Каменських показала свої форми в купальнику - фото\nКаменських показала свої форми у відвертому купальнику. Фото\nВідома українська співачка Настя Каменських поділилася знімком, на якому позувала в яскравому бікіні. Так, вона була відображена на тлі бірюзового моря і білосніжних хвиль.\nНа своїй сторінці в Instagram виконавиця виклала відповідний кадр (щоб подивитися фото, доскрольте до кінця сторінки). На ній був роздільний купальник із чорно-білим малюнком, волосся розпущене, а маленькі сережки зробили образ ще ефектнішим.\nНа знімку артистка позувала із заплющеними очима, одну руку вона підняла вгору, а другу залишила на талії.\nУ підписі до фотографії Каменських повідомила, що вже завтра, 21 травня, виходить її новий альбом під назвою "Червоне вино". Вона зізналася фанатам, що в нових піснях розкриється з абсолютно нової для них сторони.\n"Це альбом-одкровення, він повністю асоціюється зі мною. Немов той терпкий напій, який розкривається кожному по-своєму, я також розкриюся перед вами у всій багатогранності своєї душі й характеру", – заінтригувала вона шанувальників.\nУкраїназірки в бікініфотографиишоу-бизнесшоузіркилюдиНастя Каменських (NK)


Рятувальники провели навчання з гасіння умовної пожежі на полях з врожаєм • Лиманская сторона\n46 округ Лиман Рятувальники провели навчання з гасіння умовної пожежі на полях з врожаєм\nЗберегти врожай від вогню – головне завдання не лише для сільгоспвиробників, але й для рятувальників. Саме під час жнив та дозрівання зернових культур різко підвищується небезпека виникнення пожеж на хлібних ланах, зернотоках, заготівельних пунктах та елеваторах. Про це повідомила прес-служба 21-го Державного пожежно-рятувального загону.\n9 липня на території зернового поля ТОВ «АПФ-Ставки» в с. Ставки Лиманського району Донецької області відбулися спільні тактико-спеціальні навчання з гасіння умовної пожежі хліба на корені. До навчань долучилися як рятувальники, так і аграрії. Адже лише спільними зусиллями можливо досягти максимального результату з ліквідації пожеж на хлібних ланах.\nЗа задумом навчань під час збору врожаю на зерновому масиві сталося займання комбайну. Комбайнер негайно сповістив про загоряння комбайну Службу порятунку за телефоном «101» та проінформував своє керівництво.\nЗгідно інструкції, зернозбиральна техніка була негайно виведена за межі поля. Трактор з плугом та пристосована для пожежогасіння техніка сільгосппідприємства, що чергувала на зерновому масиві під час збору врожаю сільгосптехнікою, провели обпашку осередку займання та приступила до гасіння пожежі.\nУ цей час на місце займання прибувають пожежні автоцистерни 21-го Державного пожежно-рятувального загону та Комунального закладу «Лиманський центр безпеки громадян». Пожежні підрозділи проклали рукавну лінію, встановили переносний лафетний ствол та подали воду на гасіння комбайну. Пінними стволами було проведено розлив піни по периметру комбайна, щоб вогонь не перекинувся на зерновий масив. Одночасно за допомогою навісної гребінки проводилося гасіння зернового масиву по периметру фронту розповсюдження полум’я від комбайну. Рятувальники за допомогою первинних засобів гасіння пожежі (хлопавок та вітродуву) провели захист хлібного масиву вздовж мінералізованої смуги.\nЗавдяки спільними зусиллям фахівців Служби порятунку, Лиманського центру безпеки громадян та добровільної пожежної команди ТОВ «АПФ-Ставки» умовне загоряння на території зернового поля вдалося ліквідувати.\nПо завершенню директор ТОВ «АПФ «Ставки» Андруник Дмитро Михайлович подякував за співпрацю, після чого учасники заходу підбили підсумки та зазначили, що подібні навчання є дуже актуальними та корисними. Адже пожежі на зернових масивах, на жаль, не рідкість. Саме тому дуже важливо знати, як діяти уразі займання поля.\nЧитайте також: Лиманська Держпродспоживслужба проінформувала підприємців щодо державної реєстрації виробничих потужностей.\nПредыдущая статьяВ Лимане запрещена работа кафе и ресторанов в ночное время\nСледующая статьяКак досрочно завершить самоизоляцию при въезде в Украину — МОЗ\nЛиманський міський голова привітав жителів ОТГ з Днем Конституції


Шукшин «Дружина чоловіка в Париж проводжала» – зміст\nЩосуботи в одному з московських дворів «давав концерт» для сусідів місцевий житель, невисокий привабливий хлопець Колька Параті. Він виносив із дому гармонь і заспівував:\nА дружина чоловіка в Париж проводжала,\nНасушила йому сухарів …\nА сама потихеньку шепотіла:\n«Понеси тебе чорт мерщій!»\nЛюди навколо сміялися. На прохання «публіки» Колька, граючи на гармошці, красиво й запально танцював циганочку. У розпал веселощів з вікна на третьому поверсі з лютим виглядом визирала Колькіним дружина, Валюша. Навалившись на підвіконня могутніми грудьми, вона голосно обзивала чоловіка кретином і блазнем. Регіт робився голосніше. Колька зло дружині продовжував «концерт». Він сміявся разом з усіма, однак очі його були сумні. Колька неначе витанцьовував якусь затаєну гіркий біль.\nХлопець з сибірської села, Колька познайомився з Валею по листуванню з армії. Разом з ним служив її брат – він показав фотографію красивою сестри і дав адресу. Демобілізувавшись, Колька приїхав до Москви і підкорив тут Валю тієї ж циганочкою. Сподобався він спочатку й її батькам.\nВони зіграли весілля, але сімейне життя відразу не заладилася. Колька виявив у дружини дивовижну жадібність до грошей. Всі рідні Валентини були кравці, і сама вона відмінно шила. Валя працювала телеграфісткою: добу працює, двоє будинку – шиє. Від цього мала до трьохсот рублів на місяць, а Колька, як не міняв роботи, ніде не заробляв більше ста – ста двадцяти …\nШукшин «Дружина чоловіка в Париж проводжала» – зміст Посилання на основну публікацію


РАЙ - Рогуля Андрій Йосифович: СЛАВА ІСУСУ ХРИСТУ! Присвячується світлій пам’яті дорогій Мамочці МАМО, ЛЬВІВ - ЦЕ БОЖЕ МІСТО - ВІРШ, Вірші, поезія. Клуб поезії\nСайт поезії, вірші, поздоровлення у віршах :: РАЙ - Рогуля Андрій Йосифович: СЛАВА ІСУСУ ХРИСТУ! Присвячується світлій пам’яті дорогій Мамочці МАМО, ЛЬВІВ - ЦЕ БОЖЕ МІСТО - ВІРШ\nСЛАВА ІСУСУ ХРИСТУ! Присвячується світлій пам’яті дорогій Мамочці МАМО, ЛЬВІВ - ЦЕ БОЖЕ МІСТО\nСЛАВА ІСУСУ ХРИСТУ! Присвячується світлій пам’яті Святій дорогій Мамочці (Нелечці) Рогулі Ангеліні Михайлівні МАМО, ЛЬВІВ – ЦЕ БОЖЕ МІСТО Небесного Отця родилися у Львові діти, Бо Україна вибрана Творцем й – країна Божа. Мої слова полові світу важко зрозуміти, Бо у Братів одна терпінь дорога й – дуже схожа. Дві жіночки земні родили Богові Синів. Святі Марія й Ангеліна лиш любила правду. Їх шлях терпінь до вічності важкий був і без слів. Тож над людьми в Отця Дві залужили владу й славу… Я НАРОДЖЕНИЙ ПІДТВЕРДИТИ ІСТИНУ. Я БУДУ З ВАМИ ДО СПОКОНВІКУ. БЛАЖЕННИЙ ТОЙ, ХТО НЕ БАЧИВ, А УВІРУВАВ. НЕХАЙ, ГОСПОДИ, БУДЕ НА ВСЕ ТВОЯ СВЯТА ВОЛЯ. 10.12.2019 р. Намісник Бога на землі Майбутній Володар світу коронований Господом Богом А. Рогуля (РАЙ)\nдата надходження: 06.12.2019 23:59:08\n© дата внесення змiн: 10.12.2019 18:40:44


ГДЗ та відповіді Математика 6 клас онлайн | Моя Школа\nМатематика 6 клас: ГДЗ та відповіді\nЗбіник задач і контрольних робіт\nН. Я. Віленкін та ін.\nГДЗ математика 6 клас Тарасенкова (2014 року)\nГДЗ математика 6 клас Тарасенкова (2014 року) - самостійні та контрольні робіт\nГДЗ математика 6 клас Мерзляк (2014)\nГДЗ математика 6 клас Мерзляк (2014 року) - збірник задач і контрольних робіт\nГДЗ математика 6 клас Мерзляк (2014 року) - робочий зошит\nМатематика - один з найважливіших шкільних предметів в 6 класі. Вже через рік дитина буде вивчати алгебру та геометрію, а після школи поглиблені знання в точних предметах знадобляться йому в більшості ВНЗ. Тому важливо не запускати навчання, стикаючись із труднощами в домашніх завданнях. У цьому школяреві допоможуть решебники.\nГДЗ математика 6 клас - як використовувати ?\nУ старих підручниках математики крім теорії, задач і рівнянь в кінці книги можна було зустріти готові відповіді. За ним учень міг звірятися зі своїми, виконуючи домашні завдання. Іноді півгодини дитина сиділа над одним рівнянням, а відповідь все не збігався. Доводилося кликати на допомогу батьків і розбиратися. А ті не завжди пам'ятали шкільну програму середніх класів, особливо, якщо були гуманітаріями.\nУ 90-х роках популярність отримали решебники - невеликі брошури, прологом до підручників. У них крім відповідей, вже можна було знайти рішення і пояснення. Якщо в учня не вийшло завдання, він міг за допомогою методички знайти помилку, не витрачати на один предмет багато часу і приділити увагу іншим. Решебники складалися досвідченими педагогами, часто - укладачами самих підручників. Біда була в тому, що їх доводилося шукати і купувати, зайві гроші були не завжди, а методичку після навчального року викидали через непотрібність або відкладали в шафу.\nЗараз же все набагато простіше. Навіть шестикласник легко і просто знайде потрібний собі решебник в інтернеті, абсолютно безкоштовно. Підручників з математики тепер багато, і у вільному доступі можна знайти все решебники до них.\nГДЗ з математики 6 клас - чи правильно дозволяти користуватися дитині\nСеред вчителів постарше, та іноді і батьків, існує думка, що готові домашні завдання шкідливі і псують успішність. Відразу відзначимо - це так, якщо бездумно використовувати їх як шпаргалки. Важливо пояснити учневі, що ГДЗ - це помічник у навчанні, а не матеріал для списування.\nДля тих, у кого консервативний підхід до таких методичками, можливий і інший варіант. Нехай учень сам виконує домашнє завдання, а дорослий по розв'язнику може перевіряти правильність рішення і відповіді. Краще батько вкаже на помилки, ніж школяр на наступний день отримає погану оцінку від вчителя.\nСамі вчителі використовують гдз математика 6 клас , коли потрібно перевірити великий обсяг контрольних або домашніх робіт. Корисні вони дітям та їх батькам.\nГДЗ математика 6 клас - незамінний під час хвороби\nЯк надолужити упущену програму, якщо дитина захворіла на кілька тижнів і сидів удома? Він може переписати зошит однокласника, але від цього знати більше навряд чи стане. Набагато краще згідно темі занять давати йому кілька вправ з підручника. Під час вирішення можна допомогти дитині, використовуючи ГДЗ.\nБільше дозвілля та часу на відпочинок\nДітям треба відпочивати, гуляти з друзями, займатися улюбленою справою. Багато відвідують курси іноземних мов, спортивні секції. На все це потрібен час, а ввечері після школи його віднімають уроки. У такі дні цілком припустимо скористатися ГДЗ.\nОтже, готові домашні завдання зовсім не шкодять навчання, а корисні тим, що:\nГДЗ математика 6 клас допоможе не відставати за шкільною програмою\nбатькам легко контролювати, як дитина робить уроки\nготуючись з розв'язнику, учень ще раз повторить правила і теореми


Рідний край — Хмельницький навчально-науковий інститут Тернопільського національного економічного університету\nнавчально-науковий інститут ТНЕУ\nКлуб «Рідний край»\n“Красо України — Поділля” — так назвала наш край Леся Українка.\nХмельниччина займає третє місце в Україні після Львова і Києва за кількістю пам’яток історії і культури, третє місце після Карпат і Криму по кількості рідкісних рослин і друге місце після Криму по кількості рукотворних парків. Саме на Поділлі найбагатші чорноземи, більше трьох тисяч річок і струмків.\nПодільську землю прославляли видатні діячі науки, культури, медицини, воєначальники. Поділля — край високої хліборобської культури, промислового розвитку, енергетики.\nСаме знавців та любителів рідної землі вже другий рік поспіль об’єднує клуб краєзнавців „Рідний край”, який створив доцент кафедри українознавства, кандидат історичних наук, людина, яка є автором не одного десятка книг, статей, що висвітлюють історію Поділля — Слободянюк Петро Якович. Сьогодні ж клуб очолює викладач історії, старший викладач кафедри українознавства, справжній патріот Гара Олег Афанасійович.\nЗасідання клубу відбуваються як в аудиторіях коледжу, так і за його межами. Зустрічі з краєзнавцями та істориками, бесіди та відео лекторії, екскурсії та туристичні подорожі — це не повний список заходів, що проводить клуб. В його програмних засіданнях висвітлюються цікаві сторінки історії, культури, життєдіяльності Поділля, його світлі і трагічні події, заповідні місця, видатні постаті.\n© Хмельницький навчально-науковий інститут ТНЕУ, 2011


Серіал «Бруклін 9–9» вирішили остаточно закрити | Geek.Informator\nНазвано приблизний термін виходу останнього восьмого сезону.\nШоу «Бруклін 9–9» з 2019-го року виходить на каналі NBC. Представники каналу повідомили, що серіал остаточно закривається.\nТворець комедійного шоу Ден Ґур подякував керівництву NBC за те, що воно дозволило йому нормально завершити історію свого проєкту. Раніше його вже закривали. Тоді він належав каналові Fox, який випустив п’ять сезонів, але відмовився від подальшої співпраці. Тоді права на нього й викупив NBC.\nСеріал розповідає про поліцейських, що служать на одній із дільниць США. Звичайно, усе в комедійному ключі з постійними жартами. Головні ролі в ньому виконали Енді Семберґ, Мелісса Фумеро та Террі Крюс.\nОстанній сезон шоу отримає 10 серій. Наразі їхнє виробництво призупинили через пандемію, але невдовзі воно вже має відновитися. Очікується, що випустити восьмий сезон автори зможуть восени 2021-го року, а закінчитися він має вже у 2022-му.


За які футбольні клуби вболівають Кейт Міддлтон, принци Гаррі та Вільям? (ТЕСТ) | Факти ICTV\nЧервень, 08 в 21:51\nЗа які футбольні клуби вболівають монархи? (ТЕСТ)\nФакти ICTV пропонують пройти тест і дізнатися за які клуби вболівають королева Єлизавета II, Кейт Міддлтон, принц Вільям та інші монархи.\nЛюбов до футболу мають представники багатьох монарших будинків Європи. Наприклад, для принца Іспанії Філіппа VI похід на футбол – один з найулюбленіших способів проведення вільного часу. Він намагається не пропускати жодного матчу за участю своєї улюбленої команди. Цікаво, що король дуже часто на стадіон приходить разом зі своєю тринадцятирічною дочкою — принцесою Леонор.\nБританська королева Єлизавета II є футбольною фанаткою вже понад півстоліття. Під час одного з інтерв’ю, іспанський півзахисник Сеск Фабрегас після зустрічі з королевою зазначив, що Її Величність справді є шанувальницею гри мільйонів і знає деяких футболістів.\nЧитайте: Меган Маркл та принц Гаррі показали сина\nНа питання Як монархи визначають за який з численних клубів своєї країни віддати голос? – Кумедну відповідь на цей рахунок свого часу видав ще один футбольний фанат з британської монаршої сім’ї принц Вільям:\n— Коли настав час визначитися, за кого ж я вболіваю, я став придивлятися до різних клубів. Всі мої шкільні приятелі були або за Манчестер Юнайтед, або за Челсі. Мені не хотілося передбачуваності. Я шукав команду, яка була б не так стабільна і дозволила мені відчувати емоції, як на американських гірках, – сказав принц.\nФакти ICTV пропонують пройти тест і дізнатися за які клуби вболівають європейські монархи.\nТеги: Кейт Міддлтон, Королева Єлизавета ІІ, Меган Маркл, Принц Вільям, Принц Гаррі, Футбол\nВест Хем з мінімальним рахунком переміг Саутгемптон\nТрьох іспанських футболістів засудили до 38 років за зґвалтування неповнолітньої\nТуман у Харкові: вболівальники Аталанти не можуть потрапити на матч ЛЧ\nВ Україні створили першу кіберлігу з футболу\nТоп-10 найкращих фільмів про футбол\n5 моментів, які змінили хід футбольних матчів


75 років від розстрілів у Бабиному Яру відзначать концертом у Опері | Програми на Громадському радіо\n23 липня 2016 - 16:29\nУ програмі – «Каддиш-реквієм» Євгена Станковича на вірші Дмитра Павличка, "Німецький реквієм" Брамса та "Кол Нідрей" Макса Бруха. Детальніше говорить оперний співак і продюсер концерту\nФото надане Павлом Гунькою\nПавло Гунька: Так. Але дуже цікаво, що ми вибрали як першу точку молитву , яка відбувається завжди перед Новим роком, єврейським Новим роком – це «Кол Нідрей» Макса Бруха. Наш віолончеліст приїжджає з Канади, роман Борис, він є українського походження і прекрасний інструменталіст. Тоді відразу йдемо на «Реквієм-каддиш» Євгена Станковича. А після перерви буде «Німецький реквієм» Брамса.\nПавло Гунька: Точно, точно. Ну, релігійне – то не є добре слово. То є «духовний». Релігійний, можна сказати, Моцарт, але Брамс – він зовсім в іншу сторону пішов, знаєте, хоча і називається «Німецький реквієм», але тільки тому, що по-німецьки співано. Але крім того то не є жодний реквієм, то є нагода послухати спокій, надію і що люди щось вчаться з життя. І можна тоді дивитися на майбутнє з позитивом.\nЯ, на щастя, працював з Енахиною, і ми мали те саме враження. Моя жінка сиділа у публіці і казала: «Ти вже майже 30 років співаєш, але цей концерт є один з 5 концертів незабутніх». То було нам абсолютно видно, що ми мусимо щось показати унікального, щоби люди справді відчули цю надію, цей оптимізм. І тільки через це – через музику, текст – але й через те, що душа відкривається, і люди не знають, як реагувати, публіка спочатку. Але вони, крок за кроком, приймають цей стиль і цей настрій. І я вважаю, що це буде абсолютно унікальний момент в оперному театрі тут, і сподіваюся, що дуже багато людей сприймуть це і сприймуть цей новий жанр.\nПавло Гунька: Так. Ну то самі твори є дуже сильні твори, але то є дуже важливо, як, наприклад, з співочої сторони, як співак співає про радість: щоб ми не тільки чули це слово, але ми відчули це слово. І я дав приклад «Думці». Бо я був на концерті, вони співали «Німецький реквієм», виступали, і я прилетів, звільнили мене з репетиції на 2 дні, я прилетів послухати їх наживо. І я… вони прекрасно співають, нема про що говорити. Але вони співали слово «радість», і там був тільки одинокий баритон, один співак – а їх було 60 на сцені – який усміхався. Знаєте, я старався зрозуміти, як можна радість таким обличчям співати. То означало мені, що вони повністю не відчули це слово. Очевидно, вони розуміють, що вони співають, але артист мусить творити контакт з своєю душею в моменті висловлення цього слова. І тоді, як відкриється душа, публіка відчує щось. Вони не знають, чому, але вони є в захваті.\nПавло Гунька: Ні. Я вважаю, що медитативний ефект має створитися. Я вважаю, що вони повинні усміхатися, вони не приходять на панахиду чи парастас, вони приходять на подію, яка розказує, що ми приймаємо, що такі речі діялися, ми сподіваємося, що вони не повторяться. І мусять з того вийти, я думаю, вичищеною душею, щоб вони не сумно виходили мені дуже важливо. Я тому то створив і старався керувати в такий бік, і Енахин, і також диригент ваш, Оксана Ленів, з Галичини, вона в Баварській опері тепер диригує, прекрасний диригент. І вона також розуміє, що ми не можемо лишити нації, щоб вони засмучені залишилися. Вони мусять вийти і сказати: «Так, добре. Я є готовий на другий день. ми не забудемо, але йдемо вперед». Не треба, щоб вони зарадісні були також, але усмішкою завжди, не думаючи взад, то нічого не дає. Я на всіх репетиціях стараюся керувати, щоби всі з оптимізмом працювали, то є дуже важливо.\nЄврейство Бабин Яр Голокост Музика Опера Українська музика


Volodymyr Vasylenko »\nVolodymyr Vasylenko – Expert in international law, Ukrainian diplomat, doctor of legal studies and professor. From 1972 to 1992, consultant to the Ministry of Foreign Affairs of Ukraine on legal matters. Delegate to the founding convention of the People’s Movement of Ukraine (Rukh) (1989) and member of the first assembly of the Great Council of Rukh. In spring 1990, prepared the first draft of the Declaration of State Sovereignty of Ukraine and later, as a consultant to Ukraine’s Parliament, took part in drafting the final version of the Declaration. From 2006 to 2010, Ukraine’s representative at the UN Human Rights Council.\nInterviewer\t Katerina Khinkulova\nDate\t June 27, 1996\n(00:14:00) Сьогоднi 27 червня 96‑го року. I ми сьогоднi беремо iнтерв’ю у Володимира Андрiйовича Василенка. Дуже дякуємо, що Ви погодилися на таку розмову. Отже, перше питання: коли Ви почали спостерiгати процес, який призвiв до незалежностi України, i мається на увазi епоха Горбачова. I яке було Ваше ставлення до реформ Горбачова?\nНу, тут однозначно важко вiдповiсти на це питання, i тим паче, якусь визначити дату. Я би сказав так, що коли почалися, так званi, реформи Горбачова, то …(00:01:00) , будем так говорити, не ставилось питання про незалежнiсть України i про незалежнiсть республiк колишнього Радянського Союзу. А в Україні, швидше, питання ставилось про змiни, про необхiднiсть змiн в суспiльствi, про необхiднiсть демократизацiї суспiльства. I дуже гостро ставилось питання, коли почалися оцi намагання реформувати систему, ‑ про нацiональне вiдродження, про припинення процесу денацiоналiзацiї i, власне кажучи, (00:02:00) ставилось питання про порятунок української нацiї як такої. Тому що процес русифiкацiї, денацiоналiзацiї, вiн настiльки iнтенсивно вiдбувався, починаючи з брежнєвської ери, що пiд загрозою опинилось саме iснування української нацiї як такої, українського народу як такого. Ну, це, власне кажучи, уже був наслiдок всього, ну, того колонiального статусу, в якому Україна перебувала бiльше як 300 рокiв, i особливо жорстокi репресiї щодо української нацiї в часи радянської влади, в часи сталiнщини i його поплiчникiв. Значить, оце було (00:03:00) завдання номер один ‑ зупинити процес денацiоналiзацiї, створити умови для демократизацiї суспiльного життя i створити умови для вiдродження української нацiї. I в цьому планi, в цьому планi першочергове завдання, яке перед собою поставили демократичнi сили України, ‑ це було врятування української мови вiд повного занепаду i повного знищення. I тому першим кроком, я би сказав так, пiдсвiдомим кроком до незалежностi України була iнiцiатива прогресивної громадськостi, спрямована на надання українськiй мовi статусу державної мови. I оця от боротьба за надання українськiй мовi статусу державної мови, (00:04:00) вона викликала досить суттєвi, серйознi i глибокi зрушення в українському суспiльствi. I, власне кажучи, я особисто розглядаю оцей Закон про мови в українськiй СРСР, який було ухвалено в 89‑му роцi, як перший серйозний крок до кардинальних змiн в свiдомостi суспiльства в Українi, в усвiдомленнi необхiдностi вiдродження української культури, традицiї, мови i нацiонального вiдродження, значить. Ну, i от навколо, саме навколо Закону про мови точилася досить гостра боротьба, i цей процес пов’язаний iз наданням українськiй мовi (00:05:00) статусу “державна” ‑ це досить тривалий був процес. Там, у Верховнi Радi, ще того старого скликання, яка на… на демократичних засадах формувалася, була створена робоча група, спецiальна робоча група, до складу якої i я входив. I була проведена досить солiдна, серйозна робота, от. Ну, вона висвiтлювалась в пресi дуже, i я би сказав, що оця робота над Законом про мови, вона збудила… Досить серйозним чином викликала по… пожвавлення в суспiльному життi України. Рiдко… Практично не лишилось байдужих людей в Українi.\nI що цiкаво, (00:06:00) ‑ те, що Верховнiй Радi тодi досить, ну, я би сказав, слiдкували досить уважно за станом громадської думки в цьому планi. Приходили не те, що там сотнi, а десятки тисяч листiв, звернень до Верховної Ради публiкувались в пресi. Все це ретельно аналiзувалося Секретарiатом Верховної Ради. I от, що цiкаво, на що я звернув увагу тодi ще, що, значить, 90-то, може 95 процентiв, бiльше 90 процентiв звернень, якi… i листiв там, i iндивiдуальних i колективних, якi надiйшли до Верховної Ради, там таких (00:07:00) реєструвалось, це в таких товстих томах. Там вони навiть i зараз є в архiвах, якщо хто цiкавиться ‑ може подивитись. Значить, 90-то, бiльше 90 процентiв оцих листiв i звернень однозначно вист…, це були виступи на користь надання українськiй мовi статусу державної мови. Лише незначна кiлькiсть звернень чи листiв, або взагалi заперечували за українською мовою статус державної мови, i такi були позицiї, або пропонувалась так звана… ‑ двомовнiсть так звана. Тобто, виступали за надання статусу державна i росiйськiй мовi, i українськiй мовi. Так от, що цiкаво. Хто виступав проти надання статусу… українськiй мовi державного статусу i… або хто виступав за двомовнiсть? Це… (00:08:00) Переважна бiльшiсть ‑ це представники партiйного i радянського апарату. Тобто тi люди, якi мусили таки переходити на державну мову. Громадяни пересiчнi абсолютно їх, ну, вони (смiється) нормально реагували, ну, при тому листи були вiд… не тiльки вiд українцiв, а вiд росiян i так далi. Чому? Тому що Закон про мови…, а проекти публiкувались i люди знали про що йшлося. Вiн абсолютно мав i має демократичний характер, i його мета була не українiзацiя, значить, населення всього, не примус – вивчати обов’язково українську мову. Там чiтко було записано, що в повсякденному життi люди можуть користуватись будь‑якою мовою, (00:09:00) як… хоч турецькою, хоч росiйською, хоч англiйською ‑ нiхто… Закон не втручався в сферу, так би мовити, використання мови в побутi. А Закон передбачав, що службовцi, державнi службовцi, тi, хто працює на державних пiдприємствах, от вони повиннi знати державну мову, от i все. I зараз питання саме так стоїть, тобто не йдеться про якусь насильну українiзацiю, йдеться лише про те, щоби люди, якi працюють на державнiй службi, щоб вони володiли українською мовою, щоб вони вели дiловодство українською мовою i так далi, i тому подiбне. Значить, це важливий принциповий момент, ну, i цiлком природньо, що мета Закону була ‑ створити умови для того, щоби правовi умови, правовi… правове пiдґрунтя для того, щоби (00:10:00) тi люди, якi були позбавленi можливостi надавати своїм дiтям освiту українською мовою, ‑ знову мали такi можливостi, що йде… мається на увазi, що в свiй час примусово в адмiнiстративному порядку були закритi сотнi, тисячi українських шкiл, i Україна, українське населення в багатьох регiонах України опинились в ситуацiї, коли дiтей не можна було вiддати в українськi школи, от про що йшлося. Таким чином про створення умов для то… для українцiв. Використовувати там i в побутi, i для освiтнiх цiлей, i так далi, українську мову, тобто, статистика страшна була. Перепис 1979 року, якщо менi не зраджує пам’ять, значить, (00:11:00) за цим переписом 5 мiльйонiв, щось близько 5 мiльйонiв громадян України, якi записались, що вони українцi за нацiональнiстю, написали, що їхня рiдна мова ‑ росiйська мова, тобто цей от жахливий результат русифiкацiї, систематично i дуже такими їзуїтськими методами запровадження русифiкацiї протягом столiть, так би мовити. I йдеться, i йшлося, так би мовити, знову таки, не позбавлення росiян, або євреїв, або полякiв, можливостi використовувати… вiльно користуватись росiйською мовою, а йшлося про створення умов для того, щоб українцi в своїй державi (смiється) мали можливiсть своєю рiдною мовою говорити, i зберегти цю мову, як головну ознаку нацiї. Тому й зараз от цi спекуляцiї (00:12:00) навколо мови – це тiльки спекуляцiї, це виступають проти державного статусу української мови, або про надання росiйськiй мовi статусу державної мови, тi, хто виступає практично з антиукраїнських, антидержавницьких позицiй, ‑ це однозначно. Ну, це ми вiдхилились вiд того, що було вчора, да. А в той час, значить, таким чином оцей дуже важливий момент процесу, який привiв до незалежностi, було саме це, мовне питання, тобто це було не лiнгвiстичне питання, як i зараз, ‑ це було полiтичне питання, питання про мову України. I цей процес, процес, значить, утвердження української мови як державної спiвпав iз створенням (00:13:00) Народного Руху в Українi, Народного Руху в Українi. I, звичайно, оце створення Народного Руху України, який стояв на, ну, програма була вироблена, Ви знаєте, ухвалена на 1-му з’їздi Руху, це коли, в груднi 89‑го…\nУ вереснi 89‑го року…\n… У вереснi, нi, менi здається, пiзнiше це було, нiж у вереснi. Хоча я учасник цього 1-го з’їзду, i був членом редакцiйної комiсiї, яка розробляла програму Руху, i власне кажучи, дуже серйозно ми тодi працювали над виробленням програми Народного Руху України. Програма Народного Руху України, власне кажучи, в нiй ще (00:14:00) не йшлося про…, не ставилося питання про вихiд України iз Радянського Союзу. В силу тiєї ситуацiї, яка iснувала тодi в Українi i в суспiльствi, тобто, звичайно, коли розроблялась програма Руху, обговорювалась там i у вузькому колi, i на бiльш широкому загалi, були пропозицiї включити до програми Руху вимогу повної незалежностi України, виходу України iз Радянського Союзу. Однак, на мiй погяд, тодi перемiг здоровий глузд i ця…, в програмi Руху, в першiй програмi Руху не фiгурувало програмне положення про (00:15:00) повну незалежнiсть України, а було положення, яке говорило про необхiднiсть розробки нового Союзного договору, який би визначив у зовсiм iнших параметрах статус України в рамках Радянського Союзу. Тобто, це в прихованому виглядi, так би мовити, була сформульована вимога незалежностi, тому що в той перiод суспiльство просто не готове було сприйняти оцю тезу про повну незалежнiсть України, i бiльше того, формулювання, включення такого формулювання до програми Руху, воно би дало пiдстави до серйозних репресивних дiй влади щодо Руху i до заборони, до репресiй (00:16:00) i так далi. Значить, це все враховувалось i таким чином було сформульовано це положення в програмi, в програмi Руху. Але всi iншi, так би мовити, ну, якщо взяти програму Руху, то, власне кажучи, це була програма реформування суспiльства. I процес реформування суспiльства, вiн якраз i призвiв до…, врештi‑решт до незалежностi України. Тепер щодо… Звичайно, декларацiї Горбачова про необхiднiсть реформування суспiльства, вони створили, так би мовити, сприятливий загальнополiтичний фон, загальнополiтичнi умови для пожвавлення нацiонально‑демократичного руху в (00:17:00) Українi, для пропаганди i пояснення широкому загалу тих цiлей, яких добива… добивається демократична громадськiсть України. На той час, значить, багато полiтв’язнiв колишнiх повернулося. Хоч я мушу сказати, це знов‑таки до України завжди було, i у Горбачова особливо, упереджене ставлення, i уже полiтв’язнiв зовсiм iнших нацiональностей не було в концтаборах, але українцi сидiли в концтаборах до кiнця ери Горбачова i троє з них були замордованi до смертi, ‑ це Стус i…\n… i Тихий. Стус, Литвин i Тихий (00:18:00), i якраз, знов-таки, це була iнiцiатива Народного Руху України, коли вiдбулося перезаховання цих трьох мученикiв українських i оця акцiя, значить, перепоховання трьох героїв, вона тут викликала дуже великий резонанс не тiльки в Києвi, а й в усiй Українi. Була процесiя така могутня, я би сказав, i це також сприяло пiднесенню нацiональної самосвiдомостi i усвiдомленню необхiдностi кардинальних зрушень в життi суспiльства. Ну, а потiм, знов-таки, органiзований Рухом, значить, ланцюг свободи вiд Львова до Києва, через всю Україну, також вiн засвiдчив те, що (00:19:00) не окремi, так би мовити, особистостi, не купка якихось людей ‑ iнтелiгентiв там, якi стоять на неправильних позицiях, домагаються зрушень i незалежностi України, а це народ почав прокидатися. Ну, а реформи Горбачова, реформи Горбачова, власне кажучи, Горбачов зрозумiв, що реформи необхiднi. Ну, я думаю, вiн зрозумiв це, оскiльки вiн був людиною Андропова. Андропов його ввiв до ЦК КПРС спочатку, потiм до Полiтбюро ЦК КПРС, от, (00:20:00) як земляка. Андропов, очолюючи КДБ, мав iнформацiю, вiн був не дурною людиною. Мав iнфромацiю про стан справ. Вiн розумiв, що система знаходиться в кризовому станi, що щось треба робити. I оце якраз усвiдомлення необхiдностi якихось змiн, якогось реформування системи для того, щоб її врятувати. Успадкував Горбачов вiд Андропова, але нi Горбачов, нi Андропов, нi будь‑хто в керiвництвi, вищому керiвництвi КПРС тодi не розумiли одного найважливiшого, що криза системи закладена в самiй системi, що система сама була побудована на принципах, (00:21:00) якi зробили її саморуйнiвною з самого початку. I нiякi звинувачення, що там Яковлєв неправильно щось робив, Горбачов, окремi особистостi, ‑ це анi не я, все… Так от Горбачов розумiв, що треба рятувати, i вiн хотiв врятувати систему. Там не було намагань кардинальним чином…, але система сама не пiддавалася реформуванню. I оцi всi, значить, намагання якось її пiдфарбувати, якось її пiдрехтувати, вони були марними. Тим бiльше, що у Горбачова не було чiткої, i, я би сказав так, ну, користуючись таким заяложеним словом “комплексної” програми реформування цiєї системи. Якiсь пропонувались окремi (00:22:00) заходи, але не було бачення основних причин: в чому недолiки системи, так би мовити. I тому от тi всi його, так би мовити, реформи, були приреченi на провал з самого початку. I життя довело це найкращим чином. Ну, i тут я не хочу вдаватися в усi аспекти намагань його реформування, значить, комунiстичної чи соцiалiстичної системи, оскiльки ми говоримо про такий аспект, як незалежнiсть України, то яким чином Горбачов у тих заходах, якi намагався, вжити Горбачов для врятування системи. Вiн же себе…, казав, що вiн комунiст, вiн там плакав колись (00:23:00) навiть, ледве не прослезився, що от вiн комунiст i вiн нiколи не зречеться, i вiн хоче саме систему комунiстичну утвердити i так далi. Так от його ставлення до статусу республiк колишнього Радянського Союзу, його ставлення до необхiдностi визнання i надання бiльш широких прав республiкам, якi складали Радянський Союз, цю iмперiю, i в рамках якої, власне кажучи, вiдбувалося колосальне гонiння на нацiональнi рухи. I вся полiтика радянського керiвництва i комунiстичного керiвництва, вона була спрямована на знищення нацiї. Ну, Ви знаєте: теорiя злиття нацiй була, (00:24:00) яка приводилася в практику. I, власне кажучи, оцей спротив в Українi, в iнших республiках, спротив, спрямований проти денацiоналiзацiї, спроби врятувати незалежнiсть, ну, не незалежнiсть, а спроби, ну, припинити процес денацiоналiзацiї, ‑ вони були пiдґрунтям вимог до реформування Радянського Союзу, до ухвалення нового Союзного договору, вироблення нового Союзного договору, який би на принципово iнших засадах визначив статус республiк в рамках Радянського Союзу, i статус, який би дав можливiсть кожнiй республiцi (00:25:00) розвиватися саме як державi, як нацiональнiй державi, i зберегти оцю нацiональну iдентичнiсть, так би мовити, ‑ забезпечити нормальний демократичний розвиток кожної нацiї в рамках нацiональної держави.\nГорбачов на словах визнавав необхiднiсть надання бiльшої свободи республiк, а на дiлi тi проекти, якi…, Союзного договору, якi виходили з‑пiд пера його команди, вони нiчого не давали нового. Тобто, якiсь там поступки незначнi були, але намагання були ‑ зберегти оту iмперiю, яка iснувала такою, як вона i була. Та якийсь там камуфляж такий, якісь косметичнi змiни (00:26:00) i так далi. I от я мушу сказати тут, що в Українi…, Україна, ну, i звичайно, прибалтiйськi республiки, у них там особлива позицiя… Але Україна вiдiграла, я би сказав, вирiшальну роль у розвалi Радянського Союзу, от. I я цим пишаюсь, i пишаюсь тим (смiється), що я брав найактивнiшу участь у цьому процесi. Тому що той… тi пропозицiї, якi виходили вiд України, вiд нацiонально‑демократичних сил, якi сприймав i Кравчук, i значна частина Верховної Ради, вони були… формулювались таким чином, щоби практично Україна здобула статус (00:27:00) незалежної держави, хоч прямо про це не говорилося в силу обставин, якi iснували в той час. I тi проекти, якi пропонувала Україна, вони були неприйнятнi для Горбачова i його команди. I весь час через це виникала напруга мiж Москвою, мiж Горбачовим i керiвництвом України. Ну, i бiльше того, я можу сказати, що я був автором, у свiй час ‑ це було в 90‑му роцi, я думаю, да, чи в 91‑му роцi, зараз не пам’ятаю, концепцiї (00:28:00) створення союзу суверенних держав. От, власне кажучи, в якiйсь мiрi ця концепцiя, вона спровокувала створення СНД пiсля того, от. Ну, i тут цiкаво сказати, що в цьому планi ‑ от це протиборство Москви i Києва навколо питання Союзного договору. Ну, це концепцiя союзу суверенних держав, вона в пресi була опублiкована, i там навiть у Москвi вивчали все це. Тобто це був крок (00:29:00) практично до створення такого, ну, досить, практично конфедеративного об’єднання. I, можливо, якщо би в той час пiшли на це, то це бiльш впорядковано…, то був шлях до незалежностi, один з крокiв до незалежностi, але це вiдбувалося би бiльш впорядковано. I, можливо, можна було би сподiватися, що навiть не опинились би, якщо пiшли б тим шляхом, не опинились би в такiй кризi економiчнiй, глибокiй, яка…, яку ми зараз переживаємо. Але це вимагало (00:30:00) доброї волi всiх, доброї волi всiх. Такої волi з боку Москви не було. Також, як її не було, i немає у зв’язку iз створенням i iснуванням оцього СНД: Союзу незалежних держав. Справа в тому, що…, це я, може, забiгаю вперед, от, що тодi, коли пропонувалася оця, значить, в Мiнську цi, в Бєловезькiй Пущi були пiдписанi цi угоди, пiдходи i трактовка цих угод зовсiм iнша, ‑ дiаметрально протилежна з боку Росiї, з боку України. Вона лишається i до сих пiр. Можливо, пiзнiше, якщо я можу бiльш детально на цьому зупинитися. (00:31:00) Значить, далi, що у нас тут.\nЯ б хотiла до того, що Ви сказали, питання таке. От Ви говорите: оце iснувало притиборство мiж Москвою та Києвом, питання керiвництва, ставлення до цих от, до тих змiн, якi вiдбувалися в суспiльствi, а, тобто, навiть ще до…, а от якщо говорити до 90‑го року, ще до виборiв оцiєї вже такої бiльш демократичної Верховної Ради, коли в принципi все, ну, вся влада належала ЦК КПУ. Навiть тодi… от наприкiнцi 88‑89‑го року. Який тодi був баланс оцього ставлення до демократичного руху i до нацiонального демократичного руху?\nНу, якщо брати, значить, ставлення комунiстичної партiї України i уряду України до демократичного руху, то воно було рiзко негативним. I коли (00:32:00) Рух почав утворюватися, то це викликало негативну реакцiю з боку партiйного керiвництва, i тодi Леонiд Макарович Кравчук очолював, значить, був…\n‑ …Да, секретарем ЦК з питань iдеологiї, i вiн вiн полемiку, так би мовити, iз Рухом, i доводив, що це непотрiбно, i так далi. Хоч треба вiддати йому належне, що вiн намагався знайти якiсь пояснення, якiсь аргументи до цього. Вiн пiшов на дiалог iз керiвництвом Руху, iз тими людьми, якi поч…, започаткували Рух. Були теледебати (00:33:00) на телебаченнi. Я не знаю, хотiв того Кравчук, чи не хотiв, але об’єктивно вiн допомiг у створеннi Руху, через те, що оцi всi подiї у зв’язку iз виникненням, посиленням нацiонально‑демократичного руху, i Народного Руху України як органiзацiї, як органiзацiйної структури, воно набуло широкого громадського розголосу. Люди, людям було надана можливiсть оцiнити, хто правий, хто не правий. I це, значить, сприяло тому, що почалися в суспiльствi дискусiї. Бiльш розкутими люди себе вiдчули, попри те, що (00:34:00) домiнував ще страх, який, так би мовити, на жаль, сидить отут iще у багатьох, i зараз у багатьох людей, особливо старшого поколiння, тому що через десятилiття репресiй, через якi пройшов наш народ, то тут нiчого дивного i немає. Але це вже, як казав Горбачов, процес пiшов, процес пiшов, i, власне кажучи, Леонiд Макарович Кравчук був причетний до того, що процес пiшов. (Смiється). Хоч, на перших порах вiн виступав проти, проти…, тепер‑тепер далi…\n‑ Ну, i значить, вiн був присутнiй на 1-му з’їздi (00:35:00) Руху. Йому надали слово, його там вiтали. Його… тодi Iван Драч подякував за те, що вiн таку зробив, значить, подлизку для, для Руху, от. Ну, далi, що ще в цьому, в цьому планi слiд сказати, що, звичайно, ситуацiя була досить складною. Її однозначно не, не можна оцiнювати, тому що i були, ну, не всi, я не можу сказати, що всi, але i в керiвництвi компартiйному були люди, якi вiдчували необхiднiсть перемiн, люди, які вiдчували, ну, от всю глибину кризи i нацiонального занепаду в Українi. I якраз, якщо брати Кравчука, (00:36:00) то, значить, на перших етапах, борючись проти Руху, хоча я мушу сказати, що вiн у досить толерантних, так би мовити, формах це робив. Також, як i Iвашко, так би мовити, от. Вони, i Кравчук, i Iвашко абсолютно позитивно ставилися до надання статусу державної мо… українськiй мовi статусу державної мови. I я, як зараз пам’ятаю, коли у Верховнiй Радi, на сесiї Верховної Ради, коли ухвалювавася уже, постатейно там зачитували цей, ухвалювався закон постатейно про державнi мови, i коли Крючков, ганебно себе поводячи, намагався вихолостити всi положення там в цьому законi, то тодi Iвашко пiднявся i почав соромити його i всiх. (00:37:00) Сказав, що як же вам не соромно? Ви ж тут в Українi живете, i ви виступаєте проти української мови практично, ви виступаєте за її знищення. Ну, хоч ясно, що компартiя України не була якоюсь самостiйною силою, вона виконувала вказiвки, якi надходили з Москви, якi виходили з Москви. I це визначало все. Але наскiльки нацiонально‑демократичнi сили, ну, набули, рух оцей нацiонально‑демократичний набув динамiзму, що уже нiщо не могло це зупинити.\nТобто, Ви вважаєте, що 89‑го року все, що влада могла зробити, це пiти лише на такi, на дискусiю, (00:38:00) а просто придушити якимись репресивними методами, як це вони могли традицiйно, вони вже цього не могли зробити, тому що уже така склалася ситуацiя?\nЗвичайно, це мої оцiнки, що… Ну, як, теоретично можна було очiкувати там якихось репресивних дiй i так далi, але змiнилась ситуацiя i в серединi країни. Тобто воно, на перший погляд, звичайно, не помiтно було, але розклад в самiй номенклатурi партiйнiй вже, ну, серйознi, так би мовити, спад виробництва. Не працювала вже економiчна система, так би мовити. I все воно не трималось купи, i тому вжиття якихось кардинальних репресивних заходiв (00:39:00) навряд чи дало результати. Тобто вся iсторiя Радянського Союзу свiдчила про те, що отi всi репресiї, вони результату не дали. Вони результату не дали, i це, очевидно, було основною причиною, чому не вдалися до репресiй. Ну, а звичайно, ще i тому, що вiдбулися все‑таки змiни i в свiдомостi людей, в свiдомостi людей. Ну, а з iншого боку ‑ зовсiм iнша мiжнародна ситуацiя була, зовсiм iнша мiжнародна ситуацiя. I тиск провiдних держав свiту був досить значним. I в умовах, коли, Радянський Союз не мiг, так би мовити, перебував у кризовому станi, (00:40:00) протиставити себе всьому свiтовi, опинитися в мiжнароднiй iзоляцiї, це б привело тiльки до прискорення, значить, цього краху. I тому це теж причина, яка, тобто підтримка свiтової громадськостi демократизацiї, процесу демократизацiї в Радянському Союзi, вона також була вагомим фактором в тому…\nI от виникає таке питання. Що, з одного боку, справдi, мабуть, держави i Захiдної Європи, i Сполученi Штати пiдтримували процеси демократизацiї, але як, на Вашу думку, вони ставилися до процесiв оцих от нацiональних? Адже Горбачов був дуже популярною фiгурою i…\n… i також будь‑якi якiсь геополiтичнi змiни можливi на територiї Радянського Союзу були, ну м’яко кажучи, небажаними?\nЗвичайно, захiднi держави, (00:41:00) тут я далекий вiд того, щоб iдеалiзувати їхню позицiю, вони… У них була, так би мовити, ну, застосували вони подвiйний стандарт. Тобто, з одного боку, вони були радi i, значить, наполягали на тому i пiдтримували процес демократизацiї Радянського Союзу. Але вони були проти розпаду Радянського Союзу. Вони пiдтрумували Горбачова в усiх його намаганнях зберегти iмперiю, зберегти iмперiю. Абсолютно байдуже ставлення було до нацiонально‑визвольних рухiв у рамках Радянського Союзу, от. Це вiдбувалося, на мiй погляд, з одного боку, через не розумiння взагалi (00:42:00) ситуацiї в Радянському Союзi, а з iншого боку ‑ це диктувалося, ну, егоїзмом захiдних держав. Що я маю на увазi? Ну, перше, на Заходi Радянський Союз завжди ототожнювали з Росiєю, а Росiю ототожнювали з Радянським Союзом. I серйозно нiколи на Заходi, ну, переважна бiльшiсть дослiдницьких центрiв, вони не вивчали окремi регiони, окремi республiки Радянського Союзу. Вони вивчали тiльки те, що дiялося в Москвi i в Кремлi, тому що знали, що центр справжньої влади, i центр сили знаходиться в Москвi, i все життя на теренах Радянського Союзу залежить вiд… Їхнє уявлення було (00:43:00) ‑ залежить вiд того, що вiдбувається в Москвi. Тому i термiн там, як їх звали ‑ “кремлiньологи”, i так далi, да. Ну, навiть я можу сказати, що в мене була уже пiзнiше зустрiч iз паном Телбетом до його формального призначення на посаду заступника державного секретаря, в компетенцiю якого входили, значить, вiдносини з новими незалежними державами, що утворилися на теренi Радянського Союзу. Вiн попросив мене ввести його в курс справ, що вiдбувається в Українi. I вiдверто признався, що вiн, крiм Москви, нiчого не знає, (00:44:00) хоч вiн був кореспондентом, американським кореспондентом досить (незрозумiло), досить тривалий час. Так оце одна причина, значить, просто не усвiдомлювали. Ну, на Заходi, наскiльки я знаю, було кiлька дослiджень, там в Америцi, ‑ це в основному автори українського походження займались цими проблемами. I одна солiдна робота була опублiкована в 1978 роцi, якщо менi не зраджує пам’ять, ‑ це французька дослiдниця, член французької Академiї ‑ Карен Данкост, Елен‑Карен Данкост. Її (00:45:00) робота звалася “Лiмпiр Екляти”, тобто iмперiя, що розвалюється. От вона проаналiзувала, дала глибокий аналiз оцих от…, стану саме нацiональностей рiзних, нацiй в рамках Радянського Союзу i особливо в Середнiй Азiї, що вiдбув…, якi процеси вiдбуваються. I вона тодi, значить, ну, була епiфанiєю своєрiдною. Тодi вона передбачила розпад Радянського Союзу, да, саме дослiджуючи нацiональнi процеси, якi вiдбувалися в Радянському Союзi. Але це були винятки, i офiцiйне сприйняття Радянського Союзу було, що це Росiя. I що, мовляв, що там вони хочуть тi українцi, (00:46:00) узбеки, ‑ вони живуть в Росiї, i хай собi живуть в Росiї. Розумiння не було, от, i офiцiйна позицiя полягала в тому, щоби…\nРанiше, i, власне кажучи, от виступ Буша тут, вiн у Вас стоїть, в парламентi, а до цього була… до Буша була Маргарет Теччер в парламентi. Теж вона порiвняла Україну iз, значить, iз штатом, якимись Штатами… Сполучених Штатiв Америки, i сказала, що вони ж там не мали вони незалежностi… чого ж у вас повинна бути? Тобто повне нерозумiння. Нi, i Буш теж приїхав, значить, (00:47:00) умовляти нас, що от дурнi українцi ви, значить, нащо вам ця незалежнiсть? От ви можете бути суверенними, але незалежними… нащо вам це потрiбно? Ну, i, звичайно, виступи i Теччер в парламентi, i Буша, вони негативно були сприйнятi демократичною українською громадскiстю. Хоч переважна бiльшiсть парламенту тодi, «група 239», коли Буш виступав, i Маргарет Теччер, вони їх оцi висловлювання зустрiчали оплесками i це в моєму життi, це була найбiльша ганьба. От коли я чув, як апладують людям, якi вiдверто ображають честь, гiднiсть української нацiї i відверто, i нахабно заперечують наше право бути незалежними. (00:48:00) Значить, це теж, так би мовити, така риса, от, ну, ставлення комунiстiв до незалежностi, i розумiння… Дуже низький рiвень свiдомостi.\nА якщо порiвнювати ставлення от захiдних держав iз ставлення держав схiдної Європи?\nДа, зараз ми до цього перейдемо. Значить, чому я сказав, що просто їхнiй егоїзм також, не тiльки не знання i не бажання розбиратись, що тут вiдбувається, якi тут нацiї iснують i таке iнше, а також чистий егоїзм. Тобто, ну, по‑перше, значить, це серйозно… вони боялись, що Радянський Союз розпадеться, почнеться (00:49:00) громадянська вiйна, яка виллється в серйозний збройний конфлікт, i при наявностi такого… такої кiлькостi озброєнь i ядерної зброї на територiї Радянського Союзу, це може викликати, значить, катаклiзм свiтовий, ‑ це був перший аргумент. Хоч, знов таки, i в Українi, i в iнших республiках… Прибалтiйськi республiки, я маю на увазi. Питання ставилось, що ми мирним шляхом хочемо, щоб все це вiдбулося, i закликали до цього i Горбачова, i Шеварднадзе, i Захiд також, щоб Захiд вплинув на них, на цей процес, ну, канонiзувати цей процес в мирне русло. Але Горбачов вiдмовлявся, Шеварднадзе вiдмовлявся. Я пам’ятаю, (00:50:00) як у 90‑му роцi, це вже пiсля ухвалення Декларацiї про державний суверинiтет, в якiй були сформованi основнi напрямки зовнiшньої полiтики України. Ми намагались вплинути на Шеварднадзе. I вiн погодився напередоднi Паризької конференцiї ОБСЄ тодi, НБСЄ, ради по безпецi i спiвробiтництву в Європi. Ми, пiсля прийняття декларацiї Україна, ставили питання про безпосереднє членство в цiй органiзацiї. Впливу… Формально ми мали всi права навiть за старою Конституцiєю це зробити. Ну, i от, Шеварднадзе погодився (00:51:00) прийняти делегацiю України. В цiй делегацiї було три особи, Павличко Дмитро Васильович, як Голова комiсiї в закордонних справах Верховної Ради, значить, потiм Горинь… Михайло Горинь, от, i я. З Шеварднадзе… десь була розмова пiвтори години, хоч спочатку там помiчники сказали: “Вiн дуже зайнятий: двадцять хвилин i не бiльше”. Ну, i от навколо крутилося все це, що от ми формальне право маємо. Ми ставили два питання перед ним: значить, згода Центрального уряду на наше повноправне членство в ОБСЄ, i вiдкриття українського посольства в Канадi, як у країнi, яка, (00:52:00) значить, для нас важлива чере те, що там багато українцiв проживає, i так далi. Ну, була вiдмова у вiчливiй формi, значить, як там ми не аргументували. Пан Шеварднадзе тодi сказав, що, ну, якщо вам… вам це дозволити, то тодi iншим треба, а що ж тодi я буду робить, от.\nА хiба, а хiба…\nА хiба Україна не мала права мати прямi дипломатичнi стосунки?\nМала, мало право за Конституцiєю…\nТак, у тому то i справа, мала права брати участь в мiжнародних органiзацiях юридично.\nЦе з 44‑го року?\nЩе з 44‑го року. Але все це вирiшувалось там, нагорi, от. Треба було погоджувати. Ну, i тодi Шеварднадзе, ми сказали: «Едуард Амвросiйович, дякуємо за прийом, – подякували йому за теплу i розмову таку вiдверту, (00:53:00) – ну, оскiльки Ви не хочете пiти на такi поступки, то тодi Радянський Союз не має перспективи на збереження. Вiн рано чи пiзно розпадеться, тому що ми будемо вести лiнiю на незалежнiсть”. Да. Що до захiдних держав.\nА коли це було, вiдбулась ця зустрiч?\nЦе було, я Вам можу навiть бiльш‑менш точно сказати, це було десь в листопадi 90‑го року. За 2 днi, чи за 3 днi до конферен… до Паризької конференцiї. Захiднi держави, крiм отого аргументу, який я вам навiв. Вони виходили ще з того, ну, це ж клопiт такий. Це, значить, (00:54:00) треба засновувати дипломатичнi представництва у всiх п’ятнадцятьох республiках. Це треба, значить, людей, якi б знали мови цих республiк. Це треба приймати дипломатичнi представництва цих республiк у себе. Це треба виробляти полiтику, значить, по вiдношенню до цих республiк, там… Ну, одним словом, це було пов’язано з незручностями для них. I тому от виходячи…, ну, нащо цi незручностi. Ранiше жили прекрасно: був один Радянський Союз. Спiлкувалися з однiєю людиною, з Брежнєвим чи з Горбачовим. I вирiшували всi питання без будь‑яких колопотiв. А тут виникало в зв’язку з незалежнiстю республiк, виникало дуже багато клопотiв. I от це я називаю егоїзмом, так би мовити. Тiльки через небажання, через небажання. Оце, ну, дати (00:55:00) раду оцим от клопотам, якi виникали. Вони нехтували природне право кожної нацiї на самовизначення, i нехтували i права людини, i права нацiї, i так далi. Але, слава Богу…\nКолесо iсторiї воно рухалося в iншому напрямку i пiдмяло всi цi… схiдноєвропейськi держави. Тут iнша ситуацiя, iнша ситуацiя. Значить, схiдноєвропейськi держави, ну, самi були в статусi, так би мовити, залежностi вiд Москви, хоч їхнiй статус, вiн був набагато вищий, нiж статус України, Бiлорусiї чи Прибалтiйських держав, i так далi. (00:56:00) I тому вони з бiльшим розумiнням ставились до наших, так би мовити, намагань реалiзувати свої конституцiйнi права, якi були i в Конституцiї, i були пiдтвердженi Декларацiєї про державний суверенiтет. Я скажу, що ще до проголошення повної незалежностi України, ми нав’язали двостороннi вiдносини i з Польщою, i з Угорщиною, i навiть були укладенi з ними угоди двостороннi, договори, i якраз держави Схiдної Європи були однi з перших, якi визнали Україну, якi визнали Україну пiсля проголошення незалежностi.\nА як до цього поставилися у Москвi? До укладення таких двостороннiх угод?\nНу, були намагання тиску i на нас (00:57:00), i на наших партнерiв. Абсолютно негативне було ставлення. Було негативне ставлення до будь‑яких самостiйних акцiй України на мiжнароднiй аренi. Вони хотiли законсервувавти все, як є, внiсши тiльки деякi косметичнi, так би мовити, змiнi там в цю Конституцiю союзну, чи Союзний договiр, i так далi. Тобто серйозних намiрiв надати дiйсно широкi повноваження, права республiкам, там не було.\nДобре. Тепер такi от… Я пропоную бiльше поговорити про 1990-й рiк. Якi тодi були основнi питання i основнi проблеми? Тобто, на тому етапi уже нацiонально‑демократичний рух мав якiсь певнi, уже завоював якiсь (00:58:00) певнi позицiї, i уже була обрана на таких порiвняно демократичних засадах Верховна Рада, якi…\nТакою основною подiєю, яка сприяла, значить, розвитку i процесу незалежностi України або торувала дорогу до незалежностi України, було ухвалення 16 липня 90-го…, нi…., да ‑ 16 липня 1990 року Декларацiї про державний суверенiтет. Значить, Декларацiя розроблялась протягом тривалого, дуже тривалого часу. Була створена спецiальна робоча група по розробцi цiєї Декларацiї. Я був членом цiєї робочої групи. I, до речi, перший варiант проекту цiєї Декларацiї, написав своєю (00:59:00) власною рукою i його представив. То, i воно стало, значить, ну, то був перший варiант, але вiн став початком оцiєї…, поклав початок роботи над Декларацiєю. Потiм, звичайно, вона була розширена, вдосконалена, i в рамках робочої групи, була велика боротьба з приводу кожного. I потiм уже, в рамках ‑ у Верховнiй Радi i так далі. До речi, там є в Декларацiї визначення суверенiтету України, так воно було взято iз моєї кандидатської дисертацiї. Застосування теорiї на практицi, да. Власне кажучи, (01:00:00) оце… Декларацiя, вона дiє i зараз. Була таким, дуже важливим кроком, дуже важливим кроком на шляху до незалежностi України.\nА коли Ви працювали над цим от проектом у робочiй групi, як, ну, якщо можна бiльш конкретно: хто там ще входив до цiєї групи? Як саме вiдбувалась робота? Якi були рiзнi варiанти складання цих проектiв…?\nНу, там, значить, робоча група… Я зараз, звичайно, менi важко пригадати всi прiзвища так просто… Та нема часу. Можна було пiдняти, там є в мене вдома, звичайно, там i склад робочої групи i все. Головою робочої групи був Дорогунцов Сергiй Iванович, (01:01:00) оце я пам’ятаю. Ну, а до складу робочої групи входили, так би мовити, i депутати. Дорогунцов Сергiй Iванович був такий депутат Верховної Ради, i входили науковцi. Тобто, вона мiшаний такий характер мала. Входили, як комунiсти, так i, значить, представники нацiонально‑демократичного руху. I, звичайно, там виникало багато колiзiй, i рiзнi, так би мовити, пiдходи були до ухвалення. Але в цiлому, в цiлому документ вийшов нормальний. Вийшов нормальний документ, який вiдiграв важливу роль у становленнi України як незалежної держави. Я хотiв би сказати, що в цьому зв’язку, (01:02:00) що, значить, видатну роль, я би сказав так, саме видатну роль в ухваленнi цього документу вiдiграв Iван Степанович Плющ. Тому що, коли ухвалювали Декларацiю, Верховна Рада ухвалювала Декларацiю, то тодi ще iснував Радянський Союз. I тодi, я не пам’ятаю, що там було в Москвi, чи то пленум ЦК КПРС, чи то сесiя Верховної Ради Радянського Союзу. I в Москву поїхав Iвашко, який тодi був секретарем ЦК КПУ i головою Верховної Ради, i значна група депутатiв комунiстiв поїхали в Москву. А в цей час обговорювались декларацiї. Головував на сесiї Iван Степанович Плющ. (01:03:00) I от завдяки його i розумiнню, i енергiї, i вмiнню, були ухваленi дуже важливi положння Декларацiї. Вiн наполiг, i вiн зрозумiв у чому рiч, i вiн пiшов на те, що весь свiй хист, так би мовити, уже вiн застосував, щоби були проголосованi прогресивнi нормальнi положення цiєї Декларацiї. Зокрема, положення про те, що Україна має власнi Збройнi Сили. Точилась навколо цього велика боротьба, ‑ власнi Збройнi Сили… Потiм ми знов таки там, статус мови, громадянство подвiйне чи тiльки громадянство, знов-таки український народ цим, що Україна – держава в українськiй нацiї i так далi.(01:04:00) То все те, воно зараз повторюється. Ну, i врештi‑решт документ вийшов нормальний, i багато його положень працюють i зараз на користь Українi. На забезпечення i нацiональних iнтересiв, i її незалежностi. Ну, в тому планi, значить, в Деклрацацiї було зафiксовано, зокрема, намiр України стати в майбутньому постiйно нейтральною державою, яка має, яка була б позаблоковою, без’ядерною, i додержувалась б трьох ядерних принципiв. (01:05:00) Значить, ну, Ви знаєте, що рiзнi… рiзне ставлення до цих положень навiть i зараз, але в принципi, в принципi цi положення важко переоцiнити їх значення для здобутя Україною незалежностi. Я гордий тим, що я…, це мої формулювання. Тому що тодi, коли ухвалювалась Декларацiя, iснував Радянський Союз. Треба було створити полiтико‑правове пiдґрунтя для виходу України з Радянського Союзу. Радянський Союз був ядерною державою, i головною силою у Варшавському договорi ‑ в воєнному блоцi соцiалiстичних країн. Значить, включаючи цi положення до Декларацiї, ми тим самим (01:06:00) створювали пiдґрунтя для вимог щодо виходу України iз Радянського Союзу, оскiльки вона проголошувала себе…, намiр стати позаблоковою i без’ядерною державою. I це сприяло, так би мовити, мало сприяти саме посиленню руху до повної незалежностi України ‑ це перше. Друге, з огляду на ставлення захiдних держав до ядерної зброї, до проблеми ядерної зброї, яка б лишалася в руках, там, держави. Була Декларацiя п’яти принципiв Бейкера тодi, i там, значить, вони говорили…, уже тодi починали розумiти, що Радянський Союз (01:07:00) може розпастися, i там були певнi вимоги поставленi до того, якi держави будуть визнанi, i яким державам буде надана пiдтримка i допомога. В числi цих принципiв фiгурувало: це повага до прав людини, повага до нацiональних меншин, вiдсутнiсть територiальних претензiй, там, етнiчних всяких…, i, значить, вiдмова вiд ядерної зброї, вiдмова вiд ядерної зброї. Значить, i от тут якраз, оцi положення, вони зiграли важливу роль в планi, так би мовити, руху України до незалежностi. I потiм уже, пiсля проголошення незалежностi, це був фактор, який сприяв, саме цi положення, сприяв визнанню України, оскiльки вона проголосила (01:08:00) свiй намiр стати без’ядерною державою. А тепер, ми посилаючись на свiй без’ядерний статус…, на свiй позаблоковий статус, вiдмовляємося категорично вiд участi в Ташкентському договорi, куди нас намагається затягти Москва знов-таки. Так що з усiх точок зору це… оцi положення Декларацiї, вони, зокрема, мають колосальне значення для…, мали i мають колосальне значення для утвердження України як незалежної держави.\nПiсля затвердження Декларацiї про державний суверенiтет, який вона мала вплив, якi наслiдки? От, наприклад, створення власних Збройних Сил? Як, чому воно не розпочалося? … Просто, (01:09:00) ми просто знаємо, що уже пiсля проголошення державної незалежностi i десь наприкінцi серпня, чи на самому… так, на самому кiнцi серпня 91‑го року Кравчук просто провiв таку, ну, як нараду iз цими командуючими округiв, i з найбiльших армiй, якi перебували. I таку з ними вiв розмову про те, що, от, як Ви пiдтримуєте, чи не пiдтримуєте цю iдею, i в основному їхня реакцiя була нега…, тобто вони говорили, що збройнi сили все одно повиннi бути спiльними i, ну, якось, тодi ще…\nНу, так iшла знов-таки боротьба… Це ж процес пов’язаний з оцим з визначенням прерогатив i компетенцiй, i повноважень республiк. Тодi йшлося про це, i одним з аспектiв були Збройнi Сили. Тодi точилася боротьба за те, (01:10:00) чи може мати республiка Збройнi Сили, чи це їй потрібно, чи вона може це робити, i так далi. I…, так би мовити, i в теоретичнiй, i в практичнiй площинi ставились цi питання, i в Декларацiї було записано, що може Україна мати Збройнi Сили свої власнi, Збройнi Сили… I тодi почалася робота уже i в рамках Верховної Ради, i в рамках Збройних Сил, спрямована на пiдготовку умов для того, щоб такi Збройнi Сили були створенi. Ну, у Верховнiй Радi була створена комiсiя з питань безпеки i оборони. I ця комiсiя почала розробляти пакет документiв, якi були б правовим пiдґрунтям для створення цих Збройних Сил. Була створена Спiлка офiцерiв України, яка вела (01:11:00) роботу, пов’язану iз, уже в практичному планi, iз створенням Збройних Сил, там пропонувала свої варiанти i так далi. I тодi, коли була проголошена вже незалежнiсть України, вiрнiше ще до проголошення незалежностi України, уже були наробки. Була створена законодавча база, яка, ну, на пiдставi якої уже створювалися Збройнi Сили України, попри спротив великий Москви, знов таки, от. Так що тут, це процес, це не одного дня, так би мовити. Але Декларацiї були… була створена в Декларацiї правова пiдстава для подальшої роботи.\nЗрозумiло. Тепер я би хотiла поставити таке питання: щодо питання нової (01:12:00) Конституцiї, ще тодi от…\n… в 90‑му, з 90‑го року. Наскiльки воно було таким важливим, i на скiльки активно i часто воно мало…?\nЗвичайно всi усвiдомлювали важливiсть i необхiднiсть ухвалення нової Конституцiї i фiксацiї в цiй Конституцiї, значить, уже нового статусу України. I пропонувалося…, тут питання так ставилося, до речi…, це був один з аргументiв, який проти…, який допомагав, який використовувався у вiдмовi пiдписувати Союзний договiр. Питання було…, ставилось таким чином, i якраз Кравчук тут пiдтримував це, (01:13:00) що ми Союзний договiр пiдпишемо тiльки тодi, коли ми виробимо свою власну Конституцiю, нову Конституцiю, от. I питання досить серйозно ставилося. Тодi ж була створена конституцiйна комiсiя в 90‑му роцi ще вона була створена. Я входив до складу цiєї конституцiйної комiсiї. Вона також складалася там i з депутатiв, i з науковцiв. I ми досить серйозно працювали над Конституцiєю. Проект був…, був пiдготовлений i розроблений проект цiєї Конституцiї. Притому проект ми надсилали на експертизу, на мiжнародну експертизу. Її дивились багато фахiвцiв закордоном. Були зустрiчi у нас в Українi, i поза межами України з фахiвцями. Детально обговорювали кожне положення. I врештi‑решт (01:14:00) був пiдготовлений проект, був пiдготовлений проект. I я мушу сказати ‑ непоганий проект. Його, хоч сьогоднi можна приймати. (смiється). Але, на жаль, ця Верховна Рада, уже нового скликання, там, де значна кiлькiсть комунiстiв i соцiалiстiв, вони проголосували, що треба… Тодi ж була ухвалена ще в 91‑му роцi, чи в 92‑му, концепцiя Конституцiї. Її ухвалила Верховна Рада. I на пiдставi цiєї концепцiї був розроблений проект, який можна було приймати, але там, я вже не пам’ятаю, через якi причини… достроковi там були вибори до Верховної Ради, i вирiшили, що наступна Верховна Рада, ‑ Верховна Рада нступного скликання буде її приймати. Але ця Верховна Рада (01:15:00) вирiшила, що тут комунiсти можуть взяти реванш, i виробити Конституцiю, яка була б їм бiльше довподоби.., тому почали все спочатку. Затягся через це процес, на жаль, i оце зараз ми маємо цi всi клопоти.\nЗрозумiло. У першiй половинi 91‑го року, якi були на тому етапi от… Чи були у Вас бiльше якісь розмови iз Центром, з Московою, щодо бiльшого визнання, от як Ви говорили, це була розмова iз Шеварднадзе… Чи повторювались якiсь такi розмови, такого от плану уже у 91‑му роцi?\nВесь час, весь час у цьому планi пiдтримувався дiалог i йшов через Мiнiстерство закордонних справ, то от з Козирєвим були контакти також. (01:16:00) Тому що тодi вже мiнiстерство закордонних справ Росiї почало бiльш активно функцiонувати, Козирєв туди перейшов. Весь час ми ставили цi питання i поступово, так би мовити, крок за кроком, розширювали свою дiяльнiсть на мiжнароднiй аренi. I весь час ставили питання про те, що ми маємо право мати двостороннi зв’язки i угоди укладати, ‑ це передбачено Конституцiєю було.\nНу, i тепер уже, так би мовити, на якийсь останнiй етап. Це як от путч 19 серпня 91‑го року. Як Ви про нього дiзналися, i якi у Вас першi реакцiї, думки тут в Києвi?\nЯ в цей час був на вiдпочинку в Закарпаттi, ну i дiзнався: (01:17:00) радiо, телебачення. Значить, найпершi думки, звичайно, невеселi були думки. I вкрай негативна реакцiя з приводу цiєї спроби, значить, повернути все назад. У мене реакцiя перша, яка була? Що все залежатиме вiд позицiї Єльцина, вiд позицiї Росiї, вiд позицiї Єльцина, от. I, коли я побачив Єльцина там на танку, i вiн сказав, що я проти. Я сказав, що, все, можна не хвилюватись, ‑ цей путч буде задавлений, от. Ну, потiм приїхав я в Київ. Тут уже в Верховнiй Радi цi подiї всi, (01:18:00) 24‑го числа ухвалили Акт незалежностi України i вже почали розвиватися…\nЯк Ви вважаєте, це було своєчасним, що саме тодi воно…, тобто так воно i мусило вiдбутися, що якраз вибраний отой момент був пiдходящий?\nНу, момент був вибраний, що ви маєте не увазi? Момент для путчу чи момент для проголошення незалежностi?\nМомент для проголошення незалежностi.\nНу як. Тут воно все пов’язане. Бачите, сам путч був, я так скажу, викликаний позицiєю України. Ви ж очевидно знаєте, що на 21 серпня, чи на 20 серпня, я вже не пам’ятаю, Горбачов призначив 20 серпня чи 21‑ше, по‑моєму, як дату пiдписання (01:19:00) Союзного договору в Москвi. Абсолютно точно вони знали, вiн знав, що Україна не приєднається, не буде пiдписувати, тут було рiшення Верховної Ради ‑ не пiдписувати, позицiя була однозначна, що в такому виглядi ми не можем пiдписати договiр, i тим бiльше, що ми записали, що пiсля ухвалення Конституцiї України. А тодi ще тiльки починалась Конституцiя України. Значить, без… В Москвi, звичайно, навiть сам Горбачов сказав, що без України союзу не може бути, ну, це дiйсно так, ‑ iмперiї не може бути без України, от. I найреакцiйнiшi представники елiти московської, шовiнiстичної елiти i прокомунiстичної елiти ‑ вони прекрасно розумiли, що якщо буде пiдписаний цей договiр без України, то це автоматом означатиме, (01:20:00) що Україна стає незалежною державою. I вони бачили, що Горбачов – людина безпорадна. Вiн не може, так би мовити, залiзною рукою там… Уже вони побачили, що процес пiшов настiльки далеко, що просто умовляннями, переконнанями, не можна це зробити, а треба застосовувати жорсткi репресивнi методи. От стався путч, стався путч. I путч якраз, з одного боку, позицiя України щодо Союзного договору i прагнення України до незалежностi викликало цей путч, саме України. А путч викликав Акт незалежностi України. Тобто, тодi стало ясним, що подальше перебування в складi (01:21:00) Радянського Союзу є безперспективним, воно – шлях в нiкуди.\nА чому все ж таки, ну, така абсолютно переважна бiльшiсть, майже повнiстю Верховна Рада проголосувала за оцей Акт проголошення незалежностi, включаючи оцю «групу 239»?\nНу, тут теж ситуацiя досить цiкава. Тому що Єльцин пiсля того, як було, Ви ж знаєте, придушено цей путч ГКЧП, Єльцин усунув вiд влади Горбачова, i вiн заборонив комунiстичну партiю. Значить, комунiсти в Українi голосували за незалежнiсть України, побоюючись, що наступають лихi часи для компартiї. (01:22:00) Побоюючись, ну, мiряючи на свiй аршин цi репресiї, притягнення до судової вiдповiдальностi за участь у путчi, а українськi комунiсти були задiянi, вони пiдтримали цей путч, i там розпорядження видавались певнi i так далi. Вони таким… таким чином прагнули врятувати себе, прагнули врятувати себе. От цим я пояснюю, чому вони проголосували. Хоч, з iншого боку, або одночасно, треба сказати, що серед комунiстiв була певна група, яку називали нацiонал‑комунiсти, тобто тi, якi виступаючи за збереженн iдеологiї, системи комунiстичної, вони вважали, що Україна має бути незалежною (01:23:00) державою. Так що це також мало значення i свiй вплив на цю…\nА оце про зупинення дiяльностi КПУ, яке послiдувало за проголошенням Акту незалежностi…\n… Як воно, тобто, чи виправдались оцi надiї комунiстiв, що вони, виходило, що вони проголосували за незалежнiсть i одразу їх також фактично забороняють? Наскiльки це… I от взагалi оце призупинення дiяльностi у правовому вiдношеннi, чи можна боло це тодi так зробити, як було зроблено?\nЗвичайно можна. Звичайно можна було. На‑на… Якщо, ну, саме брати ту ситуацiю i той нормативний масив, який iснував на той час, i ту практику, (01:24:00) яка iснувала, то цiлком нормально, то була постанова президiї Верховної Ради, пiдтверджена потiм самою Верховною Радою про тимчасове…, там iшлося про призупинення дiяльностi комунiстичної партiї. І про, значить, нацiоналiзацiю майна їхнього, теж це були правомiрнi рiшення. Чому? Тому що, власне кажучи, то була одна назва “партiя”. Практично то не була партiя, то була структура, яка пiдмiняла собою державу, от, i оскiльки йшлося тодi…, йшов процес, дiйсно, створення багатопартiйної системи i створення нормальних партiй, (01:25:00) то ту час… те майно, яке партiя придбала, використовуючи, користуючись привласненим статусом державної структури, ‑ воно перейшло до держави. А партiя потiм вiдновила свою дiяльнiсть як партiя, от i все.\nУже восени 91‑го року, перед… Наскiльки важливим було тодi мiжнародне визнання України?\nНу, звичайно, дуже важливим, Мiнiстерство закордонних справ провело величезну роботу, спрямовану саме на розяснення ситуацiї в Українi, i це дало свої наслiдки. Ну, як я вам сказав, оцей наш… заява (01:26:00) про те, що ми будем без’ядерною державою. Були заяви про те, що ми вiдмовляємось вiд будь‑яких територiальних претензiй. Потiм, на той час уже було, ну, i в Декларацiю закладено, i було законодавство про нацiональнi меншини i так далi. Вiдсутнiсть у нас якихось етнiчних заворушень, етнiчних конфлiктiв в Українi. Все це сприяло визнанню України, дуже швидкому визнанню України, i тут ми надавали цьому першочергове значення, звичайно. Маючи на увазi сумний досвiд Української Народної Республiки на початку столiття. Тому що тодi, на жаль, Україна була проголошена також незалежною державою. (01:27:00) Але захiднi держави вiдмовились практично визнати Україну. Значить, тодi… Спочатку десь Францiя, Великобританiя визнали кiлька, але практично нiякої… iншi не визнавали. I теж виходили з того, що повинна Россiя вiдновитися, от. I не визнання тодi, позбавляло i пiдтримки ‑ полiтичної пiдтримки i матерiальної пiдтримки, i так далi. I це розв’язало руки бiльшовицькiй Росiї, яка Україну окупувала. I тому от для нас дуже важливим це було, i тут ситуацiя сьогоднi в цьому планi кардинальним чином, особливо зараз, помiнялась. На заходi зрозумiли нарештi важливiсть України для забезпечення їхнiх власних iнтересiв. (01:28:00)\nА з чим це було пов’язано, як Ви вважаєте? Пiсля референдуму 1 грудня, буквально одна за одним, дуже швидко оцей був процес визнання рiзними …?\nНу, знов-таки, тут цiлком, цiлком зрозумiло. Тому що, бачите, пропаганда росiйська була спрямована проти незалежностi України. I одним з…, так би мовити, моментiв, важливих моментiв цiєї пропаганди, яка була розрахована насамперед на Захiд, полягав у тому, що Заходу намагалися втлумачити таку думку, що мовляв, що там Україна ця? Так купка зiбралася людей якихось, проголосили незалежнiсть, от. То це проголосили незалежнiсть комунiсти, ком… Україна є анклавом комунiстичним, (01:29:00) от. Якщо вона буде… залишиться незалежною, то там будуть панувати комунiсти. А от Росiя, вона… Єльцинська, вона демократична. I тому України визнавати не можна. А, значить, треба визнавати Росiю, ‑ допомогати їй приборкати Україну знов. Повернутись на круги своя. Тому що в такому випадку i Україна буде демократичною, а не комунiстичною, i це спрацьовувало. А референдум показав, що, значить, 90 процентiв громадян України, i не тiльки українцi, висловились за незалежнiсть. Тобто, референдум створив таку мiцну базу, легітивну базу незалежностi України. В свiтi зрозумiли, що це дiйсно прагнення народу, а не купки якихось людей, i що це треба поважати, це треба поважати, (01:30:00) ‑ ось в чому значення. I тут, знаєте, це теж цiкаве спостереження. Тодi… дуже гострi були дискусiї в парламентi: проголошувати незалежнiсть чи не проголошувати незалежнiсть. Тодi Гриньов Володимир Борисович, який, значить, я б не сказав, що вiн є прихильником незалежностi України, от, пiдступно дуже дiє, дiяв i дiє. Тодi вiн був заступником Голови Верховної ради ‑ ледве не поламав все це. Вiн сказав, що давайте… незалежнiсть – це не так важливо, давайте ми спочатку декомунiзуємо Україну, а потiм уже будем проголошувати її незалежнiсть, от. Ну це не спрацювало, тому що заклик до декомунiзацiї, (01:31:00) значить, не був сприйнятий комунiстами в парламентi. Вiн, навпаки, викликав таку реакцiю, але вiн досить серйозно обгрунтовував це i закликав демократiв не голосувати за незалежнiсть України. Ну i однiєю з умов проголошення незалежностi, ухвалення Акту незалежностi ‑ це вже домовленiсть була вiдповiдна. Пiдтвердження цiєї незалежностi на референдумi. Тому що знов-таки люди типу Гриньова сподiвалися, що на референдумi незалежнiсть не буде пiдтверджена, i чесно кажучи, у багатьох i демократiв була, був сумнiв у тому, що люди прийдуть на референдум i проголосують за незалежнiсть України. Тому що, ну, протягом вiкiв витравлювалося (01:32:00)\n… витравлювалося, значить, iз свiдомостi, з ментальностi українцiв те, що вони можуть бути незалежними. Їм тлумачили, що вони можуть бути, iснувати тiльки в Радянському Союзi, тiльки з Росiєю, що буде бiда, i так далi. I Останкiно працювало, дуже сильно втлумачюючи от всi цi думки i так далi. I тому, коли Iгор Рафаїлович Юхновський внiс пропозицiю про те, що це повинно бути пiдтверджено на референдумi, значить, це викликало невдоволення навiть серед демократiв багатьох, серед депутатiв‑демократiв. Але з самого початку, я про це казав, що вiн був правий на 100 процентiв, це був дуже мудрий i розумний крок ‑ винести саме на розумiння… на референдум це питання. (01:33:00) Ну там ще що було? Не тiльки побоювання, значить, того, що народ не прийде на референдум, а така природна, значить, людинi, i особливо українцям, i особливо менталiтету радянської людини, що от все хтось повинен зробити, а референдум означав дуже серйозну роботу. Треба було дуже серйозно працювати, щоби був позитивний результат на референдумi. Значить, ну, i поскiльки уже, ухвалено…було рiшення ухвалене Варховною Радою, то взялися до роботи, i робота дала свої наслiдки. Попри всю пропаганду оцю Останкiнську i шовiнiстичних сил тут в Українi, i комунiстичних сил, ‑ 90 процентiв людей проголосувало за незалежнiсть (01:34:00) України i це створило, ну, повну легiтивнiсть нашої незалежностi, i якраз цей фактор може найважливiший фактор, який сприяв дуже швидкому визнанню України.\nНу, що, закiнчимо на цьому…\nДуже дякую. (01:34:22)


У Старому Самборі незабаром запрацює локація для активного відпочинку – Ваш Голос Прикарпаття\nЇї встановлять у парку «Відкриті серця».\n«Це соціальний проєкт «Активні парки – локації здорової України», який має на меті зробити спортивну інфраструктуру доступнішою для населення. Біля різних тренажерів будуть розташовані навігаційні таблички з QR-кодами – відсканувавши їх за допомогою смартфону, можна перейти на спеціальний сайт і обрати для себе рівень складності вправ та ознайомитись з технікою їхнього виконання. Таким чином, віртуальними тренерами для людей будь-якого віку будуть відомі українські спортсмени чи зірки шоу-бізнесу», – розповіла «ВГП» Наталя Васурчак, спеціалістка гуманітарного відділу Старосамбірської міської ради, яка відповідає за роботу з молоддю, туризм і спорт.\nПопередньо відомо, що активний парк передбачає наявність шести елементів: «шведської» стінки, комплексу турніків/гімнастичних брусів, лавки для виконання динамічних вправ, сходинок, координаційної лінії та вільного простору.\nЗ обласного бюджету громада отримає 50 тис. грн на закупівлю тренажерного обладнання.\nПопередній 20 років тому Старий Самбір визнали історичним містом\nДалі Перемогу присвятив батькам, які воюють: юний боксер зі Старого Самбора став чемпіоном на Всеукраїнських змаганнях


Ось чому кожен день варто прокидатися о 5 ранку.\nГостуризм опубликовал подборку туристических мест, связанных с Лесей Украинкой\nСмена прописки с помощью приложения «Дія»: как и когда заработает эта услуга\nВ Минцифры оценили перспективы Starlink в Украине\nJeep угодил в скандал: название машины оскорбило индейцев\nВ Днепре девушка обратилась за помощью в приют\nОсь чому кожен день варто прокидатися о 5 ранку\n04.09.2017 Татьяна Сиденко788 Views дисципліна, звичка, організм, підйом, ранок, сон\nЩо може дати підприємцю ранній підйом? Засновник стартапа-маркетплейса Roomi Аджей Ядав вважає, що саме звичка вставати о 5:00 щодня дала йому можливість відшліфувати особисту дисципліну і гарне самопочуття з самого ранку. Пише Радіо Максимум.\nПро свої висновки після двомісячного експерименту з підйомами о 5:00 кожен день він написав у статті на themuse.com. Публікуємо її переклад.\nЯ звик прокидатися перед світанком. Ми з сусідом тинялися вулицями Нью-Йорка о 5:00 ранку і говорили про все на світі. Чому ми вирішили прокидатися так рано? Наш третій сусід не вірив у те, що нам вдасться, і нам хотілося втерти йому носа.\nБуло цікаво спостерігати за всім цим: як сходить сонце, як власники магазинів відкривають вітрини… Ми бачили як прокидається світ просто перед нашими очима. Звучить чарівно, чи не так?\nАле все це тривало тижнів зо три, не більше. Я ніколи не забуду, як надихало розуміння того, що ти прокидаєшся раніше за інших. Я знав, що зобов’язаний спробувати це ще раз. Так що в цьогоріч я вирішив, що кожного ранку буду прокидатися о 5:00. Крапка. Ніяких компромісів. Через два місяці можу сказати, що це вплинуло на мою продуктивність так, як я і не сподівався!\nПросто прокидаючись, ви вже відчуваєте себе переможцем\nЯкийсь час я намагався, і невдало, прокидатися дуже рано. Ці експерименти з раннім підйомом були одними з безлічі починань з хорошими намірами, які закінчуються тим, що ви переносите будильник на смартфоні.\nАле знаєте, що? Я радий, що якийсь час у мене не виходило. Завдяки цьому щоранку, коли у мене виходить вставати за розкладом, я почуваюся переможцем. А якщо ви відчуваєте себе переможцем вже з ранку, то ви й удень буде таким же.\nЗараз можу сказати, що я прокидаюся навіть раніше за знаменитих «ранніх пташок» на кшталт Річарда Бренсона, Аріанни Хаффінгтон і Марка Цукерберга. Це відмінний старт для початку ранку. Хтось черпає енергію з чашки кави та відео з немовлятами, я ж, просто вставши з ліжка, вже відчуваю, що контролюю свій день. Уже відчуваю, що зробив щось правильно.\nУ вас є час розставити пріоритети\nТиповий житель США прокидається приблизно між 6:00 і 7:00, це значить, що коли я встаю о 5:00, у мене є 1-2 години, перш ніж задзвонить телефон. Поки немає ні термінових мейлів, ні дзвінків, ніяких «пожеж», які потрібно терміново гасити. Єдине, що я можу запитати у себе в такий час: «Чим би мені хотілося зайнятися самому?».\nЗазвичай, у таких випадках я вмикаю улюблений плейлист на Spotify, проводжу кілька хвилин за читанням, а потім вирушаю в спортзал.\nЦе розкіш: маючи два години фори перед іншими жителями країни, я сам вирішую, що важливо для мене. І це замість того, щоб вивалюватися з ліжка прямо у вир термінових справ.\nМої ранки – це мої ранки, і я можу присвятити їх тихим, медитативним активностям, які мені подобаються. І що ще краще – прибуваючи на роботу, я почуваюся спокійнішим і щасливішим, краще підготовленим до того, що принесе день.\nВи покращуєте свою дисципліну\nКоли я валяюсь в ліжку з ковдрою до підборіддя, і дзвенить будильник, прокидатися – найскладніше завдання в світі. «Але я ж не виспався», – бурмоче тихий сонний голосок в моїй голові, ще п’ять хвилин, хіба вони на щось вплинуть?\nРобота над дисципліною – це як робота над м’язовою масою. Наприклад, коли я роблю бічну планку, я зміцнюю косі м’язи живота, незважаючи на біль. Так само, кожен раз, коли я змушую себе вибратися з ліжка, я зміцнюю свою дисципліну, не тільки на цей день, але взагалі на все життя.\nЗавдяки цьому я навчився краще фокусуватися на конкретному завданні, залишати корисні звички, чого мені раніше ніколи не вдавалося. І найважливіше – я почав вірити у власну силу волі.\nВизнаю, багато хто з нас – просто хардкорні «сови». Якщо ви належите до них – краще залишайтеся в цьому режимі. Але якщо глибоко всередині ви розумієте, що ще не знайшли власний ритм – ранній підйом може виявитися саме тим, що потрібно для розвитку вашої продуктивності.\nЦе не обов’язково має бути 5:00, це просто означає – підніматися раніше, ніж ви звикли. Звичайно, цього зміни за ніч не добитися. Цьому допоможуть кілька корисних звичок:\n• Лягайте спати спеціально раніше, ніж зазвичай, це, зокрема, означає відмову від будь-яких гаджетів за дві години до сну.\n• Знайдіть спосіб швидше засинати (глибоке дихання, візуалізації або просто додаток, від якого хилить сон)\n• Заведіть будильник, який буде «підривати» вас з ліжка.\nЗвичайно, ранні підйоми – це складно. Але обіцяю вам, коли ви розвинете цю звичку, ви відчуєте, що перемогли себе, відвоювали для себе цілий ранок і стали більш дисциплінованими. Це відчуття схоже на «Дай п’ять» від Всесвіту.\n← Previous Нумерология рождения: определяем самые важные годы в вашей жизни\nУ Дніпрі сьогодні без опадів Next →\n13 цікавих фактів про ваш імунітет\n14.10.2020 adminVPКомментарии к записи 13 цікавих фактів про ваш імунітет отключены\nЧим корисні й шкідливі сири\n06.03.2019 ТатьянаКомментарии к записи Чим корисні й шкідливі сири отключены\nЧто происходит с организмом человека после чашки кофе\nНа Дніпропетровщині затримано злочинну банду (фото)\nНа Дніпропетровщині зафіксовано спалах небезпечної хвороби\nВ Днепре работает уникальный музей ретро-техники (фото)\nНекоторые районы Днепра сегодня останутся без света: адреса\nУчнівські квитки школярів Дніпра мають нову функцію (фото)\nСегодня в некоторых районах Днепра будет отсутствовать электричество\nВ государственном цирке Днепра нарушают санитарные нормы\nНа Дніпропетровщині модернізують приймальні відділення лікарень (фото)


Виноградівська міська бібліотека: День рідної мови\nЗроби подарунок Україні –\nпереходь на українську!!!\nРозмовляй та читай українською…\nКожного року 21 лютого увесь світ відзначає Міжнародний день рідної мови. Воно було запроваджено у листопаді 1999 року згідно тридцятої сесії Генеральної конференції ЮНЕСКО з метою захисту мовної й культурної багатоманітності. Історія свята, на жаль, має трагічний початок.\nЗ нагоди свята у міській бібліотеці - філії відбувся літературний вечір «Моя душа до тебе лине», в якому активну участь прийняли учні ЗОШ № 1.\nДля користувачів бібліотеки ми запропонували книжкову виставку «Скарб України – рідна мова», а також підготували рекомендаційний список літератури\nНаприкінці зустрічі присутні мали змогу насолодитись низкою українських народних пісень.\nОпубліковано Виноградівська міська бібліотека о 19:41\nМітки: Виставки, Мова, Події


АНКЕТА УЧАСНИКА ArtPhotoBook 2019\nЗаповнення та відправка цієї анкети є Вашою офіційною заявкою на участь у\nщо відбудеться 7 вересня 2019 року\nу Києві за адресою: вул. Ярославів Вал,7 (Будинок Актора) (11:00 – 20:00)\nКоли Вашу заявку буде схвалено, Ви отримаєте електронного листа на вказану в анкеті адресу. Єдиним приводом для відхилення заповненої заявки може бути невідповідність запропонованих Вами до участі видань (проектів видань) темі форуму. Також ми лишаємо за собою право скасувати заявку у випадку несплати учасником організаційного внеску.\nІм´я, прізвище українською *\nІм´я, прізвище англійською *\nНазва організації, якщо Ви представляєте організацію\nВи братимете участь як *\nПосилання на фото чи відео книг/и (за бажання можете скористатися сервісами файлообміну на кшталт wetransfer.com, dropbox.com тощо) *\nЧи маєте Ви можливість провести лекцію на актуальну тему для учасників та відвідувачів форуму\nДля участі вам потрібні:\n(в полях нижче, будь ласка, вкажіть кількість)\n...стандартних виставкових місць (оргвнесок 520 грн/0.8 м столу + стільці)\n...VIP виставкових місць (оргвнесок 1000 грн/стіл на сцені + стільці)\n...30 хвилин часу для презентації свого проекту (міні-сцена, екран, проектор, включення до тексту програми — оргвнесок 500 грн)\n...примірники каталогу (оргвнесок 160 грн/шт)\n...місць на загальному столі для заочної участі (оргвнесок 200 грн/назва)\nЧи згодні Ви з правилами та умовами проведення форуму ArtPhotoBook 2019? *\nПісля відправки заповненої анкети Вашу заявку буде розглянуто протягом 3 днів, після чого Ви отримаєте листа з підтвердженням реєстрації та реквізитами для сплати організаційного внеску.\nПісля отримання нами підтвердження про сплату оргвнеску Вам буде надіслано другого листа зі схемою зали із позначенням вільних місць, серед яких Ви зможете без додаткової оплати зарезервувати будь-яке.\nЗвертаємо Вашу вагу, що така система надає більше переваг у виборі місць тим, хто раніше сплатив оргвнесок.\nУ разі не отримання листа від нас у 3-денний термін просимо перевірити папки «Спам» та «Підозрілі» у пошті, а коли листа там не виявиться, повідомити про цю проблему нам на електронну адресу forum@artphotobook.org\nабо ж на нашій фейсбук-сторінці https://facebook.com/artphotobookforum/


В Києві на презентації книги року розіграють сувеніри | Мій дім Україна\nАрт-бук «Скриня. Речі Сили» стала цьогоріч книгою року львівського Форуму Видавців у своїй номінації. На київській презентації видання серед присутніх будуть розіграні колоритні призи.\n«Ексклюзивне подарункове видання — про те, що колись зберігалось у дівочій скрині, а тепер може стати головними національними ідентифікаторами — речі-бренди, створені народним генієм: полтавський рушник, гуцульська кераміка, покутський свічник-трійця, борщівська сорочка», — повідомляє сайт «Останньої барикади». 29 жовтня там відбудеться перша київська презентація книги (Київ, Майдан Незалежності, 1).\n«Скриня присвячена вмісту весільної скрині, тому на презентації можна буде себе відчути молодицею з Гуцульщини, Полтавської губернії і з Полісся. Буде майстер-клас із вив’язування наміток-хусток. Це частина весільного обряду», — розповідає авторка книги, Ярина Винницька.\nНа додачу до цього заклад готує особливе весільне меню. А хто уважно слухатимете лекцію і дасть правильні відповіді на запитання вікторини, зможе отримати подарунки з сувенірної лінії арт-буку «Скриня. Речі Сили».\nОрганізатори обіцяють, що кожен зможе набратись сили і — куди ж без того — зробити колоритне селфі.\n«На презентації ви матимете змогу торкнутися справжніх речей сили — рушники, килими, трійці… Торкнутись, зробити селфі і набратись сили», — анонсує подію Винницька.\nВона вважає видання цікавим не тільки для українців. Про це вона розповіла для сайту «Останньої барикади»:\n«Чим більше я пізнаю нашу етнічну культуру, тим більше бачу, настільки всі етнічні культури світу подібні. Ті ж архетипи, ті ж візерунки — африканські племена з намистом до пупа так нагадують старі фотографії з Покуття, гуцульські ліжники орнаментально майже ідентичні з мексиканськими килимами чи бісерними прикрасами індіанців, дерево життя на індійських сарі подібне до дерева Роду на полтавських рушниках. Я переконана, що наш проект буде цікавий світові, бо ми демонструємо саму суть традиційної культури — її трансперсональний вимір. Бо ж, насправді, традиційні колядки на три ноти — це мантри, вишивки — це мандали, процес співу чи вишивання — це медитація. Всі ці речі — це спосіб увійти в особливий стан свідомості, туди, де дуже тихо й дуже затишно. Це спосіб потрапити до себе додому — у своє серце, — розповіла Ярина Винницька.\n← Еротика і політика — нова виставка Юрія Соломка → Конкурс «Умовні українці»: самокритика через карикатуру


Щипці для волосся MAGIO MG-175P з насадками для гофре купити\nголовнаМагазинКрасота и здоровьеЩипці для волосся MAGIO MG-175P з насадками для гофре\nАртикул: ws58298 Категорія: Красота и здоровье\nЩипці для волосся MG-175P від Magio потужністю 25 Вт ідеально підійдуть для швидкого створення красивої зачіски. Вам будуть до снаги зачіски будь-якої складності і задумки.\nКорпус виконаний з приємного на дотик високоякісного пластику, який запобігає плавлення при нагріванні і гарантує тривалий термін служби інструменту. Матеріал поверхні робочих пластин – кераміка, що впливає не тільки на кінцевий результат зачіски, але і на здоров’я волосся. Такий вид пластин завдає найменшої шкоди, швидко і рівномірно нагріваються, легко ковзають по волоссю і запобігають електризацію.\nВипрямляч оснащений подовженими нагрівальними пластинами шириною 25 мм, які дозволяють досягти ідеальних результатів за коротший час. Праску швидко нагрівається і буде готовий до використання менше ніж за 1 хвилину.\nУ комплект входить три знімні панелі для випрямлення, великих хвиль і маленьких хвиль, які професійно і дбайливо забезпечать чудову укладку. Завдяки скороченню кількості рухів під час випрямлення волосся укладання буде займати менше часу.\nВипрямляч оснащений спеціальним фіксатором, який розташований в підставі приладу. Він фіксує пластини, забезпечуючи зручність зберігання випрямляча і захист від пошкоджень. Петелька для підвішування і обертається шнур на 360 ° довжиною в 1.7 м створюють додаткову зручність при використанні.\nБудьте першим, хто залишив відгук “Щипці для волосся MAGIO MG-175P з насадками для гофре”“ Скасувати відповідь


Дифтерія у дітей - симптоми — Kraina.One\nДифтерію відносять до гострих небезпечних інфекційних захворювань. Виявляється хвороба запаленнями шкірних покривів у місцях, де є порізи і садна. Крім того, дифтерія у дітей проявляється як запалення верхніх дихальних шляхів. Дослідному лікарю розпізнати захворювання нескладно, а батьки, на жаль, часто не знають, як відрізнити ангіну від дифтерії. Отже, і лікування може бути вибрано неправильно.\nСама по собі дифтерія становить небезпеку не тільки локальними ураженнями шкіри і слизових. Справа в тому, що дифтерія гортані (зіва) у дітей характеризується підвищеним виробленням в організмі небезпечних токсинів. Накопичуючись, вони провокують загальну інтоксикацію, то відбивається на роботі серцево-судинної і нервової систем. Особливу небезпеку дифтерія становить для дітей, які не піддавалися вакцинації від даної хвороби. У таких пацієнтів захворювання завжди протікає в ускладненій формі.\nКлініка дифтерії у дітей бере свій початок від хворих людей або тих, хто є носієм даних бактерій, адже захворювання передається виключно повітряно-крапельним способом. Токсини, які потрапили в дитячий організм, розносяться кров 'ю до органів. Вражають вони, в першу чергу, нервову систему, нирки, серцевий м 'яз. Якщо концентрація токсину велика, то не виключена ймовірність летального результату. Саме з цієї причини, помітивши перші ознаки дифтерії у дітей, слід звертатися до фахівців. Відразу зазначимо, що симптоми дифтерії у дітей залежать від форми захворювання. Так, хвороба може проявлятися наступним чином:\nдифтерія локалізацій - пошкоджені ділянки шкіри, статеві органи. Зустрічається вкрай рідко.\nОднак існують і загальні симптоми. Так, у перші дні у дитини при дифтерії відзначається підвищена температура. Крім того, осередок запалення починає продукувати виділення гнійного характеру. Фібринозний наліт відзначається при дифтерії горлянки. Він має сіруватий колір, що пов 'язано з високим вмістом корінебактерій. Ці плівки небезпечні тим, що швидко розростаються, ускладнюючи дихання. Саме з цієї причини дифтерію у малюків плутають з ангіною, адже мигдалини збільшуються в розмірах і набувають яскраво-червоного забарвлення. Іноді запалення зачіпає не тільки мигдалини, а й м 'яке небо, язичок, дужки. Пам 'ятайте, при ангіні завжди відзначається висока температура і болі в горлі, а для дифтерії такі симптоми не характерні.\nУ рідкісних випадках при дифтерії на шкірі з 'являється висип. Так організм реагує на атакуючі його токсини. Сам по собі цей висип не потребує лікування. У важких випадках дитина може скаржитися на нудоту, рвати. Він стає млявим і апатичним.\nДифтерія - не те захворювання, яке можна лікувати вдома, використовуючи народні засоби! Життя малюка під загрозою, тому звернення до лікаря - міра обов 'язкова!\nЕфективність лікування залежить від часу введення антитерористичної сироватки проти дифтерії. Якщо вона введена в перші години після зараження, то токсини не встигнуть дістатися до внутрішніх органів. Однак такі ситуації - це виняток, а введення препарату навіть протягом першої доби вже не гарантує відсутності різного роду ускладнень. На жаль, так відбувається найчастіше.\nПоряд з протидифтерійною сироваткою також призначається прийом антибактеріальних препаратів, що зменшують активність бактерій. Крім того, лікар обов 'язково призначає дезінтоксійні препарати, що сприяють виведенню токсинів і зменшенню їх негативних наслідків на дитячий організм.