Віце-президент IndyCar зі змагань та гоночної інженерії Білл Паппас каже, що серія вивчає можливості краще захистити гонщика, в тому числі — дообладнання нинішнього шасі Dallara дефлектором.\nУ розмові під час виставки-ярмарки Performance Racing Industry в Індіанаполісі Паппас сказав: “Найбільше ми зараз розглядаємо щось на зразок вітрового скла. Думаємо, що якщо ми зможемо щось придумати, за чим буде сховано голову гонщика — лобове скло — воно працюватиме, як дефлектор.\nЯкщо ви подумаєте про аварію Джастіна (Вілсона) — вона була з тих випадків, ймовірність яких один до мільйона, але якщо згадати аварію Масси (під час практики Гран Прі Угорщини 2009 року), то якби перед ним було щось на зразок лобового скла, воно, напевне, прийняло б ту пружину на себе. Тож, ми розглядаємо це, як найбільш ймовірне рішення”.\nЩодо можливості встановити системи на Dallara DW12 Паппас сказав: “Було досить тривале обговорення цього та вивчення з метою запевнитись, що ми не зробимо помилку, встановивши щось лише для того, щоб сказати, що ми щось зробили. Це не може бути невірним і має бути гарно досліджене та вивчене перш, ніж рухатись далі”.\nЩодо матеріалів, які планують застосувати, Паппас сказав: “Ми вивчаємо те, що мають реактивні винищувачі, оскільки вони, очевидно мають швидкості понад 600 миль на годину та можуть зіштовхнутись, наприклад, з птахом. В них можна запозичити матеріали, але питання в тому, як інтегрувати це в гоночну машину, не зробивши її громіздкою”.\nПаппас сказав, що повні накривки навіть не розглядались.\n“По-перше — це машини з відкритими колесами та відкритим кокпітом і це вже традиція, - сказав він. - Гонщики та команди хотіли б залишити відкритий кокпіт.\nЗ іншого боку є також момент щодо безпеки — і він найголовніший. Потрібно мати можливість дістати гонщика з кокпіту, якщо він потрапив в аварію.\nЯкщо буде накривка — то уявіть собі, що час, який буде потрібен для того, щоб її відкрити та допомогти гонщику вибратись, може загрожувати життю”.\nСкотт Гудієр — слід в історії\nТеги aeroscreen, bill pappas, cockpit protection, deflector


5 помилок при виборі б/в автомобіля - Today.ua\nГоловна Авто 5 помилок при виборі б/в автомобіля\n09:11, 30 чер, 2020\nМало хто з покупців машин з пробігом замислюється про те, у що йому обійдеться їх експлуатація. У підсумку бувають ситуації, коли автомобіліст трохи не всі свої гроші змушений вкладати в обслуговування своєї «ластівки». Справа ускладнюється, якщо потрапляєш у ДТП. Тому краще спочатку подумати, чи потягне бюджет обраний вами автомобіль.\nДеякі продавці б/в автомобілів кажуть, що їхній автомобіль «майже новий, йому лише 3 роки». І довірливі покупці з радістю дістають свої гаманці. Вони забувають, що для машини головне не вік, а пробіг. Навіть за три роки можна сильно вимотати ресурс автомобіля. Так що варто, перш за все, подивитися на одометр.


Зник хлопець. Кам’янчан просять допомогти у розшуку : 19:01:2018 - 20 хвилин Кам'янець-Подільський\nЗник хлопець. Кам’янчан просять допомогти у розшуку\nЖитель міста Дунаївці Ілля Галєта 11 днів тому пішов з дому.\nДосі звістки про нього немає.\nМожливо, юнак поїхав до Кам’янця.\nДунаєвецький відділ поліції розшукує безвісти зниклого Галєту Іллю Олександровича. Юнак 08.09.2001 року народження. Сам житель міста Дунаївці.\nІлля ще 08.01.2018 близько 02.00 години пішов з дому та досі не повернувся. Не виключають, що юнак міг поїхати до Кам'янця - Подільського.\nна вигляд близько 17 років,\nзріст близько 170 см.,\nволосся коротке темне,\nв шапку синього кольору,\nкуртка зимова сірого кольору,\nджинси синього кольору,\nзимові черевики (можливо туфлі) чорного кольору.\nЯкщо хтось щось знає про місце перебування Іллі - повідомте Дунаєвецький відділ поліції (тел. (03858) 31878, 31475 або 0689531440).


Home / Твоя краса / Догляд за волоссям / Скраби для волосся із солі в домашніх умовах\nШкірі голови так само, як і шкірі обличчя або тіла, необхідний ретельний догляд, оскільки від цього багато в чому залежить здоров’я вашого волосся. Пілінг допомагає очистити її від забруднень, відлущувати відмерлі клітини, посилювати кровопостачання волосяних цибулин, збільшувати кількість кисню і поживних речовин, до них надходять, а також регулювати активність сальних залоз. Для пілінгу шкіри голови можна використовувати як звичайну кухонну сіль, так і морську, що містить додатково різні мінерали. Для досягнення максимального ефекту можна вносити додаткові компоненти. Як використовувати скраби для волосся з солі піде мова в даній статті.\nСкраби для волосся із солі\nЗалежно від типу волосся, рекомендується робити соляної скраб 1-3 рази на тиждень: для сухого волосся – 1, для жирного – відповідно 3. Також від типу волосся залежить і склад скрабу.\nСкраби для волосся з солі для посилення зростання\nЗмішайте півсклянки морської (або кухонної) солі з подрібненою до стану кашки цибулею. Додайте теплої води, щоб отримати однорідну масу консистенції сметани і ретельно перемішайте. Наносьте суміш теплою на шкіру голови, потім помасажуйте і залиште на 10-15 хвилин, після чого змийте. Такий скраб чудово очищає шкіру голови і стимулює волосяні цибулини. Якщо після пілінгу нанести маску для посилення росту волосся, ефект буде ще більш яскравим. Однак необхідно враховувати, що скраб, до складу якого входить цибуля, має вельми неприємний запах, який залишиться на волоссі. Позбутися його можна за допомогою подальшого полоскання волосся з ефірними оліями. Підбирати олії слід, виходячи з ваших особистих переваг і типу волосся.\nСкраби для волосся жирного з солі\nЗмішайте морську сіль з блакитною або чорною глиною в співвідношенні 1:2 і додайте води до отримання необхідної консистенції. Потім масажними рухами втирайте в шкіру голови. Залиште на шкірі на 10-15 хвилин і змийте.\nСкраби для волосся сухого та ламкого з солі\nЯкщо у вашому розпорядженні є алое (рослині має бути не менше 3 років), візьміть кілька листочків, подрібніть їх і м’якоть разом з соком змішайте з сіллю. Якщо суміш вийшла дуже густою, додайте трохи води.\nІнший варіант цього ж скрабу: суміш солі з кефіром, йогуртом або сметаною. Наносити скраб потрібно дуже акуратно, намагаючись не плутати і не рвати волосся.\nСкраби для волосся при випаданні з солі\nВізьміть жменю солі і залийте трав’яним настоєм. Краще використовувати відвар кореня лопуха або листя кропиви. Суміш наноситься на шкіру голови максимально акуратно, потім необхідно помасажувати шкіру протягом 10 хвилин і змити.\nСкраби для волосся – поживна скраб-маска\nЦе переважно літній варіант м’якого догляду за волоссям. Для такого скрабу підійдуть практично будь-які фрукти і овочі, які у вас є. Однак вибирати їх потрібно з урахуванням типу вашого волосся. Так, для жирного волосся використовуйте яблучне пюре з лимонним соком, для сухих, пошкоджених, посічених і ламких – ківі, банан, абрикос, виноград, а ківі та інжир зміцнюють випадаюче волосся.\nПриготуйте кашку з відповідного фрукта, додайте солі (співвідношення фруктового пюре і солі 2:1), додайте води (відвару трав, кефіру, фруктового соку) і нанесіть на шкіру голови. Помасажувавши її, утепліть і залиште на 30-60 хвилин, потім змийте.\nПри регулярному використанні не менше 1 місяця скраби для волосся з солі оздоровлять ваше волосся і допоможуть вирішити супутні проблеми (жирність, лупу, випадання та ін.) Деякі жінки на початку використання відзначають посилення випадання волосся, проте це не привід припиняти процедури. У цьому випадку наносьте скраб більш акуратно, допомагаючи собі гребінцем, намагайтеся не робити різких рухів, щоб не заплутувати і не пошкоджувати волосся. Скраб наносять як перед, так і після миття, на розчесане вологе волосся масажними рухами, що додатково забезпечує поліпшення кровообігу в шкірі голови і живить волосяні цибулини.\nPrevious Домашній скраб для обличчя\nNext Зимові олімпійські види спорту: чим вони корисні для фігури


Російська опозиціонерка назвала причину, чому Керченський міст побудують ще не скоро - 24 Канал\nРосійська опозиціонерка назвала причину, чому Керченський міст побудують ще не скоро\n14 лютого 2018 , 09:56 - Читать новость на русском\nПобудова Керченського моста може затягнутися через фінансове питання / Фото з відкритих джерел\nНа будівництво Керченського мосту в окупованому Криму йдуть великі гроші, які осідають у найближчого оточення президента Росії Володимира Путіна, тому добудують його ще не скоро.\nТаку думку висловила російський опозиційний політик Ольга Курносова в коментарі "Обозревателю".\nЧитайте також: Окупанти похвалилися здобутками за два роки будівництва "Керченського мосту"\n"Якщо згадати, як будували в Петербурзі стадіон для Чемпіонату світу з футболу, і як його первісна бюджетна вартість збільшилася в 5 або 6 разів, то, я думаю, що та ж доля очікує Керченський міст. Зараз будуть всякі вишукування з приводу того, що з ним можна зробити далі, відповідно буде новий бюджет для коригування", – розповіла опозиціонерка.\nКурносова зазначила, що величезна частина грошей на зведення мосту осідає у найближчого оточення Путіна, що наводить на думку про те, що будівництво може продовжуватися протягом багатьох років.\nВони його будуть добудовувати. А ось скільки його будуть добудовувати, і чи добудують – це велике питання. І що станеться раніше – кінець Путіна або добудова Керченського моста, на це питання відповісти поки складно,\n– підсумувала політик.\nЩо таке Керченський міст? Росія будує міст через Керченську протоку, який має з'єднати Таманський півострів (Краснодарський край Росії) з Керченським півостровом (окупований Крим). Після анексії Криму питання будівництва мосту набуло особливо великої ваги для Росії. Його планують звести до кінця 2018 року.\nНовини України Новини політики Новини Росії Гроші Володимир Путін Окупація Криму Новини Криму Новини news


Історія одного папуги | PERTUSIN\nВід Ольга Кравчук Сучасна Читанка 21.06.2016\nДругий Кеша, варто зазначити, виявився самичкою, тому був дикуватим і не бажав піддаватися дресируванню. Звичайно, жінки норовисті, мало кому сподобається, коли її називатимуть чоловічим ім’ям. Хазяї гнали самогон. Заборонено? Так це ж виключно з лікувальною метою! Ось тільки щось там не заграло: забилася трубка, зріс тиск, і стався вибух, що обварив Миколу та птаха, який сидів у цей час на кухні в зачиненій клітці – атож, не зосталося жодного шансу на порятунок.\nГосподар довго оговтувався від опіків, а згодом, вирішивши, що це все лиха доля й не можна називати живу істоту ім’ям небіжчика, дав наступному вихованцю прізвисько Чіп. Папуга був на рідкість розумним і здібним. За два місяці вивчив понад десяток слів, серед яких головна фраза: «Пішли на пиво!». Але він мав певну особливість непритаманну птаству – майже не літав, хоч з крилами та вагою все було як годиться. Ледащий? Може й так. Чіп пересувався квартирою пішки, від чого його кілька разів трохи притлумили, але той відбувся легким стресом, а від прогулянок не відмовився й прожив довге щасливе життя.\nЧіпа вельми цікавили господарські капці. Бачачи їх, не міг втриматись від спокуси, й залишав усі справи та, раз у раз шпортаючись, не до жартів, коли кігті чіпляються за ворс килима, квапився ті погризти. Але це зробилося не єдиною його пристрастю. Папуга був не байдужий до сміття: не встигали хазяї покласти на порозі пакет зі смердючим вмістом, як той намагався прогризти в ньому дірку й бодай щось досягнути. Чіп вмів і любив просити харчі. У клітці кінчався корм, і бідолаха починав бігати слідом за господарем та злісно цвірінькати, що означало: папуга зголоднів. Птах знав, де стоїть просо, тому простував за домочадцями, поки ті відчиняли дверцята шафи в передпокої, аби досягнути пачку, пересвідчувався, що все йде за планом, і тоді вже мчав до клітки в тріпотливому очікуванні: зараз насиплють. Ці факти не лишали сумнівів: у минулому житті Чіп був собакою! І йому невимовно пощастило, що його не нарекли Кешею, інакше папуга, скоріше за все, загинув би під ногою одного з господарів.\nПопередня статтяБудьмо знайомі – професійний жебрак\nНаступна статтяСніг на крилах


ВОДЯНОЙ ОРЕХ, чиліма, рогульник (TRAPА)\nВодяний горіх, або водяний горіх - Trapa natans\nНа тихій гладі озера або річкового затоки зрідка можна побачити розетку плаваючого листя чиліма. На черешках листя здуття, заповнені воздухоносной тканиною. Завдяки таким бульбашок рослина плаває. Влітку (липень-серпень) в пазухах листків з'являються квітки з чотирма білими пелюстками. Вони трохи виступають над водою. Квітки з'являються над водою тільки в ранкові години або ввечері. Чилім - переважно самозапилюється рослина. Часто запилення відбувається в закритих квітках, під водою.\nВосени достигають плоди водяного горіха. Ботаніки називають такі плоди кістянками. Одна рослина дає 10-15 плодів. Коли з зав'язі починають формуватися важкі горіхи, у листових черешків збільшуються повітряні порожнини, які утримують рослину на поверхні води. Твердих горіхів чиліма з гострими рогами не наважуються торкнутися ні риба, ні качка, ні водяний щур. Коли до осені горіхи дозрівають, розетка листя пливе, немов корабель, навантажений горіхами. Великі плоди висять у воді, як якоря. Уже пізно восени листя і стебло чиліма згнивають, а горіхи падають на дно, закріплюючись в ньому своїми ріжками. Зачепився за дно плід-якір довгий час утримує чилим, і протягом води не в силах відірвати і понести рослина.\nНасіння рогульник втрачають схожості протягом 40-50 років. Весною горіх починає проростати, але не так, як насіння інших рослин. У чиліма спочатку утворюється довга, як канат, сім'ядоля, потім розвивається стебло і в останню чергу корінь, який спочатку піднімається вгору, потім опускається вниз, утворюючи дугу.\nУсередині плоду біле смачне насіння. Раніше чилим був широко поширений в Росії, і плоди возами продавали на ринках. У штаті Кашмір в Індії приблизно 40 тисяч чоловік п'ять місяців в році харчуються плодами чиліма. Індуси їдять їх з сіллю і перцем, варять юшку і печуть хліб. Чилім спеціально розводять на острові Шрі-Ланка, в Японії, Китаї, на півдні Африки до гирла річки Замбезі. Назва озера Ньяса (південний схід Африка) в перекладі на російську мову означає "житло водяного каштана".\nБагато років тому в Краснодарському краї чилим продавали на ринку мішками і навіть цілими возами. А зараз чилим занесений до Червоної Книги Росії як зникає рослина, хоча дуже багато чиліма на річці Алатир в Нижньогородській області. Біля міста Мурома, недалеко від річки Оки є ціле озеро, назване Горіховим, тому що з нього протягом літа виловлювали дуже багато водяних горіхів.\nVodyanyy horikh, abo vodyanyy\nНазва: рослина не даремно названо рогульник. На зрілих Кістянки тверді, вигнуті "роги". Ними водяний горіх, як якір, чіпляється за нерівності на дні. У деяких місцях чилим називають чортовим горіхом. Дійсно, можна вгледіти в плодах схожість з рогатою головою чортика.\nНа тихій гладі озера або річкового затоки зрідка можна побачити розетку плаваючого листя чиліма. На черешках листя здуття, заповнені воздухоносной тканиною. Завдяки таким бульбашок рослина плаває.\nВлітку (липень-серпень) в пазухах листків з'являються квітки з чотирма білими пелюстками. Вони трохи виступають над водою. Квітки з'являються над водою тільки в ранкові години або ввечері. Чилім - переважно самозапилюється рослина. Часто запилення відбувається в закритих квітках, під водою.\nУсередині плоду біле смачне насіння.\nУ штаті Кашмір в Індії приблизно 40 тисяч чоловік п'ять місяців в році харчуються плодами чиліма. Індуси їдять їх з сіллю і перцем, варять юшку і печуть хліб. Чилім спеціально розводять на острові Шрі-Ланка, в Японії, Китаї, на півдні Африки до гирла річки Замбезі. Назва озера Ньяса (південний схід Африка) в перекладі на українську мову означає "житло водяного каштана".\nПосадка: в теплому водойму з товстим шаром родючого грунту - горіхи просто кидають на відповідну глибину. Якщо водойма без грунту, то горіхи садять в контейнер і топлять в такому вигляді. Взимку горіхи можна тримати вдома в холодильнику, в банці з водою, навесні вони самі починають проростати.\nДогляд: постарайтеся зібрати зрілі горіхи. Неодмінною умовою благополучного існування є відсутність у водоймі хоча б таких великих молюсків, як котушки і прудовики, які із задоволенням поїдають молоді листочки рогульник.\nРозмноження: насінням, придбані навесні плоди кидають у воду. Але найкраще робити посів у маленькі горщики, наповнені мулом, і поміщати їх на глибину 10-15 см - в ту зону, де вода найкраще прогрівається. Насіння проростає при температурі води близько 25-30 ° С. Ця ж температура найбільш сприятлива для їх розвитку. Підросли екземпляри при появі плаваючого листя пора перенести на велику глибину - близько метра. Через те, що у водяних горіхів немає коренів, їх можна безбоязно переміщати з місця на місце, просто прив'язавши до камушку- «якоря».\nВикористання: підходить для будь-яких водойм, але не скрізь відтворюється. Горіхи їдять вареними, сирими і печеними.


Мебльована студія в Сонячному березі, комплекс Перла – ціна 23 000 євро, площа 35 м²\nМебльована студія в Сонячному березі, комплекс Перла | 1707\n23 000 € / 731 301 грн Лот №: 1707\nПростора мебльована студія в комплексі без річної такси за зміст в комплексі "Перла", який розташований в центральній частині Сонячний берег всього в 300 м від пляжів курорту. Однокімнатна квартира - студія для комфортного літнього відпочинку біля моря, здачі в оренду або постійного проживання на території известого болгарського приморського курорту.\nСтудія площею 35 м2 знаходиться на третьому поверсі комплексу і складається з: передпокою, кімнати з кухонним боксом і місцем для відпочинку, ванної кімнати з туалетом і балкона. Квартира продається з включеними в ціну меблями і побутовою технікою. У квартирі нещодавно проведений ремонт. Є інтернет і кабельне телебачення. Ціна житла 23 000 євро.\nКомплекс побудований в п'яти хвилинах ходьби від пляжу. Навколо комплексу є безліч магазинів, два супермаркети, аптеки, ресторани, бари і інша необхідна для відпочинку і проживання курортна і цілорічно функціонуюча інфраструктура. У комплексі немає річної такси за\nЯ хочу отримати більш детальну інформацію щодо об'єкта # 1707


Три пріоритетні переваги бренду SEM — Новини Цеппелін Україна\nГлавнаяПро компаніюНовини Цеппелін УкраїнаТри пріоритетні переваги бренду SEM\nТри пріоритетні переваги бренду SEM\nСпеціалізована техніка SEM є фаворитом у своїй категорії. Завод SEM є найбільшим виробництвом в усій Азії. Перевірений на практиці бренд щорічно стає все популярнішим. Техніка SEM використовується в будівництві, гірничодобувній сфері та сільськогосподарській діяльності. Модельна лінійка торгової марки включає в себе цілий ряд машин: фронтальні навантажувачі, котки, бульдозери та автогрейдери.\nБагатофункціональна техніка має величезний ряд плюсів перед конкурентами. Деякі моделі – єдині в своєму роді екземпляри з цілого ряду технічних характеристик і робочих властивостей. Які ж основні переваги китайської торгової марки SEM?\nТоргова марка характеризується створенням інноваційних конструкцій із застосуванням новітніх технологічних рішень. Спецтехніка застосовується в умовах критичних чинників: специфічний температурний режим, ковзаючі поверхні, складно доступний ландшафт, підвищені навантаження. Першокласна якість обладнання підвищує працездатність операторів і дозволяє налагодити виробничий процес.\nМашини експлуатуються в самих різних областях людської діяльності. Наприклад, навантажувачі використовуються в торгівлі, будівельній сфері, виробництві. Разом з тим, допоміжні пристрої, пристосування і опції здатні істотно розширити спектр робіт.\nКитайська спеціальна техніка – це співвідношення вартості та якості. Дані машини коштують дешевше аналогів європейських брендів, але нічим не поступаються їм за технічними параметрами, а іноді й перевершують їх в плані універсальності чи ергономіки. Виробник робить ставку на якість і підвищення технологічних даних свого транспорту.\nЦіна експлуатації також лояльна. Сучасні китайські технології засновані на грамотному зниженні витрат на запасні частини для ремонту, додаткові пристрої та витрату пального. Також запасні деталі можна замовити безпосередньо з заводу, що веде до істотної економії бюджету.\nВажливим моментом необхідно вважати комфорт для водія обладнання. Базова комплектація практично всіх моделей передбачає наявність системи опалення та кондиціонування, а ергономічна конструкція робочої зони оператора забезпечує максимально комфортні умови в кабіні.\nСпецтехніка SEM дуже популярна серед професіоналів, які віддають перевагу при виборі техніки її ефективності та багатофункціональності разом з вартістю продукту і його обслуговуванням в подальшому.


Юлія Чайка 26 липня 2021 в 14:19\nIngenuity подолав рекордну відстань і піднявся вище, ніж зазвичай. Весь політ тривав трохи менше 3 хвилин.\nВертоліт NASA Ingenuity подолав позначку в 1,6 км від загальної дальності польоту, пролетівши над скелястим регіоном під назвою "Підняті хребти" в кратері Езеро, пише Space.com.\nЦя вилазка стала 10-ю і найвищою поїздкою за всю історію Ingenuity, який прибув на Марс разом із марсоходом NASA Perseverance у лютому.\nНа цьому Анотованому зображенні кратера Езеро на Марсі показаний наземний маршрут і точки для десятого польоту Ingenuity.\nДля вертольота цей політ був найскладнішим. Він досяг максимальної і рекордної висоти в 12 м і пролетів приблизно 95 м. Від зльоту до посадки весь політ тривав трохи менше 3 хвилин.\nОчікувалося, що під час польоту Ingenuity зробить низку знімків, зокрема такі, які допоможуть вченим створити стереозображення скель "Підняті хребти". Хребти — район, куди вчені планують відправити марсохід Perseverance.\n"Ми хочемо зробити фотографії "Піднятих хребтів", тому що це ділянка, яку вчені вважають досить загадковою і розглядають можливість її відвідування колись у майбутньому", — повідомили дослідники.\nСпочатку розроблений для чотирьох польотів на Марс, вертоліт Ingenuity є першим апаратом, який коли-небудь намагався здійснити політ на іншій планеті.\nСпочатку очікувалося, що вертоліт здійснить лише чотири польоти за 30 марсіанських днів (соли). Ingenuity завершив свою основну місію в квітні, і NASA розширило свою діяльність. На цьому розширеному етапі вертоліт використовується для розвідки, щоб знайти цікаві місця для марсохода Perseverance.


Дипломная: "Екологічні наслідки проведення меліоративних робіт в Ратнівському районі Волинської області"\nГлавная - Естественные - ЭкологияЕкологічні наслідки проведення меліоративних робіт в Ратнівському районі Волинської області\nУзнать цену →Добавить в закладкиДетальная информация о работеВыдержкаПохожие работыОригинальная работаВыдержка из работыекологічні наслідки проведення меліоративних робіт в Ратнівському районі Волинської областіЗМІСТВступРозділ 1. Теоретико-методологічні основи дослідження меліорації земель1.1 Загальне поняття про меліорацію земель1.2 Основні види меліорації земель1.3 Конструктивні особливості меліоративних систем1.4 Ефективність меліорації земліРозділ 2. Загальна фізико-географічна характеристика Ратнівського району2.1 Рельєф та корисні копалини2.2 Метеорологічні особливості району2.3 Поверхневі води2.4 Грунти2.5 Рослинний та тваринний світ районуРозділ 3. Особливості функціонування Заболотівської осушувальної системи3.1 Розвиток меліорації на Ратнівщині3.2 Загальна характеристика Заболотівської осушувальної ситеми3.3 Оцінка еколого-меліоративного стану осушувальних земель Заболотівської осушувальної системи та питання їх ренатуралізації3.4 Експлуатаційні роботи на осушувальній системіРозділ 4. Проблеми та перспективи проведення меліоративних робіт в Ратнівському районі4.1 Екологічні наслідки проведення меліорації в Ратнівському районі4.2 Основні напрямки покращення меліоративних робіт на Ратнівщині4.3 Біологізація меліоративного землеробства — важливий чинник енергозберігаючих технологій на осушувальних земляхВисновкиСписок використаних джерелДодаткиВСТУПмеліоративне землеробство осушувальнеВолинське Полісся -- це край з вологим кліматом та високим рівнем ґрунтових вод. Не випадково тут ще в середині XIX століття під керівництвом науковця генерал-лейтенанта І. Жилінського робилися перші кроки з осушування боліт, лісів, сінокосів, пасовищ.Своєрідною історичною пам’яткою на Волині є нині діючий Турський канал і Турська осушувальна система, якій близько 150 років. Дбали на Волині про меліорацію й за часів Польщі, а потім -- Союзу. У 1965 році розпочались інтенсивні роботи по створенню цілісного організму -- меліоративної мережі Волині, протяжність каналів якої нині становить 18,5 тисячі кілометрів. Ось нинішня меліоративна статистика: в області 416,6 тисячі гектарів осушених земель, з яких 346,7 тисячі гектарів -- сільгоспугіддя. Гончарним дренажем осушено 236,6 тисячі гектарів. На площі 157,1 тисячі гектарів побудовані осушувальні системи з двостороннім регулюванням водно-повітряного режиму. Польдерні системи займають площу 47,9 тисячі гектарів. Для відкачування води з польдерних систем, заповнення водосховищ побудовано 52 насосні станції. Балансова вартість меліоративних фондів становить 1 мільярд 36 мільйонів гривень, в тому числі внутрігосподарської -- 787,3 мільйона гривень. Експлуатацію меліоративних систем в області здійснюють сім управлінь осушувальних системи.Багаторічна практика використання осушуваних земель показує, що меліорація сприяла зростанню врожайності та валового збору сільськогосподарської продукції, зміцненню економіки господарств та позитивним соціально-економічним перетворенням. Однак за останні роки відбулись істотні зміни в умовах сільськогосподарського використання меліорованих земель. Складне економічне становище, нестача оборотних коштів і матеріальних ресурсів призвели до зниження уваги на цю галузь аграрного виробництва: зменшились обсяги ремонтних та експлуатаційних робіт на осушувальних мережах, заходів по створенню умов оптимізації водно-повітряного режиму, підвищення родючості меліорованих земель.У сільськогосподарському виробництві області знаходиться понад 416 тис. га осушуваних угідь з великим ґрунтовим різноманіттям, яке за своїми агрохімічними та агрофізичними властивостями, ступенем зволоження і розкладу органічної речовини створює абсолютно різні умови вирощування сільськогосподарських культур. Все це потребує диференційованого підходу до оптимізації технологічних параметрів основних ланок меліоративного землеробства: сівозмін, обробітку ґрунту, агромеліоративних заходів, систем удобрення культур та способів регулювання водно-повітряного режиму. Неузгодженість, а іноді й несумісність окремих з них створює дисгармонію між техніко-технологічним навантаженням на ґрунт, його агроекологічним станом та продуктивністю сільськогосподарських культур.Актуальність даної роботи пояснюється тим, що осушення і подальше використання надмірно зволожених земель призводить до сталих змін в природних процесах, які мають різне спрямування. В першу чергу, це зміни в водообмінних і ґрунтотворних процесах, які супроводжуються кількісними та якісними перетвореннями стану водних і земельних ресурсів. Як наслідок відбуваються зміни в рослинному і тваринному світі, змінюються і мікрокліматичні характеристики. Також осушення земель призводить до перевитрат ресурсів та енергії, зниження родючості ґрунтів і врожайності, спричиняє значні екологічні збитки.Сучасне меліоративне землеробство передбачає впровадження у виробництво комплексних заходів, спрямованих на вирівнювання та підвищення родючості осушуваних земель з врахуванням конкретних ґрунтових і кліматичних умов, біологічних особливостей культур, способів регулювання водного і повітряного режимів, методів створення фітоценозів, що забезпечують екологічну рівновагу в природних агроландшафтах.Найбільш фундаментальні дослідження в галузі осушуваних системи присвятили свої праці: Скрипник О. В., Рябцева Г. П., Тюленєв М.О., Янголь А. М., Проскура М. С., Дем’янчик Б.І., Загорулько А. М. та багато інших.Об'єктом дослідження є Заболотівська осушувальна система в Ратнівському районі Волинської області.Предметом дослідження закономірності, особливості та екологічні наслідки проведення меліоративних робіт в Ратнівському районі.Мета дослідження — обґрунтування екологічних наслідків проведення меліоративних робіт в Ратнівському районі Волинської області, зокрема на Заболотівській осушувальній системі.Згідно з метою дослідження були визначені такі завдання:1) вивчити теоретико-методологічні основи дослідження меліорації земель;2) розглянути поняття про меліорацію земель;3) проаналізувати основні види меліорації земель;4) дослідити конструктивні особливості меліоративних систем;5) проаналізувати ефективність меліорації землі;6) розглянути фізико-географічну характеристику Ратнівського району Волинської області;7) дослідити особливості функціонування Заболотівської осушувальної системи;8) дати оцінку еколого-меліоративного стану осушувальних земель;9) дослідити експлуатаційні роботи на осушувальній системі;10) розглянути проблеми та перспективи здійснення меліорації в Ратнівському районі;11) проаналізувати екологічні наслідки проведення меліорації в Ратнівському районі Волинської області.Для розв’язування поставлених завдань використано такі методи наукового дослідження: діалектичного пізнання, конкретного і абстрактного, логічного та історичного, системного і порівняльного аналізу та статистичних порівнянь.Інформаційною базою дипломної роботи є нормативно-правові документи, статистичні збірники, щорічники, наукові праці вітчизняних та зарубіжних вчених і матеріали Заболотівської осушувальної системи Ратнівського району.Структура роботи. Дипломна робота складається із вступу, чотирьох розділів, висновків, списку використаної літератури, додатків. Робота викладена на 70 сторінках друкованого тексту і включає 3 додатки на 3 сторінках, список використаних джерел із 50 найменувань на 4 сторінках.Результати дипломного дослідження можуть бути використані в ході подальших екологічних досліджень Ратнівського району волинської області.РОЗДІЛ 1. Теоретико-методологічні основи дослідження меліорації земель1.1 Загальне поняття про меліорацію земельВ Законі України «Про меліорацію землі» (січень 2000 р.) меліорація земель визначається як комплекс гідротехнічних, культуртехнічних, хімічних, агротехнічних, агро-, лісотехнічних, інших меліоративних заходів, що здійснюються з метою регулювання водного, теплового, повітряного і поживного режиму ґрунтів, збереження і підвищення їх родючості та формування екологічно збалансованої раціональної структури угідь .Отже, меліорація (від лат. melioratio -- поліпшення) -- науково обґрунтована система організаційно-господарських і технічних заходів, спрямованих на конструктивне збагачення і збереження природно-ресурсного потенціалу місцевості та істотне поліпшення природних умов виконання нею соціально-економічних, екологічних та природоохоронних функцій .Від інших подібних заходів меліорація відрізняється більш глибокою і регулярно керованою зміною природних режимів, станів та явищ меліорованої території, а також довгочасним управлінням ними на основі створення і забезпечення функціонування меліоративних систем.До системи меліорації належать зрошення земель у посушливих районах і осушення боліт, заболочених та затоплених земель; агролісомеліорація -- насадження полезахисних лісових смуг, заліснення сипких пісків та ін.; хімічна меліорація -- заходи щодо поліпшення кислих і засолених земель вапнуванням та гіпсуванням. В Україні до 1990 року введено в експлуатацію 1 млн. гектарів зрошуваних і 1,3 млн. гектарів осушених земель, ще більші площі поліпшено засобами хімічної меліорації. На меліорованих землях розширено вирощування багаторічних трав, картоплі, силосних культур, кукурудзи на зерно, сої та інших цінних культур; біля великих міст збільшуються площі під зрошуваними овочевими культурами й ранньою картоплею.Об'єктами меліорації можуть бути ландшафт у цілому або його окремі складові частини і властивості. Поліпшення природних умов досягають регулюванням водного, теплового, повітряного, хім. та ін. режимів і станів об'єкта меліорації. Меліорації спричинюють тривалі стійкі доцільні зміни географічного середовища, сприяють розвитку та підвищенню продуктивності сільського, лісового, водного господарств. Разом з тим меліорація, як і будь-який інший вплив на природне середовище, не позбавлена негативних наслідків, які необхідно завчасно передбачати, щоб запобігти їм чи зменшити шкідливу дію. З цією метою на Україні з 70-х pp. діє меліоративний моніторинг.1.2 Основні види меліорації земельЗалежно від сфери природокористування і галузі господарства розрізняють сільськогосподарську, лісогосподарську, рибогосподарську, гірничу, промислово-будівельну, житлово-будівельну, транспортну, комунально-господарську, санітарно-оздоровчу, рекреаційну, ландшафтно-захисну меліорації. На Україні найширше здійснюють сільськогосподарська меліорація, основне завдання якої -- істотне поліпшення несприятливих ґрунтових, гідрологічних, агрокліматичних та інших умов сільськогосподарського природокористування.За природо-регулюючою функцією виділяють водорегулюючий (гідромеліоративний), земленалагоджувальний, хімікорегулюючий, кліматологічний, снігорегулюючий, біоторегулюючий та рекультиваційний класи меліорації [12, 345].За технологією і технічними засобами меліорацію поділяють на гідротехнічну, хімічну, агротехнічну, біологічну, фізико-механічну та інші. Меліорацію розрізняють також за іншими ознаками -- об'єктами меліорації, масштабами, тривалістю проведення, напруженістю, складністю, діапазоном функції тощо.Зрошення має найбільше значення в посушливих та лісостепових зонах України. У Степу зосереджена майже половина орних земель і вирощується близько 50% зерна, виробляється 40% молока, 30% м’яса. Ґрунти тут родючі, багато тепла і тривалий безморозний період, а вологи часто не вистачає, до того ж через кожні три--чотири роки бувають посухи. Зрошення дає змогу в посушливих районах країни в два--три і більше разів підвищити врожайність польових та овочевих культур.Джерелами зрошувальної води є річки, озера, ставки, артезіанські колодязі, а також слабкозасолені стічні води. Для зрошення використовують тільки прісні води або слабкозасолені із вмістом солей не більше як 2 г/л.Способи зрошення -- дощування (дощувальними каналами при самопливному зрошенні або при подачі води насосами).Одержання високих урожаїв і підвищення родючості ґрунту на зрошуваних ділянках можливі лише за умов правильної експлуатації зрошувальної системи, яка передбачає як суворе дотримання водного ре- жиму, так і високий рівень агротехніки (введення правильних сівозмін, запровадження системи удобрень, Обробітку ґрунту та ін.). При неправильному зрошенні можна замість очікуваних позитивних змін мати протилежні результати. Так, у разі надмірного зволоження ґрунтові води можуть піднятися настільки, що відбуватиметься заболочення або засолення ґрунту. Зайва вода, що просочилась, розчиняє солі в глибших шарах ґрунту. Після підсихання поверхні ґрунту вона починає підніматись знову дуже тонкими ґрунтовими ходами (капілярами). З поверхні ґрунту вода інтенсивно випаровується і залишається сіль, винесена з його нижчих шарів. Так відбувається засолення земель, особливо тих, де ґрунтові води знаходяться на невеликій глибині. Поліпшення засолених ґрунтів часто обходиться набагато дорожче, ніж будівництво зрошувальної системи, і пов’язане з великими труднощами. Ось чому з самого початку експлуатації зрошуваної ділянки потрібно суворо дотримуватись усіх заходів, які запобігають засоленню.Осушувальна меліорація. В Україні площа заболочених ґрунтів становить близько 5 млн. гектарів. Заболоченими вважають зволожені ділянки без торфу або якщо шар торфу менший, ніж 30 см. Вони розташовані головним чином на Поліссі. Болота -- надмірно перезволожені ділянки, вкриті шаром торфу завтовшки 30 см і більше. Розрізняють низинні, верхові та перехідні болота. З них осушенню в першу чергу підлягають низинні болота, розміщені в заплавах річок. Ґрунти низинних боліт родючі і після осушення їх використовують для вирощування високих урожаїв кормових, овочевих, технічних та зернових культур. На верхових болотах добувають торф, який використовують для удобрення [39, 89].Щоб отримувати високі врожаї на осушуваних землях, необхідно створити відповідні умови для запровадження передової агротехніки і перетворення болота на «культурний» ґрунт. Для цього потрібно насамперед осушити болото і забезпечити рівномірний розподіл вологи і повітря в ґрунті.Практично регуляцію водного режиму здійснюють завдяки створенню водовідвідних каналів і закритої осушувальної мережі (дренажу). З метою влаштування дренажу на дно виритої канави (траншеї) вкладають матеріал, що проводить воду (жердини, камінь та ін.) або спеціальні керамічні труби. Глибина дренажної траншеї, як правило, 0,9--1,2 м.Для підвищення врожаїв на осушених болотах вносять добрива, особливо калійні і фосфатні. Під картоплю, технічні, овочеві та кормові культури -- 2--4 ц 40% -ї калійної солі та 4--6 ц суперфосфату на 1 га під зернові культури і лучні трави -- 2--3 ц калійної солі і 2 ц суперфосфату.Гідротехнічна меліорація здійснюється з метою поліпшення водного і повітряного режимів ґрунтів та захисту їх від шкідливої дії води (затоплення, підтоплення, ерозії тощо). Основними меліоративними заходами, що здійснюються при гідротехнічній меліорації, є зрошувальні, осушувальні, осушувально-зволожувальні, протиповіневі, протипаводкові, протисельові та протиерозійні. Цей вид меліорації капіталомісткий і передбачає створення спеціальних гідротехнічних споруд.Культуртехнічна меліорація -- це заходи щодо проведення впорядкування поверхні землі та підготовки до використання її в сільськогосподарському виробництві. До таких заходів відносяться викорчовування дерев і чагарників, зрізування купин, вирівнювання поверхні, розчищення землі від каміння, меліоративна оранка, залуження тощо.Хімічна меліорація передбачає комплекс заходів, спрямованих на поліпшення фізичних та фізико-хімічних властивостей ґрунтів і здійснюється шляхом вапнування, гіпсування і фосфоритування.Агротехнічна меліорація спрямована на збільшення потужності та поліпшення агрофізичних властивостей кореневмісного шару ґрунтів і здійснюється завдяки застосуванню таких меліоративних заходів, як плантажна оранка, кротовий аераційний дренаж, глибоке меліоративне розпушення, щілювання, піскування і глинування тощо [39, 92].Агро, лісотехнічна меліорація -- це докорінне поліпшення землі шляхом використання таких важливих властивостей захисних лісових насаджень, як ґрунтозахисна та регулююча. Бажаний ефект від цього Виду меліорації досягається завдяки формуванню таких поліфункціональних меліоративних систем, як площинні (протиерозійні) захисні лісонасадження і лінійні (полезахисні) лісонасадження. Перші з них захищають землі від ерозії, а водні об'єкти -- від виснаження і замулення та передбачають заліснення балок, ярів, крутосхилів, пісків та інших деградованих земель, прибережних захисних смуг і водоохоронних зон річок, озер, інших водойм. Лінійні лісонасадження -- полезахисні і стокорегулюючі лісосмуги -- захищають грунт від водної і вітрової ерозії та поліпшують ґрунтово-кліматичні умови вирощування сільськогосподарських культур.В умовах інтенсифікації природокористування і зростання гостроти екологічних проблем меліорація найефективніша при комплексному застосуванні різних її видів у поєднанні з високою культурою агротехніки.1.3 Конструктивні особливості меліоративних системМеліоративні системи повинні забезпечувати оптимальний для вирощуваних культур водно-повітряний режим ґрунту, сприятливі умови для комплексної механізації сільськогосподарських робіт, економне використання енергетичних і матеріальних ресурсів, бути надійними і довговічними і не справляти негативного впливу на навколишнє середовище Конструктивні особливості осушувально-зволожувальних систем визначаються, в першу чергу, призначенням системи, а також умовами (природно-географічними, технологічними).Відповідно до умов Ратнівського району Волинської області тут побудовані переважно дренажні меліоративні системи з горизонтальним матеріальним дренажем. Дренаж відводить надлишкову воду, а також за сприятливих ґрунтових умов, вирівняного рельєфу місцевості -- відіграє роль зволожувача. В заплавах річок Ратнівщини значні площі меліорованих земель займають польдерні меліоративні системи. Незначна частина меліоративних систем, в основному побудованих в 60 роки, мають відкриту регулюючу мережу у вигляді каналів. Тут, як правило, регулююча мережа доповнюється закритим кротовим дренажем, умови і технологія влаштування [6, 12].Так, дренажна меліоративна система включає: осушувану територію, водоприймач, відкриті канали (магістральний, збірні, нагірні, ловчі), з гідротехнічними спорудами, а також закриту регулюючу мережу (дренаж).Для відведення надлишкової вологи з окремих понижених перезволожених форм рельєфу влаштовані меліоративні системи з вибірковим осушенням.Більшість осушувально-зволожувальних систем з попереджувальним шлюзуванням на Ратнівщині не тільки відводять надлишкову воду, а й затримують весняні, літні запаси вологи для використання и на додаткове зволоження рослин протягом вегетаційного періоду. Такі системи не мають річки чи водойми, як гарантованого джерела води, проте, облаштуванні регулюючими підпорними гідротехнічними спорудами для затримання продуктивних запасів води у весняний період та після випадання літніх дощів.Осушувально-зволожувальні системи відводять надлишкову вологу за допомогою підземної регулюючої мережі, а додаткове зволоження здійснюється штучним дощуванням верхнього, найбільш активного, шару ґрунту. Ці системи є найбільш досконалі, маневрені для оптимізації водно-повітряного режиму ґрунту сільськогосподарських культур, але, водночас, і найбільш дорогими при будівництві і експлуатації. На землях з хвилястим рельєфом останнім часом побудовані осушувально-зволожувальні системи з регулюванням водного режиму автономними дренажними системами.На Ратнівщині в заплавах, де поверхня землі завдяки рельєфу нижча від повеневих рівнів води в річках, а заболочені масиви підступають близько до населених пунктів, побудовані польдерні системи. Польдерні системи дозволяють забезпечувати оптимальний водно-повітряний режим і вирощувати сільськогосподарські культури з гарантованими врожаями, а в окремих випадках вони захищають населені пункти від затоплення. Такі системи найповніше забезпечують оптимальний водний режим активного шару ґрунту для сільськогосподарських культур [6, 13].Характерними елементами польдерної меліоративної системи, на відміну від звичайних самопливних є наявність насосних станцій для відведення води (НС № 2) і дамб обвалування для захисту меліорованих земель від затоплення повеневими водами. На частині польдерних систем знайшов застосування дренаж без похилу і з похилом менше нормативного (і< 0,002), який дозволяє підвищити їх технічний рівень і ефективність використання.1.4 Ефективність меліорації земліМеліорація сприяє підвищенню врожайності сільськогосподарських культур і забезпечує стабільність виробництва. Підприємства, особливо в умовах зрошення, позбавлені ризику істотного зниження врожаю в несприятливі за погодними умовами роки. Крім того, меліорація дає змогу підприємствам запроваджувати нові галузі сільськогосподарського виробництва, які неможливо було б розвивати без осушення або в умовах богарного землеробства (наприклад, вирощування рису на півдні України). Це значно збільшує можливість вибору підприємством виробничих альтернатив, а також повного та ефективного використання наявних ресурсів і залучення нових, підвищення інтенсивності виробництва, в тому числі і збільшення поголів'я тварин і зрештою -- одержання більших прибутків.Однак впровадження меліорації ставить перед підприємствами і нові вимоги: потрібні додатковий власний або позичковий капіталі нові технології, додаткова робоча сила нової кваліфікації для експлуатації меліоративних систем і меліоративної техніки, нові навички щодо організації виробничих процесів. Важливо пам’ятати, що в умовах насиченого ринку нерідко виникає проблема, збуту одержаної додаткової продукції. Підприємства ризикують більше й у зв’язку з коливанням цін на неї, і через більшу залежність від партнерів. Як бачимо, в умовах меліорації підприємству доводиться вирішувати значно більше проблем, ніж звичайно. Серед меліоративних заходів провідне місце належить зрошенню й осушенню земель, У 2000 р. площа цих земель в Україні становила відповідно 2408 і 3299 тис. га. Найпродуктивнішими є зрошувані землі. На них в Україні виробляється весь рис, значна частка овочів, фруктів і винограду, а також зерна кукурудзи.Оцінюючи ефективність зрошення, слід враховувати ту обставину, що вода (з економічного погляду) є важливим виробничим ресурсом, який має вартість, а використання його -- раціональні межі. Це означає, що Максимальна віддача від зрошення досягається лише за певних обсягів використання води. Перевищення або зменшення її призводить до зниження такої віддачі відповідно до вимог закону граничного приросту результату. Але описана закономірність витримується лише за оптимальних строків поливу, оскільки саме вони значно більше впливають на зростання врожайності, ніж обсяги використання зрошувальної води. Тому важливо, щоб кожне підприємство, яке має зрошувані землі, було забезпечене необхідними приладами для вимірювання вологості ґрунту, що дасть змогу своєчасно поливати і тим самим мінімізувати обсяги витрачання води і максимізувати приріст результату. Але це можливо за умови, коли підприємство будь-коли може одержати необхідну кількість води. Тому при організації зрошуваного землеробства забезпечення достатнього водопостачання є необхідною умовою доцільності його впровадження.Кількість необхідної для підприємства зрошувальної води (В) можна визначити за формулою [4, 8]:де Зв -- загальний обсяг води, що фактично споживається на 1 га площі під і-ою культурою (вода, що випаровується культурними рослинами і землею, не вкритою ними, за весь виробничий цикл);Ао -- кількість атмосферних опадів за вегетаційний період у цій місцевості в розрахунку на 1 га;Пі -- площа посіву і-ої культури;Кзс -- коефіцієнт використання зрошувальної системи.Зазначеним способом визначається орієнтовний обсяг необхідної зрошувальної води, який може змінюватися залежно від кількості опадів, температурного режиму і сили вітру в даному році, типу ґрунту, топографічних особливостей місцевості тощо.Економічно ефективне зрошення можливе, коли будуть правильно визначені періодичність поливу і затрати зрошувальної води на один полив. Що стосується останньої проблеми, то вона зводиться до визначення потреби у воді для зволоження ґрунту до повної польової вологості на необхідну для рослин глибину, враховуючи при цьому властивості даного ґрунту й особливості вирощуваної культури (глибину залягання її кореневої системи). Вирішення питання про частоту поливу залежить від того, який варіант зрошення вибрало підприємство, тобто який відсоток зниження польової вологості ґрунту воно вважає можливим. Якщо вибрано більш вологий варіант зрошення з меншим зниженням польової вологості, то потрібно поливати частіше. Це дає вищий приріст урожаю, але вимагає і більших виробничих витрат та. більшого витрачання води. При менш вологому варіанті з більшим зниженням польової вологості -- навпаки.Меліорація, особливо зрошення, вимагає значних витрат -- капітальних і поточних. Капітальні витрати виникають у зв’язку зі спорудженням внутрішньогосподарської меліоративної мережі, придбанням необхідної техніки та обладнання. Якщо використовуються власні джерела зрошувальної води, слід ще придбати техніку та обладнання, необхідні для її видобутку і доставки на поля. Поточні витрати виникають у зв’язку з транспортуванням води до території підприємства, її доставкою на полив по внутрішньогосподарській зрошувальній мережі та в зв’язку з безпосереднім зрошенням полів [4, 9].Коли підприємству доставляють воду якісь водогосподарські підприємства, то вартість кубічного метра води для нього є сталою величиною, а витрати за всю поставлену воду розглядаються як змінні. Це зумовлено тим, що підприємство не несе витрат доти, доки йому вода не поставляється. З початком поставки витрати зростають пропорційно обсягу споживання цього ресурсу. Якщо підприємство має власне джерело зрошувальної води, то на її видобуток воно несе як постійні витрати (амортизація колодязів, насосів, іншого обладнання, оплата постійно зайнятих працівників, що обслуговують це обладнання), так і змінні, пов’язані з витратами енергії на видобуток води, технічним доглядом за технікою й обладнанням, ремонтом.Підприємство несе також значні поточні витрати на транспортування води по внутрішньогосподарській зрошувальній мережі до полів незалежно від того, який спосіб зволоження ґрунту воно вибрало -- дощування, зрошувальні борозни чи крапельне зрошення, Розмір цих витрат значно залежить від виду водорозподільної системи, тобто від того, як саме вода транспортується по внутрішньогосподарській зрошувальній мережі -- бетонними трубами,; трубопроводами із синтетичних матеріалів або металу, борознами різного типу (облицьованими і необлицьованими). При виборі розподільної системи потрібно враховувати потребу в інвестиціях, тип ґрунту, топографічні особливості місцевості, потребу в робочій силі для обслуговування системи тощо.Будівництво водорозподільної системи формує постійні витрати підприємства, пов’язані з амортизацією технічних засобів, їх ремонтом і технічним обслуговуванням, енергетичними витратами, страхуванням, а в умовах західного ринку -- і з податками на майно. Зауважимо, що капітальні витрати, які пов’язані з переміщенням землі і вирівнюванням полів (планування місцевості), не створюють додаткових постійних витрат на зрошення, а капіталізуються у вартості землі.Безпосереднє зрошення полів також вимагає значних постійних (амортизація зрошувальної техніки, її страхування, проценти на майно) і змінних (ремонт і технічне обслуговування меліоративної техніки, витрати на енергію, оплату робочої сили тощо) витрат. Сума витрат за всіма розглянутими напрямами їх формування (на транспортування води до підприємства, всередині підприємства і на безпосередній полив полів) дає загальну суму витрат на зрошення, В них значну питому вагу займають постійні витрати, на розмір яких працівники підприємства практично впливати не можуть. Тому висока ефективність зрошення досягається при раціональному формуванні змінних витрат і коли чисті надходження від приросту продукції достатні для компенсації постійних витрат та перевищення змінних витрат на величину, що забезпечує достатню прибутковість.Для аналізу й оцінки ефективності використання меліорованих земель визначають показники інтенсивності і продуктивності такого використання. Показники рівня інтенсивності до певного ступеня характеризують ті фактичні умови використання меліорованих земель, які склалися на підприємстві чи в регіоні. До них відносять [4, 11]:1. Ступінь господарського використання меліорованих земель (відношення фактично використаних у сільськогосподарському виробництві земель зі зрошувальною чи осушувальною мережею до їх загальної площі). За нормальних умов господарювання цей показник має дорівнювати одиниці.2. Коефіцієнт повторного використання меліорованих земель.3. Питома вага інтенсивних культур у задній посівши меліорованій площі.4. Водомісткість виробництва. Розраховується у натуральній формі як відношення витраченої зрошувальної води на гектар певної культури в кубічних метрах до одержаного врожаю з цієї ж площі та у вартісній формі -- як витрати води на 1 000 грн. валової продукції, оціненої у порівнянних цінах.5. Водовіддача -- обернений показник водомісткості.До показників ефективності використання меліорованих земель відносять:1. Приріст врожаю окремих сільськогосподарських культур, що визначають за формулою:де — приріст урожаю культури;Ум і У6 -- відповідно врожайність культури на меліорованих і богарних землях за інших однакових умов, ц/га.2. Ступінь освоєння меліоративної системи на землях підприємства, який обчислюється за формулою:Де Ком — ступінь освоєння меліоративної системи на землях підприємства; Умф і Умп -- відповідно фактична і проектна врожайність відповідної культури на меліорованих землях, ц/га.3. Рівень підвищення продуктивності праці (Кпп) і зниження собівартості продукції на меліорованих землях (Ксп). Ці показники можуть бути розраховані з виразів:де Тбз і Тмз -- трудомісткість продукції (людино-годин на 1 ц продукції) відповідно на богарних і меліорованих землях;См і Сб -- відповідно собівартість 1 ц продукції на меліорованих і богариих землях.4. Приріст прибутку від меліорації земель, який визначається за формулою:де -- приріст прибутку від меліорації земель;Ц -- ціна реалізації додатково одержаної продукції, грн;Впм і Взм -- відповідно поточні постійні і змінні витрати на меліорацію.5. Рівень рентабельності поточних витрат на меліорацію Рм, що обчислюється з виразу:З підвищенням інтенсивності і економічної ефективності використання меліорованих земель скорочується строк окупності капітальних витрат підприємства на меліорацію (Квм). Він розраховується за формулою:Правильна експлуатація меліорованих земель сприяє високій ефективності їх використання. Наприклад, з гектара зрошуваних земель Одержують у 2,5−3,5 рази більше продукції, ніж з гектара богарних. Однак подекуди в Україні меліоровані землі використовуються неефективно, врожайність на них дуже низька [4, 13].Значно підвищити ефективність використання меліорованих земель можна завдяки реконструкції старих і будівництву нових, технічно досконалих зрошувальних і осушувальних систем. Перевагу слід віддати системам крапельного, синхронно-імпульсного і надкронного зрошення, закритим зрошувальним системам із застосуванням залізобетонних напірних, азбестоцементних і пластмасових труб, осушувальним системам з пластмасовим дренажем, блочно-комплексним насосним станціям з моноблочними насосами для підкачування.На зрошуваних і осушених землях важливо запровадити раціональну структуру посівних площ, сівозміни, систему обробітку ґрунту, прогресивні форми організації й оплати праці. Скажімо, на осушених землях набір культур і сівозміни необхідно визначати, виходячи, з типів ґрунтів. Так, на торфоболотних ґрунтах вирощування інтенсивних просапних культур призводить до розкладу торфу і втрати ґрунтом родючості. Тому мілкозалягаючі торфяники доцільно використовувати тільки під багаторічні трави, а на глибокозалягаючих просапні культури повинні займати не більше ніж 10--15% площі.У зрошувальному землеробстві потрібно запроваджувати во-дозберігаючі технології. Наприклад, безгербіцидна технологія вирощування рису з введенням у сівозміну люцерни дає змогу скоротити водоспоживання в три рази й ліквідувати небезпечне забруднення довкілля. Необхідно також поліпшити селекційну роботу щодо виведення високоврожайних сортів і гібридів, які добре «відповідають» на зрошення і задовольняють вимоги індустріальних технологій [4, 15].Істотного підвищення продуктивності меліорованих земель можна досягти завдяки раціональному забезпеченню підприємств основними виробничими фондами і насамперед унаслідок використання сучасної меліоративної техніки, засобів механізації для вирощування сільськогосподарських культур, встановлення необхідного обладнання для експлуатації меліорованих систем на індустріальній основі. Потрібно впровадити комплексну механізацію поверхневого поливу і засоби автоматизації управління водогосподарськими системами за агро-, метеопараметрами з використанням мікропроцесорної техніки та ЕОМ.Значного підвищення продуктивності землі можна досягти завдяки культурно-технічним заходам, ліквідації невиправданої дрібноконтурності полів, проведенню лиманного зрошення, обводненню сінокосів і пасовищ, повнішому використанню стічних вод, вапнуванню кислих і гіпсуванню лужних ґрунтів.РОЗДІЛ 2. Загальна фізико-географічна характеристика Ратнівського району2.1 Рельєф та корисні копалини районуРатнівська земля є унікальною територією з напрочуд мальовничою природою. Тут сплелися воєдино чудові пейзажі розкішних лісів, яскраво-зелених лук, синь озер і річок.Ратнівський район (рис. 1) -- район у північно-західній частині Волинської області. Утворений в 1940 році. Площа 1,4 тис. км2. Населення 51,4 тис. чол., у тому числі міського -- 11,8 тис. чоловік.Рис. 1. Ратнівський район Волинської областіРайон знаходиться в межах Поліської низовини. Місцевість в основному рівнинна, з великими болотистими масивами, просторими меліорованими площами. Третину району вкривають ліси. Відомо, що на рівнинних ділянках підземний стік вод дуже сповільнюється, що сприяло впродовж багатьох тисячоліть заболоченню місцевості. У хімічному складі ґрунтових вод велика кількість сполук окису азоту та заліза болотного походження. Тому вода в криницях часто буває жовтого відтінку і з характерним присмаком. У районі Ратного, села Тур геологами розвідані запаси мінералізованих вод, зокрема гідрокарбонатно-кальцієвих і гідрокарбонатио-натрієвих, які з більшою глибиною залягання змінюються на хлоридно-кальцієві. Так, на глибині 60−90 метрів ці води прісні, мінералізація коливається в межах 0,4−0,7 г/л.У деяких місцях тягнуться ланцюжки піщаних па-горбів-дюн.Із корисних копалин — значні поклади торфу. На початку 1997 року тут зафіксовано 35 торфових родовищ загальною площею 41 867 гектарів і запасом в 21 360 тис. тонн [18, 134].Є величезні запаси такої цінної сировини, як сапропель. В 27 обстежених озерах виявлено 14 510 тисяч тонн сапропелю 60-відсоткової вологості. На території району знаходяться, зокрема в районі с. Жиричі, розвідані геологами поклади самородної міді. До речі, сліди цього родовища виявлені ще у вісімдесятих роках. Тут є 6 горизонтів потужністю від 2 до 10 метрів базальтової породи, в якій вкраплені мідні самородки. Самородна мідь у такій кількості зустрічається тільки у відомому родовищі Ківіно в районі Верхнього озера, що знаходиться в США. Розглядається питання щодо промислової розробки ратнівських покладів міді.Також у районі виявлено родовища фосфоритів у виді давніх порід морського походження, складовою частиною яких є фосфати кальцію, представлені мінералами групи апатиту. Ратнівське родовище фосфатів складається з семи окремих ділянок. Оцінені їх запаси у 8 мільйонів тонн. Найбільш розвіданою є ділянка у районі села Поступель, запаси якої визначають майже двома млн. тонн. Враховуючи, що тут глибина залягання фосфатних руд складає всього 4−10 метрів, а потужність рудоносного шару 1,5−4 метри, передбачається, в першу чергу, налагодити їх промислове видобування. У зв’язку з тим, що фосфорити залягають серед піску у вигляді жовен, які виглядають, як камінь овальної форми діаметром від декількох міліметрів до десяти сантиметрів, то потрібно буде в майбутньому збудувати фабрику, на якій відділені від піску жовна розмелюватимуться й поставлятимуться для використання працівникам сільського господарства. Має промислове значення якушинське родовище карбонатних порід, які придатні для випалювання вапна. Багатий район на такий матеріал, як будівельні і баластні піски.2.2 Метеорологічні особливості районуХарактерні для Ратнівської землі метеорологічні особливості. Так, багаторічними дослідженнями зафіксований максимум температури + 39 °C, абсолютний мінімум -37°С. У районі дуже холодною була зима 1962−1963 років. Середня температура в грудні-лютому складала 9,6 градуса морозу, що майже втричі перевищувала середню (-3,8°С) температуру за останні чотири десятиріччя. В окремі дні фіксували морози -32°С. Безморозний період у повітрі в середньому триває понад 160 днів. Буває до 30 днів з грозою. Найбільше грозових днів в третій декаді травня.Велика кількість вологих днів на Ратнівщині припадає на жовтень. Початок літа, тобто, коли середньодобові температури перевищують 15 °C, відносять на 23−25 травня. В природі осінь визначають з часу пожовтіння берези, десь з 6−10 вересня. Збільшення кількості днів з температурою повітря в 0 °C й нижче характеризує передзимовий відрізок осіннього періоду, який в середньому починається з 20−23 листопада. Пересічна температура січня -4,9°С, липня +18,2°С. Період з температурою понад +10°С становить 155 днів. Опадів — 549 мм у рік. Середня висота снігового покрову — 12−14 см [18, 136].Гідрологічні дослідження засвідчили середню дату льодоставу на річці Прип’ять 10−16 грудня, річці Вижівка — 3 грудня. Початок льодоходу в середньому розпочинається 16−20 березня.Так, взимку 1974/ 1975 років не було льодоставу на всіх річках краю. Взагалі 1974 рік ввійшов в історію, як дуже «мокрий». Великий річний стік відзначався в 1924, 1940, 1948, 1958, 1979, 1996 роках. Малі стоки води були у 1925,1936, 1950,1954,1961, 1975, 1994 роках. Зафіксовані на Ратнівській землі різноманітні природні катаклізми. Велика літня повінь була 20−25 липня 1948 року. Ріки вийшли з берегів й залили велику площу. Знову ж літня повінь спостерігалася в 1955 та в липні 1998 року. Були й зимові повені. Так, у січні 1998 року, коли температура вдень стала сягати +14°С, талі води переповнили водойми й затопили тисячі гектарів озимих, трав, підтопили села Піски-Річицькі, Підгір'я та інші. Особливий розгул стихії зафіксований в 1997 році. Ще 28−29 березня ураганні вітри завдали руйнувань майже кожному населеному пункту. Були знесені електролінії у багатьох селах, пошкоджено 181 будівлю. Та жахливої сили ураган пройшов над східною частиною району 23 червня 1997 року. Гігантський смерч фактично дощенту зруйнував село Датинь, де знищив приміщення школи, дитячого садка, фельдшерсько-акушерського пункту, магазину. Від багатьох осель залишилися лише зруби без димарів, поруйновані господарські будівлі. Загинули люди, знищено повністю 11 житлових будинків. У районі пошкоджено 428 дворів, знищено лісові насадження, лінії електропередач, телефону, радіо. Ще один прояв непередбачуваної стихії зафіксовано 4 червня 2002 року у селах Хабарище і Щитинська Воля. Смерчем зірвано покрівлі з багатьох будинків, повалено чимало дерев. Градом, який випадав майже годину і місцями вкрив землю товщиною 30 см, знищено багато посівів. У лютому 2001 року зафіксована зимова гроза [18, 137]. Подібні явища свідчать про гігантську силу природи. Проте людство вчиться передбачати і запобігати таким ударам стихії, зменшувати її руйнівний вплив.2.3 Поверхневі водиРатнівщина — край рік і озер. Через район несуть свої води голубі артерії. З них найбільшою є ріка Прип’ять — права притока Дніпра. її довжина 748 кілометрів, в тому числі на Україні 261 кілометр.По області вона несе свої води річищем довжиною 160 км, по району — майже 56 кілометрів. Всього площа басейну річки становить 121 тис. квадратних кілометрів. Річка бере початок в болотах поблизу села Голядин. Протікає біля сіл Плоске, Кропивники Шацького району, Яревище, Лютка Старовижівського району, Краска, Здомишель, Шменьки, через Ратне, села Якушів, Комарове, Річиця, Піски-Річицькі Ратнівського району. Тече по заболоченій широкій заплаві, порослій осоковими травами, очеретами, дрібним чагарником.Праві й ліві береги Прип’яті складені з моренних суглинків і піщаних ґрунтів. Біля села Річиця вздовж ріки простягаються значні прируслові вали. Ширина ріки там, де вона збереглася від меліоративного меча, сягає від 10 до 20, а місцями до 50−70 метрів. В долині річки Прип’ять є великі площі заплавних лук. Від витоку й до Ратного заплава має ширину до 2 км, далі розширяється до 5−8 км. Заплава до Ратного осушена, створено систему меліоративних споруд для регулювання водного режиму. Раніше вільна і горда ріка, стиснута в бетонних кайданах, в окремі роки майже пересихає.Проте у дощові роки вона стає грізною. Води виходять із берегів в заплаву і затоплюють Ратне. Особливо великих збитків завдала повінь 1999 року. Проектна спроможність каналу, що приймає води річки Прип’ять — 18 кубометрів води у секунду, а під час цієї повені неслося 150 кубічних метрів води у секунду. Зрозуміло, що така кількість води не встигає проходити через заросле русло. Було затоплено або підтоплене 170 житлових і господарських будівель. Окрім того, в 1999 році всі 365 днів була затоплена заплава Прип’яті, що перевищило показник 1926 року, коли заплава була затоплена 333 дні [18, 139].Наукові дослідження, засвідчили, що вниз від Ратного по течії річки її русло занесене мулом, заросло, засмічене — будували чисельні загати браконьєри. Для збільшення пропускної здатності, зменшення ризику затоплення Ратного, проводилося очищення й поглиблення русла Прип’яті аж до села Річиця. Це сприяло пропуску весняних повеней у межах Ратного, але й нанесло певні збитки природі.На північ від села Залухів каналом, який називається Вижівський (а в давнину тут була річка під назвою Свята), Прип’ять з'єднана із озерами Святе, Волянське. Витоки цього каналу розміщені поблизу села Почали. Тут на Чорній горі ще більш як два століття тому був побудований шлюз, що регулює надходження води з Прип’яті у Дніпро-Бузький канал. Останній викопано ще у 1760 році.Далі від озера Волянське каналом Хабарище потоки води впадають в озеро Біле, половина водної площі якого знаходиться на території України, половина — в Білорусі. А подалі через Білоозерський канал води спрямовуються в Дніпро-Бузький канал й використовуються для регулювання рівня води, щоб мати змогу пропускати по цій водній артерії катери з баржами й т.д.Неподалік від Ратного протікає права притока Прип’яті - Вижівка. Впадає в Прип’ять біля села Якушів. В цілому її довжина 81 км, по району-21 км. Всього площа водного басейну Вижівки становить 1272 км2. Бере початок біля с. Осереби. Долина невиразна, ширина її до 4 кілометрів, а заболочені заплави — до 800 метрів. Річище звивисте, шириною до 15 метрів, глибиною до 1,7 метра. Декілька століть тому викопали Козачівку, або Козацький рів, — боковий доплив із Моргів у річку Вижівку біля Ратного. При будівництві Верхньоприп’ятської осушувально-зволожувальної системи річище Вижівки на окремих ділянках випрямлене, та так, що вона біля Ратного в окремі роки пересихає [18, 141].Біля сіл Датинь, Велимче через Ратнівщину довжиною 12 кілометрів протікає ще одна притока Прип’яті - р. Турія. Її загальна довжина 184 км, площа водного басейну 2900 км2. Біля с. Датинь береги висотою 4−6 метрів, місцями відкриваються крейдові породи.Окрім того, у краї було багато малих річок. Однак їх значну кількість поглинули меліоративні канали. Нині на території району протікають річки-канали: Турський, Козачий Рів, Селище, Панський Рів, Рита, Теребовичівський, Новий, Вижівський або Залухівський, Хабарище, Котичицький, Оріхівський, забуті: Лючка, Свята, Ба-тови, Гнила, Тур та інші. На Ратнівщині налічується 32 озера, їх основні характеристики наводяться в додатку Б.Як видно із таблиці, найбільшим озером Ратнівщини є Турське (Тур). Його береги низькі, заболочені. Вода із озера Турським каналом, викопаним у 1839−1843 роках, відводиться до меліоративної системи. Нині озеро оточено дамбою, бо є водоприймачем осушувально-зволожувальної системи. Вода бурувато-коричневого кольору. Прозорість 0,3−0,4 м. Пересічна мінералізація 0,41 г/л. Дно покрите торф’янистим мулом, у південно-східній частині - піщаними відкладами.Турське озеро багате запасами сапропелю. Середня глибина його залягання 2,3 метра. За оцінками науковців, в озері 6,5 млн. тонн цієї сировини. Окрім того, запаси сапропелю є в озерах Волянське — 1,3 млн. тонн, Оріхове — 1,2 млн., Любовель — 485 тис, Любань — 406 тис, Тісоболь — 348 тис, Бронно — 397,4 тис. та інші.У районі є майже десяток невеликих водойм природного і штучного походження. Так, біля села Шменьки невелике озерце появилося після видобування торфу на добриво. Місцеві жителі тут нарізують шматки торфу, який після ви-сушення використовується як паливо. На цьому озерці гніздяться крячки, інші болотні птахи. Таких безіменних «озюрок» є декілька, зокрема біля села Гута та інших [18, 143].Про використання водяних плес жителями Ратнівщини збереглися письмові свідчення початку XVI століття. Риби було тоді дуже багато. У деяких документах тієї пори згадується, що весною по річці Прип’ять риба йшла такими косяками, що весло не можна було у воду встромити. Заготовляли її в ратнівських водоймах і бочками возили до Гданська, або, як передає легенда, доставляли соми із озера в Самарах аж до Варшави. Також для власного вжитку поселяни збирали в плавнях цілі човни яєць диких качок, лисух.І нині озерні та болотяні нетрі бережуть таємниці, пов’язані з тими давніми часами. У сімдесятих роках біля Заболоття на місці дерев’яного моста на дорозі, що веде в с. Заліси, будувався новий, залізобетонний. Меліоратори розширювали магістральний канал, підводили до нього бічні відгалуження. Раптом екскаватор на торф’яній товщі на глибині понад три метри зачепився за щось масивне. Виявилось, що це був великий човен, почорнілий від часу, який пролежав тут не менш 6−8 століть. Він повністю видовбаний із дуба і служив, мабуть, не одному поколінню не тільки для рибалок, а, судячи з великих розмірів, перевозив й інші вантажі. Нині місцеві рибалки майструють із дощок плоскодонні човни, які інколи називають «шугалії».Віками озера Ратнівщини годували жителів. Риба була й товаром, який можна було вигідно продати. Вилов риби у 40-х роках був поставлений на промислову основу.З тих пір відбувалися різні реорганізації. У дев’яностих роках у районі діяло міжгосподарське підприємство по вирощуванню і вилову риби. Воно, наприклад, у 1990 році в чотири озера випустило 15 тонн рибного малька. Проте й на сьогоднішній день озера не мають ефективних господарів, які пильно охороняли б це багатство, добивалися його примноження. За останні десятиріччя різко знизилася кількість запасів цінних порід риб. Особливу загрозу становить канадський сомик, який повільно росте й знищує ікру та молодняк цінних порід риб. Правда, вживаються заходи до збереження у водоймах краю риби. Діють різноманітні інспекції [18, 144].Охороняються зимувальні ями на Прип’яті (урочище Берестя 0,1 га, урочище Стрибож — 0,5 га, урочище Ратище — 0,5 га) і річці Вижівка в урочищі Су-мер — 0,1 га.Більшість жителів розуміють, що збереження озер, їх рибних багатств можливе лише в об'єднанні зусиль природоохоронців, любителів, глибокого усвідомлення, що кожен повинен дбати про рідну природу. Непродумане втручання людини в тисячоліттями складений баланс природних сил інколи наносить непоправної шкоди засухами, непередбачуваними розгулами повеней та чорними бурями з пилу осушених торфовищ.2.4. ҐрунтиҐрунти на території краю характеризуються як дерново-підзолисті, піщані, глинисто-піщані, в основному оглеєні ґрунти та торфово-болотні і торф’яники.За генезисно-морфологічним складом, особливостями водного режиму та придатністю до вирощування сільськогосподарських культур, осушувальні землі Ратнівського району поділено на 6 груп.1. Дерново-підзолисті глейової піщані та зв’язно-піщані, підстелені карбонатними породами до 1 м, та дернові карбонатні глейові піщані і зв’язно-піщані на мергелізованих суглинках та елювії щільних карбонатних порід.Дана група ґрунтів в структурі ґрунтового покриву осушуваних земель складає понад 7%. Вміст гумусу в орному шарі - 0,9−1,2%, товщина гумусового горизонту 16−20 см. Ґрунти мають низький вміст рухомих форм азоту, фосфору та калію, високу кислотність (рН 5,0−5,7) верхнього (0−20 см) горизонту, значну оглеєність кореневмісного шару ґрунту, яка спричинює незадовільні водно-фізичні властивості, зокрема високу щільність (об'ємна маса шару ґрунту 0−20 см — 1,34−1,46 г/см3) та низьку капілярну вологоємкість, ґрунти придатні для вирощування озимого жита, вівса, картоплі, люпину, люпино-вівсяних сумішок, багаторічних злакових трав. Рекомендується вирощування агрокультур в короткоротаційних сівозмінах (4−5 полів) при вапнуванні, застосуванні органічних добрив під просапну культуру з розрахунку 60−80 т/га та середніх норм мінеральних добрив (NPK — 45−60 кг/га д.р.), сидеральних посівів. Для покращення агрофізичних і агрохімічних властивостей ґрунтів необхідне періодичне виконання глибокого розпушення до 60 см (один раз у три роки) та вапнування [18, 145].Ґрунти недостатньо забезпечені мікроелементами (марганець бор, молібден, мідь та інші) і потребують внесення мікродобрив.2. Дерново-підзолисті і підзолисто-дернові глейові та глеюваті на водно-льодовикових відкладах та підстелені карбонатними породами, світло-сірі і сірі опідзолені глеюваті та глейові супіщані і легкосуглинкові, підстелені мергелізованими та лесовидними суглинками, дерново-карбонатні супіщані, легко і середньо-суглинкові на елювії щільних карбонатних порід.Згадані типи ґрунтів найбільш поширені серед осушуваних мінеральних земель і займають майже 20% площ меліорованих угідь. Переважна більшість ґрунтових відмін має задовільні водно-фізичні та агрохімічні властивості, середній вміст гумусу в орному шарі (1,3−1,8%) та більш потужний гумусовий горизонт (18−24 см). Ґрунти придатні для вирощування основних сільськогосподарських культур (озимих, ярих, зернових і зернобобових, картоплі, льону-довгунця, кукурудзи, кормових коренеплодів, злакових та бобових багаторічних трав).Показать\nПохожие работыНазваниеТипАнализ проблемы продления механизмов Киотского протокола после окончания первого периода обязательствДипломнаяЭкологическая безопасность современного рынка авиационных перевозокДипломнаяОценка экологического риска загрязнения окружающей среды ракетным топливом при эксплуатации космодрома "Восточный"ДипломнаяОцінка впливу на атмосферне повітря ТОВ "Торговий дім "Керамік"ДипломнаяМожливості зменшення забруднення на території України за рахунок її екологічно стабільного розвиткуДипломнаяИзучение растительности окрестности стадиона "Политехник" с помощью экологических шкалДипломнаяРаздельный сбор мусора на поезде 41/42 Москва-ВоркутаДипломнаяПроект природоохранных мероприятий для условий Южной водопроводной станции ГУП "Водоканал Санкт-Петербурга"ДипломнаяЕкологічний аналіз виробничої діяльності заводу ГТВ ЗАТ "Росава" в м. Біла Церква при промисловому виробництві продукціїДипломнаяПроектирование экологических троп на территории Южно-Уральского государственного природного заповедникаДипломная


invaMedia - Фурор національної збірної зі спортивних танців на візках на кубкові світу\nФурор національної збірної зі спортивних танців на візках на кубкові світу\n11 золотих, 9 срібних та 1 бронзова медалі, а разом – 21: такий неймовірний результат національної збірної команди України зі спортивних танців на візках на кубкові світу, що з 4 по 6 червня проходив в італійській в Генуї. Цим яскравим виступом України, який затьмарив виступи усіх інших країн-учасниць, і розпочинається сезон спортивних танців на візках 2021 року.\nВесь склад національної збірної зі спортивних танців на візках – 14 спортсменів – з високими нагородами, з них – 8 мультимедалістів, 3 – з титулами мультимедалістів лише по кількості золотих нагород!!!\nНайбільше нагород завоювали: Чинка Олена – 3 золоті, 2 срібні медалі; Слуговина Іллона – 3 золоті медалі та 1 срібна; Сівак Іван – 3 золоті медалі; Кернична Сніжана – 1 золота, 2 срібні та 1 бронзова медалі.\nСівак Іван ( Класична програма, Чоловіки клас 2 )\nСівак Іван (Фристайл, Чоловіки клас 2)\nСівак Іван та Данкевич Олена (Комбі Латина, клас 2)\nСлуговина Іллона (Класична програма, Жінки клас 1)\nСлуговина Іллона та Мирончук Андрій (Комбі Латина, клас 1)\nБевзюк Валерій та Слуговина Іллона – (Дуо Стандарт, клас 1)\nЧинка Олена та Оніщенко Олександр – 1 місце (Дуо латіна, клас 2)\nЧинка Олена (Класична програма, Жінки клас 2)\nЧинка Олена та Оніщенко Олександр ( Дуо Фристайл, клас 2)\nБеспалова Наталя та Тенюта Ілля (Комбі стандарт, клас 2)\nКернична Сніжана та Боженко Ігор – (Комбі фристайл, клас 1)\nБевзюк Валерій (Класична формула, чоловіки клас 1 )\nБевзюк Валерій та Слуговина Іллона – (Дуо Фристайл, клас 1)\nБевзюк Валерій та Педченко Вероніка(Комбі фристайл, клас 1)\nКерничний Володимир та Кернична Сніжана (Дуо Стандарт, клас 1)\nКернична Сніжана (Фристайл, Жінки клас 1)\nКернична Сніжана (Класична програма, Жінки клас 1)\nЧинка Олена та Оніщенко Олександр (Дуо Стандарт, клас 2)\nЧинка Олена ( Фристайл, Жінки клас 2)\nОніщенко Олександр та Онопа Світлана(Комбі фристайл, клас 2)\nКерничний Володимир та Кернична Сніжана (Дуо латіна, клас 1)\nНагадаємо, що у змаганнях кубку світу брали участь майже 90 спортсменів з 12 країн світу.\nСклад національної збірної зі спортивних танців на візках:\n1. Слуговина Іллона Михайлівна м. Київ\n2. Сівак Іван Петрович Рівненська обл.\n3. Беспалова Наталія Анатоліївна Київська обл.\n4. Данкевич Олена Анатоліївна м. Київ\n5. Мирончук Андрій Петрович м. Київ\n6. Бевзюк Валерій Леонідович м. Київ\n7. Боженко Ігор Дмитрович Донецька обл.\n8. Кернична Сніжана Олексіївна Донецька обл.\n9. Керничний Володимир Ярославович Донецька обл.\n10. Онопа Світлана Миколаївна м. Київ\n11. Оніщенко Олександр Віталійович м. Київ\n12. Педченко Вероніка Олександрівна м. Київ\n13. Чинка Олена Петрівна м. Київ\n14. Тенюта Ілля Геннадійович м. Київ\nПередивитись трансляцію з кубку світу можна за наступним лінком: https://www.facebook.com/GenovaDanceSport/\nМи ж вітаємо команду зі справжнім фурором, який вона створила на перших після тривалої перерви міжнародних змаганнях зі спортивних танців на візках. Це було сильно і надзвичайно красиво! Так тримати на шляху до літнього чемпіонату світу в південно-корейському Ульсані!\nБільше фото тут: https://www.facebook.com/GenovaDanceSport/\n#ParaDanceSport #BestTeam #NationalSportsCommitteeForTheDisabledOfUkraine #NationalTeam


Розпорядження Київської міської державної адміністрації від 25.10.2011 № 1960 Про передачу газопровідних мереж комунальної власності територіальної громади міста Києва\nвід 25.10.2011 р. N 1960\nПро передачу газопровідних мереж комунальної власності територіальної громади міста Києва\nВідповідно до статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", на виконання рішення Київської міської ради від 28.04.2011 N 163/5550 "Про зарахування до комунальної власності територіальної громади міста Києва газопровідних мереж" (Перелік N 163/5550), з метою надійного утримання та якісного обслуговування газопровідних мереж, в межах функцій органу місцевого самоврядування:\n1. Передати у володіння та користування публічному акціонерному товариству "Київгаз" газопровідні мережі комунальної власності територіальної громади міста Києва згідно з додатком, в межах та на умовах, визначених Договором на володіння та користування майном територіальної громади міста Києва від 21.04.2006 (зі змінами та доповненнями), який укладений між відкритим акціонерним товариством "Київгаз" та виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією).\n2. Головному управлінню комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) спільно з Солом'янською районною в місті Києві державною адміністрацією та публічним акціонерним товариством "Київгаз" забезпечити у встановленому порядку передачу газопровідних мереж, зазначених у пункті 1 цього розпорядження.\n25.10.2011 N 1960\nгазопровідних мереж комунальної власності територіальної громади міста Києва, які передаються у володіння та користування публічному акціонерному товариству "Київгаз"\nвул. Авіаконструктора Антонова, 43\nвул. Богданівська, 7\nвул. Васильченка, 1\nвул. Васильченка, 4\nвул. Васильченка, 6\nвул. Волгоградська, 2\nвул. Волгоградська, 5\n89 - 20\nвул. Волгоградська, 11\nвул. Волгоградська, 19\nвул. Волгоградська, 43\nвул. Бориса Гаріна, 62-64\nвул. Бориса Гаріна, 66\nвул. Бориса Гаріна, 68\nвул. Бориса Гаріна, 68-а\nвул. Андрія Головка, 12\nвул. Єреванська, 13 к.1-а\nвул. Єреванська, 25/1-а\nвул. Златопільська, 4-к\nвул. Курська, 8-а\n89 - 15\nвул. Курська, 10-а\nвул. Курська, 12-а\nвул. Курська, 13-а\nвул. Курська, 13-г\nвул. Курська, 13-д\nвул. Курська, 22\nвул. Кудряшова, 6\n89 - 32\nвул. Максима Кривоноса, 4\nвул. Максима Кривоноса, 6\nвул. Максима Кривоноса, 6/7\nвул. Максима Кривоноса, 7\n89 - 25\nвул. Мартиросяна, 13\nвул. Механізаторів, 7\nвул. Петра Ніщинського, 5\nвул. Петра Ніщинського, 10\nвул. Івана Неходи, 2/4\nвул. Новгородська, 6\nвул. Новгородська, 11\nвул. Новгородська, 5\nвул. Очаківська, 13\nвул. Олександра Пироговського, 3\nвул. Петра Радченка, 21\nвул. Петра Радченка, 21-а\nвул. Петра Радченка, 23\nвул. Петра Радченка, 25\nвул. Стадіонна, З-а\nвул. Святославська, 8\nвул. Смілянська, 7\nвул. Смілянська, 9\nвул. Смілянська, 19\nвул. Солом'янська, 6-в\nвул. Солом'янська, 8\nвул. Солом'янська, 10\n109 - 25\nвул. Солом'янська, 20\nвул. Солом'янська, 20-а - 20-б\nвул. Солом'янська, 21\nвул. Солом'янська, 34\nвул. Солом'янська, 41-а\nвул. Тополева, 6\nвул. Тополева, 7\nвул. Урицького, 9\n109 - 20\nвул. Урицького, 13\n109 - 40\nвул. Урицького, 17\nвул. Урицького, 31\nвул. Урицького, 35-а\nвул. Ушинського, 6\nвул. Ушинського, 8\nвул. Ушинського, 12 - 14\nвул. Ушинського, 26\nвул. Юліуса Фучика, 8 - 10\nЧоколівський бульв., 6\nЧоколівський бульв., 9\nЧоколівський бульв., 12\nЧоколівський бульв., 19\nЧоколівський бульв., 32\nЧоколівський бульв., 33\nЧоколівський бульв., 34\nвул. Бориславська, 4\nвул. Боткіна, 4\nвул. Борщагівська, 46/1 - 46/2\nвул. Борщагівська, 97-а\nвул. Борщагівська, 97-б\nвул. Борщагівська, 99\n109 - 32\nвул. Борщагівська, 144\nвул. Борщагівська, 146\nвул. Борщагівська, 148\nвул. Борщагівська, 152-б\nвул. Борщагівська, 195\nвул. Борщагівська, 212/4\nнадземний газопровід 1\nбульв. Івана Лепсе, 18\n108 - 32\nбульв. Івана Лепсе, 29\nбульв. Івана Лепсе, 30 - 32 - 34\nбульв. Івана Лепсе, 39\nпросп. Відрадний, 75\nвул. Виборзька, 1\nвул. Виборзька, 2/24\nвул. Виборзька, 3\nвул. Виборзька, 6\nвул. Виборзька, 12\nвул. Виборзька, 18/20 - 22\n108 - 25\nвул. Виборзька, 59-а\nвул. Виборзька, 75/79\nвул. Гарматна, 18\nвул. Гарматна, 16/85\nвул. Гарматна, 20\nвул. Гарматна, 45\nвул. Гарматна, 49\nвул. Героїв Севастополя, 22-а\nвул. Дашавська, 22\nвул. Західна, 1/6\nвул. Вадима Гетьмана, 22\nвул. Вадима Гетьмана, 22-б\nвул. Академіка Каблукова, 15\nпров. Ковальський, 3\nпров. Ковальський, 12\nпросп. Космонавта Комарова, 9\nвул. Машинобудівна, 11 - 13 - 15\nвул. Металістів, 5\nвул. Металістів, 7\nвул. Металістів, 8/6\nвул. Металістів, 13\nвул. Металістів, 35/15\nвул. Метробудівська, 10/11\nвул. Метробудівська, 11-а\nвул. Метробудівська, 13/10\nвул. Новопольова, 63\nвул. Новопольова, 69\nпров. Польовий, 5\nпров. Польовий, 8\nвул. Польова 19/8\nпросп. Перемоги, 37 б.1\nпросп. Перемоги, 37 б.2\nпросп. Перемоги, 37 б.4\nпросп. Перемоги, 37 б.5\n125 - 57\nпросп. Перемоги, 37 б.12\nпросп. Перемоги, 43\nпросп. Перемоги, 43-а\nпросп. Перемоги, 43-б\nвул. Політехнічна, 31-б\nвул. Політехнічна, З1-в\nвул. Генерала Тупикова, 8\nпров. Чугуївський, 12\nпров. Чугуївський, 15 - 17\nпров. Чугуївський, 19\nпров. Чугуївський, 19-а\nвул. Чумака, 3\nвул. Чумака, 7\nвул. Академіка Янгеля, 2\nвул. Академіка Янгеля, 2-а\nвул. Академіка Янгеля, 4 - 4-а\nвул. Академіка Янгеля, 14/1\nвул. Академіка Янгеля, 18/20\nвул. Академіка Янгеля, 22\nвул. Брюллова, 10\nвул. Новопольова, 81\nвул. Новопольова, 93\nвул. Мартиросяна, 12\nвул. Шепелєва, 31/87\nВул. Городня, 9\nВул. Деснянська, 19\nВул. Радченка, 25\nВул. Гаріна, 68-а\nНазва: Розпорядження Київської міської державної адміністрації від 25.10.2011 № 1960 Про передачу газопровідних мереж комунальної власності територіальної громади міста Києва


Чотириденний велопробіг, присвячений 1000-літньому ювілею давньоруського чернецтва на Афоні, завершився в Почаївській Лаврі (фото) - Українська Православна Церква\n← Блаженніший Митрополит Онуфрій: Якщо ми захочемо бути з Богом, то ніхто нас не зможе перемогти\nБлаженніший Митрополит Онуфрій очолив засідання Вченої ради Київської духовної академії (відео) →\nП’ятниця, 10.06.2016 13:14\n30 велосипедистів, серед яких троє інвалідів зору, подолали 460 кілометрів — від Києво-Печерської до Почаївської Лавр.\nВелопробіг із Києва до Почаєва відбувся з благословення Предстоятеля Української Православної Церкви Блаженнішого Митрополита Київського і всієї України Онуфрія. Захід присвячений 1000 – літньому ювілею давньоруського чернецтва на Афоні. Про це повідомляє Інформаційно-просвітницький відділ УПЦ.\n30 велосипедистів з Рівного, Львова, Дніпропетровська, Києва, Бреста (Білорусь) та інших міст подолали 460 кілометрів за чотири дні.\nОрганізаторами велопробігу виступили Місіонерсько-просвітницький центр «Київський Єрусалим», Паломницький Центр Української Православної Церкви та інші.\nСпортивне паломництво розпочалося 5 червня. Відправною точкою поїздки став Київський храм преподобного Феодора Освяченого. Перед стартом, біля храму був відслужений молебень «Про подорожуючих».\nПершу зупинку велосипедисти зробили у Житомирі. Паломники відвідали Кафедральний собор міста, помолилися біля мощей священномученика Павла і вирушили в Свято-Анастасієвський жіночий монастир Житомира, де розмістилися на нічліг. Наступного дня група прибула в Корецький Свято-Троїцький жіночий монастир.\nВ Корці гостей зустрічали на в’їзді у місті короваєм, хлібом-сіллю та козацьким маршем. Окрім духовенства, вірян та молоді району, до зустрічі велопаломників долучився керівник відділу культури Корецької райадміністрації В. В. Васильчук із вокально-інструментальним ансамблем «Ясени». Після чого, об’єднана з корчанами, колона велосипедистів вирушила на ночівлю до Корецького Свято-Троїцького жіночого монастиря.\nВарто зазначити, що у паломницькому велопробігові взяли участь троє інвалідів зору.\nВолодимир Турський – єдиний незрячий українець, який керував літаком, єдиний незрячий наш співвітчизник, який побував на Афоні\nВони везли із собою Афонську ікону вмч. Пантелеімона. Один із них Володимир Турський – інвалід першої групи зору — єдиний незрячий практикуючий адвокат в Україні.\nТакож паломники відвідали Дубно, Птичу, Судовичі, Кременець. Закінчилося велопаломництво 9 червня в Почаївській Лаврі участю в Божественній літургії на свято Вознесіння Господнього.\nНа Святу Почаївську гору велопаломники в’їхали 8 червня, напередодні свята Вознесіння Господнього. Подолавши шлях в майже пів сотні кілометрів, вони таким чином з’єднали між собою дві найбільші святині нашої країни: Свято-Успенську Києво-Печерську та Свято-Успенську Почаївську Лаври.\nВелопаломників у стінах обителі зустрічали братія монастиря, окропили їх святою водою, запропонували обід і розмістили для відпочинку, після чого подорожуючі прийняли участь у святковій всенічній.\nУ день Вознесіння Господнього гості вклонилися Лаврським святиням, помолились за Божественною літургією. Після богослужіння вони зустрілися із намісником Лаври митрополитом Володимиром, який подякував за їхній труд, терпіння і закликав надалі продовжувати започатковане.\nЯк повідомляють організатори, велопробіг був здійснений також на підтримку державного і міжконфесійного миру в Україні.\nФото прес-служби заходу, Рівненської єпархії, Почаївської лаври\nЗа тегами 1000-ліття давньоруського чернецтва на Афоні,велопробіг,міжконфесійний мир,Почаївська лавра\nОдин відповідь на “Чотириденний велопробіг, присвячений 1000-літньому ювілею давньоруського чернецтва на Афоні, завершився в Почаївській Лаврі (фото)”\n2016-06-27 на 00:14\nГруппа в Фейсбуке – https://www.facebook.com/groups/1195581093826872/