і не оцінена як слід в історичній літературі, але яку автор цих рядків вивчив на десятках прикладів, не можна не відчути напруженого потягу найкращих представників тогочасної Русі-України до віднови тяглості національної русько-української художньо-матеріальної культури. Акція ця визначається такими іменами, як Петро Могила в Києві, Лазар Баранович, Йоаникій Ґалятовський у Чернігові. "Відновлення" дало висліди. Зодчеська спадщина великокняжої доби, що, здавалося, в Україні зникла майже без сліду (див., напр., висловлювання Боплана в першій половині XVII ст.), воскресла з новою силою і славою. І вже не на діячах XVII століття лежить провина за те, що розлючені невігласи наших днів знову знищили добру половину споруд, які ті відбудували. Ці діячі (напр. Йоаникій Ґалятовський у Чернігові) ставили собі у своїх "реставраційних" роботах і суто археологічні цілі. Проте їхні наукові можливості під час віднови споруд великокняжої доби були, звичайно, в сотні разів менші за ті, що їх має наше покоління в справі відбудови нещодавно зруйнованих пам'яток.\nМогила, Ґалятовський та їхні соратники величезною мірою сприяли збереженню індивідуального національного обличчя русько-українського народу. Так само й "Комісія Зодчеської Відбудови", повернувши народам Євразії втрачені частини їхньої культурної спадщини, величезною мірою посприяє їхньому культурному піднесенню. Повторюємо, повернення втраченого конче потрібне, щоб знову змусити звучати художню традицію минулого в усій її повноті та образності; щоб усім громадянам країни дати почуття гордості за свою країну та її минуле; щоб кожному з них прищепити "інстинкт історичності" й нагадати йому про покоління, які жили й творили на цьому ж таки грунті. Сучасність має бути величнішою за минуле. Проте і минуле має на повен голос розповідати про себе.\n"Комісії Зодчеської Відбудови" належить розгорнути свою роботу незрівнянно ширше, ніж провадили її Могила, Баранович та інші. Передусім ідеться в цьому разі про відтворення з праху зодчеського образу не самої тільки України-Русі, а ледве чи не всіх частин Євразії. Тому що дуже вже "постаралися" (і далі "стараються") нищителі. Ми бачили на прикладі Києва, що стосовно зодчеських пам'яток рука їхня діє куди запекліше, ніж діяла рука татар у XIII і рука поляків у XVII столітті (саме з їхніми спустошеннями мали до діла українські патріоти минулих століть) [...]\nТакі внутрішні завданні відбудовчих дій. Коротше кажучи, вони зводяться до того, щоб у сфері архітектурної, а тим самим і "ландшафтної" образності встановити правильне співвідношенні між революцією і традицією; щоб у кожному куточку країни, де було велике історичне життя і де сліди його стерті нищителями, відтворити його пам'ятки і дати їх як взірці, які потрібно опанувати і перевершити.\nОднак відбудовча акція маєш тільки внутрішньонаціональний бік. Вона ставить і певні цілі назовні. Європейські "колонізатори" дуже заклопотані тим, щоб применшити цінність культурного минулого руського народу, а якщо можна, то й зовсім звести її нанівець. Ось, наприклад, пан Бакстон (15). Він обурено відкидає саму можливість зіставлення англійської архітектурної спадщини з руською. "Не може бути багато тих, хто допустив би порівняння наших власних великих соборів навіть з найкращими творіннями руського генія. Треба визнати, що таких висот архітектурної творчості ніколи не було досягнено в Росії"'6. Явна й очевидна неправда! За багатством художньої вигадки, за самостійністю творчості руська архітектура в її історичному розвитку аж ніяк не нижча від англійської.\nКлючеві слова: Загибель і відновлення неоціненних скарбів | Реферат


Сантехніка зі штучного мармуру: всі переваги та недоліки\nТехнічний прогрес не стоїть на місці, тому відомі виробники по всьому світу починають використовувати відносно новий матеріал – штучний мармур.\nУсім відомі особливості натуральної мармурової сировини. Мармур вже багато століть використовується, як матеріал для виготовлення скульптур (наприклад, Давида Мікеланджело), фонтанів (зокрема, найбільший фонтан Риму Фонтан Треві), облицювання будівель, у будівництві (Мармуровий палац у Санкт-Петербурзі або чудо світу – храм Артеміди в Ефесі ).\nПереваги цього благородного каменю – довговічність, зносостійкість, міцність. Нестача – можна сказати, одна – його висока вартість. Саме тому сьогодні вироби з натурального мармуру вважаються ознакою справжньої розкоші, а використання їх у домашньому інтер'єрі – символом гарного смаку та гарантією якості, міцності та довговічності.\nШтучний мармур – продукт сучасної промисловості. Це доступна заміна високої якості, яка не просто не поступається, але покращує всі експлуатаційні характеристики натурального каменю.\nШироке використання штучного (ливарного) мармуру у виробництві сантехніки пояснюється простотою його виготовлення. По суті такий матеріал це «сплав» натурального мармурового наповнювача та акрилової смоли. Щоб виготовити мармурове «лиття», використовується подрібнена натуральна крихта разом із деякими синтетичними матеріалами. У такий спосіб штучний мармур «склеюється», у процесі з нього відливають необхідні вироби у різноманітних формах-матрицях. Після цього сантехніку зі штучного мармуру додатково шліфують або використовують без додаткової обробки.\nЗовнішня поверхня виробу ще на етапі виробничого виливка покривається захисно-декоративним шаром гелькоуту – спеціальної речовини, яка покращує зовнішній вигляд сантехніки, робить його стійкішим до механічних пошкоджень.\nУ магазинах продається така сантехніка зі штучного мармуру, як раковини та умивальники, ванни, стільниці та душові піддони.\nОсобливості виробництва дозволяють створювати вироби різноманітних форм та габаритів. Іншими словами, користувачі, які запланували покупку виробів з ливарного каменю, зможуть втілити у життя свої найсміливіші ідеї.\nУкраїнський виробник сантехніки зі штучного каменю «Snail» пропонує унікальний асортимент виробів із штучного мармуру високого класу. Головний принцип роботи компанії – це індивідуальний підхід до кожного клієнта, тому споживачі можуть вибрати з великої колекції ексклюзивних виробів або виготовити виріб за власним проектом.\nНа полицях інтернет-магазину Ви знайдете колекцію 33 моделей раковин та умивальників, пропозиції різноманітних стільниць, дизайнерські форми душових піддонів з різним малюнком тощо. Також кожен тут може побачити моделі тумб із умивальниками, душових кабін та інших супутніх матеріалів.\nПідтвердження якості та довговічності продукції – це тривала гарантія терміном на 10 років.


Брейн - ринг «Якщо хочеш бути здоровим». Сценарій для 3-4 класу\nБрейн - ринг «Якщо хочеш бути здоровим». Сценарій для 3-4 класу\nІ. Розгадування кросворду\n1. Ні у вогні не горить, ні у воді не тоне. (Крига)\n3. Зоря-зоряночка, молода дівиця, гуляти ходила, сльозу зронила, Місяць бачив — не підняв,\nСонце побачило — підняло. (Роса)\n7. Морем йде, а до берега дійде — пропаде. (Хвиля,)\nк р и г а\nя л и н а\nх в и л я\nЯке слово отримали по вертикалі? (Рослини)\nРослинний світ багатий і різноманітний. Дерева, кущі, трави можна побачити навкруги. Серед них є гіганти і зовсім малі рослини.\nРослини - основа життя на Землі. Вони збагачують повітря киснем. Вони створюють складні органічні речовини з простих. Тільки завдяки рослинам на Землі з'явились і існують тварини. Люди також використовують рослини у своєму житті.\n- Сьогодні ми проведемо вікторину « Знавці природи» присвячену саме рослинам. І дізнаємося хто з вас краще інших знає все про рослини.\nІ блок « Загадки»\n1. Узимку голі мерзнуть в полі,\n2. Весною росте, літом цвіте, восени осипається, Зимою відсипається; а квіти — на медок. Лікує від грипу, кашлю і хрипу. (Липа.)\n3. Всі пани скинули жупани, а один пан\nТак і не скинув жупан. (Листяні дерева і сосна.)\n4. На дереві гойдається, жупан колючий має.\nНа літо одягається, а восени скидає. (Каштан.)\n5. Стрімко вибігли на гору дві подружки білокорі.\n6. Серед літа — метелиця: пух летить і стелиться. (Тополя.)\n7. Стовбур жовтий, мов янтар, досягає стелі.\nШишок безліч, та маленькі, і не довгі, а кругленькі. (Сосна.)\n8. Батько тисячі синів має, Кожному шапочку справляє. (Дуб, жолуді.)\n9. Ніхто не лякає, а вся тремтить. (Осика.) Зелена, а не гай, біла, а не сніг, Кучерява, та без волосся. (Береза.)\n10.На «я» починається,\nНа «я» закінчується\nНа ній плоди є. ( Яблуня) 11.Дуже широке листя у мене:\nП'ятикутне і різьблене.\nПрацював над тим листком. (Клен) 12. Сережки я повісила\nІ радісно та весело\nГотуюсь до весни. ( Береза)\nб) « Овочеві рослини»\n1. Другий хліб для українців? (Картопля)\n2. Сидить дівка у коморі, а коса її надворі. (Морква.)\n3. У землі червоне, а над землею зелене.\nБорщ виходить добрий з мене. (Буряк.)\n4. Літом — на городі, свіжі та зелені, А зимою — в діжці, жовті та солоні. Відгадайте, діточки, як зовуть нас? (Огірки.)\n5. Вузлувата і лапата, а дозріє — головата, На нозі стоїть одній, сто сорочечок на ній. Одежин зо двісті має — жодну з них не застібає. Латка на латці без голки зшита. (Капуста.)\n6. В кожній господі я у великій пригоді, А хто мене роздягати візьметься, Той слізьми заллється. (Цибуля.)\n7. Сама жовта і цукриста, я — красуня золотиста. (Диня.)\n8. Кругла, а не місяць, біла, а не папір, З хвостиком, а не миша. (Ріпа.)\n9. Я кругленька, червоненька, З хвостиком тоненьким.\n10.Не стелюся спати долу, а деруся я угору. (Квасоля.)\n11 .Ходить по городу великого роду.\nНоги, як лопати, а сліду не знати. (Гарбуз.)\n12.Що то за голова, що лиш зуби і борода. (Часник.)\n13.3 зелених маленьких листочків мама зварила\nСмачний дуже борщик.\nЩо усі називають... (щавлем.)\n14. Під землею птиця кубло звила і яєць нанесла. (Картопля.)\n15.Коли був я молодим, набрався лиха і біди.\nВсяк любив мене, й кусав, і щипав мене, й кохав.\nА коли я став старим, хтось окропом обварив. (Горох.)\n16. Моє тіло під землею, кучерики — понад нею.\nМене любить кожна юшка. Називаюсь я... (петрушка.)\nII блок гра «Весняні квіти»\n2 — маргаритка\n3 — незабудка\n4 — айстра\n5 — гладіолус\n6 — тюльпан\n7 — дзвіночки\n8 — конвалія\nВчитель ставить питання, а діти показують ту цифру, яка відповідає правильній відповіді.\n1. Висока, струнка рослина з красивими, як у лілії, квітами.\nМає довге, вузьке, схоже на меч, листя. Квітне у липні місяці. Яка це квітка? (5)\n2. Ця пані росте в широколистім лісі, свою голівку ховає від\nсонця, має тонке нахилене стебло. Квітки білого кольору. Хто це? (8)\n3. Ці квіти бувають різнокольорові, ростуть рано навесні, тримають гордо голівку. Назва походить від грецького слова «тюрба» — чалма, пов'язка на голові — за схожістю. Під яким вони номером? (б)\n4. Ця квітка схожа на предмети, що дзвенять. Вона має сині очка. І називається... (7)\n5. Назва цієї рослини походить від грецького слова і означає «зірка». Вона така ж гарна, як зірка на небі. У народі її називають «зірочкою». Що це за квіточка? (4)\n6. Ця квітка пов'язана з ім'ям людини. Означає кохання і бажання зустрічі. Що це за рослина? (1)\n7. На пелюсточці росинка, а пелюстка — мов перлинка. Слово «перлина» прийшло з латини, а на неї схожа квітка так і зветься... (2)\n8. Росте вона в траві — цвіте голубим кольором. Означає — пам'ять. Яка це квітка? (3)\n9. Назва якої квітки починається і закінчується на голосний звук? (4)\n10. Плоди якої квітки дуже отруйні та небезпечні для людини? Споживати їх у їжу можуть лише олені. (8)\n11. Лікарська рослина. Дуже добре в ній купати немовлят. Вона лікує хвороби із запаленням. (1)\n1. Діти, якщо ви не смітите на вулицях — сплесніть у долоні!\n2. Якщо ви не спалюєте у дворі листя, дим якого забруднює повітря шкідливими речовинами, — почухайте свого носа!\n3. Якщо ви не розбиваєте скляні пляшки, не кидаєте їх на землю, у травичку, у річку — погладьте себе по голівці!\n4. Якщо ви розмовляєте з батьками про екологічні проблеми міста — підніміть дві руки!\n5.Якщо болить душа, коли бачите понівечене дерево, зрубану ялинку, забруднену річку, — покладіть руку на серце!\n6.Якщо хочете дружити з природою, жити з нею у злагоді, красі, мирі візьміть один одного за руки та підніміть їх вгору!\nIV блок «Ребуси»\n1. СНІЖ 2. ЦИС\nНИК (підсніжник) Р (нарцис)\nПоследнее изменение этой страницы: 2016-04-06; просмотров: 1390; Нарушение авторского права страницы; Мы поможем в написании вашей работы!\ninfopedia.su Все материалы представленные на сайте исключительно с целью ознакомления читателями и не преследуют коммерческих целей или нарушение авторских прав. Обратная связь - 35.172.111.71 (0.226 с.)


ДБР оголосило підозру Пашинському. Чи візьмуть під варту? | Діловий Переяслав\nДБР оголосило підозру Пашинському. Чи візьмуть під варту?\n4 Жовтня, 2019 4 Жовтня, 2019 adminsvitoh 0 коментарів ПАШИНСЬКИЙ\nСлідчі центрального апарату Державного бюро розслідувань повідомили про підозру народному депутату Верховної Ради 5-8 скликань Сергію Пашинському у заподіянні громадянину тяжкого тілесного ушкодження.\n“Наразі вирішується питання про обрання народному депутату запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою”.\nДії нардепа кваліфіковано за ч.1 ст. 121 Кримінального кодексу: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, чи таке, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, каліцтво статевих органів, психічну хворобу або інший розлад здоров’я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, або переривання вагітності чи непоправне знівечення обличчя.\nДБР традиційно не називає прізвище підозрюваного, але наводить подробиці інциденту, який стався 31 грудня 2016 року, коли Пашинський поранив у ногу 38-річного жителя Васильківщини В’ячеслава Хімікуса.\nДосудовим розслідуванням встановлено: 31 грудня 2016 року на території Київської області відбувся словесний конфлікт між народним депутатом та громадянином. Під час нього народний депутат дістав власну зареєстровану вогнепальну зброю (пістолет марки “Glock 19”) та вистрілив чоловіку в ліву ногу.\nЯк наслідок, громадянин отримав тілесні ушкодження у вигляді вогнепального осколкового перелому стегневої кістки лівої ноги. Згідно з висновком судово-медичної експертизи завдані тілесні ушкодження є тяжкими.\nНародний депутат Верховної Ради 5-8 скликань Сергій Пашинський називає поновлення кримінальної справи щодо нього “помстою” екс-заступника глави АП часів Януковича Андрія Портнова. Про це він написав у Facebook\n“Сьогодні слідчі ДБР вручили мені підозру у старій справі – “справі Хімікуса”, вирішується питання щодо взяття мене під варту. Переконаний, що реанімація справи та спроба посадити мене до в’язниці – це помста Портнова”.\n…Ми стояли по різні сторони барикади. І саме мене екс-юрист Януковича вважає ледь не головною причиною своїх бід та обрав як мішень для помсти. Сьогодні Портнов знову отримав можливість впливати на правоохоронну та судову систем – фабрикувати справи, підминати під себе право і закон, переслідувати і зводити особисті рахунки”.\nЩодо звинувачень у справі Пашинський зазначив, що “не жалкує, що вчинив саме так в ту ніч”. Екс-нардеп наполягає, шо Хімікус на нього напав і вдарив по голові. Пашинський зазначив, що буде продовжувати в суді “боротьбу за чесне ім’я своє і своєї родини”.\n31 грудня 2016 року Пашинський на дорозі біля Василькова Київської області поранив із пістолета громадянина Хімікуса. Депутат заявив, що напав саме Хімікус, хоча той стверджував зворотне.26 липня 2017 року Генпрокуратура закрила справу про стрілянину за участю Пашинського, заявляючи, що не виявила в його діях складу злочину.\n← Гончарук говорив про великі плани, а бізнес обурювався непрогнозованими податковими змінами\nУ реєстрах НАЗК з’являться статки військових прокурорів →\nСьогодні день літнього сонцестояння: що можна та категорично заборонено робити\n21 Червня, 2019 21 Червня, 2019 adminsvitoh 0\nУ Міноборони ще рахують, які премії і кому видавати на День Незалежності\n1 Серпня, 2019 adminsvitoh 0\nМВС: бот допоміг заблокувати більше 200 наркокрамниць у Telegram\n12 Січня, 2020 12 Січня, 2020 adminsvitoh 0


Антон КИСТРИН («КІМНАТА ГРЕТХЕН»):\nУ 2014-му було важко за усіма показниками. В той же час – рік був надзвичайно насиченим. Ми, зрештою, почали усвідомлювати, що робимо щось справді корисне для суспільства і для своєї країни...\nНезважаючи, на малоприємні фінансові моменти, у 2014-му ми розпочали роботу над новим, третім за рахунком, повноцінним студійним альбомом, котрий побачить світ за пару місяців, вже у 2015-му році. Нова платівка і стане відображенням усього, що ми пережили за минулий рік...\nЧитачам rock.kiev.ua та українському рок-н-ролу у новому році – самих лише «хеппі ендів» у всіх ваших починаннях. Кохайте один одного і ніколи не хворійте! І мандаринок...


Головна Реферати українською Право Доведення та спростування\nЧасто доведення є складним; доводиться не одне, а кілька положень. У складному доказі слід розрізняти основну тезу, і підлеглі, часткові тези.\nДовести тезу означає навести такі судження, які були б достатніми для обгрунтування істинності або хибності висунутої тези.\nРеферат на тему: Доведення та спростування


Всі заступники голови Чернівецької ОДА сьогодні напишуть заяви на звільнення, – Трофімов » Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»\nМолодий буковинець » Новини Чернівців » Всі заступники голови Чернівецької ОДА сьогодні напишуть заяви на звільнення, – Трофімов\nУсі заступники голови Чернівецької обласної державної адміністрації сьогодні напишуть заяви про звільнення.\nЯк передає кореспондент molbuk.ua, про це сьогодні під час урочистостей з нагоди призначення Сергія Осачука головою ОДА заявив перший заступник керівника Офісу президента України Сергій Трофімов.\nТак, на запитання журналіста Юрія Чорнея, чи залишаться на посадах заступники голови ОДА, Трофімов дав відповідь:\n"Всі заступники, виконувачі обов’язків, згідно закону, напишуть заяви сьогодні. І всіх буде звільнено".\nНа уточнююче запитання журналіста Петра Кобевка, чи пізніше буде прийнято цих осіб на посади, Трофімов сказав:\n"Не буде. Чули? Я звідси вам кажу – не буде".\nНагадаємо, сьогодні Трофімов урочисто нового голову Чернівецької ОДА Сергія Осачука.\nТеги - чиновники Чернівецька ОДА Трофімов


Гору на Кавказі назвали на честь Бандери - портал новин LB.ua\nГоловна — Суспільство — Життя — 8 серпня 2012, 13:38\nА гору в Тибеті назвуть іменем Шептицького.\nГрупа альпіністів зі Львова піднялася на безіменну вершину на Кавказі й назвала її іменем Степана Бандери.\nДо Львова альпіністи повернулися 8 серпня, а саме сходження здійснили ще наприкінці червня. Висота піка - 4 тисячі 272 метри. Українці встановили на його вершині меморіальну дошку "Степан Бандера - герой України" і червоно-чорний прапор.\n"У світі є багато безіменних вершин, - каже керівник експедиції Мар'ян Нищук. - У жовтні хочемо поїхати в Тибет, знайти там гору і назвати її іменем греко-католицького митрополита Андрея Шептицького. Також у планах - поїздка в Патагонію в Південній Америці наступного року. Нові вершини, думаю, отримають назви на честь колишнього предстоятеля Української греко-католицької церкви Йосипа Сліпого та першого голови ОУН Євгена Коновальця".\nТемы: Кавказ, Степан Бандера, альпінізм, гори\n30 вересня 2012, 15:59\n05 січня, 09:20


Китай закликає США співпрацювати у сфері боротьби з фінансуванням тероризму\nВисокопоставлений китайський чиновник закликав Сполучені Штати співпрацювати з Китаєм, щоб боротися з фінансуванням тероризму.\nПротягом двох днів перемовин у Нью-Йорку минулого тижня Китай та Сполучені Штати обговорювали боротьбу з фінансуванням тероризму, національну оцінку ризику відмивання грошей і пакт китайсько-американської боротьби з даним явищем. Про це повідомили на своєму веб-сайті представники Народного банку Китаю.\nЗустріч є показником того, що серйозні розбіжності з цілої низки інших питань не заважають Китаю і Сполученим Штатам поліпшувати двостороннє співробітництво в боротьбі з тероризмом.\n«Обидві сторони повинні на основі взаємної довіри і взаємної вигоди, зміцнювати спілкування і координацію», — цитують у заяві заступника губернатора центрального банку Гуо Кінгпінга.\nВін закликав захищати інтереси фінансових інститутів двох країн і активно підвищувати зусилля по боротьбі з відмиванням грошей і фінансуванням тероризму.\nМинулого місяця бойовики «ІД» заявили, що вбили китайського заручника, чим зколихнули Пекін.\nУ вересні у Міністерстві закордонних справ Китаю сказали, що разом зі Сполученими Штатами будуть зміцнювати співробітництво у боротьбі з бойовиками, включаючи обмін розвідданими і працювати разом, щоб принести мир до Афганістану.\nМаск заявив про невинність автопілота в аварії Tesla Model X 18.07.2016 5 речей, про які ви могли думати «Навіщо?» 18.07.2016 Житель Нової Зеландії звільнився, щоб зловити всіх покемонів 22.07.2016 Christian Louboutin пошили форму для олімпійської збірної Куби 25.07.2016 Російських спортсменів виключають з Олімпіади в Бразилії 18.07.2016 Коала «станцювала» на пілоні в будинку стриптизерки, — відео 20.07.2016


Создано 03.05.2018 21:10\nЧетвертого та п’ятого травня викладачі музично-теоретичного відділу провели ряд заходів, на яких познайомили учнів з історією острова Кіпр, його культурою та народними традиціями.\nКіпр - третій за площею і третій за населенням острів в Середземному морі. Кіпр вступив до Європейського Союзу 1 травня 2004 року. Жителі Кіпру дуже пишаються своєю культурною спадщиною, яке налічує понад 9000 років. На острові дуже багато традицій і звичаїв. Жителі північної частини острова дотримуються традицій і культури свого сусіда - Туреччини: носять турецькі імена, вважають за краще турецьку кухню і є прихильниками мусульманства. В іншій частині острова віддають перевагу грецьким традиціям, грецької кухні і сповідують православну релігію. Кіпр з його довгою історією рясніє різноманітними культурними та історичними пам'ятками. Організація ЮНЕСКО внесла до свого Світовий Список Культурної Спадщини дев'ять візантійських церков, і навіть ціле місто - Ката Пафос.\nБагато традиційні народні свята, такі як "Карнавал" або "Фестиваль Всесвітнього Потопу" сягають своїм корінням у давні часи. Карнавал проходить за 50 днів до грецької християнської православної Пасхи. Основні святкові заходи здійснюються в містах Лімассос, Ларнака і Пафос. Головною подією Фестивалю Всесвітнього Потопу є весела процесія, учасники якої бризкають один одного морською водою. Фестиваль - це життєрадісне і унікальна подія острова. Місце його проведення - Ларнака.\nМузика і танці Кіпру дуже різноманітні і захоплюючі. Їх поява на острові обумовлюється церемоніями шаманів і релігійними поклонінням. Музичні інструменти, якими супроводжуються народні танці - це скрипка та "laouto" (лютня з чотирма подвійними струнами, на якій грають пером орла чи яструба). Кіпріоти вважають виконання танців виразом почуттів і думок. Чоловіки танцювали під час будь-яких подій, свят і церемоній, тоді як жіночі танці віталися тільки на весіллях. Особливість кіпрських танців - імпровізація, яка проявляється частіше в процесі двох конкуруючих між собою танцюристів або ансамблів.


Глядацький зал ПК «Мінерал» чекає масштабне оновлення - Місцеві новини - Публікації - Нафтохiмiк. Сайт газети "Нафтохiмiк-Калуш"\nГлядацький зал ПК «Мінерал» чекає масштабне оновлення\nМісцеві новини 08 липня, 14:37\nДнями фотокореспондент «НК» помітила, що у палаці культури «Мінерал» розпочалися ремонтні роботи. Мова, зокрема, йде про зал, де відбуваються урочисті події, концерти та проходять засідання сесій міської ради. Із залу на момент візиту фотографа вже було демонтовано крісла та старі вікна.\n– Ремонтні роботи здійснюються за кошти, зароблені ПК «Мінерал», зокрема діяльністю кінозалу «Час кіно», – розповідає директор закладу Алла Терещенко. – Розпорядник цих коштів – управління культури, національностей та релігій Калуської міської ради.\nЩодо самого ремонту, то передбачається виконати ряд масштабних робіт. Плануємо, зокрема, встановити нові крісла, замінити вікна, удосконалити механіку сцени та загалом провести реставраційні роботи глядацького залу, щоб, так би мовити, осучаснити його.\nСподіваємося, що впораємося із цими завданнями за місяць.\nНагадаємо, торік у Калуші за 1,4 млн гривень відремонтували глядацький зал ПК «Юність».


02.12.2021 14:49 - давність новини: 52 дн. Категорія: Зелена країна\nЗабезпечити активне, вміле і ефективне господарювання – справа дійсно не з легких. А постійно створювати власними силами нові лісові масиви – це завдання для справжніх професіоналів. Такими і є наші лісоводи.\nКолективи державних лісгоспів, діяльність яких координує Чернівецьке обласне управління лісового та мисливського господарства, завершили цьогорічну лісокультурну кампанію. В рамках програми Президента "Зелена країна" та акції Держлісагентства «Створюємо ліси разом» листяних порід і 420 тисяч - хвойних. Загалом було створено ліси на площі 240 гектарів при плані 224 гектари. Прикметно, що посадковий матеріал висадили не лише на землях Держлісфонду, а й доповнювали зеленими насадженнями сквери, парки, пришкільні території, алеї біля лікарень, амбулаторій, ФАПів, адмінбудівель територіальних громад. Загалом висаджено у цьому плані майже 6500 сіянців дерев та кущів на площі близько одного гектара.\nНайбільше деревець заклали в ґрунт працівники Хотинського держлісгоспу - 326 тисяч сіянців на площі 40 гектарів. 58 гектарів заліснив колектив Сокирянського лісгоспу, висадивши 214 тисяч одиниць посадкового матеріалу. В трійці лідерів - колектив ДП "Чернівецький лісгосп", який висадив 229 тисяч сіянців дерев.\nСеред, так би мовити, маленьких лісгоспів ЧОУЛМГ найбільше відзначились працівники Новоселицького держспецлісництва АПК - 74 тисячі саджанці дуба та їх колеги з Герцаївського ДСЛ АПК - 64 тисячі сіянців листяних і хвойних порід.\n«Лісокультурна кампанія в краї цим не завершена. Зараз продовжується співпраця з територіальними громадами, які вишуковують землі для посадки нових лісів. Активну участь у цьому бере керівництво обласної ради, яке зустрічається з керівниками об'єднаних громад. Як наслідок, - вже винайдені ділянки для нових лісів на Кельменеччині, Сокирянщині, Глибоччині, Сторожинеччині. Тож наступної весни лісокультурна кампанія продовжиться. Для цього заходу в розсадниках держлісгоспів обласного управління ЛМГ уже підростає новий посадковий матеріал, у тому числі й із закритою кореневою системою», - зауважив начальник Чернівецького обласного управління лісового та мисливського господарства Василь ГОНЧАР.


Конкурс на участь у тренінгу для журналістів та журналісток з питань ВПО та ЛГБТ (травень 2018) | Гендер Зед\nЧи можна змінити сексуальну орієнтацію? Хто такі трансгендери? Які є психологічні особливості переселенців? Як працювати з людьми, які пережили стрес? Відповіді на ці та інші питання Ви отримаєте на тренінгу, який пройде з 31 травня по 2 червня 2018 року, в м. Запоріжжя (або Запорізька область).\nШкола Толерантності з питань ЛГБТ* та ВПО**, в першу чергу, розрахована на діючих журналістів та журналісток, а також студентів та студенток відповідних факультетів старших курсів вищих навчальних закладів. (*лесбійки, геї, бісексуали та трансгендерні люди; **внутрішньо-переміщені особи)\nМи запросили експертів та експерток, які розкажуть усе важливе, що стосується тем ЛГБТ та переселенців. А також медіаекспертка попрацює над відпрацюванням навичок роботи з матеріалами на конфліктно-чутливі теми.\nОрганізаторами тренінгу виступають БФ «Гендер Зед», громадська організація «Взаємодія» та громадська організація «Спілка молодих незалежних журналістів».\nЩоб взяти участь в заході, будь ласка, заповніть аплікаційну форму: https://goo.gl/forms/WAGbd51ckTs3VALB3\nЗаявки приймаються включно до неділі, 13 травня 2018 року.


Богиня Гестія. Давньогрецька міфологія\nКорисні поради на всі випадки життя » Цікаве » Богиня Гестія. Давньогрецька міфологія\nКілька тисячоліть поспіль грецькі міфи вражали людську уяву. Жорстокі, химерні і невтомні олімпійці надихали видатних художників світу. Багатьох приваблюють античні історії та сьогодні. Особливою популярністю серед жінок користується богиня Гестія.\nПантеон грецьких ідолів - це справжня сімейна сага. Їх життя було сповнене скандалів, інтриг, любовних поворотів і помсти. Одне з небагатьох небесних істот, яке не приймало участі в змовах і суперечках, - покровителька домашнього вогнища Гестія.\nЗа античною легендою, світ виник із Хаосу, який став джерелом життя. Він породив Гею - мати-планету. Вона дала початок всьому живому і створила хмари, гори і море. Одним із синів був Уран, який правив небом. Вони разом з Геєю породили багато дітей. Кожне з чад відповідало за свою частинку світу. Позаздривши влади своїх нащадків, батько закрив їх в надрах землі. Довго сумувала за ним Гея, а потім вмовила їх повстати проти Урану.\nОдин з їхніх синів, Крон (він відповідав за всепоглинаючий час), скинув бога Неба з престолу і сам зайняв трон. Але новий правитель був ще більш жорстокий, ніж його попередник. Розуміючи, що власні діти також можуть піти на змову проти нього, він наказав своїй дружині Реї принести до нього всіх його спадкоємців. Одного за іншим він проковтнув немовлят. Серед жертв була й богиня Гестія.\nАле мудра дружина Крона сховала одного сина, якого назвала Зевс. Поки малюк ріс, світом правил злий тиран. Як тільки хлопець зміцнів, почав війну з батьком. Насамперед, він змусив жорстокого правителя повернути його братів і сестер. Так на світ знову вийшли сестри Зевса: богиня домашнього вогнища Гестія, Деметра, яка відповідала за землеробство, і Гера - берегиня шлюбу. Ожили і брати повстанця: Аїд - цар мертвих, Посейдон - володар морів.\nКоли ця олімпійська родина прийшла до влади, люди жили в хаосі і сліпоти. Вони не знали, як добувати собі їжу, чим лікуватися, як будувати житла, вони не дотримувалися жодних законів. Титан Прометей, який колись допоміг Зевсові подолати Крона, виділявся серед інших представників пантеону надзвичайною любов'ю до людей. Він навчив їх грамоті і розповів, як працювати на землі. Але всі його старання були б марними без вогню, який був тільки у олімпійців.\nЗевс не бажав учити розуму людей. Більш того, правитель мав намір знищити дурну расу.\nЗа легендою, титан вирішив викрасти полум'я з небес і віддати його народам, що населяли землю. Покровителькою цього явища була грецька богиня Гестія.\nЄ кілька версій того, як Прометей вкрав іскру. Кілька джерел свідчать, що вогонь сміливець забрав з кузні Гефеста. Інший міф розповідає, що герой зайшов на Олімп в той час, коли там зібралися всі жителі небосхилу. Хитрістю зумів отримати бажане титан. Він кинув у кінець залу яблуко і сказав при цьому: «Хай візьме найкраща з богинь». Всі жінки кинулися за фруктом. Серед красунь почалася бійка. Чоловіки ж заворожено дивилися і чекали, хто переможе. Між тим Прометей взяв іскру і відправився до людей.\nЛегенда також зазначає, що Гестія була в курсі того, що провернув герой. Вона виділялася серед інших богинь мудрістю і скромністю, тому ніколи б не посміла заявляти про себе як про першою і кращою. Залишившись чекати в куточку, вона зрозуміла, що запланував Прометей, але вирішила не зупиняти його, оскільки сама відчувала симпатію до людей.\nЗа цю витівку Зевс суворо покарав титану. Але про те, що богиня Гестія могла перешкодити герою, ніхто не здогадався. Після того як люди оволоділи вогнем, вони стали і тілом і душею рівні небесним правителям.\nОсобливе місце серед інших жінок-ідолів займала покровителька вогню на пантеоні. Джерела свідчать, що вона відрізнялася винятковою красою і скромним характером. На серці панянки претендували багато чоловіків. Серед них був Посейдон - цар морів і Аполлон - володар світу. Але кожному з шанувальників діва відмовляла.\nГестія вирішила повністю присвятити себе людям, тому не збиралася відволікатися на любов і шлюб. Зате берегла святість цих почуттів для інших, земних сімей. Давши обіцянку назавжди зберігати цнотливість, вона завоювала велику повагу серед олімпійців. Інші богині давньогрецької міфології не могли похвалитися таким вчинком. Особливу повагу Гестія отримала від Зевса. За такий великодушний вчинок він поселив її поряд з собою.\nТакож цар Олімпу вирішив, що сестра заслуговує честі на будь-якому зібранні отримувати жертвопринесення першої. Тому довгий час з молитов до цього ідолу починалися всі заходи. Також Гестії приносили жертви у всіх храмах, незалежно від того, в честь кого вони були побудовані.\nІдол без вівтарів\nДуже мало легенд і міфів дійшло до наших днів. Особливо скромно передана життя покровительки домашнього вогнища. Вона, як і належить невинної діви, не брала участі в придворних інтригах, заколотах і змови. Вела просту і скромну життя. Саме тому сьогодні мало кому відомо, хто така богиня Гестія. Опис її зовнішності також не дійшло до нашого століття. У зв'язку з тим, що їй можна було приносити жертву не тільки в будь-якому храмі, але і безпосередньо у себе вдома, святилища їй не будували. Існувало буквально кілька вівтарів, де скромно вшановували її силу.\nНе ліпили і скульптур Гестії. Греки вважали, що зобразити її неможливо, оскільки образ такий же мінливий, як і язички полум'я.\nПроте все ж кілька скульптур збереглися. Одна з них показує, що покровителька - струнка жінка в довгій сукні, підв'язана пояском. На плечі накинутий плащ, а голова покрита хусткою. Часто богиня Гестія тримала в руках ліхтар, як знак вічного вогню. А до стінок світильника були прикріплені ослячі вуха.\nТака традиція має глибоке коріння і знайомить з ще одним цікавим міфом. За легендою, одного разу діва заснула під деревом. Повз проходив Пріап - покровитель плодючості, полів і садів. Цей напівбог повертався зі свята, тому був у гарному настрої і напідпитку. Побачивши під деревом чарівну жінку, він запалився пристрастю і вирішив поцілувати Гестію, яка берегла цнотливість.\nПоруч пасся осел. Коли він побачив, що дурний чоловік намагається зробити, дуже розлютився. Адже ця жінка – богиня, і надзвичайно добра і скромна. Звір так голосно закричав, що всі олімпійці збіглися на шум. А наляканий Пріап відразу втік.\nЗ того дня Гестія носить на своєму ліхтарику вуха віслюка. Таким чином вона дякує сміливця за те, що він не залишив її в біді.\nКульт цариці вогню\nПокровителька постійно була в тіні своїх емоційних і божевільних родичів. Вона уникала шумного способу життя і багато часу приділяла роботі. Цей образ став унікальним символом чистоти і порядку. Їй молилися про збереження сім'ї. Дарувала цариця вогню спокій, злагода та мир в домі.\nДревні боги і богині по праву вважали саме Гестію найкращою жінкою на Олімпі.\nОсобливий розквіт культ набув у Стародавньому Римі. Там діву назвали Веста. Були навіть унікальні групи, де дівчатка в храмах повинні були підтримувати священний вогонь. Якщо полум'я гасло, народ чекав біди. Вони, як і їх ідол, зберігали цноту. До тридцяти років ці жінки жили за рахунок суспільства і вважалися почесними дівами. Після панянки могли виходити заміж. Якщо жриця зустрічала людини, якого вели на страту, то могла скасувати покарання. Таке рішення обговоренню не підлягало.\nАле за втрату цноти карали смертю. Винних живцем закопували в могилу. Чоловіка, що зганьбив жрицю, вбивали. Але історія свідчить, що за весь час існування культу таке траплялося лише кілька разів. Дівчата були вірні своїй справі.\nЗараз є навіть психологічний термін «жінка-богиня Гестія», який означає, що особа ставить духовні інтереси вище плотського задоволення.\nХто така Афіна? У давньогрецькій міфології Афіна -богиня організованої війн ...


Моя сестра погодилася допомагати мені з дитиною, оскільки я змушена була виходити на роботу. На знак подяки я їй купила пилосос додому. Але потім я замітила, що зникають мої речі, та іграшки моєї дитини. – Стиль Життя\nМоя сестра погодилася допомагати мені з дитиною, оскільки я змушена була виходити на роботу. На знак подяки я їй купила пилосос додому. Але потім я замітила, що зникають мої речі, та іграшки моєї дитини.\nАвтор Senyk IrynaЧас читання 3 хв.Перегляди 39\nЯ вийшла заміж у 23 роки, і за рік в нас народилася донька. Але чоловік не витримав перевірку побутом, тому коли Лізі виповнилося 2 рочки, він нас покинув. Страх та не розуміння, що робити далі мене переповнювали. Я знала що тепер я відповідаю за свою дитину, і мушу її забезпечувати.\nУ мене не було коштів, щоб звернутися до няні, а також у Лізи не було бабусь, які б могли з нею сидіти, поки б я була на роботі. Але в мене є сестра, в якої однорічний син. І вона згодилася мені допомагати. Дітей вона дуже любить, тому казала що з 2 їй важко не буде. Вона з сином приходили інколи до нас, а інколи забирали Лізу до себе. Моя донька дуже товариська, і не боїться залишатися з кимось окрім мене. Тому, тут проблем не було. Так рано я ще не хотіла віддавати її в садочок, тому ми домовилися хоча б на пів року, а тоді я буду щось вирішувати.\nЯ була дуже вдячна сестрі за допомогу. Бо якби не вона, я б не мала можливості працювати. Тато Лізи відмовився взагалі нам допомагати, добре що з квартири не вигнав. Тому я змушена тепер все сама. Хочу б Ліза мала гарне дитинство, а для цього потрібно багато працювати. З вдячності за допомогу я подарувала сестрі пилосос, який вона хотіла. Бо справді розумію що вона жертвує своїм часом заради мене, і окрім своєї дитини годує і бавить мою.\nВона була щаслива, бо чоловік у неї дуже економний, і не сильно балує дружину, тому що каже, що все це марна трата грошей.\nАле потім я почала помічати дивні речі. В мене чомусь зникала моя косметика, я спочатку думала що я це десь загубила. Але потім почали пропадати іграшки Лізи.\nОкрім сестри в моєму домі більше нікого не було. Після того як пішов чоловік, я змінила замки, тому це теж не він.\nЯ не розумію для чого вона це робить. Вона ж знає як я важко працюю. В мене немає кому допомогти фінансово. У неї хоча б є чоловік. І живуть вони набагато краще за нас. Та і в її дитини іграшок достатньо.\nЯкщо їй щось сподобалося, або щось потрібно, вона ж могла сказати мені, я б їй допомогла чим змогла. Але так тихо виносити з хати чужі речі. Ніколи б не подумала що вона на таке здатна.\nКоли я наважилася спитати її, вона спочатку ображалася, ніби то не вона. І як я можу на неї наговорювати, якщо вона мені допомагає. Після того вона сказала, що не буде мені сидіти з Лізою.\nЯ вирішила знову з нею поговорити, вона призналася що це вона. Сказала, що їй просто сподобалися наші речі. А попросити, вона не наважувалася.\nМи все вирішили між собою і помирилися. А я почала готувати документи в садочок. З родиною добре дружити на відстані.


Презентация на тему: "ФЛОРА «Долина нарциciв» унікальний ботанічний об'єкт, в якому охороняється найбільший у Середній Європі осередок нарцису вузьколистого (Narcissus angustifolius).". Скачать бесплатно и без регистрации.\nФЛОРА «Долина нарциciв» унікальний ботанічний об'єкт, в якому охороняється найбільший у Середній Європі осередок нарцису вузьколистого (Narcissus angustifolius). - презентация\nПрезентация была опубликована 4 года назад пользователемВиталий Чиняев\nПрезентация на тему: " ФЛОРА «Долина нарциciв» унікальний ботанічний об'єкт, в якому охороняється найбільший у Середній Європі осередок нарцису вузьколистого (Narcissus angustifolius)." — Транскрипт:\n2 «Долина нарциciв» унікальний ботанічний об'єкт, в якому охороняється найбільший у Середній Європі осередок нарцису вузьколистого (Narcissus angustifolius). Цей середньоєвропейський високогірний вид поширений в Альпах, на Балканах i в Карпатах на висотах м. Популяція в цьому рівнинному локалітеті збереглася з післяльодовикового періоду i має реліктовий характер. У 1980 р. нарцис вузьколистий занесено до Червоної книги України. «Долина нарциciв» унікальний ботанічний об'єкт, в якому охороняється найбільший у Середній Європі осередок нарцису вузьколистого (Narcissus angustifolius). Цей середньоєвропейський високогірний вид поширений в Альпах, на Балканах i в Карпатах на висотах м. Популяція в цьому рівнинному локалітеті збереглася з післяльодовикового періоду i має реліктовий характер. У 1980 р. нарцис вузьколистий занесено до Червоної книги України.\n3 Флора Рослинність масиву «Долина нарцисів» на 90% представлена різнотравними та злаково-різнотравними угрупованнями серед яких переважають: Рослинність масиву «Долина нарцисів» на 90% представлена різнотравними та злаково-різнотравними угрупованнями серед яких переважають: червона костриця (Festuca rubra) червона костриця (Festuca rubra)\n4 пучковий щучник (Deschampsia caespitosa пучковий щучник (Deschampsia caespitosa лучний лисохвіст (Alopecurus pratensis) лучний лисохвіст (Alopecurus pratensis) м'який бромус (Bromus mollis). м'який бромус (Bromus mollis).\n5 В місцях з підвищеною зволоженістю поширені види осок (Carex acutiformis, C. acuta, C. vulpina) та ситник розлогий (Juncus effusus) В місцях з підвищеною зволоженістю поширені види осок (Carex acutiformis, C. acuta, C. vulpina) та ситник розлогий (Juncus effusus)\n6 Carex acutiformis C. acuta\n7 Carex vulpina ситник розлогий (Juncus effusus) ситник розлогий (Juncus effusus)\n8 У цілому в «Долині нарцисів» представлено 498 видів різних рослин, зокрема 15 видів квітів, які занесені в Червону книгу України, 16 видів орхідей. У цілому в «Долині нарцисів» представлено 498 видів різних рослин, зокрема 15 видів квітів, які занесені в Червону книгу України, 16 видів орхідей.\n9 Серед рiдкicних рослин заповідника: деревій верболистий (Achillea salicifolia) Серед рiдкicних рослин заповідника: деревій верболистий (Achillea salicifolia) билинець найзапашніший (Gymnadenia odoratissima), билинець найзапашніший (Gymnadenia odoratissima),\n10 пальчатокорінник Фукса (Dactylorhiza fuchsii), Пальчатокорі́нник травне́вий (лат. Dactylorhiza majalis, народна назва мокруха) багаторічна і трав'яниста рослина з 2-4- лопатевими бульбами. Належить до родини Зозулинцеві (Orchidaceae). Пальчатокорі́нник травне́вий (лат. Dactylorhiza majalis, народна назва мокруха) багаторічна і трав'яниста рослина з 2-4- лопатевими бульбами. Належить до родини Зозулинцеві (Orchidaceae). Занесена до Червоної книги України (1996). Занесена до Червоної книги України (1996).\n11 Зозульки травневі Пальчатокорі́нник травне́вий (лат. Dactylorhiza majalis, народна назва мокруха) багаторічна і трав'яниста рослина з 2-4- лопатевими бульбами. Належить до родини Зозулинцеві (Orchidaceae). Пальчатокорі́нник травне́вий (лат. Dactylorhiza majalis, народна назва мокруха) багаторічна і трав'яниста рослина з 2-4- лопатевими бульбами. Належить до родини Зозулинцеві (Orchidaceae). Занесена до Червоної книги України (1996). Занесена до Червоної книги України (1996).\n12 Еритроній собачий зуб Еритро́ній соба́чий зу́б (Erythronium dens-canis) рідкісна багаторічна трав'яниста і цибулинна рослина з родини лілійних. Еритро́ній соба́чий зу́б (Erythronium dens-canis) рідкісна багаторічна трав'яниста і цибулинна рослина з родини лілійних. Занесена до Червоної книги України. Занесена до Червоної книги України. Зазнає винищення через свої декоративні якості. Потребує повсюдно суворої охорони. Зазнає винищення через свої декоративні якості. Потребує повсюдно суворої охорони.\n13 Тирлич Ти́рлич (Gentiana L.) рід одно- і багаторічних зіллястих півкущів родини тирличкуватих. Відомо близько 300 видів, поширених переважно у помірних широтах земної кулі, у тому числі в Україні 16. Ти́рлич (Gentiana L.) рід одно- і багаторічних зіллястих півкущів родини тирличкуватих. Відомо близько 300 видів, поширених переважно у помірних широтах земної кулі, у тому числі в Україні 16.\n14 півник сибірський (Iris sibirica)\n15 ЗОЗУЛИНЕЦЬ РІДКОКВІТКОВИЙ Orchis laxiflora Lam. Багаторічна трав`яниста рослина заввишки см. Бульби яйцевидні або довгастояйцевидні. Стебло вкрите лінійноланцетними листками. Суцвіття негусте, колосовидне, утворене з 5-10 великих пурпурових або рожевих квіток. Цвіте у травні - червні. Плодоносить у липні - серпи. Розмножується насінням. Багаторічна трав`яниста рослина заввишки см. Бульби яйцевидні або довгастояйцевидні. Стебло вкрите лінійноланцетними листками. Суцвіття негусте, колосовидне, утворене з 5-10 великих пурпурових або рожевих квіток. Цвіте у травні - червні. Плодоносить у липні - серпи. Розмножується насінням. Занесено до Червоної книги Української РСР (1980). Занесено до Червоної книги Української РСР (1980).\n16 Зозули́нець шоломоно́сний (лат. Orchis militaris L.) Рослина висотою 2045 см, з яйцевидними бульбами. Стебло з 35 яскраво-жовтими довгастими листками, розміщеними в його нижній частині. Суцвіття багатоквіткове, щільне, циліндричне. Квітки рожевувато-лілово-пурпурові, запашні, складної будови: 5 пелюстковидних листочків оцвітини сходяться верхівками, утворюючи шолом, шостий (губа) 3-роздільний, звисає донизу і біля основи має коротку шпорку. Плід коробочка. Насіння дрібне, пилувате. Цвіте у квітні червні. Рослина висотою 2045 см, з яйцевидними бульбами. Стебло з 35 яскраво-жовтими довгастими листками, розміщеними в його нижній частині. Суцвіття багатоквіткове, щільне, циліндричне. Квітки рожевувато-лілово-пурпурові, запашні, складної будови: 5 пелюстковидних листочків оцвітини сходяться верхівками, утворюючи шолом, шостий (губа) 3-роздільний, звисає донизу і біля основи має коротку шпорку. Плід коробочка. Насіння дрібне, пилувате. Цвіте у квітні червні. В Україні росте 26 видів зозулинця. Всі вони занесені до Червоної книги. В Україні росте 26 видів зозулинця. Всі вони занесені до Червоної книги.\n17 зозулинець рідкоквітковий (Orchis laxiflora) зозулинець рідкоквітковий (Orchis laxiflora) Багаторічна рослина 825 см заввишки) з косим повзучим кореневищем, з прикореневими п'ятипальчастими сріблясто- волосистими листками. Багаторічна рослина 825 см заввишки) з косим повзучим кореневищем, з прикореневими п'ятипальчастими сріблясто- волосистими листками. Кореневі листя на довгих черешках, п'ятірні, дуже рідко з домішкою трійчастого; прилистки великі, темно-бурі, з ланцетними, гострими вушками. Кореневі листя на довгих черешках, п'ятірні, дуже рідко з домішкою трійчастого; прилистки великі, темно-бурі, з ланцетними, гострими вушками. Стеблові листки трійчасті. Стеблові листки трійчасті. Квітки на довгих квітконіжках, досить великі; білого кольору. Квітки на довгих квітконіжках, досить великі; білого кольору. Квітне в травні червні. Квітне в травні червні.\n18 Narcissus angustifolius Curt. співдомінує, а на третині його площ домінує у травостої. Зростає в декiлькох угрупуваннях: Narcissus angustifolius Curt. співдомінує, а на третині його площ домінує у травостої. Зростає в декiлькох угрупуваннях: Нарцис вузьколистий + Родовик лікарський (Sanguisorba officinalis) + Пахуча трава звичайна (Anthoxanthum odoratum); Нарцис вузьколистий + Родовик лікарський (Sanguisorba officinalis) + Пахуча трава звичайна (Anthoxanthum odoratum); Нарцис вузьколистий + Костриця лучна (Festuca pratensis) + Бухарник пухнастий (Holcus lanatus); Нарцис вузьколистий + Костриця лучна (Festuca pratensis) + Бухарник пухнастий (Holcus lanatus); Ситник скупчений (Juncus conglomeratus) + Гадючник шестипелюстковий (Filipendula vulgaris) + Нарцис вузьколистий. Ситник скупчений (Juncus conglomeratus) + Гадючник шестипелюстковий (Filipendula vulgaris) + Нарцис вузьколистий.\n19 Основне флористичне різноманіття Карпатського біосферного заповідника спостерігається в лучних ценозах, які представлені на низинних заплавних луках масиву "Долина нарцисів", на високогір'ї та лісових галявинах. Велике флористичне багатство характерне також для вапнякових гряд (понад 200 видів),. Основне флористичне різноманіття Карпатського біосферного заповідника спостерігається в лучних ценозах, які представлені на низинних заплавних луках масиву "Долина нарцисів", на високогір'ї та лісових галявинах. Велике флористичне багатство характерне також для вапнякових гряд (понад 200 видів),.\n20 зокрема в Угольсько-Широколужанському масиві ростуть: кизильник цілокраїй кизильник цілокраїй яловець козачий (єдине місце його росту в Українських Карпатах) яловець козачий (єдине місце його росту в Українських Карпатах)\n21 жостір проносний; жостір проносний; липа широколиста; липа широколиста; тис ягідний тис ягідний\n22 У флорі лісового поясу переважають неморальні, бореальні та монтанні види, серед них: У флорі лісового поясу переважають неморальні, бореальні та монтанні види, серед них: дзвоники карпатські дзвоники карпатські\n23 скополія карніолійська скополія карніолійська антрагена альпійська антрагена альпійська підсніжннк звичайний підсніжннк звичайний чемерник червонуватий, чемерник червонуватий,\n24 лілія лісова лілія лісова очиток іспанський очиток іспанський булатка червона булатка червона\n25 зозулині сльози серцелисті зозулині сльози серцелисті А у субальпійському та альпійському поясах заповідних масивів ростуть такі рідкісні рослини як анемона нарцисоцвіта, аконіт міцний, роман карпатський, жовтяниця альпійська, тирличі безстебловий, жовтий крапчастий та весняний, перестріч скельний, нарцис вузьколистий, парагеум гірський, шолудивник кільчастий, медунка угорська, сон білий, родіола рожева. А у субальпійському та альпійському поясах заповідних масивів ростуть такі рідкісні рослини як анемона нарцисоцвіта, аконіт міцний, роман карпатський, жовтяниця альпійська, тирличі безстебловий, жовтий крапчастий та весняний, перестріч скельний, нарцис вузьколистий, парагеум гірський, шолудивник кільчастий, медунка угорська, сон білий, родіола рожева.\n26 анемона нарцисоцвіта анемона нарцисоцвіта аконіт міцний аконіт міцний роман карпатський роман карпатський\n27 парагеум гірський парагеум гірський шолудивник кільчастий шолудивник кільчастий сон білий, сон білий,\n28 родіола рожева. родіола рожева.\nСкачать бесплатно презентацию на тему "ФЛОРА «Долина нарциciв» унікальний ботанічний об'єкт, в якому охороняється найбільший у Середній Європі осередок нарцису вузьколистого (Narcissus angustifolius)." в формате .ppt (PowerPoint)


Що потрібно знати при виборі корму для свого улюбленця? | Блог інтернет магазину\nНа ринку лікувальних кормів відмінно зарекомендувала себе продукція таких марок, як Акана, Роял Канін, Хілс, Проплан, Optimeal і ін. Всі ці виробники мають в своєму складі науково-дослідні підрозділи, які цілеспрямовано працюють на вдосконаленням своїх кормів для тварин. Перш за все, необхідно розуміти, що лікувальні корми бувають загальнозміцнюючі і сприяють одужанню тварин, які страждають різного роду хворобами.\nACANA Senior dog - сухий корм для зрілих собак


Івано-франківський актор з’явиться на поштових марках\n01 Жов, 2017 09:17\nАктор Івано-Франківського драмтеатру Роман Луцький в образі богатиря з фільму “Сторожова застава” з’явиться на поштових марках.\nЧитайте також: “Маємо справжню зірку театру і кіно європейського рівня”, - Держипільський про актора Романа Луцького\nПро це пишуть на сторінці Сторожова Застава у “Фейсбуці”.\nЯк сказано у дописі, герої фільму – Олешко (Роман Луцький), Ілля (Олег Волосченко), Добриня (Олександр Комаров) будуть зображені на поштовій марці, яку Укрпошта вводить в обіг спеціально до прем’єри фільму.\nПрезентація та церемонія урочистого спецпогашення поштової марки відбудеться 10 жовтня. Тираж – 130 тисяч екземплярів.\n«Ми дійсно пишаємось, що саме герої «Сторожової Застави» зображені на поштовій марці. Це говорить про те, що наш проект має підтримку в аудиторії та наших партнерів, і зусилля величезної команди, яка працювала над проектом, гідно оцінюються», — коментує продюсер фільму Єгор Oлесов.\nЯк повідомлялося,прем’єра “Сторожової застави” запланована на 12 жовтня.\nКрім того, фільм покажуть у Франції. У Страсбурзі пройде Тиждень українського кіно «Україна у фокусі». Серед стрічок, що будуть показані у програмі – “Сторожова Застава”. Показ відбудеться 14 жовтня в одному з найстаріших кінотеатрів Європи «Одісей».


м. Умань "Софіївський'' парк — Вікторія-тур туристична агенція\nм. Умань "Софіївський'' парк\nВартість поїздки 225 грн. - для новачків, а для власників дисконтних карток - 213 грн.\n7:00 збір групи Площа Перемоги Буд. Офіцерів (біля літачка)\n7-30 виїзд з Вінниці до Умані;\n16-30 збір в автобусі і їдемо додому.


Багато хто чув про фенхелі. Але чи всі знають, що він собою являє? Фенхель є ароматически-пряним рослиною, яке стало відомим людям ще за тисячі років до нашої ери. Були знайдені деякі древні згадки, в яких наголошується чудодійна сила цієї рослини. Шавлія для волосся\nЗдорові і шовковисте волосся завжди були справжньою окрасою жінки, та й чоловіки, що б вони не говорили, найчастіше все ж дбають про свою шевелюрі. Проте сучасне життя з постійними стресами, харчуванням на бігу і екологічними проблемами здоров'ю сприяє...\nІронія, жарт, дотепність, сатира, сарказм - все це викликає сміх у людей і є різними формами гумору. Почуття гумору має величезне значення в житті людини. Адже тому, у кого воно розвинене, цікавіше і легше живеться, він...


Фінансове оздоровлення суб'єктів господарювання :: Санація і реструктуризація підприємства :: Економіка та підприємництво - UA Economic\nСлово "санація" походить від латинського "sanare", що означає оздоровлення або одужання. З "фінансово-кредитного" погляду це поняття треба трактувати як систему заходів, що проводяться для запобігання банкрутству промислових, торгових, банківських підприємств (організацій) і спрямовуються на їхнє майбутнє відродження.\nОтже, санація - це комплекс послідовних взаємопов'язаних заходів фінансово-економічного, виробничо-технічного, організаційного, соціального характеру, спрямованих на виведення суб'єкта господарювання з кризи і відновлення або досягнення ним прибутковості та конкурентоспроможності.\nДосудова санація - це система заходів щодо відновлення платоспроможності підприємства-боржника, які здійснюються органом, уповноваженим управляти майном боржника, з метою запобігання його банкрутству до початку порушення провадження у справі про банкрутство.\nОтже, санація - система заходів щодо попередження оголошення підприємства-боржника банкрутом і йото ліквідації.\nякщо підприємство, звернувшись до господарського суду із заявою про банкрутство, одночасно пропонує умови своєї санації (характерно для державних підприємств);\nякщо рішення про проведення санації виносить господарський суд на основі одержаних пропозицій задовольнити вимоги кредиторів до боржника і виконати його зобов'язання перед бюджетом. Залежно від масштабів кризового стану підприємства й умов надання йому зовнішньої допомоги виділяють два види санації: