Чорнобаївський районний сектор управління ДСНС України у Черкаській області відвідали ліквідаторів-вогнеборців, які боролися зі смертельною ядерною енергією | Чорнобаївська районна державна адміністрація Черкаська область, Чорнобаївський район\nЧорнобаївська РДА » Новини » Чорнобаївський районний сектор управління ДСНС України у Черкаській області відвідали ліквідаторів-вогнеборців, які боролися зі смертельною ядерною енергією\nЧорнобаївський районний сектор управління ДСНС України у Черкаській області відвідали ліквідаторів-вогнеборців, які боролися зі смертельною ядерною енергією\nДата: 26.04.2017 15:41\n31 рік минуло від того часу, коли страшна біда прийшла в Україну, накривши чорним смертельним крилом Росію, Білорусь та інші країни. Поліське містечко Чорнобиль, якому виповнилося 800 років, зайняло місце у сумнозвісному списку поряд із Хіросимою та Нагасакі. Аварія, що трапилася на четвертому енергоблоці Чорнобильської атомної електростанції, стала однією з найбільших катастроф в історії людства. Вона вплинула на долі мільйонів людей. У багатьох регіонах України виникли нові соціально-економічні умови, що спричинили кардинальні зміни в людському житті. Україну проголошено зоною екологічного лиха. Для ліквідації наслідків аварії та створення системи надійного захисту населення від впливу Чорнобильської катастрофи залучено значні фінансові, наукові та людські ресурси.\nМайже 30 років свого життя Володимир Синько та Валерій Сезоненко пропрацювали в рядах пожежної охорони. Ветерани органів внутрішніх справ, ліквідатори аварії на Чорнобильській АЕС. Володимир Іванович та Валерій Олександрович й досі підтримують добрі стосунки з товаришами і колегами, з якими не один рік пліч о пліч боролися зі стихіями природи, вогнем і, навіть, смертельною ядерною енергією.\nВ день вшанування 31-ої річниці Чорнобильської катастрофи, Чорнобаївський районний сектор управління ДСНС України у Черкаській області бажає всім вогнеборцям-ліквідаторам та їхнім родинам міцного здоров’я, добробуту, миру, спокою та довгих років життя! Ви завжди були й залишитесь героями сьогодення, адже лише герої можуть бути надією для мільйонів людей!\nсектору управління ДСНС України у Черкаській області


Фруктові води і смачні коктейлі. Найкращі рецепти для літньої спеки! - Доставка води в Слов'янську TM "AQUALIS"\nОпис Товари та послуги (17) Відгуки Новини та статті (6) Про нас\nОбов'язкова щоденна потреба людини - це чиста вода. А влітку організму потрібно ще більше цілющої вологи. Загалом потрібно випивати близько двох літрів води щоденно, але для багатьох це справжнє випробування. На щастя влітку є багато альтернативних варіантів порятунку від спеки - освіжаючі фруктові води і напої! Вони не тільки втамують спрагу, але і порадують легким смаком, якого так не вистачає чистій воді. Пропонуємо вам кілька яскравих і незвичайних рецептів приготування коктейлів.\nБазилік – 2 віточки\nМ'ята – 2 віточки\nРозітріть листя м'яти і базиліку в ступці, полунички з цукром збийте в блендері, змішайте, додайте сок лимону і лід. Насолоджуйтесь! Завдяки базиліку, смак\nлимонаду заграє новими фарбами!\nМ'ята і лимон\nВідокремте листя м'яти від стебла, наріжте лимон тонкими часточками, все відправте в пляшечку. А ще можна додати часточки лайма і грейпфрута.\nОдин з кращих детокс варіантів. Просто наріжте кавун кубиками, додайте листя м'яти і воду. Готово! Урізноманітнити цей варіант можна додавши кілька заморожених\nНасичує і очищає. Вам потрібна половина великого огірка, декілька листочків м'яти і кілька ломтиків лимона. А якщо додати імбир, то така вода ще й допоможе вашому\nІмбир це натуральний лікарський засіб від простудних симптомів, але він так само добре прискорює метаболізм. Просто поріжте половинку кореня\nдосить дрібно, додайте трохи лимонного соку, води і дайте настоятися.\nЦей варіант допомагає боротися із зайвими жировими відкладеннями. Просто наріжте грейпфрут часточками, можна додати листя м'яти, якщо хочете. Або додайте\nсмаку за допомогою огірка і полуниці. Несподіване поєднання, але це дуже смачно.\nЛайм відмінно виводить токсини з організму. Поріжте його часточками, дайте воді настоятися протягом ночі і почніть ранок з заряду вітамінів. Урізноманітніть смак\nі додайте кубики ананаса і трохи петрушки.\nПоріжте яблуко тонкими часточками і додайте пару паличок кориці. Обов'язково дайте настоятися і ввібрати в себе всю користь вітамінів. Таку воду\nнайкраще пити принаймні хвилин за 30 до початку їжі.\nПросто залийте ваші улюблені ягоди водою, залиште на ніч і насолоджуйтеся смачним напоєм протягом всього дня. А ще дуже смачно\nбуде додати пару часточок мандарина.\nЗамовити доставки води Акваліс ви можете за номерами: +380(99)308-70-70; +380(96)308-70-70;+380(93)308-70-70


Перший сніг в Грузії на гірськолижному курорті Гударі слідом за дощем і градом випав сніг - Світ - dt.ua\nНа високогірному курорті Гудаурі в Грузії випав сніг\n10 серпня, 2018, 15:00 Роздрукувати\n— Перший сніг e цьому сезоні, — прокоментували кадри примх природи користувачі соцмереж.\nНа одному з найпопулярніших грузинських гірськолижних курортів Гудаурі сьогодні випав сніг. Місцеві жителі встигли зафіксувати рідкісне для літа явище і викласти фото і відео в Інтернеті.\nСильний дощ зі снігом і градом почався в східній гірській частині Грузії опівночі 9 серпня. Розлилася річка Арагві затопила кілька будинків і сільськогосподарських угідь в селі мліти муніципалітету Душеті. Грузинські рятувальники евакуюють туристів з ущелини Трусо після виходу з берегів Терека і зсуву на дорозі, що веде до Гудаурі. Мер міста Казбегі Олександр Загашвілі сказав, що туристи з 10 автомобілями не можуть покинути територію через обвал на дорозі і пошкодження моста. Їх життя не схильна до ризику, сказав він. Похідна дорога в село Гергети також закрита. Персонал служби екстреної допомоги працює на місці, щоб очистити закриті дороги.\nЧитайте також: Аварія на канатній дорозі в грузинському Гудаурі трапилася через помилку оператора\nМіністр екології розповів про кліматичні зміни в Україні. Зміна клімату несе загрози для здоров'я людей і призводить до значних економічних збитків, вважає міністр.\nЗа матеріалами: agenda.ge /


В Карпатах загинув турист з Києва - Новини - УкрБізнес, UB.UA\nСьогодні, 22 жовтня, 11:36\nВ Карпатах загинув турист з Києва\n23.12.2010, 14:37 Різне\nНа Закарпатті знайдено мертве тіло зниклого туриста-екстремала з Києва. Для пошуків в надзвичайно складних погодніх умовах рятувальникам знадобилось три дні.\nЗі слів помічника начальника ГУ МНС в Закарпатській області Федора Філіна, сьогодні зранку о 07:40 в районі гори Стіг, що в Рахівському районі Закарпатської області, гірські рятувальники знайшли зниклого туриста.\n«Тіло 26-річного киянина, який приїхав підкоряти Карпатські вершини самотужки, знайшли у палатці», - уточнив Ф.Філіп в коментарі УНІАН.\nНа Закарпатті знайдено тіло зниклого туриста-екстремала з Києва. Для пошуків в надзвичайно складних погодніх умовах рятувальникам знадобилось три дні.\nЗі слів помічника начальника ГУ МНС в Закарпатській області Федора Філіпа, сьогодні зранку о 07:40 в районі гори Стіг, що в Рахівському районі Закарпатської області, гірські рятувальники знайшли зниклого туриста.\nтурист карпати одеса\nТетяна Левчук 23 грудня 2010 в 14:59


Всім відомо, що склад крові людини може змінюватися в залежності від харчування, навколишнього середовища і способу життя. Приблизно у 80% пацієнтів відзначається занепад сил, викликаний анемією – дефіцитом у крові переносить кисень червоного білка.\nГемоглобін – особлива речовина в складі крові, яке володіє унікальною здатністю зв’язувати кисень з повітря, транспортуючи його в тканини, і виводити з організму вуглекислий газ. Для нормальної роботи організму надзвичайно важливо тримати цей показник в нормі. Тому інформацією, які продукти харчування підвищують гемоглобін у крові, повинен володіти будь-яка людина, яка піклується про своє здоров’я. Гемоглобін — це складний білок, який міститься в червоних кров’яних тільцях — еритроцитах. В залежності від віку рівень еритроцитів у крові може змінюватися.\nАнемії у цій категорії трапляються досить часто, що пояснюється швидким ростом дитини, великими потребами організму в залозі, білку, вітамінах, мікроелементах і часто недостатнім вмістом цих елементів у раціоні.\nНижня межа концентрації еритроцитів у крові дітей віком до 6 років — 110 г/л, а старше 6 років – 120 г/л Відповідно, якщо показники рівня гемоглобіну знаходяться нижче, зазначених цифр — це свідчить про анемію. Як чисельність еритроцитів і вміст гемоглобіну протягом життя зазнають зміни. У новонародженого ці показники найвищі: 6,0 — 5,5 х 10/л еритроцитів і 180-160 г/л гемоглобіну.\nПоступово кількість еритроцитів у крові дитини зменшується і до кінця 1 місяця життя становить 4,5 — 5,0 х 10/л, а вміст гемоглобіну 150-130 г/л. Близько 3-х місяців його рівень знижується і може досягати граничних показників — 110 г/л, а іноді і менше. Це так звана фізіологічна анемія. До 6 місяців в крові дитини міститься близько 4,0 – 4,2 х 10/л еритроцитів і 120-125 г/л гемоглобіну. Це показники норми у здорового малюка.\nЯк підняти гемоглобін у дитини?\nПроцеси оновлення еритроцитів в організмі відбуваються постійно. Старі клітини поглинаються селезінкою, а потім в перетвореному вигляді залишають організм, а нові надходять у кров з кісткового мозку. Тому їх зміст постійно змінюється.\nДля утворення еритроцитів, перш за все, необхідні білки і залізо, які входять до складу гемоглобіну, а також вітаміни і багато мікроелементів. Тому, якщо дитина в недостатній кількості отримує їжу, що містить білки, ймовірність розвитку анемії у нього підвищується.\nЯкщо в організмі невеликі запаси будь-якого з цих елементів, особливо заліза, утворення гемоглобіну і еритроцитів порушується, що призводить до анемії. Цього допускати не можна. У такому разі важливо стежити, щоб харчування було насичене продуктами, що підвищують гемоглобін в крові у дітей.\nСамі необхідні речовини для його освіти, білок і залізо, надходять в організм з їжею, так що особливе значення має повноцінне та раціональне харчування дитини. Лікування анемії призначає лікар, а завдання батьків – старанно і ретельно виконувати всі рекомендації, забезпечити дитину продуктами, які збільшують вміст еритроцитів у крові.\nНе можна забувати, що крім лікарських засобів, які містять залізо, джерелом цього елемента і вітамінів є повноцінне харчування. Це, насамперед, натуральні продукти, що підвищують гемоглобін у крові: яблука, смородина, овочі, яловича печінка, морська капуста, жовток, вівсяні пластівці, ікра риби та ін.\nРекомендуються фрукти, багаті на лимонну та янтарну кислоту. Вони покращують всмоктування заліза: лимони, апельсини, абрикоси, яблука. Їх дають малюкам з розрахунком на вік. Яблучне пюре можна готувати з шестимісячного віку. Потрібно знати, що залізовмісні продукти не дають ефект, якщо в раціоні буде недостатня кількість білків.\nПо досягненню 7-8 місяців малюк починає отримувати м’ясне пюре або печінку. Не всі діти їдять її з задоволенням, тому зручніше додавати в м’ясні страви. Обов’язково слід переглянути раціон дитини, особливо однорічного, якщо він їсть каші більше одного разу в день. Їх слід замінити овочевими стравами, а в разі відсутності грудного молока, адаптованою сумішшю з підвищеним вмістом заліза.\nЯкими продуктами можна підвищити гемоглобін в крові дитини?\nТак як всі діти обожнюють солодке, можна приготувати смачний коктейль: 200 г пломбіру і 200 мл соку персика з м’якоттю. Такий мікс дитині дуже сподобається, а також поліпшить сон і нормалізує роботу шлунка і кишечника. На сніданок можна приготувати ще один коктейль. Подрібнити склянку будь-яких наявних ягід, малини, чорниці, вишні, полуниці, смородини, залити 250 мл кефіру, додати трохи меду.\nНизький гемоглобін, пов’язаний з недоліком заліза в організмі, досить швидко виліковується за допомогою раціонального харчування і прийому лікарських препаратів. Але набагато корисніше дотримуватися деяких правил харчування, вживати продукти, що підвищують гемоглобін у крові, які допоможуть досягти потрібного результату.\nБагато заліза міститься в їжі тваринного походження, хоч це і не означає, що його немає в вегетаріанському харчуванні.\nВ раціоні людини хоча б раз в день необхідно присутність червоного м’яса. При цьому найвищий вміст заліза зазначено в м’ясі молодого теляти, а в яловичині його наполовину менше. Яловичину можна рівноцінно замінити кролятиною, яка теж щедра на цей мінерал.\nПродукти, що підвищують гемоглобін у крові, що володіють високою концентрацією заліза, надходять також з морських глибин. Наприклад, в 100 г зварених мідій, міститься добова норма цього елемента. Надзвичайно корисна печінка тріски, але слід враховувати місце, де була виловлена риба, так як крім залоза, печінка має здатність накопичувати велику кількість токсичних елементів. Французи люблять вживати варених мідій з часником — в 100 г цього страви знаходиться 10 г заліза.\nФрукти, ягоди та спеції\nБезсумнівно, яблука насправді мають у своєму складі найбільше заліза. Але є й інші фрукти, які необхідні при нестачі цього елемента:\nСеред продуктів харчування, які підвищують гемоглобін у крові, слід особливу увагу приділити ягодам. Для цього добре використовувати аґрус, журавлину, брусницю і малину. Корисний чай з шипшини, містить дуже багато заліза, але варто знати, що ця ягода має значний сечогінний ефект.\nКрім того, багато мінералу міститься також в травах, часто вживаних у вигляді приправ: в кропі, молодому фенхелі, кмин і розмарин.\nПід час виношування дитини майбутні мами багато разів перевіряють аналіз крові, так як це головний показник роботи організму. Нормальним рівнем гемоглобіну у вагітних вважається показник 120 г/л. Під час виношування дитини кількість еритроцитів частіше зменшується до початку другого триместру. Якщо гемоглобін знизився в першій половині терміну вагітності, то швидше за все, жінка хворіє анемією. Причиною цього є значна нестача в жіночому організмі заліза, цинку, міді, а також інших вітамінів. Причиною служать і нервові стреси.\nЦе супроводжується такими симптомами, як млявість, часте безпричинне відчуття втоми, втрата емоційного тонусу, прискорене серцебиття, втрата апетиту, проблеми з роботою травної системи, задишка, ослаблення волосся і нігтів, часто повторювані застуди. Тому для нормального розвитку плода необхідно вживати в їжу продукти, що підвищують гемоглобін у крові при вагітності.\nНе завжди виходить відразу підняти його рівень до необхідної норми. Досить часто лікар-гінеколог може направити пацієнтку в стаціонарне відділення, щоб більш детально обстежити і з’ясувати, чим викликані такі зміни, і надати відповідну допомогу, щоб поліпшити гемоглобін. Фахівець може виписати залізовмісні препарати для виправлення ситуації.\nТаблиця продуктів, підвищують гемоглобін у крові\nВміст заліза в мг на 100 г\nбіле куряче філе;\nриба різних видів;\nКрім м’яса, існує досить великий список продуктів, підвищують гемоглобін у крові:\nкаша з різних круп;\nВсе це – продукти, що підвищують гемоглобін у крові у вагітних, а також у будь-якого дорослого людини. Рекомендовані вони в будь-якому випадку, якщо немає індивідуальної непереносимості будь-якого з них.\nПравила швидкого підняття гемоглобіну\nЯк в найкоротші терміни підвищити цей важливий показник комплексним підходом, підкаже лікар, але існують і загальні правила:\nЧорний чай і кава при нестачі гемоглобіну протипоказані, у зв’язку з вимиванням заліза з організму.\nПотрібно включати в щоденний раціон побільше залізовмісних продуктів.\nЯк можна менше їжу піддавати термічній обробці, так як при цьому багато мікроелементів знищуються.\nМ’ясні продукти корисно поєднувати з овочами, де багато вітаміну С для кращого засвоєння заліза.\nЯкщо гемоглобін регулярно знижується тільки взимку, то в холодний період слід використовувати попередньо заморожені ягоди. Таким чином організм забезпечується необхідною кількістю заліза.\nКорисно вживати натерту буряк або ж сік з неї. Але не варто зловживати цим продуктом, так як він агресивний щодо травної системи людини.\nНеобхідно випивати до 1 л свіжовичавленого соку моркви в тиждень. Для приготування однієї склянки соку знадобиться приблизно 0,5 кг моркви.\nДо продуктів, підвищує гемоглобін у крові у літніх людей, можна віднести наступні:\nКурага і сухофрукти. Ці продукти містять чималу кількість заліза.\nМед з волоськими горіхами добре нормалізує рівень гемоглобіну в крові. Змішувати інгредієнти слід в рівних пропорціях. Вживати необхідно відразу.\nКращі продукти, що підвищують гемоглобін у крові у жінок: шипшина, горобина, морква, кропива, яблука.\nШипшина з медом зміцнює імунітет і збільшує концентрацію заліза у крові. Ягоди слід заварити і настій витримати 3-4 години, а перед самим вживанням додавати мед.\nПриймати свіжий сік з вичавленою горобини 4 рази в день по 1 ст. л.;\nВключити в меню салат з моркви зі сметаною в будь-який час року, вживати не менше 150 р.\nНастоювати 40 хвилин відвар з 30 г кропиви, завареної 200 мл води, випивати протягом дня.\nНеобхідно з’їдати не менше 0,5 кг яблук кожен день.\nДуже корисні будь-які горіхи — близько 100 г щоденного вживання.\nКорінь петрушки разом зі стеблом заварити 200 мл окропу, варити 5 хвилин. Потім 4 години настоювати.\nКорінь петрушки без стебла змішати з 100 мл рідкого травневого меду. Суміш приймати по 2 ст. л. вранці, вдень і ввечері. Таке лікування триває 1 місяць. Після тижневої перерви лікування можна повторити.\nСеред продуктів, підвищують рівень гемоглобіну в крові, – пророщені зерна пшениці. Дуже корисно з’їдати по 1 ч. л. до їжі, поступово збільшуючи порцію.\nВітаміни здатні побороти недугу: необхідно поєднати горіхи, родзинки, мед і курагу. Солодку суміш вживати натщесерце щодня по 1 ч. л.\nКрім заліза в харчуванні повинні бути такі речовини:\nвітамін В12 — м’ясо, яйця курячі, сир, соєві продукти, пророщені зерна і гриби;\nфолієву кислоту — авокадо, брокколі, нут, капуста, квасоля, шпинат;\nвітамін С — лимон, мандарин, грейпфрут, апельсин, солодкий перець, шипшина;\nбілки — молоко, бобові, риба.\nЯкі продукти небажані при низькому гемоглобіні?\nНе слід забувати про продукти, які перешкоджають процесу лікування анемії. Краще на якийсь час зменшити вживання кави, молока і молочних продуктів, від алкоголю слід зовсім відмовитися, за винятком невеликої кількості сухого червоного вина. Рослинна клітковина знижує всмоктування заліза, тому хлібні вироби, зернові і бобові краще вживати зі склянкою свіжовичавленого соку цитруса.\nПеред призначенням будь-якого препарату слід проконсультуватися з лікарем. Необхідно пройти повну, комплексну діагностику і встановити причину падіння гемоглобіну. Можливо — це перший симптом серйозного захворювання. При зменшенні цієї речовини клітини організму недоотримують деяку кількість кисню. При цьому всі органи страждають від нестачі кисню.\nЛюди з діагнозом анемія зазвичай негайно приступають до пошуку продуктів, що швидко підвищують гемоглобін у крові. Якщо він знижений лише на кілька пунктів, то можна відновити тільки відповідними продуктами протягом тижня.\nІз запущеною анемією вже потрібно лікувати медикаментами, але при цьому продукти, багаті залізом, допоможуть швидше нормалізувати гемоглобін. Кращого способу для цього немає, ніж вживання залізовмісних продуктів.\nА якщо еритроцитів багато?\nБуває, що в організмі виникає й інша крайність, коли вміст еритроцитів перевищує норму. Така висока концентрація гемоглобіну в крові небезпечна для здоров’я не менше, ніж його недолік. При цьому кров стає більш густа і в’язка.\nЗ’являється підвищений ризик тромбоутворення, кровотеч, відривів тромбів і закупорок ними основних судин, що стає загрозливим для життя станом і потребує термінової медичної допомоги. Ця недуга не можна подолати тільки за допомогою дієти, тут знадобиться медикаментозне лікування, але корекція дієти все ж необхідна. З раціону харчування бажано виключити всі залізовмісні продукти або звести їх вживання до мінімуму.\nБудь посилене пиття. Вода, чай, кава, молоко — ці продукти при підвищеному гемоглобіні крові будуть дуже корисними.\nКращі страви при анемії\nВикористовуючи таблиці продукти, що підвищують гемоглобін у крові, можна приготувати безліч корисних і смачних страв. Ось деякі з них:\nПечінковий паштет. Взяти 200 г свіжої печінки, 2 моркви і цибулі, додати перець і сіль за смаком, 2 ст. л. олії. Печінку подрібнити на невеликі шматки, залити водою і варити близько 5 хвилин. Відварити моркву. Потім все подрібнити блендером і додати рослинне масло. По консистенції паштет буде нагадувати густу сметану.\nЯкщо розглядати готові страви, то серед них слід виділити печену картоплю, варені перепелині яйця і всі зелені салати.\nМ’ясо по праву вважають джерелом гемоглобіну. Але готувати його слід правильно, котлети при цьому мало допоможуть. Всередині м’ясо повинне бути трохи не просмаженим. Добре піднімають гемоглобін стейк або шашлики, коли їх готують на відкритому полум’я, жар зовні покриває м’ясо кіркою, не руйнуючи корисні елементи всередині.\nВідбивні з телятини. Приготувати 200 г шийної вирізки, 2 яйця, панірування, сіль і перець за смаком, олія для обсмажування. Відбити нарізані пласти м’яса. Яйця злегка збити з сіллю і перцем. М’ясо занурити в яєчну суміш, потім в сухарі. Обсмажити на сковороді до золотистого кольору з обох сторін.\n1 склянку гречки неочищеної промити, висушити в духовці, подрібнити в кавомолці, змішати з 1 склянкою фісташок і 0,5 склянки кунжуту, залити всі 200 мл меду. Вживати по 1 ст. л. двічі на день.\nЛікарі при низькому гемоглобіні, перш за все, призначать прийом спеціальних ліків. Але такі препарати дуже погано засвоюються організмом і швидкого результату не приносять. Краще з’ясувати, які продукти підвищують гемоглобін у крові, і проконсультуватися з лікарем з приводу їх вживання, враховуючи супутні хвороби. При нестачі заліза протягом дня необхідно випивати більше рідини: води, компоту, соків — це прискорить надходження мікроелемента в тканини організму.\nАртишок: корисні властивості і протипоказання


21 грудня 2021 року пішла з життя Елеонора Романівна Аляб’єва. Це ще одна цьогорічна трагічна подія в сім’ї запорізьких греків Пача. Після раптової смерті Владислава Семеновича Пача, чудової людини, невтомного активіста Грецької Ради Запорізької області “Еллада” йде у вічність його дружина – Елеонора Романівна…\nВажко передати та усвідомити гіркоту втрати.\nВона прожила велике життя, десь важке і суворе, десь насичене прекрасними подіями – поїздками та подорожами, з незмінною атмосферою затишного сімейного щастя, завжди пліч-о-пліч з коханим чоловіком, у колі люблячих дітей, друзів і рідних.\nКоротко про її життєвий шлях.\nНародилася у 1940-му році в сім’ї кадрового військового та швачки (майстрині-закрійниці) в Алма-Аті.\nБатько Елеонори Романівни загинув 1944 року на фронті в Молдавії. Виховувалась мамою у важких повоєнних умовах – перебої з постачанням та продуктами, переїзди, спочатку до Середньої Азії (Чирчик), потім до України (Запоріжжя).\nДобре навчалася у школі і, пізніше, в інституті, поєднуючи навчання з роботою, оскільки жили бідно і сидіти на шиї у батьків не дозволяло сумління. Працювала і стрілочником, і монтажником високовольтної апаратури, набувала досвіду та практичних знань. Закінчивши вечірнє відділення машинобудівного інституту з дипломом інженера-електромеханіка, працювала у ДТМЗ інженером-конструктором, далі проєктантом на ЗТМК, пізніше викладала електромонтажні технології у професійно-технічному училищі.\nНа той час Елеонора Романівна вийшла заміж за Пача Владислава Семеновича та народила йому двох синів. Жили дуже скромно, в одноповерхових опалюваних квартирних будинках баракового типу, з кухнею у дворі та загальним туалетом на кілька сімей. При цьому потяг до мистецтва та музики спонукав Елеонору Романівну вступити до вечірньої музичної школи. До речі, на темі класичної музики вони раніше й познайомилися із Владиславом Семеновичем. Спільні відвідування філармонії, концертів, балетних постановок ще тоді заклали сімейне захоплення усім класичним – від живопису, балету, опери, скульптури до архітектури та ін.\nВиховували синів в атмосфері культури та інтелігентності, любові до рідного коріння, створюючи їм умови для всебічного розвитку. Це і музична освіта, і школа з поглибленим вивченням англійської, і регулярні сімейні відвідування концертів у філармонії, театральних постановок, музеїв, виставок та галерей.\nА ще разом із чоловіком Елеонора Романівна брала активну участь у житті Грецької Ради Запорізької області “Еллада”, захоплювалася історією та культурою Греції і виховувала синів у дусі грецьких духовних цінностей. Любов до свого коріння Елеонора Романівна вчила своїх синів доводити конкретним прикладом. І саме це згодом спонукало її дітей стати меценатами й підтримувати розвиток грецької освіти та культури у Запоріжжі, всіляко допомагати Федерації грецьких товариств України.\nНезбагненно, як на скромну зарплату інженерів подружжя спромоглося зібрати чудову бібліотеку з мистецтва, цінну колекцію платівок класичної музики, обладнати велику, затишну квартиру і дати можливість синам отримати вищу освіту, щоб вони далі знайшли свій шлях у житті.\nЕлеонора Романівна була людиною глибоко віруючою, яка прекрасно знала історію релігії, була істинною християнкою, яка живе за канонами та заповідями Православної церкви. Їй довелося неодноразово подорожувати, здійснюючи паломницькі поїздки до Єрусалиму, на Святу Землю, знаковими православними місцями, християнськими монастирями і лаврами.\nБудучи гостинною господаркою та чудовою майстринею кулінарних справ, Елеонора Романівна постійно радувала численних друзів і родичів гастрономічними делікатесами на святкових застіллях та сімейних посиденьках, які, до речі, ніколи не обходилися без фортепіанної музики, романсів.\nВірна дружина та чудова господиня, любляча мама та бабуся, чудовий викладач, кваліфікований інженер-конструктор, спеціаліст зі здорового харчування та народної медицини, начитана та ерудована людина з енциклопедичним знаннями в галузі класичних мистецтв, духовний сімейний наставник з історії Християнства та теології, – і це далеко не повний перелік її знань, навичок, досвіду та заслуг.\nЕлеонора Романівна пішла із життя на 82-му році. Хвороба не шкодує нікого, навіть таких, сильних духом особистостей.\nВажко оцінити гіркоту втрати.\nРада Федерації грецьких товариств України висловлює щирі співчуття синам Елеонори Романівни – Євгену та Сергію – рідним і друзям, дружній родині Грецької Ради Запорізької області “Еллада”, усім, хто знав цю непересічну жінку.\nНехай Всемилостивий Господь вислухає і злагіднить Ваш біль і смуток та упокоїть душу Спочилої, де немає ні хвороби, ні печалі, ні зітхання.


Нове життя — У Карпатах, на Маківці…\nУ Карпатах, на Маківці…\nУ нашому районі вже стало доброю традицією проведення відділом освіти за ініціативою Здолбунівської РО ПП “Наша Україна” конкурсу юнацької творчості (для учнів 8-11 класів) “За Україну, за її волю”. Безперечно, кожен хотів би здобути перемогу у ньому, адже, крім грамот і призів, організаторами конкурсу передбачено особливу нагороду - туристичний похід у Карпати з підйомом на знамениту гору Маківку.\nМені вже вдруге пощастило бути учасницею такої мандрівки. Тож я з нетерпінням чекала визначеної дати. Тим більше, що у Карпатах на мене чекала подруга, з якою я познайомилась минулого року.\nІ ось нарешті цей день настав! Прибувши до смт. Славське, наша група з шістнадцяти чоловік попрямувала гірською стежкою у напрямку села Грабовець. Світало, і несміливі промінчики сонця ледь-ледь виглядали з-за покритих туманом гір, освітлюючи дивовижні простори Карпат. Яка то була краса! Крок за кроком ми долали то круті підйоми, то покриті дивовижною зеленню пологі стежки та полонини, поміж якими виднілися поодинокі дахи будиночків. Дмухав легенький вітерець, розвіваючи неповторний запах квітів і свіжоскошеної трави…\nНа одній із полонин ми вирішили зробити привал, щоб трішки відпочити. Каша, приготовлена на вогнищі, була напрочуд смачною, а чай з цілющих гірських трав - надзвичайно ароматним. Хочеться відмітити, що в туристичній групі зібралися дуже цікаві та неординарні люди. Наш веселий настрій та ініціативний запал з ентузіазмом підтримали старші: Юрій Пшеничний, Марія Яріш та голова Здолбунівської районної ради Василь Тимощук. Тому не дивно, що за іграми та цікавими бесідами час пролетів дуже швидко...\nУ Грабовці нас радо зустріла привітна карпатська родина, у якої ми зупинилися на нічліг. Цікавим було знайомство з життям селян. Не дивлячись на досить простий побут, ці люди зберегли щирість душі та доброту серця, а ще - гостинність, з якою зустрічають кожного туриста, що вирішив помилуватись карпатським краєм…\nНаступного ранку ми продовжили похід, аби досягти основної мети – піднятись на Маківку і віддати шану героям. Щоб відчути екстрім, для підйому обрали такий стрімкий схил, що іноді здавалося, варто лише зробити крок убік, як наступиш на верхівку сусідньої смереки! До того ж, шлях то тут, то там перекривали повалені стихійними вітрами дерева… Та ми покорили Маківку! Гору, яка здавалась нам такою недосяжною! Саме з цієї гори ми побачили настільки дивовижний пейзаж, що ним можна милуватися годинами. Мабуть, саме така краса надихає художника взятися за пензель, щоб зобразити ніжно-тремтливе полотно Карпат, покрите сизою туманною поволокою та помережане сріблястими нитками гірських потічків.\nАле не лише красою славиться Маківка… Ця гора оповита мужністю та відвагою Січових Стрільців, які у бою за Маківку загинули під час Першої світової війни. Легіон Січових Стрільців був сформований з добровольців - національно свідомих, освічених юнаків. З часів козаччини це було перше збройне об'єднання, основною метою якого була побудова Української держави. Битва ж на Маківці була першою великою спробою галицьких українців стати активними творцями майбутнього історії своєї держави. В наш час про подвиг Січових Стрільців нагадує пантеон, зведений на вершині гори.\nЧи варто говорити про почуття, які охопили кожного з нас? Гордість, шана, захоплення мужністю та відвагою юнаків… Адже Січові Стрільці були нашими ровесниками - найстаршим з них було лише по вісімнадцять… Ось де патріотизм, справжня національна свідомість та щира любов до рідної землі! Саме ці риси гідні наслідування кожним поколінням. Тож наша туристична група разом з місцевою громадою вшанувала подвиг героїв.\nПеребуваючи під враженням від побаченого, трохи втомлені, вже іншою стежиною ми спустились до підніжжя гори. Та на цьому наші пригоди не скінчилися, бо попрямували ми у сторону сусіднього села Тухля до незвичайного, але дуже знаменитого джерела. Саме у цьому селі відбувались події, які описав у повісті “Захар Беркут” Іван Франко. І хоч джерельна вода справила на всіх неоднозначне враження, ми дізналися, що своїм хімічним складом та лікувальними властивостями вона славиться далеко за кордоном. А ще неподалік протікала річка з такою чистою водою, що було видно кожен камінчик. Усі, хто мав бажання, скупалися у прохолодній гірській воді.\nНікому не хотілось повертатися додому. Де й поділася втома! Хотілось в гори ще і ще! До того ж, всі ніяк не могли наговоритися і ніяк - розстатися. За час походу ми настільки здружились, що, здавалося, всі давно знайомі між собою. Ще довго ми перебуватимемо під впливом вражень і час від часу спогадами повертатимемось у Карпати. Та сьогодні ми хочемо подякувати Здолбунівській РО ПП “Наша Україна” за чудову підготовку та фінансове забезпечення нашого походу. А особлива наша подяка Василю Тимощуку, Юрію Пшеничному та Марії Яріш за те, що у поході вони одночасно зуміли бути для нас і турботливими батьками, і щирими друзями, і дотепними ровесниками, і мудрими наставниками…


Прилади Showline SL BEAM 300 FX допомогають ARIA опинитися у "Країні чудес" | LVSdesign\nПрилади Showline SL BEAM 300 FX допомогають ARIA опинитися у “Країні чудес”\nПрилади Showline SL BEAM 300 FX допомогають ARIA опинитися у "Країні чудес"\n23/02/2016 LVSdesign Коментарів (0)\nДизайнер світла Вікі Клейборн використовує новий LED прилад від Philips Entertainment напередодні святкування Нового року\nКомплекс готель та казино в Лас-Вегасі ARIA Resort & Casino є технологічно розвинутим місцем проведення екстравагантних подій.\nВ ознаменування 2016 року для запрошених гостей та VIP продюсери і постановники хотіли зробити нічне шоу за сюжетом “Країні чудес”. До якої можна потрапити крізь горезвісну кролячу нору, тому для проектування освітлення вони звернулися до PRG та Вікі Клейборн, фахівця з продуктів для освітлення і цифрового медіа.\nНа етапах планування, їй запропонували підкреслити взаємодію між аудиторією та виконавцями, тому для виконання завдання вона обрала невеликий, але потужний і креативний LED прилад Showline SL 300 BEAM FX від Philips Entertainment.\nShowline SL BEAM 300 FX – це:\nвисоко продуктивний потужний прилад з рухомою головкою\nз швидким і тихим рухом\nйого 19 RGBW світлодіодів забезпечують виняткову світлову віддачу\nуніверсальна і ефективно точна оптична конструкція дозволяє SL BEAM 300 FX функціонувати в якості Beam і як Wash.\nSL BEAM 300 FX забезпечує чіткі, щільно сконцентровані промені на вузьких кутах зуму\nподвійна поворотна передня лінза і диск ефектів створюють унікальні міріади яскравих композицій\nбільш широкий зум дає потужний змішаний розмитий колір\nчудові ефекти перетікання світла можна створити за допомогою лінзи і колеса ефектів\nіндивідуальний піксельний контроль і ретельний дизайн оптики забезпечують повну гнучкість з великим вибором унікальних вбудованих ефектів\nусувають необхідність у незручних пристроях стороннього регулювання променю світла.\n«Встановлені над танцювальним полом на чотирьох арочних конструкціях у вигляді ніг павука, світильники SL BEAM 300 FX працювали дуже добре», – додає Клеборн.\n«У мене була можливість використовувати всі їх внутрішні креативні елементи, я могла виділити виконавців у центрі сцени контуром, потім залити танцпол та використати вбудовані шаблони. Переслідуючи цю подвійну мету протягом вечора, вони надали мені потрібну світлову віддачу та кольори, а завдяки вбудованим шаблонам ефектів, які вони створюють, роблять їх дуже універсальними приладами».\nЗгадуючи роботу приладів SL BEAM 300 FX протягом вистави, вона визначає кілька конструктивних характеристик, що дійсно привернули її увагу та залишають оптимізм з приводу майбутнього використання LED приладів від Philips Entertainment.\n«Наявність вбудованих ефектів є безумовною тим, що відрізняє прилад Showline SL BEAM 300 FX від інших на ринку», – робить висновок Клейборн.\n«Він може робити гарну заливку, також цікавий ефект калейдоскопу променів світла, який не обмежується передньою поверхнею пристрою. Він є унікальним, оскільки дозволяє проектувати ефекти на поверхню, куди спрямований світильник.\nЦе прилад в стилі ретро, і мені, як дизайнеру, це дуже подобається. На мою думку, існує дуже багато варіантів використання приладу Showline SL BEAM 300 FX, які не можливо зробити з іншими LED приладами, тому я зовсім скоро використаю їх знову».\nShowline від Philips Entertainment – це повна лінійка LED приладів для індустрії розваг, яка передбачає великий набір функцій та надійну конструкцію в поєднанні з високоефективними світлодіодними джерелами світла.\nВсі прилади Showline, створюючи нові стандарти працездатності, продаються через ділерську мережу Philips Vari-Lite та призначені для ефективної спільної роботи з підбору світла та експлуатації.\nДля отримання додаткової інформації про всю лінійку LED приладів Showline, відвідайте www.philips.com/showline.\nПосилання на джерело:http://www.vari-lite.com


На Тячівщині обікрали мікроавтобус чернівецького підприємцяЗлодій викрав понад 200 тисяч гривень, інформує ГУНП у Закарпатській області. Днями на лінію "102" надійшло повідомлення від 28-річного мешканця міста Кіцмань, що на Чернівеччині.\nСвято випускників відбулося у Дубовому (ФОТО)У суботу, 23 червня, у актовому залі Дубівської ЗОШ І-ІІІ ст. відбулося торжество випускників, яке поєднує біль розтавання з безтурботним дитинством і світлі надії, радість\nУвага! Потрібні працівники!У місті Тячів, для кладки цегли потрібні працівники. За детальною інформацією звертайтесь за номером: 097-82-00-777\nМешканця Руського Поля знайшли Тячівські правоохоронці??Життю та здоров‘ю розшукуваного нічого не загрожує. Вже незабаром він повернеться додому. Вчора, 22 червня, о 12:10, до поліції Тячівщини надійшло повідомлення про те, що її\nВ Усть-Чорній запалювали шайблики, святкуючи сонячне рівнодення (ФОТО)Австрійське свято, приурочене дню літнього сонцестояння (die Sonnenwende) Закарпаття завжди було, є і надіюся зостанеться образним по відношенні багато національності. Тут\nНа Тячівщині «ураган» пошкодив півтисячолітню дерев‘яну церкву (ВІДЕО)Одна з найстаріших дерев‘яних церков України може не встояти На Тячівщині ураган пошкодив стародавню церкву. Гілки столітнього дуба впали на дах дерев’яної споруди. Дістатися\nДубівчани на Апецькій помолилися за мир в Україні (ФОТО)Днями на вершині гори Апецька біля хреста пройшла молебень за мир в Україні та панахида за безіменними покійними.Службу Божу вів монах отець Володимир (Петром Ціпіньо), який\nНа Тячівщині правоохоронці припинили незаконний збут метамфетамінуПравопорушнику повідомлено про підозру за ч.1 ст.307 КК України та подано до суду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою Під процесуальним\n← попередня 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 ... 820 наступна →


Молебень до Святого Духа | Українська Церква у Німеччині\nСвятий Боже, Душе Істини й мудрості! Ти —благий Бог, що Тобі поклоняємося і Тебе славимо як на Небі, так і на землі. Ти любиш праведних і милуєш грішних. Господь, наш Спаситель, зіслав Тебе у світ, запрошуючи всіх до спасіння, що його Він здійснив, виконуючи волю Небесного Отця. Прийди і вселися в нас. Очисти нас від наших гріхів. Утіши нас у наших скорботах і випробуваннях. Веди нас по дорогах праведності, збережи нас у Твоїй святості, щоб ми могли жити в єдності з Тобою і дійти до єдності віри і пізнання Твоєї неосяжної слави. А нас усіх, що від одного хліба і чаші причащаємося, з’єднай на спільноту з Тобою. Покланяємося Тобі у глибині нашого єства, бо хоч Ти Бог від віків, уселяєшся тут, на землі, в наших душах. Благословенний Ти на віки вічні.\nПопередній Молебень до Пресвятої Богородиці\nНаступний Молебень до Христа-Чоловіколюбця\n24. Листопада 2018


Як жили в старому Києві: кращі книжки про місто - Вікенд\nЯк жили в старому Києві: кращі книжки про місто\n16 Листопада, 2021 at 11:21\nХто писав про київських бандюганів і витончене інтелектуальне життя старого міста? Які автори досліджували традиції та збирали міські легенди? Ксенія Пєтухова спеціально для Вікенду пригадала книжки про улюблене місто.\n— Киянина від жителя столиці відрізняє лише пристрасна закоханість у Київ. І немає значення, чи ви живете тут з дідів-прадідів, чи тільки зійшли з потяга на вокзалі. Головне, що київські пагорби навіки полонили ваше серденько.\nЩе зі школи я любила мемуари та біографічні нариси, в яких більше уваги приділялося особистостям, побутовим дрібницям і цікавинкам з життя. Особливо мене приваблюють оповідки про Київ і відомих киян. Тоді подібні історії можна було знайти здебільшого в періодиці. Місцеві газети тільки-но почали друкувати нариси Анатолія Макарова, Олександра Анісімова, Василя Галайби. Цими статтями зачитувалося місто, їх вирізали та зберігали. Тож моя зацікавленість книжками про Київ почалася з цих авторів і поглиблюється з новими іменами та сучасними виданнями.\nБувальщини та байки старого Києва\nПершою з історичних книг про місто мені до рук потрапила «Малая энциклопедия киевской старины». У 2003 році вона зберігалася в шкільному кабінеті історії, і на перервах книгу можна було погортати. Мені шалено подобався дизайн видання, але читати, не маючи конкретного запиту, виявилося важкувато. Це суто енциклопедичне видання, статті якого наведені в алфавітному порядку і не розділені за тематикою.\n«Малая энциклопедия» — чудова книга для тих, хто вже багато знає про історію та життя Києва й має чіткі уявлення про те, що ще хоче дізнатися. Нещодавно з’явилося перевидання, але я поки вагаюся, чи хочу його придбати до домашньої бібліотеки. Тим більш, що вже маю книгу схожої структури — «Из жизни губернского Киева» Василя Галайби. Видання великого формату, важке, тому читати його не надто зручно. Але там можна доволі швидко знайти відповіді на свої питання, прочитати про певні місця, пам’ятки або явища, адже статті згруповані за тематикою.\nНатомість семитомне видання «Мир киевской старины» може потішити не тільки зручним форматом, але й найповнішою на сьогодні добіркою есеїв Анатолія Макарова, розподілених між книгами за тематикою. Читач може обрати те, що цікавить його найбільше: соціально-побутові деталі, релігійне життя Києва, біографії видатних киян або інших діячів, пов’язаних з нашим містом, та ще багато іншого. В усіх книгах багато чорно-білих ілюстрацій. Для себе я обрала «Стиль жизни, нравы и вкусы старого Киева», котра найповніше змальовує цікаву мені картину київського побуту від кінця 18-го до початку 20 сторіччя: моду, їжу, гроші, традиції та історичну значущість українського борщу (ще до того, як про це розповів Євген Клопотенко) та багато іншого.\nМрію також вполювати «Были и небылицы старого Киева», збірку новітнього міського фольклору, поповненню якої чимало посприяла, зокрема, київська преса. Дива святих, пророцтва, моторошні легенди, київські утопії та знамениті київські відьми — єдиним недоліком книги, як на мене, є її невеликий обсяг.\nНайбільша моя любов серед книг Анатолія Макарова — «Рождество и Новый год в старом Киеве». Дуже цікава атмосферна збірка, присвячена тому, як у Києві проходили зимові свята від Різдва до Водохреща в різні епохи та для різних соціальних шарів населення. Книга описує не тільки традиції святкування та застілля, але й підготовку до свят, традиції київських контрактів, дитячі й дорослі забави, особливості гостювань і щедрувань. Видання навіть виглядає святково, оформлене в зелено-червоній кольоровій гамі. Усередині глянцевий папір та дуже багато чорно-білих ілюстрацій. Новіші видання мають бонус — історію новорічних іграшок від Лади Лузіної.\nОднак не все буває просто у житті великих міст. Саме про складнощі розповідає книга Василя Галайби «Борьба с преступностью в старом Киеве». З неї можна дізнатися про роботу поліції й пожежників, тюрми та терористів, проблему дитячої злочинності, дрібних правопорушників, самогонщиків і спекулянтів, дивні заборони, як-от на гру в доміно, татуювання старокиївського криміналітету та ще багато чого. Але зауважте, що всі ці матеріали створені на основі київської преси 19-20 століть, тож є скоріше пізнавально-розважальним чтивом, ніж серйозним історично-криміналістичним дослідженням.\nІсторії від Олександра Анісімова тужливо відкликаються усім, хто любить київську старовину й болісно сприймає її нищення. Всі вони пройняті дещо романтизованою атмосферою розквіту Києва другої половини 19 століття й тугою за втраченими вулицями, архітектурними перлинами, традиціями та особливим київським менталітетом. Як на мене, книжки Анісімова з-поміж усіх інших києвознавчих видань виділяє найбільший літературний дар автора. Вони читаються на одному подиху, захопливо — як історичний роман. І разом з тим є абсолютно достовірними, романтизація «міста, яке ми втратили» не стає на заваді історичній точності.\nМабуть, найвідомішою з книг Анісімова є «Скорбное бесчувствие. На добрую память о Киеве, или Грустные прогулки по городу, которого нет». Мені вона нагадує «Білу гвардію» Михайла Булгакова. Мабуть тому, що так живо та яскраво описане в ній місто ніби відчуває, що стоїть над прірвою, якою буде відмічений кінець «прекрасної епохи». Величне і сучасне, воно розбудовується і чепуриться, приймає гостей і нових мешканців, але з усіх боків уже наповзає темрява, готова поглинути та розтрощити людські надбання.\nПродовжує тему гірко-солодкої ностальгії невелика збірочка «Приветъ изъ Кiева». Як на мене, це ідеальний подарунок для емігрантів, в серцях яких ще жевріє любов до Києва. Видання кишенькового формату в м’якій палітурці зручно забрати з собою на пам’ять про візит до вулиць свого дитинства та юності. Навіть якщо повертаєтесь ви не за кордон, а лишень до спального району. Збірка містить 25 оповідань різних років на безліч тем: від «будівельної гарячки» до моди на епітафії; від науково-технічного прогресу до історії романсу «Біла акація». Вони доповнені дуже гарними та якісними чорно-білими фотографіями міста та репродукціями старовинних листівок.\nНайповнішу картину розвитку Києва від другої половини 18 до початку 20 сторіччя очима Олександра Анісімова дає двотомник «Киев и киевляне». На жаль, він був виданий невеликим накладом і лише один раз, тому знайти ці книги у вільному продажі майже неможливо. Мені випадково пощастило вхопити другий том, допоки весь наклад не розійшовся, але знайти окремо перший неможливо навіть за ціною ракетного палива. Подарункове видання великого формату читати не надто зручно, проте для поціновувачів творчості Анісімова воно буде найкращим подарунком.\nЗа авторським задумом серія «Киев и киевляне» мала складатися з трьох книг, проте третій том так і не з’явився. Його було видано кілька років потому окремою книгою під назвою «Геростратов замысел». Ця невеличка збірка розповідає про Київ радянського періоду, коли місто садів і церков планували перетворити на індустріальний центр. Як на мене, це найбільш суб’єктивна з книг Анісімова, сповнена гіркоти та розпачу. Похмурішою є лише збірка «Киевский потоп», присвячена Куренівській трагедії.\nПідсумовує історії «Киева и киевлян» книга «Мой Киев. Портрет в интерьере вечности». Вона ідеально підходить для того, щоб скласти враження про творчість Олександра Анісімова та його почуття до міста. Ця книга створює чіткий та об’ємний портрет Києва на межі століть, у період його бурхливого розвитку та культурного піднесення. Київський трамвай, поява водопроводу, створення гімназій та училищ, розбудова міста та поява доходних будинків, історія київського цирку та багато інших цікавинок описані у книзі. На жаль, на відміну від «Скорбного бесчувствия», вона ще не перевидавалася.\nОкрім романтики ностальгії, в Києві завжди жила романтика ідеалізму. Саме вона була рушійною силою змін у повоєнному Києві, виводила людей на розбирання зруйнованих будівель і рухала до освоєння нових районів. Квінтесенцією цієї романтики стало так зване «Старе лівобережжя». Історія його планування і забудови описана в збірці «Киевское левобережье: от Соцгорода до Березняков» серії «Киевская мозаика». Книга дозволяє повною мірою відчути дух романтики звершень 50-60-х років 20 сторіччя і по-новому подивитись на Русанівку, Березняки та Дарницю.\nГерої різних часів\nІсторію творять люди. Ті, хто живе в місті або перебирається до нього, щоб врости в цю землю і залишитися тут назавжди. На щастя, києвознавці не обійшли увагою тему людей у місті. Збірка Макарова «Старокиевские силуэты» розповідає як про визначних киян, особливості буття різноманітних груп населення, котрі з’явилися в місті протягом 19 сторіччя, наприклад, пожежників, студентів, терористів.\nКнига Василя Галайби та Олександра Анісімова «Герои не нашего времени» розповідає про багатьох видатних людей, чиї життєві шляхи були пов’язані з містом: науковців, меценатів, представників релігійних громад, діячів культури і мистецтва, політиків та військових.\nЧи часто під час прогулянок містом люди замислюються над тим, хто створював красу, що їх оточує? Чиї мовчазні постаті сховані за парадними фасадами та пишною оздобою? У книзі Михайла Кальницького «Зодчество и зодчие» наведено не тільки нариси про найвідоміші київські будівлі, але й біографії їхніх авторів. До речі, в серії «Киевские истории» є ще дві дивовижно цікаві збірки того самого автора: «Бизнес и бизнесмены» та «Гимназии и гимназисты».\nДля тих, хто тільки починає знайомство з містом, або все життя ходить його вулицями, не здіймаючи очей, стануть у пригоді путівники. З ними можна самостійно планувати прогулянки, змінювати звичні маршрути заради нових вражень.\nСвого часу я передивилася ледь не півтони путівників, щоб знайти той, який не буде занадто поверхневим та включатиме цікавіші маршрути, ніж Хрещатик з околицями, Липки та Лавру. «Київ. Путівник. 24 екскурсії містом і околицями» Андрія Івченко — це прекрасний варіант як для знавців міста, так і для тих, хто тільки планує подорож Києвом. Книга включає 24 маршрути, які охоплюють більшу частину міста та найцікавіші пам’ятки минулого й визначні місця сучасності. Також наведено маршрути одноденних подорожей околицями міста.\nКнижка невеличка, її зручно брати з собою. На початку кожної екскурсії наведено план місцевості зі схематичними позначеннями маршруту та основних його зупинок, додано орієнтовну тривалість прогулянки. Путівник можна використовувати як для самостійної прогулянки, так і для планування дозвілля гостей. До речі, цю книгу видано кількома мовами.\nДосвідчених мандрівників містом може зацікавити, мабуть, найдокладніший з сучасних путівників — «Незвичайний Київ. 850 цікавих місць». У ньому зібрані матеріали відомих києвознавців та екскурсоводів про більшість родзинок нашого міста. Книга написана легко і цікаво, популярною мовою. Не перевантажена цифрами й датами, зате містить доволі багато інформації. Усі статті проілюстровано, тож гарантовано можна зорієнтуватися на місцевості та знайти свій скарб. Матеріали в збірці згруповані радше за тематикою, ніж за географією, тому для людей, що не знають міста, планувати прогулянки з цим путівником може бути важкувато.\nКиїв у дзеркалі історії\nКиївські альбоми я б назвала окремим видом мистецтва. Деякі з них містять лише фотографії та короткі підписи з зазначенням місця та дати знімання, інші — докладні описи місцевості на фото та/або спогади авторів. Але всі вони мають на меті зберегти краєвиди та відчуття Києва різних часів.\nДля мене київські альбоми почалися з видання 1990 року «Киев Михаила Булгакова». Я була ще малою, але незвична книга притягувала. По-перше, вона була в коробочці, що зовсім не схоже на більшість бачених в ту пору книг. По-друге, в комплекті з книгою йшло факсиміле «Плану міста Києва 1911 року». По-третє, книга мала незвичну форму: вузьку та видовжену. А якщо заглянути всередину, то можна було взагалі пропасти. До альбому увійшли старовинні фотографії з міських та приватних архівів, значна їх частина публікувалися вперше. Усі сучасні фото, що містилися в книзі, були дбайливо стилізовані під старовину і склали єдиний гармонічний ансамбль з архівними матеріалами.\nЦей альбом вартий уваги, незалежно від того, чи є читач прихильником творчості Булгакова. З детально описаного побуту родини можна скласти уявлення про життя середнього класу в Києві на межі 19 і 20 століть, у період бурхливого розвитку і розквіту міста.\nПорівняти Київ сучасний з його відбитками на фотографіях 19 століття можна на сторінках альбому «Киевские достопримечательности конца ХІХ – начала ХХ века». Автори прискіпливо відібрали найкращі архівні фотокартки та зробили сучасні фото тих самих пам’яток. Вийшло дуже цікаве та наочне представлення того, як змінилося місто та його життя протягом ста років.\nПоціновувачам сучасної київської архітектури припаде до душі альбом «Панорамы Киева». До цієї книги увійшли фотографії, зроблені з найвищих точок міста, які були доступні фотографам до масового розповсюдження коптерів. Тут побачимо, наприклад, схоплене в краплині бурштину місто 2010-х у всій його красі та суперечливості.\nА на завершення огляду — найсуперечливіша книга моєї колекції «Невероятный Киев Лады Лузиной». Шикарне видання з неймовірними фотографіями. Величеньке, товстеньке, за змістом розбите на тематичні прогулянки. Проте радила б я його скоріше прихильникам Лади Лузіної, ніж просто тим, хто бажає дізнатися більше про місто. Це не історична праця, не путівник і не енциклопедія. Я б віднесла видання, скоріше, до мемуарів, бо значно більше уваги в книзі приділено тому, як бачить і відчуває місто авторка, та що з цього вона використала в серії романів про київських відьом. Безперечно, справжній києвоман знайде, чим потішити душу, але особисто для мене візуальна складова цієї збірки значно перевищує фактологічну.\nЧитайте також: Подтрибунники или классики: 5 фотографов, которые снимали Киев 20 века;\nЗатишні та моторошні: 5 українських книжок;\nМузична імперія: як працював головний меломан Києва;\nЯк організувати книжки вдома: три бібліотеки киян-книголюбів.


Новини | Європейська Солідарність | Полтавська територіальна організація | Page 198\nУ Комсомольську партійці організували для ветеранів поїздку на острів Мужності\nУ День Перемоги над нацизмом в Другій світовій війні для ветеранів Комсомольська члени міської організації «БПП «Солідарність» організували поїздку катером на острів Мужності. У 1974 році тут встановили обеліск Слави на честь героїв форсування Дніпра….\nДепутати Чутівської райради адресно підтримують земляків\nДепутати Чутівської районної ради від партії «БПП «Солідарність» Олександр Боровик та Руслан Сітайло продовжують власну ініціативу з підтримки земляків, які потребують особливої уваги. Напередодні Олександр Боровик відвідав односельця Петра Рубця. Чоловік хворіє на цукровий діабет,…\nУ Миргороді партійці вшанували ветеранів Другої світової війни\nПартійний актив Миргородської районної організації партії «БПП «Солідарність» 9 травня зібрався у сквері Слави, де вшановували ветеранів Другої світової війни. До71 річниці Перемоги над нацизмом тут відбувся урочистий мітинг. «Історія Другої світової війни близька…\nАктивісти з Решетилівки відвідали кожного місцевого учасника бойових дій\nАктивісти ГО «Патріоти Решетилівщини», яку очолює голова Полтавської обласної ради Олександр Біленький, відвідали всіх учасників бойових дій, котрі проживають у Решетилівському районі. Ветерани охоче ділилися своїми фронтовими спогадами, щоправда не обходилося без сліз, адже пам’ять вічна,…\nДорогі Полтавці! Вітаю Вас з 71-ю річницею з Дня Перемоги над нацизмом у Другій світовій війні. У ці травневі дні ми по-новому гостро усвідомлюємо гіркоту втрат і розчарувань воєнного часу. І всім серцем прагнемо миру…\nУ Гадячі партійці вшанували матерів, чиї сини загинули в АТО\nЗ нагоди Дня матері активісти Гадяцької районної організації партії «БПП «Солідарність» привітали зі святом матерів,чиї сини загинули, захищаючи Україну від агресора в зоні АТО. Загалом провідали 6 родин. Кожній подарували квіти та подарунки, які знадобляться в господарстві….\nПетро Порошенко разом із патріархом Філаретом відкрили у Полтаві перший в Україні монументальний пам’ятник Івану Мазепі\nВідкриття пам’ятника українському гетьману Івану Мазепі у Полтаві назвали Мазепинським святом. Адже у місті відкрили перший в Україні монументальний пам’ятник гетьману. Тим паче, його встановлення очікували ще з 2009 року. «Від Богдана до Івана не…\nДепутат об’єднаної громади від БПП ініціював відродження історичного дубового парку\nДепутат Артемівської селищної об’єднаної громади від партії «БПП «Солідарність» Іван Собко вирішив зберегти для жителів селища Скороходово історичні дуби. А поряд посадити саджанці молодих дерев. Каже — такий парк втрачати не маємо права. «Дуби, які тут…\nУ Чутовому партійці зробили подарунки для інвалідів\nДепутат Чутівської районної ради від партії «БПП «Солідарність» Руслан Сітайло на Великдень підготував подарунки для інвалідів Василівської сільської ради. До кожного з них він завітав додому та поздоровив зі святом. «Не секрет, що інваліди…\nАктивісти з Комсомольська влаштували благодійну акцію для дітей з особливими потребами\nНа Великдень партійці Комсомольської міської організації партії «БПП «Солідарність» привітали діток з особливими потребами. Активісти навідали близько десяти дітей, подарувавши їм солодощі та паски. «Хотілося, щоб кожна дитинка вірила у добро. Для нас важливо, аби і діти, і їхні…\n< 1 … 196 197 198 199 200 … 202 204 206 208 210 212 214 216 218 220 222 … 222 >


Сем Роквелл Зріст, вага, сім'я, подруга, освіта, біографія\nСем Роквелл Швидка інформація\nДата народження 5 листопада 1968 року\nПодруга Леслі Бібб\nСем Роквелл є американським актором, який найвідоміший за роль головних героїв у таких фільмах, якГазонні собаки (1997), Сповіді небезпечного розуму (2002), Путівник автостопом по галактиці (2005), Місяць (2009), Сім психопатів (2012), Містер Право (2015) та Річард Джуел (2019).\nДейлі-Сіті, округ Сан-Матео, Каліфорнія, США\nСем починав середню школу в Школа мистецтв Сан-Франциско а також навчався в Дж. Юджин Мактейр середня школа у Сан-Франциско. Однак він отримав диплом середньої школи в Міські піонери, альтернативна (нетрадиційна) школа. Пізніше він вступив до програми акторської майстерності в Студія Вільяма Еспера В Нью-Йорку.\nОтче - Пітер «Піт» Дж. Роквелл (актор)\nМати - Пенелопа "Пенні" Енн Гесс (актриса)\nІнші - Джон Хобарт Роквелл-молодший (Дідусь по батькові), Філліс Батлер (Бабуся по батькові), Честер Едвард Гесс (Дідусь по матері), Елізабет Джейн 'Бетті' Мур (Бабуся по матері) (Вчитель драми, Актриса, Лектор) (пом. 2007)\nСем зустрічався -\nДрю Берімор (2002)\nЛеслі Бібб (2007– сьогодні)\nПайпер Перабо (2009)\nВін німецького, ірландського, англійського та далекого голландського походження.\nРозділене збоку, хвилясте волосся\nЧасто займається легкою щетиною або густою бородою\nМає родимку на правій щоці\nЛагідний витягуючий голос\nВін був представлений в телевізійній рекламі для Льодове пиво Miller (1994).\nФакти Сем Роквелл\nСім'я Сема переїхала з Дейлі-Сіті, штат Каліфорнія, до Нью-Йорка, коли йому було 2 роки, він жив спочатку в Бронксі, а згодом оселився на Манхеттені. Його батьки розлучилися, коли йому було 5 років, після чого він виховувався батьком у Сан-Франциско і проводив літо з матір'ю в Нью-Йорку.\nВін зняв усі заплановані сцени для біографічного фільму про військову драму 2005 року Джархед (2005) протягом доби. Однак його сцени були вилучені з остаточного фрагменту.\nВ одному з інтерв’ю він показав, що часто запам’ятовує свої рядки, диктуючи їх на магнітофон. Він гарантує, що щоразу, коли він це робить, це завжди монотонно, щоб він не звик до будь-якого перегину, перш ніж вирішив, яка модель мовлення буде доречною для цього конкретного персонажа.\nДо того, як зробити його великим в індустрії розваг, він працював на кількох робочих днях неповний робочий день і повний робочий день, включаючи доставку велосипедів у мексиканський ресторан, що спеціалізується на бурріто.\nВін був номінований на премію «Найкраща чоловіча роль другого плану» на врученні премії «Оскар» 2 роки поспіль - у 2018 році за роль офіцера Джейсона Діксона в чорній комедійній кримінальній драмі Три білборди за межами Еббінга, штат Міссурі; і в 2019 році за роль президента Джорджа Буша у біографічному сатиричному комедійно-драматичному фільмі Віце.\nУ 2018 році він переміг за роль у фільмі Три білборди за межами Еббінга, штат Міссурі і ця вистава зробила його лише 13-м актором, який виграв премію «Оскар», премію BAFTA, нагороду вибору критиків, нагороду «Золотий глобус» та премію SAG - і все за одну і ту ж виставу.\nВибране зображення Сем Роквелл / Instagram


У Росії виявили понад 16 тисяч мутацій коронавірусу — Світ — tsn.ua\nУ Росії виявили понад 16 тисяч мутацій коронавірусу\nУ РФ вже готуються до локдауну.\nУ РФ станом на 24 червня виявлено понад 16 тисяч мутацій COVID-19.\nПро це повідомив генеральний директор центру "Вєктор", пишуть російські ЗМІ.\nУ Росії вже третій тиждень рекордні показники кількості хворих і смертності — через штам "Дельта". Цей самий штам виявили в Білорусі, а Польща через нього запроваджує карантин для мандрівників із Британії, де також фіксують "Дельта"-штам. У Франції його має практично щодесятий хворий на COVID-19. У Португалії показник значно вищий, його має близько 60 відсотків нових хворих.\nДослідники кажуть, що цим видом коронавірусу інфікувався кожен четвертий хворий на COVID-19 росіянин. Через стрімкий спалах захворюваності в РФ вже готуються до жорсткого локдауну.\nНагадаємо, в Україні зафіксували перші випадки агресивнішого та заразнішого варіанту коронавірусу "Дельта". Як повідомив секретар Ради РНБО Олексій Данілов, хворі — 66-річна мати і 16-річна дитина, які повернулися з Росії.


Художники малювали поруч з лінією фронту на Донеччині – Універсальна газета\nМузейники Слобожанщини на базі музеїв у селах Олександро-Калинове та Прелесне провели семінар “Нематеріальна спадщина України. Харківський коц”.\nСемінар включав майстер-класи та пленери. Участь у заході взяли художники, які малювали село, краєзнавці області, а також громада села, що долучилася до виготовлення коца – килима з довгим ворсом за давньою технологією.\nНавчала всього історик та археолог з Харкова Тетяна Крупа. Такі уроки коцарства майстриня активно просуває на Харківщині.\n– Колись своїми коциками славилася Слобожанщина. Це килими, зроблені вручну з довгої вовни, у 19 столітті відправляли на експорт до країн Європи. Нині єдиний коц лишився в історичному музеї Харкова. Ми шукаємо людей, зацікавлених у цьому, аби відновити ремесло і включити його до нематеріальної спадщини ЮНЕСКО. Сподіваюся, це буде брендом Донеччини. Люди, що приїздять на екскурсію, завжди хочуть повезти на згадку щось додому. Це може бути коц, – розповіла Тетяна Крупа – майстриня з Харкова, що навчала присутніх коцарству.\nТакож під час заходу показали слобожанський стрій – традиційне вбрання української дівчини 19 століття, яке зберігається у приватному музеї Харкова “Українська хата”.\nЗокрема, в одязі українки була представлена плахта, якій двісті років, і дукачі з монет 18 століття. Другий день семінару організатори провели на базі філії Донецького обласного художнього музею у селі Прелесне.Джерело:https://www.dotb.dn.ua/2017/07/v-oleksandro-kalinovomu-i-prelesnomu-malyuvali-krayevidi-i-zaymalisya-kotsarstvom-foto/\nНовини Донеччини © Філія ПАТ НСТУ Донецька РД\nФото – ДоТБ і А.Півень


Що їдять українські школярі? | Українська правда _Життя\nВ елітних школах дітей годують краще?\nЗа даними Міністерства охорони здоров'я, повноцінний дитячий обід має коштувати мінімум 12 гривень, сьогодні з бюджету виділяється лише 4.50, пише газета "Сегодня".\nЧерез таке погане харчування з 1991 року серед школярів 15-17 років кількість захворювань зросло на 41%, ендокриної системи - у 6 разів, кількість хворих ожирінням з 2000 року підскочило на 73%, попереджує МОЗ.\nВ елітних школах харчування більш збалансоване і різноманітне, ніж у звичайній середній школі, хоч воно також не дотягує до вимог медиків (мало фруктів і зелені), пише газета.\n"Проблема харчування починається ще в дома, де часто не продумують наперед, чим будуть годувати дитину. Потрібно щодня їсти фрукти, овочі, м'ясо, сир та випивати кефір. Мінімум раз у тиждень - риба. Дуже корисна зелень: петрушка, кріп. Батьки зайняті на роботі, от і виходить, що діти їдять бозна-що", - розповіла замвіділення дитячої поліклініки Марія Нехаєнко.\nЯк показало опитування, проведене Міністерством охорони здоров'я, кожен третій школярик практично не вживає фруктів, майже половина дітей 11-12 років вже спробувала алкоголь. Кожен четвертий хлопець вперше запалює цигарку в 11 років. Дівчата починають палити в 14-15.\nЩо їдять школярі? Табличка з газети "Сегодня"


У Луцьку музиканти з різних країн світу гратимуть за мир! - 0332.ua\nУ Луцьку музиканти з різних країн світу гратимуть за мир!\n12:39, 29 серпня 2014 р.\n29-31 серпня 2014 р в містах Луцьку та Рівному відбудеться благодійний VII Міжнародний джазовий фестиваль "Art Jazz Cooperation 2014". Музиканти з інших країн світу, які їдуть на фестиваль, чудово знають, що українцям зараз непросто, але переборовши свій страх, вони вирішили підтримати українців і українську армію у цей нелегкий час.\nЦього року в Україні склалося непросто, але організатори вирішили все ж провести захід, щоб сприяти військовим, які воюють в зоні АТО, і розвивати культуру населення. Фестиваль вирішили зробити благодійним, щоб кожен відвідувач міг через джаз виконати свій громадянський обов'язок і пожертвувати кошти на потреби військових з 51-ї омбр міста Володимир-Волинський.\nНа виручені кошти організатори планують придбати необхідні для військових речі: бронежилети або радіостанції - залежно від того, яку суму зберуть під час фестивалю. Збір коштів відбуватиметься через ящики, які будуть розміщуватися на території фестивалю. На закритті фестивалю організатори оголосять зі сцени зібрану суму.\nКрім музичних заходів в рамках фестивалю будуть проведені різні акції на підтримку української армії. У виставці і пленері "Джаз на полотні" візьме кілька десятків волинських художників. Роботи, створені під час пленеру, будуть продані на благодійному аукціоні під час фестивалю. Також під час фестивалю буде благодійний ярмарок, в якому візьмуть участь майстри з Волині, Хмельницького та Львова. Частину коштів вони передадуть на потреби української армії.\nПід час фестивалю буде проходити акція "Напиши листа солдату". Всі бажаючі зможуть написати, намалювати, зробити фотопобажання для військових. Листи будуть зібрані і передані разом з продуктами на схід волинянам, які захищають Україну. За час акції вже передали військовим приблизно 200 листів.\nмузика допомога армії джаз Луцьк


Варварське втручання в архітектуру спотворює столітні камениці - Косів та Косівщина * інформаційний сайт\nКосів - Косівщина інформаційна | Публіцистика та аналіз | 2011-11-07 14:30:51\nФранківськ поступово втрачає лице. Варварське втручання в архітектуру спотворює столітні камениці, ламає лінії історичних кварталів. Добудова і перебудова останніх років сплюндрувала одну з найкрасивіших міських вулиць - Матейка, де кожна третя вілла є пам’яткою сецесії кінця ХІХ - початку ХХ століть.\nЧи можна зберегти те, що залишилося?\nВулиця Яна Матейка - це шістдесят будинків. Майже всі були одно- та двоповерховими віллами. М’які силуети фронтонів і аттиків, вигини карнизів, ліпні фризи, м’яко заокруглені кути, «нарости» еркерів, контрфорси й пілястри, маскарони над арками дверей і вікон - цей квартал вирізняла вишукана декоративність. Центр вулиці тримала модерна триповерхова споруда, спроектована культовим польським архітектором Яном Кудельським, - семирічна Школа ім. Емілії Платер в 1926-му, міська лікарня з 1970-х років. Тоді ж навпроти неї звели типову «хрущовську» п’ятиповерхівку. До початку 1990-х тільки вона ламала естетику вулиці. «Матейка має 20 пам’яток архітектури місцевого значення, які належать до доби сецесії, - розповідає архітектор, начальник відділу охорони культурної спадщини міськвиконкому Ігор Панчишин. - Ці споруди, звісно, цінні самі по собі. Але ще ціннішим є те, що вони є частиною кварталу».\nКварталу, який має архітектурно-історичну цінність, в межах Матейка вже нема. Його спотворили будови останніх років. Ремонти і реконструкції зруйнували стильову єдність вулиці. Вілли, які зберегли сецесійність, можна перерахувати на пальцях однієї руки. Решта будинків невпізнанно змінилася. Їхні власники, активно влаштовуючи собі вигоди, дочинили ґанки і балкони, вгаратали поверхи, підняли дахи, замурували вікна, пробили стіни, щоби вивести труби опалювальних котлів тощо. Влаштовуючи собі комфортні гніздечка, в носі мали архітектурні стилі й зовнішній вигляд будинку. А що більшість давніх камениць поділені на квартири, то й отримали в межах одного фасаду різні двері й вікна, різний декор і колір, та й навіть різні паркани. Зате усе - сучасного дизайну. «Я таке вже купив…» - пробурмотів чоловік, що входив у двір на Матейки, 3 і показав спину. На фасаді пам’ятки архітектури початку ХХ ст. бовваніє балкон, обшитий білим пластиком.\nЯкщо би вдалося зберегти пам’ятки архітектури, то це, фактично, зберегло би і всю вулицю, вважає Ігор Панчишин. «А що, це пам’ятка?» - щиро здивувалася одна із власників ошатної вілли 1911 р., тепер - будинку №39 з ґанком із пластику. Зазначимо, що на вулиці Матейка занесені у держреєстр пам’яток архітектури місцевого значення і підлягають охороні будинки №3, 6, 12, 14, 20, 22, 24, 26, 28, 34, 39, 40, 43, 44, 47, 51, 53, 56, 57 і 59.\nВідповідно до ст. 23 ЗУ «Про охорону культурної спадщини», усі власники пам’яток чи їхніх частин зобов’язані укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини. З 2004-го року для цього треба було звертатися у відділ Державної служби охорони культурної спадщини Головного управління туризму і культури ОДА. У 2009-му запрацював міський відділ (між цими двома структурами досі триває процедура передачі прав). У відділах мали би бути виготовлені паспорти пам’яток - збірки документів, серед яких історичні довідки, фотографії, обміри, докладні описи конструкції споруд. Відтак реконструкція і ремонт будинків-пам’яток мали би проводитися відповідно до цих документів.\nПроблема номер один вулиці Матейка в тому, що свого часу будівлі були приватизовані без охоронних договорів і паспортів. Відповідно, їх власники не мають чітких зобов’язань щодо використання пам’яток і утримання їх у належному стані. «Але ми хочемо щось робити, щоби зберегти свій будинок. Дивіться, він вже почав руйнуватися, - показує на дах Надія Капеняк, співвласниця пам’ятки початку ХХ ст., будинок №56. - Скажіть тільки, як за це взятися?..»\nПроблема номер два: охоронні договори без паспортів пам’яток не діють. Виготовлення паспортів для власників - безкоштовне. Їх має робити відділ з охорони пам’яток міськвиконкому за гроші з міського бюджету. Пам’яток місцевого значення у Франківську 555. Паспортизовано 45 із них. І жодної споруди з вулиці Матейка. Вартість паспорта - близько 7 тис. грн. Виконувати такі роботи може одна-єдина фірма, яка має відповідну ліцензію. «Щороку ми робимо кілька десятків паспортів», - повідомив начальник охоронного відділу. Коли дійде черга до Матейка? Невідомо. Натомість Ігор Панчишин радить зацікавленим створювати ОСББ (об’єднання співвласників багатоквартирних будинків) і долучатися до проектів для цих об’єднань, які мають добре фінансування з державного, обласного і місцевого бюджетів. Так, за його словами, можна отримати гроші і на паспорт, і на повноцінну реконструкцію.\nРеконструювати на Матейка, треба визнати, залишилося мало що. Більшість давніх будинків і пам’яток уже змінено. «Для того, щоби розбудувати пам’ятку чи щось прибудувати до неї, треба отримати дозвіл у відділі архітектурної спадщини ОДА, - повідомив заступник міського голови Зіновій Фітель. - А контроль за виконанням і самовільними будівельними роботами з початку 2009-го року покладено на Державну інспекцію з архбудконтролю. З 2010 року ми не беремо участі в комісії про прийняття об’єктів в експлуатацію. На жаль, органи місцевого самоврядування усунуто. Колись ми за це відповідали і мали якусь картину. Зараз це не наша компетенція, хоч люди продовжують звертатися. Всі скарги з приводу забудови приймає інспекція архбудконтролю і робить свої висновки…»\nДержавна архітектурно-будівельна інспекція перевіряє, складає акти, видає приписи про усунення порушень у сфері містобудування, притягує до адмінвідповідальності - штрафує. До речі, з 12 жовтня 2010 року, відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо охорони культурної спадщини», відповідальність за порушення стала жорсткішою. Нова редакція ст. 46 ЗУ «Про охорону культурної спадщини» передбачає значний штраф за «ухилення від писання охоронних договорів на пам’ятки, …проведення ремонтних, реставраційних, реабілітаційних робіт на пам’ятці, зміну призначення пам’ятки, її частин та елементів, здійснення написів, позначок на ній, на її території та в її охоронній зоні без письмового дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини». За ст. 47, «юридичні і фізичні особи, які завдали шкоди пам’яткам, їхнім територіям (у тому числі незаконним будівництвом), зобов’язані відновити пам’ятки та їхні території, а якщо відновлення неможливе - відшкодувати шкоду відповідно до закону». За умисне руйнування, знищення, пошкодження пам’яток місцевого значення чи їх частин передбачена кримінальна відповідальність - до трьох років позбавлення волі.\nДо теми: Знести не можна залишити\nЩе в червні 2009 р. Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в області встановила порушення на Матейка, 19 і запропонувала одному з власників будинку припинити будову. В серпні того ж року міськвиконком зобов’язав його в місячний термін демонтувати самочинну прибудову до квартири. Прибудова сягала два поверхи вверх. Проте будівництво тривало. Тож 14 грудня 2009 р. виконком подав позов до Івано-Франківського міського суду. Відповідно до ст. 376 Цивільного кодексу України, самочинно збудоване нерухоме майно підлягає знесенню. Судовий розгляд справи триває досі.\n«Позиція міськвиконкому у цій справі, я думаю, зрозуміла, вона не змінилася, - повідомив «куратор» справи, заступник міського голови Зіновій Фітель. - Справа так довго розглядалася, бо вона з об’єктивних причин переходила до різних суддів. Прецеденти, коли суд виносив рішення про знесення незаконного будівництва, у нас були. Знесення робить виконавча служба. На це в бюджеті закладено 100 тисяч гривень. Зносять і надбудови, і добудови, і малі архітектурні форми, й інші об’єкти…»


Що всередині? Автомобільна аптечка | ЗАХИСТ ПАТРІОТІВ ° PATRIOT DEFENCE\n«У вас в автомобілі є аптечка? Тут людині потрібна допомога!» — у відповідь на такі звернення більшість автомобілістів нашої країни або розгублено розводять руками, або ж довго шукають аптечку десь у глибині свого авто. І коли аптечку все ж знаходять, часто трапляється так, що водій уперше знайомиться з її вмістом саме в той момент, коли вже необхідно надавати допомогу.\nНезважаючи на те, що в Україні мабуть немає дорослої людини, яка б не була свідком ДТП або її жахливих наслідків, переважна більшість водіїв (і не тільки) сприймають аптечку радше як недолугий аксесуар для уникнення штрафу, аніж найнеобхідніший інструмент у критичних ситуаціях. Як би безглуздо це не звучало, але власники авто чомусь значно більше покладаються на імпровізований іконостас на «торпеді» й освячення транспортного засобу священиком.\n«Мені не потрібно знати як користуватися аптечкою, бо в мене водійський стаж 30 років і я завжди обережний!» Це дуже круто й чудово, але аптечка може знадобитися не тільки вам, а й іншим людям, що потребують допомоги.\nСередній час приїзду карети «швидкої» в місті — 10–15 хвилин, за містом — 20 і більше. Наприклад, людина, у якої сталася раптова зупинка серця або наявна критична кровотеча, помре протягом 7–10 хвилин. І, можливо, саме ваша аптечка і знання (чи хоча б аптечка) можуть врятувати цю людину. Подумайте про це.\nЗворотня ситуація, коли в аптечку замість необхідного, пакуються медикаменти неекстреного призначення (різні валідоли й лопераміди), а в критичний момент надається неадекватна допомога (наприклад, знеболення наркотичними речовинами). Яскравим прикладом тому була «Аптечка автомобільна Б2», що містила небезпечний наркотичний знеболювальний медикамент бутарфанол (аж цілих 2 інжектори).\nАвтомобільна аптечка — важливий елемент вашої безпеки, а також безпеки оточуючих. Вона може врятувати ваше життя, або життя ваших рідних чи життя навіть незнайомої вам людини. Тому до цього елементу потрібно поставитися серйозно та відповідально. Насамперед, потрібно знати, що може знадобитися в критичний момент та як цим користуватися.\nОсь перелік найнеобхідніших елементів автомобільної аптечки:\n1. Нітрилові рукавички. Ваша особиста безпека — це пріоритет номер один. Завжди надягайте рукавички перед тим, як торкатися постраждалого. Це убезпечить вас від більшості інфекційних захворювань, що передаються через рідини (кров). Дуже непогано було б мати ще й медичну маску, щоб убезпечитись від патогенів, що можуть передаватися повітряно-крапельним шляхом.\n2. Світловідбиваючий жилет та світловідбиваючий трикутник, щоби позначати місце ДТП. Знову ж, це про особисту безпеку.\n3. Джгут (або турнікет)! Неважливо чи він гумовий «совєцький» чи новітній «американський», він має бути у вашій аптечці. Джгут слід використовувати в ситуаціях, коли потерпілий має критичну (масивну) кровотечу з кінцівки, що не може контролюватися прямим тиском або пов’язками. Джгут ЗАВЖДИ накладається вище поранення, але не на суглоб.\n4. Бинти та бандажі. Для контролю незначних кровотеч прямим тиском варто мати кілька марлевих бинтів. А для пов’язок та фіксації — кілька еластичних. Гарним рішенням буде придбати спеціальний бандаж для пов’язок (його ще називають «ізраїльським бандажем»). Він простий та ефективний у використанні для контролю некритичних кровотеч.\n5. Плівка-клапан для серцево-легеневої реанімації (СЛР). Це простий і недорогий пристрій, що убезпечить вас від патогенів у той момент, коли необхідно проводити СЛР із рятувальними подихами. У сучасних автомобільних аптечках ці плівки є, але часто ними досить важко користуватися через недоліки в їх конструкції. Відкрийте свою аптечку, знайдіть цю плівку й перевірте чи зможете ви без проблем використати її в необхідний момент. Якщо ні, радимо вам придбати іншу (а краще декілька, бо вони є одноразовими).\n6. Трикутний бандаж («косинка») — для фіксації шин.\n8. Термоковдра (рятувальна ковдра) для зігрівання постраждалих. Пам’ятайте, що навіть при комфортній температурі повітря, людина, що отримала поранення або страждає від невідкладного медичного стану, буде замерзати й це може значно ускладнити її стан.\n9. Рулонний пластир на тканинній основі для фіксації пов’язок, шин тощо.\n10. Спиртові серветки для очищення шкіри від забруднення теж стануть у нагоді.\nЯкщо ви маєте якісь медикаменти, що можуть знадобитися вам або вашим пасажирам у поїздці, радимо зберігати їх в окремій аптечці, щоби не розгубитись у момент, коли необхідно надавати саме екстрену допомогу. Також варто прибрати з аптечки всі наркотичні знеболювальні! Дія цих препаратів на дихання постраждалого може призвести до погіршення стану або, навіть, смерті. Залиште знеболення медикам «швидкої», вони краще за вас знають, коли необхідно його застосувати.\nНа жаль, у жодну аптечку неможливо покласти найдієвіший інструмент — знання.\nЩоби правильно застосовувати всі елементи, що були перераховані вище, потрібно знати що, коли і як потрібно робити, а чого робити не треба. Проходьте курси першої допомоги, щоби в критичних ситуаціях почувати себе впевненіше, а також зрозуміти важливість тих чи інших елементів аптечки.\nЙ останнє, не будьте байдужими, якщо біда трапилася не з вами, а з незнайомими вам людьми. Якщо хтось потребує вашої допомоги або, хоча б, вашої аптечки — не стійте осторонь, допомагайте!\n• Що всередині? Аптечка морського котика\n• Що робити, якщо ви стали свідком серйозної ДТП і хочете допомогти?\n• У випадку екстреної ситуації: огляд додатків на смартфон


Головна Енциклопедичний словник-довідник з туризму п ПІДПРИЄМСТВО ГОТЕЛЬНЕ\n- туристське підприємство, що спеціалізується на наданні основних послуг(розміщення та харчування): готель, туристський комплекс, рекреаційний комплекс, мотель, ботель, ротель, база, кемпінг, спортивний притулок.\nРізні типи П. г. відрізняються призначенням та структурою. Функціональні вимоги до готелів ділового призначення: місце розташування має бути неподалік від адміністративних, громадських та інших центрів; переважання в готельному фонді одномісних номерів; наявність номерів-кабінетів збільшених розмірів, де є можливість проведення невеликих нарад; обов'язкова організація в номері "робочої зони"; максимальна ізоляція номерів від впливу зовнішнього середовища з метою забезпечення умов для зосередженої роботи.\nДо організації громадських приміщень в готелях ділового призначення мешканці висувають особливі вимоги щодо наявності: приміщень для проведення нарад, виставок продукції тощо, зали для засідань або приміщень багатофункціонального призначення з додатковим входом з вулиці;\nтелеграфу, телетайпу, телефаксу та ін.; служби фінансового забезпечення (відділення банку тощо); приміщення для секретаріату з розмножувальною технікою. При таких готелях обладнуються відкриті стоянки для транспортних засобів.\nФункціональні вимоги до структури туристських та комунальних готелів, а також готелів для відпочинку, є принципово іншими. Це - розміщення серед масивів зелених насаджень, які максимально віддалені від шумних міських центрів; наявність озелененої території для відпочинку та занять спортом. Розміри вказаної території можуть бути в ряді випадків значними (від 150 до 250 м2 на одне спальне місце); в номерному фонді туристських готелів, зважаючи на тенденції до сімейного відпочинку, значно зростає число двомісних номерів - до 80-90% від загального номерного фонду; внутрішня організація номера визначається конкретною формою відпочинку, якій відповідає такий тип готелю. Наприклад, для курортних готелів характерна організація спального місця або зони відпочинку не тільки в номері, а й на балконі, терасі, які мають збільшені розміри. В готелях сімейного відпочинку, розрахованих на перебування відпочиваючих з дітьми, в номері передбачаються пристосування для сушіння і прасування одягу, а також міні-кухні.\nНомери туристських готелів формуються з розрахунку наявності місць для організації спілкування вдень, прийому гостей. При мінімальній площі номера простір з цією метою звільняється шляхом двоярусного розміщення спальних місць, використання меблів, здатних трансформуватися, тощо. Функціональні особливості туристських готелів пов'язані також з нерівномірністю їх сезонної завантаженості, тому для такого типу готелів характерна організація номерного фонду зі змінною місткістю (номери "дубль"). Такі номери використовуються готелями "Інтурист", фірм "Хілтон", "Шератон" (США) та ін. Підприємства харчування в готелях для відпочинку за кількістю місць розраховуються для обслуговування не тільки мешканців готелю, а й інших відвідувачів місцевої зони відпочинку або курорту. При цьому сумарна кількість місць на підприємствах харчування може вдвічі, а інколи і втричі перевищувати число місць в готелі. Дуже поширеним є сезонний режим роботи підприємств харчування.\nСпецифіка різних форм відпочинку створює індивідуальну специфіку готелю. В курортному готелі переважає лікувально-профілактичне обслуговування; в туристському - туристське; в готелях для сімейного відпочинку - дитяче обслуговування. До складу курортних готелів, залежно від лікувальних чинників місцевості, можуть включатись зали "рухової терапії", окремі гідротерапевтичні приміщення, басейни для лікувального плавання. В готелях для сімейного відпочинку передбачаються приміщення для дитячих ігор та розваг, дитячого садка, організовуються різноманітні заняття та дитячі спортивні ігри.


Культура понад кордонами - Наш вибір — інформаційний портал для українських мігрантів\nВи знаходитесь на:Home»Події»Культура»Культура понад кордонами\nКультура понад кордонами\nBy Oksana Kuzmenko on\t 24 Жовтня 2017 Культура\nЯ дуже радію, коли чую, що десь у Польщі проходить український фестиваль, концерт тощо або в українських містах показують польське кіно, читають польські книжки, організовують виставки польських художників. Це той момент взаємопроникнення культур на рівні «людина–людина», який є найкращою дипломатією, адже взаємно відкриває культури і робить сусідів ближчими один до одного.\nПовернувшись до роботи після літніх канікул, мистецькі ініціативи, фонди та культурні осередки почали активно працювати й створювати в різних містах Польщі та України свої унікальні заходи, покликані максимально наблизити дві культури одна до одної.\nНа початку вересня одразу у двох польських галереях – у люблінському «Лабіринті» та білостоцькому «Арсеналі», відкрилися виставки в межах проекту «Увага. Кордон». До участі в них запрошено польських та іноземних художників, серед яких найбільше було митців з України. Воно й не дивно, адже проект зосередився на аналізі географічного положення обох міст, що знаходяться поруч зі східним кордоном, який одночасно є кордоном ЄС та України. Митці намагалися знайти відповіді на важливі питання, що хвилюють обидві країни, серед яких: високий рівень міграції, спричинений анексією Криму та війною на Донбасі, а також поширення націоналістичних настроїв по обидва боки кордону.\nПід кінець вересня на запрошення клубу українських ілюстраторів «Пікторік» до Києва зі своєю виставкою приїхала Ола Нєпсуй – ілюстратор та графічний дизайнер із Варшави. Натомість до Польщі вже вкотре приїздять львівські ілюстратори з Творчої майстерні «Аграфка». Цього разу Романа Романишин і Андрій Лесів завітають до Любліна на VІI Вечір з українською літературою, що відбудеться 7 листопада.\nЖовтень був надзвичайно багатим на кінофестивалі з польсько-українським акцентом.\nНа початку місяця у Варшаві вже вдруге пройшов кінофестиваль «Україна», що познайомив поляків як із новинками, які здобули нагороди на престижних фестивалях, так і з класикою українського кіно. А за кілька днів розпочався Міжнародний варшавський кінофестиваль, програма якого хоч і не була присвячена виключно українському кінематографу, але включала в себе кілька важливих українських фільмів. Так, саме у Варшаві відбулася світова прем’єра документального фільму «Будинок “Слово”» режисера Тараса Томенка. Майже в цей самий час в Україні тривали «Дні польського кіно», що охопили шість українських міст – Київ, Одесу, Харків, Луцьк, Вінницю та Маріуполь. Один із фільмів фестивалю під назвою «Новий Світ» складався із трьох новел і розповідав непрості історії з життя трьох іммігрантів у Варшаві. Героїнею однієї з новел була українка Віра, що приїхала до Польщі в пошуках нового життя.\nДруга половина жовтня була не менш насиченою на культурні події. Варшава передала естафету спершу Ґданську, а далі – Вроцлаву.\nЗ 18 по 24 жовтня вже вдруге відбувся фестиваль «Український тиждень у Ґданську». У програмі заходу – театральні постановки, виставки, концерти, лекції і навіть балет. Метою «Українського тижня» було промування у Ґданську найкращих зразків української культури. Фестиваль реалізовано у співпраці з провідними мистецькими інституціями та культурними осередками міста.\n27–29 жовтня у Вроцлаві відбудеться І Фестиваль творчої співпраці «WROCloveUKRAINE», головна ідея якого полягала у створенні спільної польсько-української платформи, де поети, музиканти, художники й культурні активісти з обох країн змогли б представити свої спільні проекти. Окрім літературно-музичної складової, у програмі фестивалю були виставки, дискусії та майстер-класи. Саме у Вроцлаві відбулася польська прем’єра мультимедійного проекту «Розділові».\nНе відстає від інших і театральне життя двох країн. З 2 по 5 листопада в Театральному інституті ім. Збігнєва Рашевського триватиме перегляд українських театрів «Десант Уа». В рамках фестивалю відбудуться спектаклі, перформенси та зустрічі із режисерами. А ще в листопаді в Польському театрі ім. Арнольда Шифмана можна буде переглянути минулорічну виставу режисера Влада Троїцького «Український Декамерон».\nІз середини жовтня до 14 січня 2018 року в Центрі сучасного мистецтва «Замок Уяздовський» триває виставка «Gotong Royong. Речі, які робимо разом». Участь у ній беруть польські та іноземні художники. Україну на виставці представляють «Open Space» – творчий дует Юлії Костереєвої та Юрія Кручака, що мають у рамках заходу свій цикл зустрічей із художниками, журналістами, активістами, мігрантами та мешканцями Варшави на теми іншості, ідентичності та локального активізму. Теми, які піднімають «Open Space» на своїх зустрічах, були результатом їхньої мистецької резиденції навесні цього року, коли художники зустрічалися із представниками мігрантської спільноти Варшави й запитували їх про особистий досвід життя в чужій країні.\nЦя добірка, звісно ж, дуже суб’єктивна та неповна, адже такого типу події більшого чи меншого масштабу, кращої чи гіршої якості відбуваються чи не щотижня. Але думаю, що вдалося хоч трохи змалювати масштаб і різноманіття українсько-польського культурного життя, для якого дійсно не існує кордонів.\nПопередня статтяГоловні події жовтня\nНаступна стаття Фестиваль «Україна в центрі Любліна» стартує в листопаді!


У Львові діє мобільна бригада соціально-психологічної допомоги людям, які є у кризовій ситуації або постраждали від домашнього насильства - Стрічка новин Львова\nУ Львові діє мобільна бригада соціально-психологічної допомоги людям, які є у кризовій ситуації або постраждали від домашнього насильства\nЗ кінця квітня при Львівському міському центрі соціальних служб для сім’ї, дітей та молоді функціонує мобільна бригада соціально-психологічної допомоги людям, які перебувають у кризовій ситуації і потребують екстреної допомоги, у тому числі й постраждалим від домашнього насильства. Тут спеціально навчені фахівці безоплатно надають оперативну й фахову допомогу тим, хто постраждав. Тож усіх, хто потребує допомоги — просять звертатись за телефоном: 0−800−307−305 (усі дзвінки безкоштовні). Допомогу надають мешканцям Львова, Винник, Рудно та Брюхович.\n«Статистика вражає. Виявляється, більша частина жінок, які постраждали і звернулися за допомогою, не визнають, що відбулося насильство. Це свідчить про те, що суспільство не готове до боротьби з такою проблемою. Для нас у центрі є важливим не тільки реагування на такі випадки, але й надання якісної психологічної допомоги. Важливо, щоб реакція міста була негайною. За статистикою, 90% усіх звернень — від жінок, які потерпають від насильства. 60% жінок потім відмовляються визнавати, що насильство відбулося. Дуже часто свідками таких ситуацій є діти. Тому якщо мешканці міста будуть знати, що є така допомога, то кількість звернень зросте, і ми зможемо надати фахову допомогу.\nТож якщо ви чи ваші близькі потерпають від домашнього насильства, чи ви стали свідком, або вам відомі факти про вчинення домашнього насильства, або ж ви або ваші рідні перебувають у кризовій ситуації, яку не в змозі подолати — залишення дитини без нагляду, зникнення дитини з дому, загроза життю та здоров'ю, ситуації пов’язанні з торгівлею з людьми та інші ситуації, дуже просимо звертатися за допомогою фахівців!", — розповіла Алла Горбач, директорка Львівського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді.\nМобільна бригада функціонує в робочі дні з 09.00 до 18.00 год. Звертатися за допомогою можна за тел.: 0−800−307−305. Дзвінки на цей номер із усіх мобільних та стаціонарних номерів України безкоштовні. Дзвінки прийматиме навчений фахівець, який може якісно надавати психологічні послуги й координувати роботу. Також про випадки домашнього насильства можуть повідомляти усі, хто знає про них або ж став свідком таких ситуацій.\n— роз'яснення постраждалим особам їх прав, визначених законом, можливостей отримання допомоги від суб’єктів та доцільності її отримання.


Постiйна адреса - http://www.aratta-ukraine.com/books_ua.php?text=62\nДовгий час нам нав'язувалася думка, що вивчення національного характеру неможливе, адже, вивчаючи окремих індивідів, ми не можемо скласти уявлення про націю в цілому. І справді, окрема особистість не розкриває в повному обсязі національний характер. Елементами національного характеру (його складниками) можуть бути окремі соціально-психологічні риси, а не характери окремих індивідів. Індивідуальна ж психологія є лише допоміжною галуззю психології народів.\nНаціональні відмінності - це перш за все відмінності в психології мислення, яка відображається насамперед у мові, а також у розумовій творчості, що випливає з ментальності етносу. На думку Д. Овсянико-Куликівського, яскравість національних рис прямо пропорційна рівню інтелектуальної обдарованості, а отже, "геній завжди в психологічному смислі глибоко національний". Окремі ж суб'єкти, "що стоять у розумовому відношенні нижче середнього рівня, тим більше слабоумні, а також ідіоти позбавлені національних ознак" (Психология национальности, с.6).\nВ Україні ХХ ст. було небагато досліджень з етногенезу та етнопсихології. Якщо такі праці з'являлися, то їх замовчували або, найчастіше, просто знищували. Так сталося і з працею доктора Юрія Липи, лікаря, який в 1945 р. був убитий енкаведистами на порозі свого дому. Його книга "Призначення України", яка з'явилася у Львові в 1938 р., була майже невідома в радянській Україні. Нині маємо видання цієї праці, здійснене у Львові в 1992 р. видавництвом "Просвіта".\n1. Трипільська пракультура, за Ю. Липою, має етнічний зв'язок з пракультурою Малої Азії, тобто південнішою. Це були люди, що гартувалися у суворіших кліматичних умовах, ніж малоазійці. Саме вони залишили у спадок українцям свою терплячість, мовчазну відвагу, скромність, обережність, впертість у досягненні мети і вміння стійко сприймати невдачі.\n2. Понтійська пракультура - це культура північного Причорномор'я, де людність була перемішана з еллінським етнічним типом. Ольвія і Пантикапей існували понад тисячу років. Їхня культура була тісно пов'язана з культурою трипільців, тобто певною мірою успадкувала від них свої культи (напр., Коструба, Богині Матері, Полеля, та ін.) Понтійська культура близька, а іноді просто ототожнюється зі скіфською. Від них українці успадкували відвагу, підприємливість, творчий дух, потяг до краси. Індивідуалізм українця протистоїть стадності, але його відданість улюбленій справі спонукає його знаходити спільників та однодумців. Звідси потяг українця до різних спілок, громад, артілей тощо. Цю рису також успадковано від понтійського первеня.\nТак само перешкодою для сприйняття іранських і кавказьких домішок була їхня мусульманська релігія, хоча незначний вплив цих етносів лишився серед народу Азовського Примор'я, Донеччини, Кубані. Характерною рисою, залишеною цими етносами вважають войовничість, упертість, незалежність, грубуватість.\nОсобливої уваги заслуговує розгляд російських (московитських) домішок. Юрій Липа аналізує, як з'явився народ, що його вважають московитами: "Київські, а пізніше Новгородські культуртрегери в Х-ХІІ ст. підбили кільканадцять урало-алтайських номадських племен без культури й держави і християнізували, нав'язавши їм богослужебну мову Києва, кріпацтво (для ліпшого економічного визиску) і назву, що вказувала на приналежність до Києва-Руси ("русскіє"). Монгольське поневолення, що тривало в них найдовше з усіх європейських народів, дало їм спільне глибоке відчуття святості влади, хоч би й найбільш брутальної, а зате презирство до індивідуальності своїх і чужих людей" Далі Юрій Липа робить висновок, що "московити були заслабою індивідуальністю, щоб впливати й духовно. Імпреґнація з їхнього боку була дуже незначна і не зоставила слідів" (там же, с. 153-154).\nЩодо формування московського етносу, то про це написано чимало праць як російських, так і іноземних авторів ХІХ-ХХ ст., які зазначають, що національний характер і психологія росіян має свої особливості, вироблені під більшим впливом угро-фінського і татаро-монгольського етносів, ніж слов'янського. Найвідоміші з цих досліджень - праці Дж. Флетчера (ХVІІ ст.), К. Абеля (професора Оксфордського університету, ХІХ ст.), М. Данилевського, В. Ключевського, М. Грушевського, Г. Федотова та ін.\nСоціопсихічні складники українського характеру тісно пов'язані з етнопсихічними. Структура української нації складна. Це чотири типи: нордійський, понтійський, динарський і остійський, які, в свою чергу, можна поділити на кілька різновидів (напр., дослідження Київської лабораторії соціоніки виділяють 16 типів).\nДуже вибагливий до товариства, до свого оточення, і, коли не знаходить такого, віддає перевагу самотності. Понад усе цінує власну свободу, але більше відданий громадській ідеї, ніж своїй сім'ї. Це тип державного мужа, аристократа, полководця.\nСпіввідношення всіх чотирьох типів в українській історії не завжди було однаковим. За княжої доби, коли суспільство було повністю ієрархізованим, українці мали свою провідну верству (князівство, боярство, дружинників), яка складалася переважно з нордійсько-понтійських типів. Це була активна верства, що об'єднувала націю. Її не могли знищити ні татаро-монгольська навала, ні польсько-литовське панування. Ця раса брала участь і в формуванні нової провідної верстви й за часів Козаччини.\nПроте відомо, що у всі часи на війнах і в суспільних катаклізмах завжди гинули кращі представники нації. Так було і з козацькою шляхетною, хороброю, мудрою верствою, і пізніше з українською свідомою інтелігенцією. Якщо в ХVІІ-ХVІІІ ст. серед українців ще жила пам'ять про власну національну аристократію, то в ХІХ і ХХ ст. ми її зовсім втратили.\nНайбільшої шкоди українській нації завдало панування більшовицької диктатури з її ідеями безкласового суспільства, що призвело до повного хаосу в суспільстві, який Юрій Липа слушно назвав "маскарадом". Під час такого "маскараду" остійцеві легко прикритися маскою державного мужа і успішно грати свою роль, адже всі залишки шляхетної верстви, якщо не загинули, то переважно сидять за ґратами. Тобто сталося те, що народ влучно висловив у приказці: "Не дай, Боже, з хама пана!", або "Як пан - швець, то Січі кінець".\nАтрофія національної психіки (від гр. аtrofia - втрата якого-небудь чуття чи властивості, дослівно "голодування, в'янення") - послаблення, притуплення почуття належності до свого етносу або відсутність національного світосприйняття.\nа). антиукраїнська політика Московської держави впродовж кількох століть;\nб). обмеження і переслідування національної культури в українському середовищі своїми ж запроданцями;\nв). притлумлення національної свідомості та зосередження її на класових чи професійних інтересах;\nг). зростання міського населення за рахунок сільських жителів і нівеляція їхніх національних рис (коли своя психіка втрачена, а нова не набута) та ін.\nЛюдину з гіпертрофованим національним почуттям в СРСР називали "буржуазним націоналістом". На думку деяких російських психологів, на цьому ж ґрунті з'являється також і шовінізм, і національна пиха, і національна зарозумілість.\n2. Фундаментальні дослідження в галузі національної психології допомагають з'ясувати глибинні причини історичної долі, походження етнокультури, особливостей світосприйняття того чи іншого етносу.


Україна обіграла Польщу на молодіжному чемпіонаті світу в Києві | СЬОГОДНІ\n14 грудня 2019, 22:28\nУ суботу в київському Палаці спорту був другий ігровий день турніру\n/ Фото: ФХУ\nЦими днями в столичному Палаці спорту відбувається чемпіонат світу з хокею серед молодіжних збірних (U-20) в дивізіоні ІВ, який є третім за рангом. Збірна України після невдачі в четвер у стартовому матчі турніру проти угорців (1:5) в суботу реабілітувалася перед своєю публікою і обіграла команду Польщі з рахунком 3:0. Дізнайтеся розклад і результати чемпіонату світу в Києві і склад нашої збірної.\nУкраїнці закинули одну шайбу в першому періоді, її автором став нападник Олександр Пересунько, який виступає в Канаді. Збільшити свою перевагу над поляками наші змогли тільки в третьому періоді. Спочатку Дмитро Даниленко пробив голкіпера гостей, а потім Пересунько оформив дубль, реалізувавши штрафний кидок.\nЧитайте про головну збірну: Україна не встояла перед господарями турніру в Угорщині\nНаступний матч підопічні Олега Ігнатьєва проведуть у неділю о 20:00 проти збірної Франції. Саме французи і угорці зараз очолюють таблицю турніру, здобувши на старті по дві перемоги.\nДивіться, як перед матчем юніорського чемпіонату світу в Києві публіка в Палаці спорту співала Гімн України\nхокей збірна Польщі палац спорту збірна України з хокею чемпіонат світу з хокею