Антикорозійна обробка кузова автомобіля взимку: 4 правила для самодостатніх водіїв | ABC-Info\nАнтикорозійна обробка кузова автомобіля взимку: 4 правила для самодостатніх водіїв\nПрокат авто цены.\nПравило 1: захистіть кузов від іржі Правило 2: ретельно і якомога частіше мийте машину Правило 3: поліруйте кузов Правило 4: перевіряйте стан ущільнювачів\nПравило 1: захистіть кузов від іржі\nСтарі машини радянського і вітчизняного виробництва найчастіше не мали антикорозійного захисту. Тому обробка кузова запропонована їм в першу чергу. Сучасні автомобілі обробляють від впливу корозії ще на заводському конвеєрі. У завдання їх власника входить лише регулярна перевірка стану захисного шару і його оновлення. Для цього встановіть вимитий автомобіль на підйомник або оглядову яму.\n1. Огляньте місця, на які наносять антикорозійну мастику. Це двері, капот, колісні арки, пороги, поверхня днища. Переконайтеся, що на них немає точок іржі.\n2. Перевірте дренажні порожнини автомобіля на дверях, в колісних арках, капоті, багажної двері, днище. Для цього вийміть гумові або пластикові заглушки і висвітліть порожнини ліхтариком.\n3. Викруткою простукаєте місця, покриті мастикою. Якщо вона відшарувалася або під нею є заповнені повітрям порожнини, необхідно зняти її і відзначити точки іржі.\nВідзначивши місця впливу корозії, приступайте до їх обробці. Їржу можна видалити двома способами — механічним і хімічним, частіше їх застосовують разом. Потрібні ліхтарик, пістолет для обробки дренажних отворів, антикорозійні препарати, інструменти (викрутка, плоскогубці), металева щітка або наждачний папір з дрібним та крупним зерном.\nМеханічним способом обробляють легкодоступні деталі кузова. Металевою щіткою або наждачкою зніміть шар іржі товщиною до 8 мм. Хімічним способом обробляють вогнища корозії в дренажних порожнинах. Коли іржа вилучена, сушимо оброблені місця будівельним феном, наносимо на них грунтовку і антикорозійний препарат (строго по прикладеній інструкції до препарату!).\nПравило 2: ретельно і якомога частіше мийте машину\nХімічні реагенти, якими дорожні служби посипають вулиці, залишають на кузові автомобіля, будь то метал або лакофарбове покриття, серйозні «рани». Найпростіший спосіб позбутися від шкідливого впливу реагентів — мити машину взимку хоча б раз на тиждень.\nМити машину руками в холоди неприємно, а на спеціалізованих автомийках затратно. Краще купити мінімойку (мийку високого тиску). Вона заощадить вам гроші і позбавить від стояння в чергах. Взимку допустимо мити машину на вулиці при температурі до - 15 градусів — поки вода не замерзає. Оптимальна температура — до - 10 градусів.\n1. Залийте в ємність чисту воду, знімний резервуар — миючий засіб. Взимку воно повинно бути з воском, який обереже кузов автомобіля від забруднення протягом декількох днів.\n2. За допомогою спеціального розпилювача нанесіть на кузов зверху вниз миючий засіб (очисник), залиште на 5 хвилин. ВАЖЛИВО: очищувач слід наносити саме на брудну машину, не обмиваючи попередньо кузов водою. Це допоможе миючого засобу ефективніше розчинити бруд.\n3. Змийте засіб великою кількістю чистої води, нагрітої до 30-40 градусів.\n4. Після того, як змили всю піну, кузов насухо витріть спеціальними серветками з мініфібри.\nПравило 3: поліруйте кузов\nСколи, подряпини, тріщини на кузові машини — це майбутні вогнища корозії. До того ж в холоди лакофарбове покриття (ЛФП) кузова може потьмяніти. Для його захисту взимку використовують полірування спеціальними засобами. Використовуючи їх, можна самостійно прибрати дрібні подряпини. Глибокі пошкодження краще «лікувати» на СТО.\n1. Видаліть сліди гудрону, смол і інших забруднень спеціальними очисними засобами.\n2. За допомогою вологої дрантя нанесіть на кузов відновник кольору — абразивну речовину, видаляє тонкий (до 10 мікрон) верхній шар лаку. Так ви усунете мікротріщини, в яких може залишатися бруд.\n3. Обробіть кузов спеціальним восковим поліролем. Спочатку нанесіть його аплікатором, а потім круговими рухами розітріть з оброблюваним поверхням.\n4. Обробивши весь кузов, дайте полиролю вбратися — на це потрібно до 3 годин.\n5. І нарешті, нанесіть на покритий захисної поліроллю кузов консервант блиску. Він зафіксує захисний шар і додасть кольору машини глибокий блиск. ВАЖЛИВО: проводити захисну поліровку кузова автомобіля потрібно в добре провітрюваному, просторому приміщенні, температура в якому не нижче +19 градусів. При такій температурі полірувальні препарати найбільш ефективно впливають на оброблювані поверхні.\nПравило 4: перевіряйте стан ущільнювачів\nГумові ущільнювачі на дверях і вікнах в морози тріскаються і розсипаються. З-за цього двері нещільно закриватися, шибки деренчать в пазах, а в салон автомобіля проникає холод. Тому всі гумові ущільнювачі слід обробити спеціальною силіконовою змазкою. Принцип простий: наносимо засіб на ущільнювач і втираємо його за допомогою серветки. Якщо ущільнювач відклеївся, потрібно приклеїти його будь-яким клеєм для гумових виробів або за допомогою силіконового герметика.


Євробуд 25 Platinum - Євробуд-фасад\nПлити пінополістирольні самозатухаючі «Євробуд 25 Platinum» виготовляються виключно з іноземної сировини на сучасному європейському обладнанні. Пінопласт виготовлений методом спінювання гранул полістиролу, формування у блоки, нарізки на плити і призначений для\nтермоізоляції в системах, які створюють незначні механічні навантаження на утеплювач (витримує міцність на стиск при 10%-вій лінійній деформації, не менше 70 кПа, границя міцності при згині, не менше 115 кПа). Бічна кромка пінополістирольних плит може виготовлятись рівною і фрезерованою (дає можливість укладати плити за технологією «шип-паз»). Стандартні розміри пінополістирольних плит: довжина 100 см, ширина 50 см, товщина від 1 см до 30 см з кроком 1 см. За індивідуальним замовленням можливе виготовлення плит довжиною від 100 см до 400 см з кроком 50 см, шириною 100 см або 120 см та товщиною від 1 см до 100 см.\nОсновними параметрами, що визначають галузь застосування пінополістирольних плит, є здатність витримувати механічні навантаження та теплопровідність. Плити пінополістирольні «Євробуд 25 Platinum» рекомендуємо застосовувати в системах, які створюють незначні механічні навантаження на утеплювач (витримує міцність на стиск при 10%-вій лінійній деформації, не менше 70 кПа, границя міцності при згині, не менше 115 кПа)


Рідний Край » Черкащина готується до переходу на літній час\nНезважаючи на обіцянки можновладців та розкручування новини, що Україна більше не буде переходити на інший час, ми все одно весною переведемо стрілку на годину вперед.\nУ 2017 році цей фатальний день припадає на 26 березня. А це означає, що о 3 годині ночі з суботи, 25 березня, на неділю, 26 березня, стрілки годинника слід перевести на одну годину вперед. І з сумом розпрощатися з однією годиною повноцінного і бажаного відпочинку.\nПсихологи вже давно стверджують, що такі переходи погано впливають на самопочуття людини, економісти дійшли висновку, що вигоди з цієї процедури немає, але все одно поки що ми будемо жити за старим режимом.\n12 Березня, 2017 в 09:01 / Переглядів: 1014


Я виріс у старому будинку з кам`яними стінами, дерев`яними вікнами і черепичним дахом. Його збудував мій дід, якраз перед тим, як привести туди свою молоду дружину – мою майбутню бабцю. Вони не втигли ним довго натішитись, бо почалася велика війна. А на війні, як на війні: осколки гранат пощербили кам`яні стіни і попробивали дахівку, кулі подзюравили вікна і двері. Та найгірше, що війна забрала також діда. А бабця – тоді ще цілком молода жінка – залишилася з громадкою малих дітей на призволяще.\nНова влада змилостивилася і дала трохи штучного матеріалу, щоб тимчасово позакривати пробоїни. А ще майстрів, які клали ці матеріали «косо-криво, аби живо». Це вони називали визволенням.\nНе дарма кажуть, що немає нічого стабільнішого, аніж тимчасове. Тож на момент мого народження наш дім перебував уже в дуже занедбаному стані. Неякісні штучні матеріали не могли стримувати дощу: стелі затікали, стіни воложіли, покривалися пліснявою і грибком. З вікон і дверей протягали холодні вітри, витягаючи з хати тепло. Щоб вберегтися від застуди, яка в ті часи часто ставала смертельною хворобою, в піч пішло все, що надавалося на розпал – книжки, газети, неактуальні документи з часів минулої влади, а також листи, привітальні листівки і фотографії тих родичів, чиї імена стерлися з пам`яті. Так з нашого дому зникли бібліотека і родинний архів.\nАле це не дуже помагало, діти хворіли і вмирали. Першими пішли найбільш делікатні, найбільш вразливі. Нового матеріалу нова влада не давала, бо вирішила, що допомога надається один раз на одне покоління. Сама баба з малими дітьми не в стані була вирішити цієї проблеми. Тому головним завданням всієї родини стало, щоби принаймні всі були нагодовані і вбрані. Тому я виріс ситим і вбраним, але із завжди сумним поглядом і песимістичними поглядами.\nЗрештою, не тільки я. Всі родичі від страху, відчаю і непевності стали безсилими і вічно втомленими. Саме це їм заважало хоч якось подбати про наш дім. То слабість, то втома, то брак матеріалів. Через постійну втому їм постійно хотілось відпочивати. За прикладом нової влади справжнім відпочинком почала вважатися пиятика з дурними вересками замість пісень і з матюками замість дотепів. А ще із бійками, трощенням елементів інтер`єру та биттям посуду. Це вони називали забавою. Так з нашого дому зникли старі австріяцькі меблі і польська порцеляна.\nСаме тоді нова влада новому поколінню видала нові штучні матеріали – шифер, щоб підлатати дах, і штукатурку, щоб заліпити камінь як пережиток минулого. А ще телевізійні антени, щоб нова влада могла більш ефективно поширювати нові взірці відпочинку. А ще одноразовий посуд і меблі з відходів. Це вони називали покращенням.\nПокращення тривало недовго, але зробило свою справу. Штукатурка місцями повідпадала, фасадні прикраси на будинку були збиті заради кріплення антен, одноразовий посуд навчились використовувати багаторазово, а при нагоді зовсім втратили навички миття порцелянового посуду, необхідність в якому, зрештою, також відпала.\nТож, коли прийшов час мого покоління, то в будинку вже були потріскані стіни, провалена підлога, прогнили дерев`яні опори дзюравого даху. А в повітрі стояв стійкий запах перегару, плісняви і взаємної огиди.\nКоли я звернувся до братів і сестер із пропозицією навести лад в будинку, то почув у відповідь про брак матеріалів від нової влади, про втому і потребу відпочивати, про слабість і потребу лікуватися самогонними настоянками «як діди-прадіди». А те, що дім може колись завалитись нам всім на голову – ну що ж «на все воля Божа». Це вони називали релігійністю.\nТоді я зрозумів, що рідного дому врятувати мені вже не вдасться. Я теж ходив вічно втомленим, теж пив і матюкався, і списував все на Божу волю. Але я не хотів, щоб дім мого діда впав на голови моїм дітям. Тому одного разу я зібрав свої скромні пожитки і не попрощавшись вирушив геть з рідного дому. Ще раніше я дізнався, що на протилежному кінці нашого глобального села продається старий кам`яний дім з дерев`яними вікнами і черепичним дахом. І не тому, що був занедбаний, а тому, що його попередні власники відійшли передчасно в кращі світи, і домові був потрібний новий дбайливий ґазда.\nМені добре тут спиться. Я лягаю спати з приємністю, бо знаю, що мені присняться, як заповідав старий друг: «човни з рожевими вітрилами і дуже тихий океан».\n14.09.2016 Володими Павлів 837 0


Українці більше витрачають, ніж заробляють: дані Держслужби статистики - Новини Українці\nУкраїнці більше витрачають, ніж заробляють: дані Держслужби статистики\nНаші співвітчизники не вміють правильно розподіляти витрати і доходи\n8 липня, 20:09\nЗа попередніми даними Державної служби статистики, за перші три місяці поточного року українці перевищили свої витрати майже на 100 млрд.грн.\nПро це розповіли в ефірі "Сніданок з 1+1".\nУ статистичному відомстві підрахували, що у звітний період, загалом, українці заробили понад 900 млн.грн. У той же час розтрати населення перевищили трильйон гривень. Стало відомо, що в період з січня по березень 2021 року основним джерелом прибутку українців була заробітна плата.\nПри цьому частина населення отримувала доходи завдяки державній допомозі. Крім того, деякі українці добре заробляли на своїй же власності. Що стосується витрат, то більшу частину своїх доходів українці направляли на придбання товарів і послуг.\nНагадаємо, за підсумками першого кварталу, в середньому українці витрачали 39,5% своїх доходів на продукти харчування та безалкогольні напої. А ось на оплату комунальних послуг і продуктів йшло 18% доходів.\nПри цьому на алкогольні напої, тютюнові вироби та наркотики середньостатистичний громадянин України виділяв 7,5% особистого бюджету. Крім того, на транспортні послуги українці витрачали 7,9% від загального доходу. У той же час найменше витрат направили на освіту.


У Британії закрився таблоїд News of the World, що належить Руперту Мердоку | Українські Новини\nУ Британії закрився таблоїд News of the World, що належить Руперту Мердоку\n08 липня 2011, пʼятниця, 14:03 2203\n2011-07-08T14:03:00+03:00 Політика 2020-12-15T12:28:01+02:00\nЖертвами видання стали Мік Джаггер, Ерік Клептон, Гвінетт Пелтроу і навіть британський принц Уїльям.\nДо судів було подано безліч позовів: політики, бізнесмени та зірки шоу-бізнесу стверджували, що їх особисті бесіди прослуховувалися детективами, яких наймало видання.\nУ Британії у зв'язку зі скандалом через незаконні методи роботи закривається найбільший таблоїд News of the World.\nБагато років газета займалася прослуховуванням телефонних розмов впливових і знаменитих людей - у тому числі й членів королівської сім’ї.\nЯк повідомив сам голова корпорації News Corp. Джеймс Мердок, якому належить видання, останній номер News of the World вийде 10 липня, а всі доходи від його продажу, зі слів видавця, підуть на благодійні цілі.\nЯк повідомлялося раніше, починаючи з 2006 року, у британські суди було подано безліч позовів: політики, бізнесмени й зірки шоу-бізнесу стверджували, що їхні особисті бесіди підслухувалися детективами, яких наймало керівництво видання.\nNews of the World визнала свою провину й виразила готовність виплатити мільйони доларів у рамках компенсації моральних збитків.\nОднак найбільший скандал розгорівся через історію з тринадцятирічною Міллі Доулер, викраденою в 2002 році. За підозрою поліції, репортери News of the World отримали доступ до автовідповідача мобільного телефону дівчинки, копіювали і видаляли з нього повідомлення, викликаючи у родичів Міллі хибну надію на те, що дівчинка все ще жива і збиваючи зі сліду поліцію. Труп Міллі Доулер був знайдений через півроку після її викрадення.\nНагадаємо, News of the World видається з 1843 року, у другому кварталі цього року її тираж перевищив 2,6 мільйона примірників. Власником видання є австралійський медіа-магнат Руперт Мердок, якому належать також газети The Times, Sunday Times і The Sun.\nБільше новин про: Скандал Великобритания СМИ Мердок News of the World\nХитку справу "про зниклий басейн Ситника" вирішили скріпити свідченнями Микитася, – гендиректор "Укрбуду" 15:06


«ОДИН РАЗ НА ВСЕ ЖИТТЯ», Новина — kahovka\nГоловна Новини Міські новини «ОДИН РАЗ НА ВСЕ ЖИТТЯ»\nТаку назву має вже традиційний для Каховки культурно-просвітницький форум, присвячений Дню матері та Дню сім’ї й організований громадською організацією «Православний батьківський комітет» і благодійним фондом «Лепта» (керівники: Ігор та Світлана Бжезицькі).\nКілька років тому в Україні з'явилося нове свято – Міжнародний День сім'ї, а відзначають його – 15 травня. Зазвичай це гарні погожі дні. Розквітає природа: від пахощів та пташиного співу бринить свіже, прозоре, наповнене коханням, ніжністю і красою повітря. Хлопці та дівчата починають шукати собі пару, молоді мами допомагають діточкам пізнавати красу природи, люди похилого віку виходять погрітися під теплим сонячним промінням.\nФорум «Один раз на все життя!» є логічним продовженням систематичної роботи з популяризації сімейних цінностей серед молоді, котру з 2008 року проводить ГО «Православний батьківський комітет», а пізніше цю ініціативу підхопив і БФ «Лепта». Одна з 4-х основних програм цієї роботи - програма «Мы за жизнь!» - зі зміцнення родини й захисту життя ненароджених дітей. Головні її учасники – старшокласники міських та районних загальноосвітніх шкіл. Вони ж і стали найбільш бажаними та найбільш чисельними гостями заходу 16 травня.\nПеред початком головного дійства, у фойє КШМ розгорнулися фотовиставка та пригощання солодощами від БФ «Лепта».\nЦьогоріч гостинна глядацька зала була заповненою вщент. Крім привітань організаторів і почесних гостей свята, чудових творчих номерів від юних артистів, на сцену запрошувалися представники взірцевих родин: Алтухових, багатодітних Бжезицьких, Марильченків, Клименків, Бойків, Андрєєвих, Вовк, першого в районі будинку сімейного типу Єременків. Всі вони ділилися «рецептами» свого сімейного щастя й отримували пам’ятні дарунки від організаторів і меценатів.\nВід Каховської міської ради гостей привітали начальник відділу у справах дітей Олена Сушко та начальник відділу освіти Михайло Гончар. Також щирі слова подяки лунали на адресу учнів-авторів найкращих робіт, які брали участь у конкурсі творчих проектів з однойменною назвою «Один раз на все життя!» та їх педагогів, які змогли заохотити старшокласників і організовували чудові тематичні шкільні та класні заходи із запропонованої тематики. За підтримку соціальної роботи з укріплення й популяризації в суспільстві сімейних цінностей особливу подяку організатори свята висловлювали начальникам міського та районного відділів освіти – Михайлу Гончару та Віталію Грушку.\nПам'ятаймо, що однією з найбільших цінностей людини є любов. Саме в ній відкривається нескінченна цінність людської особистості, радість применшення себе заради того, кого кохаєш, радість продовження себе. Усе це втілилося в такому соціальному інституті як родина, сім’я. То ж хочеться побажати щастя, достатку, взаємного кохання і маленьких діточок усім сім’ям, тому що діти приносять радість, зміцнюють сім’ю, прикрашають сумні будні. Кохайте один одного, творіть щасливе життя і нехай ваші діти завжди будуть бажаними, коханими і неповторними.


Чіанграй, Таїланд: відпочинок в Чіанграї\nЧіанграй - столиця однойменної провінції на півночі Таїланду, розташована неподалік від Чіангмая і в 785 км від Бангкока. Місто і його околиці славляться незвичайно красивою природою та численними буддійськими храмами. Крім того, Чіанграй є відправною точкою для вивчення регіону, а також сусідніх М'янми і Лаосу.\nЯк дістатися до Чіанграя\nМіжнародний аеропорт Чіанграя розташований в 8 км від центру міста. Авіакомпанія Thai Airways здійснює декілька рейсів щодня за маршрутом Бангкок - Чіанграй. Тривалість перельоту близько 1 години 20 хвилин. Крім того, щоденні рейси з тайської столиці в Чіанграй виконує авіакомпанія Orient Thai Airlines (One-Two-Go).\nАвтобусне сполучення зв'язує Чіанграй з Чіангмай і Бангкоком. Час у дорозі від Чіангмая становить 3-4 години, з Бангкока - близько 10 годин.\nГромадський транспорт представлений тук-тукамі і сонг-тео (songthaews), є також таксі, але їх небагато. Ознайомчі прогулянки по місту краще здійснювати пішки, а ось для поїздок по провінції можна орендувати автомобіль або мотоцикл. В Чіанграй представлені офіси як міжнародних, так і місцевих прокатних контор. Враховуючи особливості місцевого руху, туристам настійно рекомендується орендувати машину з водієм - це обійдеться не набагато дорожче.\nЗа покупками можна відправитися на нічний базар (Night Bazaar), який розташований в центрі міста неподалік від автобусної станції. Тут можна придбати одяг із шовку, різні вироби ручної роботи, постільна білизну та інші сувеніри.\nРозваги, екскурсії та визначні пам'ятки Чіанграя\nНа північний схід від Чіанграя, на березі річки Меконг, лежить стародавня столиця Чіангсен, що славиться храмами Ват-Пра-Тхат-Чом-Кітті, Пра-Тхат-Дої-Тунг, Чеді-Ват-Па-Сак і Чеді-Луанг, а також своїм багатим Краєзнавчим музеєм. Відразу за кордоном міста починається знаменитий «Золотий Трикутник» - район біля кордонів з Бірмою і Лаосом, колиска тайської цивілізації.\nМузей гірських племен (Hilltribe Museum) розташований в самому центрі міста і створений для вивчення побуту і культури гірських племен Таїланду. Експонати музею відображають стиль життя племен: житло, різні інструменти і начиння, обладнання та зброю для полювання, рибальства і ведення сільського господарства. Освітній центр, який відкрито при музеї організовує екскурсійні тури, а всі зібрані за це гроші йдуть на життєзабезпечення племен.\nадреса музею: 620/1 Tanalai Rd, Chiang Rai\nГодини роботи: з 8:00 до 18:00 (будні) та з 10:00 до 18:00 (вихідні та свята).\nвхід: 50 THB.\nМузей Золотої чаші (Oub Kham Museum) розташований в 1 км від центру Чіанграя. Колекція музею включає предмети, які використовувалися при королівських дворах північної частини Таїланду, а також північного сходу Бірми, південного заходу Китаю, і В'єтнаму.\nадреса музею: 81/1 Na Khai Road, Tambon Rob Wiang, Chiang Rai\nГодини роботи: з 8:00 до 18:00\nвхід: дорослі - 200 THB, діти - 100 THB.\nМузей Хо-Ваттанатам-Нітат (Ho Watthanatham Nithat Museum) розташований в міській ратуші. Експонати музею: письмові звіти про історію, літературу, культуру і звичаї корінних народів Таїланду, а також документи і королівські укази часів правління принцеси матері Дої Тунг.\nГодини роботи: з 8:30 до 15:30.


Історія одного походу Чорногірським хребтом - Новини спорту - Спорт 24\nНас шестеро. Два Андрія – один для Ксюні, другий для Катрусі – я і Льошик. Хлопці шукають водія, Катруся охороняє нашу "ручну кладь", а ми з Ксюнею виконуємо найважливішу місію – відправляємося на пошуки кави.\nМісія закінчується успішно в щойно відкритому Франківському ларьку. Розчинна, кому з цукром, кому без. І неймовірно смачна. В ній замішаний дух пригод, подих невідомості та бажання те невідоме пізнати.\nАвто знайдено, PQ39 MAX показує завантажений маршрут, кава неспішно випита, рюкзаки кинуті в багаж, а наші тіла розміщені в бусику. Прохолодний літній ранок прогрівається. Ми досипаємо. З приймача грає щось незрозуміле. Це українська, але якийсь говір. Деякі слова зовсім невідомі нам. Це так дивно, в одній країні стільки різного і ще непізнанного нами. Коли з приймача починає пристрасно співати один із представників української поп-культури, Катруся натягує пов’язку щільніше на вуха і намагається відволіктися, дивлячись у вікно на світанкові поля. Це не допомагає, вуха фанатки українського року починають "в’янути", як то кажуть, і вона дістає свій X-treme PT68, підключає навушники і полегшено зітхає, насолоджуючись нормальною музикою.\nВодій підвозить нас до підніжжя гір, де вже зібралося декілька туристів. Хто по маршруту, а хто вже з нього. Ми виходимо, і наше місце одразу займають бажаючі повернутися у Франківськ.\nІ от він – початок. Та перед – очікуваний сніданок. Зміна одягу на більш легкий. Заварена на вогні кава. Бутерброди. Перевіряємо заряд, звичайні смарти вже час підзарядити, а от сігмовські PT68 та PQ39 MAX – тримають і досі, незважаючи на півтора дні шляху та музичний супровід.\nМи встигли "захопити" Вухатий Камінь (1864 метри) , перед тим, як почали збиратися сутінки. Ночувати вирішили на полонині, що розкинулася знизу. Спуск був суттєвий, майже пів кілометра, зважаючи на те, що ми добре набрали висоту. Знані "гірнохідці" назвали б це безглуздям і нераціональним марнуванням сил. Та любителі пробачили б точно, побачивши красу, яка нам відкрилася. Полонину обіймав хребет, по якому вже завтра ми продовжимо нашу мандрівку. Три намети розташувалися на землі. Теплі речі замінили наші шорти та футболки. На розпаленому багатті варилася каша. А туман…\nДивіться самі. Він спустився з гір і просто витав біля нас. Неначе дим.\nЧервоне вино хлюпнулося в алюмінієві чашки. Сині від ягід губи почервонішали. Світанок домовились зустрічати на горі – Піп Іван кликав, показуючи вдалині язика крізь сутінки. Без рюкзаків. Потім повернемось в табір, поснідаємо та рушимо далі. Професіонали зараз би точно покрутили пальцем біля скроні. Спочатку спуск, а тепер набір висоти і знову спуск. Та ми – любителі. Це привілей. Тож можемо собі дозволити.\nРанок настав швидко. В горах все відбувається швидше. Перші думки спонукали спати далі. Та це лише до моменту, коли ми побачили зорі. Чорне полотно вишите величезними золотими намистинами. Величезні, просто нереально велетенські зірки зависли над нами. Сон лишився в наметі, в нього не було вибору – перед зорями він не конкурент.\nСтежка ховалася в нічній темряві. І тут в нагоді знов стали стійкі екстремальні сігмовські телефони, їхні потужні ліхтарики допомагали втримувати стежку на видноті, як би вона не намагалася від нас втекти.\n"Гуськом" ми рухалися вперед за Катрусею, що освітлювала нам шлях. Ми підіймалися не швидко, але й не повільно. Трохи втративши орієнтир від напівсну, Катруся спіткнулася об невеликий камінь. Телефон гучно впав. Щось буркнувши, Катя швидко підняла його, навіть не глянувши і пішла далі, направляючи світло ліхтарика вперед. Це ж Sigma mobile. Вона з нею в горах не вперше.\nСвітанок наздоганяв нас або ж ми його. Біле молоко підіймалося з надр землі і поволі захоплювало гори. Сантиметр за сантиметром. Здавалося, матінка Земля прокинулася, потягнулася, смачно позіхнула і її біле дихання опинилося на волі, ласкаво торкаючись підніжжя гір і поступово будячи їх від сну.\nТемрява поступово розсіялася. Піп Іван скинув шапку і запросив у гості. Вмостившись на верхівці ми зустріли сонце. Зробили ранкову йогу.\nМолоко вже захопило верхівки гір і злилося з рожевим небом. Хребти проступали в молочному тумані. Хтось вказав на красуню Говерлу. Неприступна, далека. А сонце було не з сором’язливих. Воно вискочило швидко, показало себе наповну. Розчервонілося ще більше від стількох поглядів, що палко дивилися на нього, і розкинуло всі свої барви навкруги. Рожеві, фіолетові, яскраво-червоні. Верхівки гір грілися у ньому, а сонце підіймалося все вище.\nМи повернулися в табір. Після кави та сніданку, зібрали речі і попрямували далі – на хребет.\nГірська спина була звивиста. Вона змійкою тяглася далі. Гори пустили нас, вершників, до себе. Краса розкинулася знизу, зелені полонини милували око. А попереду чекали нові гори. Назустріч йшли туристи. От дивина, люди настільки добрішають лише в горах? Привітні усмішки, "добридень", "гарної дороги". Чи в гори ходять лише добрі люди?\nДівчина в купальнику. Біла шкіра, схожа на альбіноса. Разом з нею двоє хлопців, одягнені. Вона гордо і водночас ніяково проходить поруч. Хлопці не стримують сміх. Спір вона явно програла. Такого ми не сподівалися побачити, та це було так незвично і весело. Я чула, що гори непередбачувані, але щоб настільки. Фото, на жаль, немає.\nЧерез годину небо затягнулося. Вам весело, але зараз буде зовсім не так. Чорні хмари насувалися збоку, ми йшли прямо на них, вибору в нас не було. Грізні, грозові, гучні та такі прекрасні. Як там в Океанів "І я на небі, мила моя…". Яке відчуття не полишало мене ні на мить в цій подорожі, так це те, що я дійсно на небі. Гуляю трекінговими бутсами сорок першого розміру по хмарах. Дощ хлинув. Стало прохолодніше. Ми йшли мовчки, один за одним. Монотонні краплі падали і падали, та це не заважало час від часу роззиратися і милуватися видом. Та й самі грозові хмари мали хоч і погрозливий, але такий прекрасний вигляд. За ними хтось кахикав, гримів, лаявся. В когось задзвонив телефон. Катрусин Андрій не вагаючись дістав свій PQ39 MAX і швидко відповів на дзвінок. Я б зі своїм смартом на таке не зважилася точно.\nДіставшись скелі, ми сховалися під нею. Час перекусити. Швидко аби не змерзнути. Горстка горіхів та сухофруктів, шоколадка. Боже, як їжа може бути такою смачною? Ми не затрималися надовго, аби холод не пробрав нас до кісток. Дощ скінчився. Каміння ще лишилося вологим, тож мали йти обережно. Небо посвітлішало. Гори посміхалися. От примхливі ж. І кнут, і пряник. І все в один день. Та що там – за пів дня.\nЧас шукати місце для ночівлі. Це було вчасно, бо лиш ми розбили табір, як грянув дощ. Несподівано – за горою не було видно хмар, що вже були напоготові і лише чекали на нас, потираючи руки. Дякувати, вони дали змогу поставити намети і розлити по склянкам вино, а вже потім визирнули. І як дали жару. Грім, блискавки. Ми поховалися. З вином і другом було не так страшно. Але все ж страшно. Вода текла зовсім поруч, дощ перетворився на зливу. Ми з Льошиком пили вино з однієї чашки, бо іншу десь змило, і їли тушонку. Боже, в мене знов питання, ну дійсно як? Як їжа може бути настільки смачною? Це все польові умови? Щось яскраве врізалося в полотно нашого намету. Смерть від блискавки? Так швидко? І зовсім не боляче. Ні - ліхтарик мандрівників, що заблукали. Поговорили, і вони побігли донизу. А ми посміялися і поснули. Андрій пройшовся біля наметів з палицею, роблячи канавки, щоб нас не затопило.\nРанок. Досушуємо речі. Снідаємо. Емоційно розповідаємо про нічні події. Особливо круто це виходить у Ксюні, вона природжена артистка. Сміх зближує, а пережиті разом пригоди – ще більше. Це крайній день в горах. Ввечері маємо бути у місті і їхати в потязі додому. Не хочеться. От зовсім. Розряджені смарти заряджаємо від не підвівшого в подорожі X-treme PT68, він і досі тримає заряд, та ще й охоче ділиться ним з нашими "стухлими" телефончиками.\nСмачна їжа та кухоль пива, балачки про грозу і про все, що відбулося. До потягу ще година. Ми ж повторимо, так? Гори, ми ж не прощаємося? Гримайте не гримайте, але чекайте на повернення. І дякуємо за відкриття, та новий присмак життя.


Детектор медіа. Всі матеріали розділу Монiторинг сторінка: 53\nТелеканали завзято допомагали Королевській компрометувати авторитетних соціологів\nПозов «України – Вперед!» проти соціологів усі телеканали, окрім «Інтера», подавали з грубим порушенням балансу думок та за єдиним лекалом. Моніторинг за 8–13 жовтня\nЛист телеканалу «Україна» до «Детектор медіа» та наша відповідь на нього.\nЗагалом сторінок: 74 / Загалом записів: 738


"Мирна" канонада на Закарпатті » Новини України та Світу. Новини сьогодні - 7dniv.info\nКримінал 20-січ-2015, 17:190498\nЗакарпатські рятувальники знешкодили 23 ВНП часів Другої світової війни\n19 січня піротехніки Аварійно-рятувального загону спеціального призначення У ДСНС України у Закарпатській області вилучили та знешкодили 23 вибухонебезпечні предмети часів Другої світової війни, виявлені напередодні.\nТак, 18 січня, в лісовому масиві села Оноківці Ужгородського району місцевий мешканець натрапив на підозрілі предмети, схожі на вибухонебезпечні. Згодом рятувальники ідентифікували їх як два артилерійські снаряди (калібрів 125 і 152 мм) та 20 набоїв.\nНаступне повідомлення про виявлення ВНП надійшло в оперативно-рятувальну службу Закарпаття також 18 січня о 16:30 з міста над Латорицею. На небезпечний предмет (снаряд реактивної артилерії калібру 85 мм) мукачівець натрапив у річці поблизу Свято-Миколаївського монастиря.\nЗ огляду на те, що останнім часом почастішали випадки знаходження вибухонебезпечних предметів, Управління ДСНС України у Закарпатській області звертається до місцевих мешканців та організацій, які здійснюють земляні роботи, бути дуже обережними. А у разі виявлення чогось подібного, негайно повідомляти про це в органи влади, місцевого самоврядування, міліцію або ж в оперативно-рятувальну службу за номером «101».\nПам′ятайте про те‚ що знешкодженням таких ″подарунків″ повинні займатися лише спеціально підготовлені фахівці-піротехніки.\nПротитанкову зброю знайшли неподалік Мукачева\nНа Ужгородщині знову "замінування" -- з часів Другої Світової (ФОТО)


Кратко про те, чи можна вилікувати гепатит С\nГепатит — загальна назва цілого ряду хвороб, які вражають тканини печінки. У побуті гепатит іменують «жовтухою» за відповідним ознакою одного із симптомів гепатиту. Жовтушність шкіри, також склер в очному яблуці обгрунтована попаданням в кров зайвого кількості білірубіну, який не був перероблений в печінці через її нездоров’я.\nВсі достаток впізнаваних на сей день форм гепатиту укладається в дві головні різновиди: вірусні гепатити, невірусні гепатити. Передумовою вірусних гепатитів завжди віруси, що передаються від людини до людини. На сьогодні вже зрозуміло близько семи видів вірусів, що викликають вірусні гепатити. Їх іменують гепатотропними, тому що існувати ці віруси можуть виключно в тканинах печінки.\nОсобливе місце в ряду вірусних гепатитів займає гепатит С. Дане хвороба зустрічається в Сім випадках придбаного перебігу гепатиту з 10, реєстрованих у світі, і в Шість випадках з Десять реєстрованих випадків раку печінки. Неув’язка зцілення гепатиту С зараз по шкоди, що завдається їм здоров’ю населення, набагато перевершує проблему не тільки лише гепатиту В, та й СНІДу. Так можна вилікувати гепатит З і як це зробити з більшою ефективністю?\nПечінка людини — один з принципових органів, робить ряд різних функцій. До прикладу, знешкодження і виведення чужорідних речовин, продуктів обміну життєдіяльності з організму, роль у кровотворних процесах і багато інших. Тому всі типи вірусного гепатиту становлять небезпеку для нормальної життєдіяльності людського організму в цілому. При всьому цьому одні більш небезпечні в період гострого перебігу, інші — внаслідок ускладнень, які виникають при придбаному плині, також у зв’язку з імовірністю розвитку цирозу печінки.\nВиліковувати потрібно хоч який вид гепатиту. Але питання про те, як вилікувати гепатит С, має особливе значення у зв’язку з великою ймовірністю переходу цього виду захворювання в придбану форму. Можливість велика завдяки двом відмітним особливостям даного виду гепатиту. По-1-х, цей вид гепатиту іменують «ласкавим вбивцею» через те, що він розвивається фактично без якихось відповідних для гепатиту симптомів. По-2-х, імунна система людини, зараженого гепатитом С, нерідко не встигає створювати потрібні антитіла внаслідок найвищого рівня генетичної мінливості вірусу, що викликає гепатит С.\nГепатит С. Симптоми, зцілення\nСимптоми гепатиту С схожі з проявами, наприклад, грипу, є загальне нездужання, несподіване збільшення температури тіла, біль у голові. Ці симптоми властиві і для інших видів вірусного гепатиту, таких як гепатит А або гепатит В. У силу того, що вірусні гепатити викликають порушення функції печінки, для їх також властиві такі прояви, як втрата апетиту, нудота, відчуття тяжкості в животику праворуч, жовтушність . Ураження печінки також проявляється у вигляді зміни кольору сечі та калу: сеча — темніє, а кал — світлішає.\nФатальними наслідками же придбаних процесів при гепатиті С можуть бути як незворотні зміни в печінці, що призводять до цирозу і асцит, так і печінкова енцефалопатія, яка з’являється внаслідок ураження клітин мозку. Чи можна вилікувати гепатит С на ранній стадії, не допускаючи переходу до придбаної формі?\nНайголовніше в лікуванні гепатиту С — це його рання діагностика. Задачка ця не з легких. Зазвичай ознаки гепатиту визначають за допомогою аналізу крові на присутність даного вірусу в числі інших при проведенні диспансеризації населення. Особливо цей спосіб діагностики принциповий для молоді і так іменованих «груп ризику», в яких ступінь поширення вірусу гепатиту С більше велика.\nТак як джерелом зараження при гепатиті С є кров інфікованої людини, то до групи ризику відносяться, наприклад, донори крові, наркомани, роблять внутрішньовенні уколи психотропних речовин одним шприцом кільком особам сходу. Також заразитися вірусом гепатиту С можна, наприклад, роблячи манікюр або татуювання в неспеціалізованих особистих кабінетах, господарі яких часто навіть не мають ліцензії на виконання такого виду діяльності.\nУ разі ж виявлення гострої форми гепатиту С зцілення може бути, але неодмінно за умови чіткого виконання приписів доктора протягом досить довгого періоду часу. Дієвим способом зцілення гепатиту С є зараз комбінована терапія, що поєднує ін’єкції інтерферону і прийом пігулок препаратів ряду нуклеозидів (рибавірин або російський продукт — фосфоглів). Повне зцілення від гепатиту знаходиться в залежності від стану організму хворого, також від віку і настає, зазвичай, не раніше ніж після піврічного курсу.\nЧи можна вилікувати гепатит С в разі його переходу в придбану форму? Відповідь позитивна. Але в цьому випадку ця можливість не така абсолютна, як при гострій формі захворювання. При використанні комбінованих схем зцілення ефективність антивірусної терапії становить 80%. При всьому цьому зараз ці схеми постійно поліпшуються, завдяки виникненню нових препаратів.\nПідводячи результат всього вищесказаного, на питання про те, чи можна вилікувати гепатит С, відповідь конкретний — можна. Але при всьому цьому слід тримати в голові про необхідність проведення зцілення строго під контролем спеца.\nЛечущее засіб «Азитроміцин»: аналоги зуміють поміняти унікальний продукт На запитання відповідає юрист Юридичного Бюро «правознавець», Спец В Області Земляного І Житлового Права Толкачов Сергій Олександрович.


Комітет Генасамблеї ООН проголосує за резолюцію по Криму 15 листопада - Джеппаров | QHA Агентство Кримські Новини\n7 листопада 2018 13:29\nГенасамблея ООН повинна проголосувати за резолюцію в грудні\nУ Третьому комітеті Генеральної Асамблеї ООН 15 листопада відбудеться голосування за проект резолюції про порушення прав людини в анексованому Криму.\nПісля цього документ направлять на розгляд Генасамблеї ООН, де голосування має відбутися в грудні.\nПро це у своєму Facebook написала перший заступник міністра інформаційної політики України Еміне Джеппар.\nЗа її словами, співавторами проекту резолюції стало понад 30 країн.\nУ резолюції йдеться про такі злочини Росії в Криму, як автоматичне накладення російського громадянства на громадян України, депортація незгодних, тортури проти інакодумців, зникнення та політичні переслідування.\nТакож в документі йдеться про заборону Меджлісу кримськотатарського народу і проголошення його "екстремістською" організацією, блокування українських ЗМІ, ігнорування з боку Росії рішень міжнародного суду ООН та інших злочинах.\n— Складність просування "правозахисних" резолюцій полягає в тому, що країни скоріше будуть утримуватися, ніж голосувати, адже в деяких випадках ситуація з правами людини всередині країн може бути неоднозначною, — зазначила Джаппар.\nПостійний представник України в ООН Володимир Єльченко заявив, що одним з нововведень чергової резолюції Генасамблеї ООН по Криму буде включення питання про політв'язнів, що містяться в Криму і Росії. За його словами, Україна прагне до якомога більш жорстких формулюваннь, що засуджують дії Росії, навіть якщо це призведе до зменшення кількості голосів "за".\nкиїв еміне джапарова резолюція крим оон


Адвокати взяли участь у круглому столі "Законодавче врегулювання легалізації та організації добровольчих формувань" | ADVOKAT POST\nГоловна Сторінка » НОВИНИ » Адвокати взяли участь у круглому столі “Законодавче врегулювання легалізації та організації добровольчих формувань”\nНа заході обговорювався законопроєкт «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо легалізації, організації, утворення та участі добровольчих формувань у захисті незалежності, суверенітету і територіальності цілісності України». Ним пропонується визначити поняття “добровольче формування”, механізм входження до складу Збройних Сил України, змінити низку положень Кримінального кодексу України тощо. Це пов’язано передусім із тими утвореннями, які самоорганізувалися і дали гідну відсіч збройному нападу РФ, але не входять до складу ЗСУ та не мають статусу ДФТГ. Вони досі воюють у районах ведення активних бойових дій і мотивовані надалі захищати Україну. Проте не отримали жодного правового визнання і відповідних соціальних гарантій.\nПроти цього виступили представники державних органів – МВС України, Офісу Генпрокурора, Мін’юсту тощо. У своїх письмових зауваженнях підкреслили непотрібність внесення змін до нормативно-правових актів, достатню урегульованість статусу та діяльності добровольчих формувань через участь громадян в охороні громадського порядку та кордонів, а також у територіальній обороні у військових частинах Сил ТРО ЗСУ та діяльності ДФТГ.\nМарія Островська підтримала ідею та концепцію законопроєкту і зауважила, що поняття добровольчих формувань не буде новою та зайвою конструкцією, суперечливою Закону про основи національного спротиву. Адже запропоноване у законопроєкті визначення запозичене із Женевських конвенцій 1949 р. і має бути імплементоване у національне законодавство через визначені механізми комунікації таких формувань з органами державної влади, у т. ч. з військовим командуванням.\nНа думку Марії Островської, законопроєкт слід підтримати через очевидну відсутність будь-яких соціальних гарантій для загиблих, поранених, полонених нелегалізованих добробатів, що поклали життя та здоров’я на захист країни. Ідеться про грошове забезпечення, отримання статусу учасника бойових дій, матеріальної допомоги родинам внаслідок загибелі захисників під час відсічі збройної агресії тощо. На противагу позицій про достатню врегульованість статусу та діяльності ДФТГ, до яких вони можуть прагнути, зауважила, що законодавство щодо цих формувань не може слугувати зразковим прикладом. Незважаючи на прирівняння ДФТГ за соціальним і правовим статусом до військовослужбовців на рівні закону, питання їх грошового та іншого забезпечення з державного бюджету досі не реалізовано: відсутні процедури і політична воля оплачувати таку діяльність. Звідси проблема витоку кадрів серед членів ДФТГ, які належать до категорії самозайнятих осіб і мають забезпечувати родини. Механізму отримання інших соціальних гарантій так само досі немає. Тому при отриманні УБД чи ОГД вони стикнуться з перешкодами і відчують свою невизнаність і непотрібність.\nНавіть якщо члени нелегалізованих добровольчих формувань увійдуть до складу ДФТГ, то без системних змін до законодавства це не легалізує їхню діяльність заднім числом, особливо починаючи з активної фази війни, що набула масштабного характеру з 24 лютого. До того ж, як зауважили інші учасники круглого столу, не всі самоорганізовані захисники країни готові вступати до лав ЗСУ в загальному порядку. Ішлося про їх медичну непридатність у воєнний час, ненаправлення під час мобілізації на посади відповідно до знань і вмінь, безкінечність перебування на військовій службі, зловживання командирами.\nСтосовно змін до Кримінального кодексу України в частині звільнення цих суб’єктів від відповідальності за створення та участь у незаконних воєнізованих або збройних формуваннях відповідно до ст. 260 ККУ, то питання є спірним і потребує доопрацювання. Слід звернути увагу на ст. 43-1 ККУ, за якою не є кримінальним правопорушенням діяння, вчинене в умовах воєнного стану або в період збройного конфлікту та спрямоване на відсіч і стримування збройної агресії.\nСтосовно змін до ст. 438 ККУ щодо відповідальності за жорстоке поводження з військовополоненими, то в ній немає сенсу через розповсюдження норм III Женевської конвенції на тільки на добробатів, а й на учасників вуличних боїв.\nПроте норми про воєнні злочини обов’язково мають бути системно імплементовані до національного кримінального законодавства, адже всі чотири Женевські конвенції зобов’язують держави криміналізувати серйозні порушення міжнародного гуманітарного права у національному законодавстві. Це виконано завдяки законопроєкту № 2689 27.12.2019, який прийнятий як Закон ще 20.05.2000, але досі не підписаний. https://itd.rada.gov.ua/billInfo/Bills/Card/112.\nОголошення РФ так званої спецоперації, а не війни проти України, жодним чином не заважає дії норм міжнародного гуманітарного права і зобов’язань за Женевськими конвенціями 1949 року.\nЗаконопроєкт є доцільним та важливим, але потребує удосконалення за змістом. Центром надання методичної допомоги та координації волонтерського руху НААУ найближчим часом будуть направлені до Комітету ВРУ письмові пропозиції.\nКомітет Верховної ради з питань організації державної влади…\nЗаконопроєкт про саморегульовані організації повинен…\nАдвокатська спільнота занепокоєна ініціативою створення…


17 та 18 грудня 2014 р., 17.00-19.00 год. Музей скла у Львові відбувся Різдвяний майстер-клас з виготовлення вітражних ялинкових прикрас. Учасники мали змогу навчитись як запроектувати і виконати ялинкові прикраси вітражним способом. Власноруч виконана прикраса стала чудовим подарунком для близької людини на Миколая.\nМАЙСТЕР-КЛАС В РАМКАХ ФЕСТИВАЛЮ "НІЧ У ЛЬВОВІ"\nУпродовж трьох днів фестивалю "Ніч у Львові", 14-16 листопада 2014 р. у Музеї скла відбувались майстер класи з виготовлення вітражу. Участь в заході взяли понад 50 осіб, а особливо вмілими виявились діти, які з невеликою допомогою наших інструкторів власноруч виконали вітражні фігурки.\n24 травня 2014 р. у Музеї скла відбувся концерт гурту «Rockoko».\nУ підземеллі нашого музею навіть музика звучить інакше: в ритмі швидкоплинного й вічного часу, в тональності романтики підземного Львова. Звуки музики як скло - чисті й прозорі, й наче крихкі, проте незнищенні для того, хто хоче пам’ятати; незнищенні, доки ними захоплюються.


Гюндоган: Мої слова перекрутили\nІлкай Гюндоган спростував що з'явилися новини про його бажання залишити Дортмунд.\nПівзахисник дортмундської Боруссії спростував чутки про те, що він збирається залишити клуб з метою перейти в англійську або іспанську чемпіонат. На своїй сторінці у Facebook Ілкай написав наступне:\n«Я з великим здивуванням зустрічаю новини з нібито моїми висловлюваннями. Хочу підкреслити, що наведені слова - лише витяги з годинного інтерв'ю. До того ж цитати подані неправильно».\n«Я дав це інтерв'ю турецькому каналу TRT 1, і в ньому порушувалися різні теми - від мого дитинства і до професійної кар'єри, мене запитували про колишніх клубах, суперництві Боруссії і Шальке, атмосфера на нашому стадіоні, Юргена Клоппе, збірній Німеччини, мої успіхи в Дортмунді, про фінал ЛЧ і травмі».\n«Мене також запитали щодо інтересу до мене з боку багатьох європейських топ-клубів до того, як я травмувався, в тому числі - пропозиції від мадридського Реала. Зокрема, мене запитали чому перехід не відбувся».\n«Моя відповідь була однозначною. Я сказав, що запити від різних клубів надходили весь час, але я не збирався нікуди переходити, оскільки планував досягати свої професійні цілі у Боруссії. До того ж у мене діючий контракт, і керівництво не хоче мене продавати».\n«Зрештою, мене запитали про те, чи уявляю я собі можливість переходу куди-небудь в майбутньому, і я сказав, що в принципі міг би пограти в Англії або Іспанії. Мої слова вирвали з контексту і спотворили. Прошу не звертати уваги на ці новини. Я повністю зосереджений на грі за Боруссію», - підкреслив Гюндоган.


Сироп Johnny Teacher Шоколад 1.35 кг цена, купить в Киеве, Украине - Faynakava.com.ua\nСироп Johnny Teacher Шоколад 1.35 кг\nКупити Сироп Johnny Teacher Шоколад 1.35 кг в Києві за низькою ціною без роздрібної націнки напряму від дистриб'ютора. Ми продаємо лише оригінальний(ні) Сиропи 1.35 кг пластикова пляшка високої якості, слідкуємо за якістю продукції та постійно розширюємо асортимент товарів та послуг.\nСироп Johnny Teacher Шоколад 1.35 кг можна купити з доставкою по Києву та по всій Україні, замовивши доставку кур'єром особисто в руки на будинок або офіс, в відділення Нова Пошта або на склад транспортної компанії.\nДля постійних гуртових клієнтів Сироп Johnny Teacher Шоколад 1.35 кг, ми пропонуємо спеціальні ціни, гнучкі умови доставки Сиропи 1.35 кг пластикова пляшка та оплати. А також можливість стати єксклюзивним представником по регіону на особливих умовах.


Рід під Fox - купити підставку Fox для вудилища в магазині Рибалка\nРід під Fox\nПодставка 3D-R EVA 8 Kit Roost Bar\nЗбираєтесь на риболовлю? Обов'язково захопіть з собою рід-під — це незамінний інструмент для рибака, який зібрався на ловлю коропа. Якісні деталі виробу, міцна конструкція підстави підставки і регульовані ніжки дозволяють встановлювати її в самих «диких» і непристосованих місцях, практично на будь-яких нерівностях поверхні землі. За рахунок цього процес риболовлі стане більш комфортним і значно спростить ваш пошук підходящого місця установки.\nМожете не сумніватися, купівля род-пода дуже швидко виправдовує себе, оскільки якісна ловля коропа неможлива без нього. Інтернет-магазин «Світ рибалки» у Києві представляє вашій увазі широкий асортимент рогачиков, рід-подів Fox та інших корисних інструментів для риболовлі.\nУ нашому інтернет-магазині ви можете купити род-поди для будь-якого типу вудилищ і поверхонь грунту, цільної або телескопічної конструкції, призначених для одного або декількох вудилищ.\n«Світ рибалки» - це великий асортимент оригінальних риболовних снастей, професійних товарів та аксесуарів за доступною ціною. Для зручності користування сайтом можете використовувати фільтр товарів за брендами і за ціною.


Як у Івано-Франківську печуть великодні паски (фоторепортаж) | VERSII.IF.UA | новини Івано-Франківська та Івано-Франківської області ONLINE | головні теми Прикарпаття | ВІДЕО\nЯк у Івано-Франківську печуть великодні паски (фоторепортаж)\n29/04/2016 0 125\nТрадиційно Великодня без паски не буває. Хтось випікає її вдома, а хтось купує вже готову, оздоблену. Журналісти пропонують поглянути хто і як працює над паскою у Івано-Франківському хлібокомбінаті «Цар хліб» перед тим, як вона потрапить у ваш великодній кошик.\nЕкскурсію по хлібокомбінаті люб’язно провела для журналістів «Галки» директорка Світлана Криворучко. Вона розповіла, що паску печуть у хлібобулочному цеху, а великодній кекс – у кондитерському. Працює над цим по 11 людей у денну та нічну зміни. Готують обрядовий хліб 3,5-4 години, пишуть Версії з посиланням на Галку.\nЗ чого все починається пояснила й показала нам інженер-технолог хлібобулочного цеху, працівниця лабораторії Євдокія Матвеєва. Так, спочатку у тістомісильну машину насипають борошно, додають води потрібної температури, молоко, жовток, дріжджі, ванілін, ізюм та інші інгредієнти. У чані за один раз замішують 80 кг тіста. Пані Світлана підказує, що цьогоріч вже виготовили близько 11 тонн тіста для святкових виробів.\n“Треба любити свою роботу, приступати до праці з добрими думками. Тоді вона вийде смачна”, – ділиться пані Євдокія однією з умов приготування вдалої паски й одночасно контролює робочий процес.\nПісля замішування паска бродить. Потім тісто піднімається на підйомнику. Автоматизований тістоділитель видає порції потрібного розміру та ваги, а далі йде на округлювач.\nПопри те, що є обладнання, 11 працівників часу присісти й відпочити не мають. Кожен за щось відповідає, щось контролює. Пекарки надають руками пасці потрібного, естетичного вигляду – підкатують, підмішують. Після цього процесу виріб рухається у шафу кінцевого вистою, де відпочиває 1 годину. Наступний пункт призначення – форма для випічки, яку попередньо змащують.\nПаску посипають цукром, або мукою з маргарином та прикрашають. Дівчата прикраси виготовляли за 2 тижні до того, як її пекти, бо кожну квіточу витискають спеціальною формою окремо. Опісля їх засушують.\nСвітлана Криворучко згадала радянські часи, бо тоді паски не дозволяли виготовляти і декорувати як зараз.\n«Їх називали тоді великодніми кексами. Прикрашали, але без хрестиків, бо це було заборонено. Вже, коли Україна стала незалежною, у продажі з’явилися власне пасочки», – пригадує вона.\nТим часом наші великодні вироби рухаються у автоматизовану піч. Працівниця, яка за це відповідає, вказує температуру та час випікання. Після близько 30 хвилин паска зарум’янилася, у повітрі з’явився духмяний, апетитний запах, який натякає на Великдень. Потім жінки вибивають її із форми, чекають, коли охолоне і загортають у харчову плівку.\nнженер-технолог кондитерського виробу Ольга Балицька пояснила відмінність між паскою та великоднім кексом.\n«Кекс більш здобний, високо рецептурний. Різниця у зовнішньому вигляді, бо застосовується майстерність кондитера, яка надає виробу більш святкового вигляду. 5-6 годин витрачаємо на приготування кексу із скромнішим оформленням, на паски з художнім оформленням йде близько 11 годин. Але ми працювали місяць до того, бо прикраси – це все ручна, клопітка робота», – прокоментувала жінка.\nОпісля обрядовий хлібчик чекає на експедитора, який відвезе його у супермаркет, де на нього зачекалися численні покупці. Сьогодні зранку приїздило по паски вже 5 машин. Ціни від 13 до 22 гривні. У порівнянні з минулим роком вартість збільшили на 1-2 гривні, бо маргарин, ізюм тощо стали дорожчими. А попит вже кілька років на паски однаковий.\n«Інколи скаржаться, що не так паски оформлені. Але у нас масове виробництво, стараємося забезпечити всі верстви населення. Робота важка, але працівники її люблять. Одне можу впевнено сказати – наша паска смачна», – додала Балицька.


До 170-річчя уродин та 100-річчя від дня смерті Олександри Єфименко | Український тижневик Міст\nДо 170-річчя уродин та 100-річчя від дня смерті Олександри Єфименко\nСеред провідних жінок-учених кінця ХІХ-го та початку ХХ ст. одне з почесних місць належиться Олександрі Єфименко, письменниці, історику, педагогові й етнографу. Її дослідницький талант, глибинна історичного аналізу та широкий діапазон творчості склалися на заслужену славу вченої, якої здобула своєю наполегливою самовідданою працею.\nОлександра Єфименко (в дівоцтві — Ставровська) народилася 18 квітня 1848 року в суворому Архангельському краї (с. Варзуга, Кольського повіту), в сім’ї дрібного державного російського службовця. Сім’я жило убого, але батьки прищепили доньці любов до праці й правди та пошану до людей і це стало головним девізом її життя. З раннього дитинства Олександра зазнала ціну напруженої праці — спочатку фізичної, а потім і розумової. 1857-го вона поступила до Архангельської жіночої гімназії, яку закінчила з відзнакою 1863 року. Одразу ж після закінчення навчання почала працювати в Холмогорському двокласному церковнопарафіяльному училищі для дівчат у Холмогорах. Незабаром познайомилася з Петром Єфименком, засланим із України, за активну діяльність у Харківсько-Київському таємному товаристві. 1870-го молодята повінчалися у холмогорській церкві. На чисельні прохання молодій сім’ї дозволяють 1873 року переїхати спершу до Воронежа, потім до Самари, 1877-го — до Чернігова, у 1879-го — і до Харкова, де Олександра стає активною діячкою Історичного товариства при Харківському університеті.\nПрацюючи в товаристві жінка багато друкувалася, передусім у «Києвской старине» і часописі «Детское чтение». У «Києвской старине» надруковані її праці «Копные суды в Левобережной Украине» (1888), «Архиерейский подарок» (1888), «Два наместника» (1889), «Двенадцать пунктов Вельяминова» (1889), «Бедствия евреев в Южной Руси XIX века» (1889), «Турбаевская катастрофа» (1891), «Очерки истории Правобережной Украины» (1894-1895) і ряд інших. Своїм вчителем в українознавстві О. Єфименко вважала Володимира Антонича.\n1896 року вона зайняла перше місце в конкурсі на найкращий підручник із історії України; також написала «Елементарний підручник російської історії», що витримав сім видань (1911-1918). Вивчала Єфименко і культуру України. Активно виступала за присвоєння офіційного статусу українській мові, критикуючи царські укази, якими був заборонений друк українською мовою.\nЗ молодих років Олександра завжди була оточена книжками, підручниками, студіювала численні неопубліковані документи, знайомиться з їхнім змістом і свої зауваги передавала зацікавленим авторам. Її рецензії завжди були переповнені обґрунтованими спостереженнями. Хоча за походженням Олександра була росіянкою, але своєю творчістю цілком віддалася українській справі. Часто в російській пресі виступала і критикувала політику царської Росії, яка дискримінувала українську націю.\nЗавдяки працям «Історія України», «Історія українського народу», «Южная Русь» Харківський університет визнав її професором і почесним доктором історії, хоча на цей час вона не мала офіційно завершеної вищої освіти. В Петрограді при кафедрі української історії вона організувала історичний семінар, де викладала історію українського народу. На своїх викладах Олександра розказувала про часи величі Київської держави за князів Володимира Великого (979-1015) та Ярослава Мудрого (1019-1054). Захоплювалася старовинною українською літературою, зокрема філософією Григорія Сковороди (1722-1794), періодом Козаччини. В своїй педагогічній і науковій праці мала повну підтримку і розуміння від Петра Савича Єфименка, великого патріота України. Його стан здоров’я був настільки кепський, що Олександра була змушена його працю забирати до дому і працювала за нього, щоб чоловік не втратив праці та заробітків, які були так їм потрібні на утримання сім’ї, в якій уже було четверо дітей. Крім хворого чоловіка Олександра мала додатково великі проблеми з хворою 16-літньою донькою.\nЗате її радість приносили інші діти високими оцінками з школи. Незважаючи на велике обтяження в праці Олександра займалася активною громадською діяльністю. Була заступником голови Харківського видавничого комітету, організатором у Харкові історичного гуртка; виступала за жіночу еманципацію; читала лекції в Харківській бібліотеці. Подружжя разом напрацювало принципи землеволодіння.\nЄфименко передбачала неминучий розвиток капіталізму в Росії. 1907 року Олександру Яківну Бестужевські вищі курси запросили на посаду завідувача кафедри української та російської історії. Було їй тоді 59 років. Сім’я переїхала до Петербурґу, матеріальна скрута відступила, діти почали нормально займатися навчанням.\nАле 20 травня 1908-го Петро Єфименко помер. Поховала його в царській столиці, хоча він так безмежно любив українську землю. Та життя продовжувалося. 1910 року Харківський університет присудив Єфименко науковий ступінь почесного доктора історії (перша жінка в Росії отримала таке звання). З тієї пори починається її багаторічна педагогічна діяльність і глибинна дальша дослідницька праця. Коли настали державотворчі часи і визвольні змагання в Україні, родина повернулася до Харкова.\n17 липня 1918-го сталася надзвичайна трагедія, п’яна комуністична банда увірвалася до маєтку і порубала шаблями проф. Єфименко разом із донькою Тетяною. Могила Олександри й її доньки розташована на території середньої школи села Бугаївка Вовчанського району Харківської області.


Віктор Бронюк везе на передову новий Jeep "АRNI", який придбав разом із вінницькими бізнесменами\nВіктор Бронюк везе на передову новий ...\nВіктор Бронюк везе на передову новий Jeep "АRNI", який придбав разом із вінницькими бізнесменами\nБойові дії навколо Донецького аеропорту і активна участь в них вінницького медівника, а нині - лікаря штурмової групи 93-ї окремої механізованої бригади Андрія Грачова "пошматували" автомобіль швидкої допомоги "Білосніжка", який вінничани передали на передову ще у грудні 2014 року.\nТож, рятування поранених штурмовиків 93-ї бригади без транспорту, який може швидко доставити їх з передової до госпіталю, значно ускладнилося. Взявся "рятувати" цю ситуацію лідер вінницького гурту "ТІК" Віктор Бронюк, якому допомогли два бізнесмени - Артур та Ніколай. Вони допомогли Бронюку придбати позашляховик марки Jeep, який вже отримав ім’я "ARNI" (на честь бізнесменів) та цієї суботи вже поїде на передову у зону АТО.\nДо Грачова, який зараз рятує життя військовим біля Донецького аеропорту, автівку доправить безпосередньо сам Віктор Бронюк. Робитиме він це між концертами у Черкасах і Полтаві, в рамках ювілейного туру "Люби Україну" гурту "ТІК".\n19 лютого 2015 - 17:12\nТеги: Віктор Бронюк благодійність Вінниця


Автоспорт в Украине с Ларисой Мищанчук » Гори кидають виклик молоді\nВперше команда зустрілась з Сашею ще наприкінці 2013 року, коли молодий гонщик вперше побував на тестах у рамках програми «І я хочу!».\nІ ось за підтримки благодійного фонду «Рух Молоді» та супроводу команди Rally Box, Олександр взяв участь у другому і третьому етапах чемпіонату України з гірських гонок, які відбулися в Івано-Франківській області. Дебютант не тільки здобув велику кількість досвіду, але і завоював перші в своєму житті призові кубки!\nПерший з етапів, що проходив на трасі гірськолижного курорту Буковель, склався для Михайленка менш вдало: йому не вдалося відвідати вільні тренування і тому він вперше виїхав на трасу відразу у рамках кваліфікаційних підйомів. Попри це, кременчужанин посів за підсумками змагання третє місце в класі А1, а протягом наступної гонки Саша зайняв друге місце на подіумі!\nОлександр Михайленко: «В одному із залікових підйомів у мене заклинило в повністю натиснутому положенні педаль газу, причому сталося це в досить небезпечному місці, де дорога проходить через місток і повертає відразу ж за ним. На щастя, мені вдалося утримати автомобіль на трасі і довести його до фінішу без пошкоджень. Як з’ясувалося, результат цього підйому виявився кращим для мене!».\nТри етапи, що вже відбулися, а це — майже половина з семи заявлених організаторами чемпіонату України на 2015 рік, склали перший заспів майбутньої боротьби у цілому чемпіонаті. За підсумками минулих змагань Олександр Михайленко вийшов на друге місце в класі А1, проте попереду — ще чотири гонки. Бажаємо успіхів!\n<<< FAU обиратиме очільника | Харків традиційно зустрів День Перемоги — на кросовій трасі >>>\nПродажа и покупка. Паркетная доска Спб


У Будинку офіцерів у Києві побилися через "колорадські стрічки" - портал новин LB.ua\nГоловна — Суспільство — Події — 10 березня 2017, 15:51\nУ Будинку офіцерів у Києві побилися через "колорадські стрічки"\nУчасник АТО звинуватив "Організацію ветеранів України" в "путінському флешмобі".\nУ київському Будинку офіцерів під час публічного звіту Держслужби у справах ветеранів за 2016 рік відбулася бійка.\nПро це повідомляє hromadske.ua на каналі YouTube.\nПовідомляють, що учасник бойових дій на Донбасі Дмитро Резніченко звинуватив "Організацію ветеранів України" та її керівника - екс-депутата від Комуністичної партії Петра Цибенка в організації минулого року в Києві "путінського флешмобу з колорадськими стрічками" на гроші українського бюджету.\nПісля бійки Резніченка вивели із залу, де проходило засідання.\nНагадаємо, під час заходів з нагоди 71-ї річниці перемоги над нацизмом у Другій світовій війні в Києві відбулася низка акцій. Зокрема, кілька сотень людей вийшли на акцію "Безсмертний полк", яка проходить по всій Росії, а також широко пропагується серед сепаратистів.\nУ РФ георгіївську стрічку як символ Перемоги почали використовувати з 2005 року. З початком російської агресії проти України її почали використовувати сепаратисти і бойовики. В Україні символом перемоги зробили червоний мак.\nТемы: Київ, бійка, ветерани\nУПЦ МП відсторонила священика, який 9 травня начепив георгіївську стрічку\n11 травня 2016, 12:49


Підгірна Лора скачать книги FB2 TXT HTML бесплатно без регистрации и читать онлайн\nread2read.net / Список книг автора Підгірна Лора\nПідгірна Лора - книги автора\nТворчество автора (Підгірна Лора) представлено в следующих жанрах:\nНаука, Научная литература, Детективы, Исторический детектив\nТворчество автора (Підгірна Лора) представлено в следующих сериях книг:\nСерия: Пригоди Марка Шведа\nЧитать или скачать книгу «Печатка Святої Маргарити»\n1933 рік. В Україні збирає гіркі жнива Голодомор. Зелений Клин може стати головною опорою українців у боротьбі проти радянської окупації, «аби тримати Москву у шаху». А тим часом Стара Європа у передчутті нового неминучого лиха, бо у надрах Веймарської республіки поволі спинається на ноги гітлеризм…\nНові небезпечні випробування чекають і на Марка Шведа. Тепер волею долі він — спеціальний агент МІ-6 і разом із молодим британським журналістом Яном Флемінгом має виконати таємні, сповнені небезпеки місії у Харбіні й совєцькій Москві… Однак і під чужим прапором Марко залишається лицарем Таємного Українського Легіону. Повернути вкрадену історію свого народу, розгадати таємницю свого роду і не загубити при цьому подарованого йому долею кохання непросто, бо ворог той самий і так само жорстокий. Він усюди: на Далекому Сході, у Москві і навіть у Лондоні.\nЧергові пригоди українського «Джеймса Бонда», Марка Шведа, що розгортаються на історичному тлі 30-х років XX століття, майстерно виписаному авторкою Лорою Підгірною, вражають своєю реалістичністю і драматизмом.\nНебезпеки, таємниці, кохання… А головне — українська історія, невивчені і незасвоєні уроки якої можуть відгукнутися для сучасників дуже болючими наслідками.\nЧитать или скачать книгу «Під чужим прапором. Пригоди Марка Шведа. Книга 3»\nЧитать или скачать книгу «Полювання на чорного дика»\nЧитать или скачать книгу «Червона Офелія »


Жозефін Скрівер опублікувала фото з відпочинку в Мексиці | Новини на Gazeta.ua\nПʼятниця, 27 листопада 2020 16:07\n"Ангел" Victoria's Secret 27-річна Жозефін Скрівер поділилася барвистими фотографіями з відпустки. Модель вирушила на відпочинок у Мексику.\nНа серії пікантних знімків, опублікованих в Instagram, зірка позує в помаранчевому купальнику. Влаштувала фотосесію на території готелю посеред пальм.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: Вічне літо: американська модель засвітила апетитні сідниці в піску\n"Є хто-небудь із Мексики? Це одне з моїх найулюбленіших місць", - поділилася з підписниками топмодель.\nДанська топмодель й "ангел" Victoria's Secret 27-річна Жозефін Скрівер похизувалася апетитними сідницями. Вона поділилася в Instagram відвертим знімком. На ньому Скрівер позує в чорних стрингах, хизуючись пружними принадами. З одягу на ній - джинсова куртка і бейсболка.\nЗараз ви читаєте новину «У бікіні: данська топмодель показала спекотні знімки з відпочинку». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua\nЛеся Нікітюк згадала, як ледь не залишилася без ніг Переглядів: 72\n"Втамувала дівочу спрагу". Злата Огнєвіч зізналася, на що витратила першу зарплатню Переглядів: 54


Медичні вибори у Ківерцях. ВІДЕО | Новини\n20:30, 5 грудня 2019 р.\nНе усі з кандидатів медики за фахом, але юристи стверджують, аби очолити поліклініку профільна освіта не обов'язкова, - йдеться у сюжеті 12 каналу.\nПретендентів на посаду було троє. Олесь Марищук, який очолював цю поліклініку вже 6 років. Тож, колектив його вже знає. А от з Юрієм Хоміком та Тамарою Чигирин люди знайомі не так близько.\nГенерального директора обирали семеро членів комісії, серед них працівники медзакладу, представники райради і громадськості. Четверо підтримали Олеся Марищука, який обіцяв покращення.\nТож саме він керуватиме закладом наступних 5 років. Але результати голосування ще має затвердити голова райради.


Відео — Новини світу: черепаха заблокувала роботу міжнародного аеропорту Токіо — Сторінка відео\nОдин із пілотів помітив її на злітній смузі й повідомив про це диспетчерів. Поки тварину рятували - на це пішло близько 15 хвилин - перенесли виліт п’яти рейсів. А після цього черепаху зважили й обміряли. Результат: завважки вона близько двох кілограм, а завдовжки 30 сантиметрів. Як тварина потрапила на летовище – невідомо.


Вона була бeзсoвiсна коханка. Гoсподи, прocтu. Тим, хто прочитає мою історію величезне спасибі, можливо, хтось інший зробить висновок про те, як не варто жити – Особлива\nМені 30 років, зовсім ще не багато за моїми особистими мірками, але позаду великий багаж, не завжди приємний. Я жінка, точніше сaмотня жінка. Я добилася в своїй області чималого своєю особистою працею, мене поважають, багато хто прагне наслідувати, хочуть бути схожими на мене або просто мати те, що є у мене. А що я маю? Будинок, машина, відносна матеріальна незалежність – зовсім немало. Але немає головного – сім’ї, чоловіка і дітей. Джерело\nЧитайте: Вас здивує, але я дуже рада, що в мого чоловіка є коханка. В мене з`явилося більше вільного часу, як і для себе так і для сина\nМіняла чоловіків, як рукавички, і ні на одному не затримувалася, в своє виправдання хочу сказати – свого шукала. Зустрічалася і з одруженим і при цьому практично не відчувала докорів сумління, з родини відвести не намагалася, хоча кожного зі своїх чоловіків приміряла на звання майбутнього чоловіка, ось тільки вони мене всерйоз не сприймали – “пepecпaв і лaднo”. Коротше, стала я дівчиною лeгкої пoвeдінки і сама це зрозуміла.\nКожен невдалий роман наближає до справжнього кохання. Кожен «не той» чоловік веде нас до «того єдиного»


Вестергор може продовжити кар'єру в " Тоттенхемі" | Betauth\nВестергор може продовжити кар'єру в " Тоттенхемі"\n9 Квітня 2021 - 13:46\nЗа інформацією Daily Express 28-річний данський захисник англійського "Саутгемптона" Яннік Вестергор вже цього літа може перейти в лондонський "Тоттенхем". Наставник " Шпор "Жозе Моурінью після вильоту своєї команди з Ліги Європи вирішив зміцнити лінію оборони, а нічия в крайньому турі чемпіонату Англії проти" Ньюкасла "ще більше мотивувала" лілово-білих " на прискорення переговорного процесу.\nВестергор в англійській Прем'єр-лізі з початку поточного сезону провів за "Саутгемптон" 22 поєдинки, забивши 3 м'ячі.\n11-го квітня пройдуть матчі чергового 31-го туру першості Англії з футболу, в центральному з яких зійдуться "Тоттенхем Хотспур" і "Манчестер Юнайтед". Експерти Betauth провели необхідний аналіз суперників і підготували безкоштовний прогноз на матч "Тоттенхем" - " Манчестер Юнайтед".


Груша Москвичка: опис сорту, фото, відгуки | Сад і город\nГруша Москвичка: опис сорту, фото, відгуки\nГруша Москвичка виведена вітчизняними вченими С. Т. Чижовим і С. П. Потаповим у 80-ті роки минулого століття. Сорт пристосований до кліматичних умов Підмосков’я. Батьківським для груші Москвичка є сорт Киффер, що виростає в південних регіонах. Сорт Москвичка підходить для посадки в Центральній смузі і Поволжя.\n2 Посадка груші\n3.4 Захист від шкідників і хвороб\nОпис груші Москвичка:\nдерево середньоросле штамбового типу;\nгуста крона у молодому віці має форму воронки, у дорослих рослин – конічну форму;\nкора сірого кольору;\nвигнуті пагони коричневі;\nсередні овальні листя, зазубрені по краях;\nеластична вигнута листова пластина;\nчашовидні білі суцвіття;\nсуцвіття включають 5-7 бутонів.\nПлоди сорту Москвичка мають наступні особливості:\nсередня вага 120 г;\nжовта шкірка з зеленуватим відтінком;\nнаявність точок на поверхні плодів;\nбіла, щільна і соковитий м’якуш;\nв серцевині м’якоть гранульована;\nрідко спостерігається рум’янець;\nДозрівання плодів груші Москвичка припадає на вересень. Плоди збирають при пожовтінні шкірки. При нульовій температурі урожай зберігається до 3 місяців. У кімнатних умовах плоди тримають не більше 2 тижнів.\nПлоди сорту Москвичка зривають зеленими до настання зрілості. Стигла груша не обсипається і зберігає зовнішні властивості після дозрівання. Транспортабельність сорту середня.\nПлодоношення сорту Москвичка починається на 3 рік після висадки. Дерево щорічно приносить врожай в кількості 35-40 кг\nСорт Москвичка висаджують після підготовки ґрунту та посадкової ями. Сорт вибагливий до розташування ділянки, якості грунту і доступу до сонця. Швидше всього приживаються здорові дерева, що мають розвинену кореневу систему.\nМісце для груші Москвичка вибирають з урахуванням його розташування і освітленості. Під дерево відводять частину землі, розташованої з південної або південно-західного боку ділянки. Місце повинно бути сонячним, але не надто спекотним.\nВисоке розташування грунтових вод негативно позначається на розвитку груші. При постійному впливі вологи відбувається загнивання коренів. Місце вибирають на возвышеннности або схилі.\nВажливо! Посадкові роботи проводять ранньою весною або восени після листопаду.\nПри висадці восени груша Москвичка встигає адаптуватися до нових умов до початку похолодання. Тому осіння посадка вважається більш надійною.\nГруша добре розвивається на чорноземних або суглинних грунтах. Піщаний, глинистий і бідний грунт не підійде для посадки. Поліпшити його склад допомагає внесення додаткових компонентів.\nУ глинистий грунт вносять великий річковий пісок, в піщану – торф. Всі типи грунту удобрюють органікою. На кожну яму необхідно 2-3 відра компосту або перегною. З мінеральних добрив для плодових дерев використовують 300 г суперфосфату і 100 г сірчистого калію.\nСорт Москвичка є самобесплодным. На відстані 3-4 м висаджують запилювач: сорт Улюблениця Яковлєва або Бергамот московський.\nВ осінній період ґрунт на грядках готують за 3-4 тижні до висадки. При проведенні робіт навесні яму викопують восени.\nДля посадки вибирають дворічні саджанці груші Москвичка. Коріння рослини не повинні мати сухих або таких ділянок. У здорової саджанця рівний стовбур без дефектів. Перед висадкою можна опустити коріння груші в воду на 12 годин, якщо вони трохи підсушені.\nСпочатку викопують яму на глибину 1 см і діаметром 70 див приступають До посадки через 3 тижні, коли грунт осяде.\nУ верхній ґрунтовий шар вносять компост і мінеральні речовини. Грунт ретельно перемішують.\nПоловину ґрунтосуміші поміщають у яму і добре утрамбовують.\nЗалишився насипають грунт для одержання невеликого пагорба.\nВ яму вбирають дерев’яний кілок, щоб над поверхнею грунту він височів на 1 м.\nКоріння саджанця опускають в розчин із глини, що має концентрацію рідкої сметани.\nГрушу поміщають на пагорб і коріння засипають землею.\nГрунт трамбують і виливають у пристовбурні кола 2-3 відра води.\nСаджанець підв’язують до опори.\nПосаджена груша потребує щотижневому поливі. Для збереження високого рівня вологи грунт мульчують перегноєм або соломою. Восени молоде рослина вкривають нетканим полотном для захисту від морозів.\nЗа описом сорту, фото і відгуками груша Москвичка дає високий урожай при регулярному догляді. Дерево підгодовують мінеральними речовинами і органікою. Зимостійкість сорту середня, груша не вимерзає в середній смузі.\nУ посуху грушу поливають, грунт розпушують і мульчують. Для захисту дерева від хвороб та комах виконують профілактичні обробки.\nПри регулярних випадання опадів груша Москвичка потребує помірного поливу. Інтенсивність внесення вологи підвищують в посуху. Перший полив виконують після сходу снігу до набрякання бруньок, наступний – після цвітіння.\nВлітку грушу поливають на початку червня і в середині наступного місяця. У посушливу погоду додатково вносять вологу на початку серпня. До середини вересня виконують підзимовий полив, допомагає дереву пережити зиму.\nРада! Для поливу беруть теплу відстояну воду. На кожне дерево досить 2-3 л води.\nВологу вносять у пристовбурні кола груші Москвичка. Грунт розпушують для покращення поглинання вологи та корисних речовин. Підтримувати високий рівень зволоженості ґрунту допомагає мульчування торфом або перегноєм.\nЗа рахунок внесення добрив підвищують урожайність сорту Москвичка. За сезон сорт підгодовують 3-4 рази органікою або мінеральними речовинами.\nРанньою весною грушу поливають розчином аміачної селітри (15 г на 10 л води) або коров’яку у пропорції 1:15. Підгодівля містить азот, сприяє нарощування зеленої маси. Надалі азот не використовують для підживлення груші.\nПісля цвітіння ґрунт під деревом перекопують і вносять у ґрунт, перегній або Нітроамофоску. У липні готують розчин, що містить на 10 л води по 20 г суперфосфату і калійної солі.\nРада! Молодим деревам досить азотної підгодівлі. Фосфор і калій груша отримає з добрив, внесених при підготовці ґрунту.\nВосени грушу підгодовують деревною золою, яку вносять у пристовбурні кола. Витрата добрива складає 150 г на 1 м2. Додатково готують розчин з 30 г суперфосфату і 20 г сірчистого калію на 10 л води і поливають їм плодові дерева.\nГрушу Москвичка обрізають відразу після висадки. Скелетні гілки залишають, інші видаляють. Основний стовбур вкорочують на ? довжини. Місця зрізів обробляють садовим варом.\nВ наступному році стовбур підрізають на 25 см. Для формування крони скелетні пагони обрізають на 5 див. Обрізка дорослого дерева проводиться навесні і восени для омолоджування і підвищення врожаю.\nНавесні до початку вегетації вирізають гілки груші Москвичка, загущають крону. На кожному скелетному втечі залишають кілька плодових гілок. Якщо пагін росте у вертикальному напрямку, вирізують.\nДо кінця вересня проводять осінню обрізку. Сухі та поламані гілки усувають. Однорічні пагони вкорочують на 1/3 і залишають на них кілька нирок.\nЗа описом, фото і відгуками груша Москвичка стійка до парші, гнилей, септоріозу та інших хвороб груші. Для профілактики хвороб нормують полив і своєчасно обрізають гілки дерева. Ранньою весною дерево обробляють бордоською рідиною або колоїдної сіркою. Процедуру повторюють восени після листопаду.\nОсновні шкідники груші – це кліщі, листовійки, мідяниці, попелиця, плодожерка. З ними борються шляхом обробки дерев інсектицидами Іскра, Цианоксом, Карбофос, Кемифос. У профілактичних цілях обприскування виконують навесні до цвітіння.\nВосени збирають і спалюють опале листя груші, в яких зимують шкідники. Перекопують пристовбурні кола. З народних засобів проти комах ефективні настої тютюнової пилу, кульбаби, ромашки.\nОлена, 41 рік, Підмосков’ї Кілька років тому обрала грушу Москвичка за описом сорту, фото і відгуками для посадки на своїй ділянці. Поруч вже росте сорт Улюблениця Яковлєва, Лада і Чижовская. Всі дерева чудово плодоносять і дають високий врожай. У Москвички найбільш смачні плоди. З них виходять смачні компоти. Валентина, 29 років, р. Саратов Шукала сорт для посадки поряд з сортом Улюблениця Яковлєва. Зупинила вибір за описом, фото і відгуками на груші Москвичка. Сорт дозріває ранньої осені Смакові якості відмінні, можна вживати плоди у свіжому вигляді, готувати варення і компоти. Недоліком вважаю велику висоту дерева. При високому врожаї плоди стають більш дрібними. Ігор Степанович, 68 років, р. Смоленськ Вирощую сорт Москвичка більше 30 днів. Збираю Урожай щороку. Плоди солодкі на смак, мають маслянисту м’якоть і середні розміри. В холодильнику зберігаються протягом 3 місяців, в домашніх умовах – 4 тижні. Для тривалого зберігання знімаю ще зелену грушу і залишаю вдома дозрівати. По смаку сорт один з кращих. На ділянці висаджено груша Сварник, Дюймовочка, Серпнева роза, які є добрими запилювачами для сорту Москвичка.\nЗа описом груша Москвичка вирізняється високою врожайністю і смачними плодами. Сорт відноситься до скороплодным і рано починає плодоношення. Після посадки груша потребує особливого догляду, що включає полив, мульчування і формування крони. Сорт Москвичка щорічно підгодовують, обробляють від хвороб і шкідників.


Степан Маковійчук: «Робитимемо ставку на місцевих футболістів» — Чернівці Спорт\nСтепан Маковійчук: «Робитимемо ставку на місцевих футболістів»\n%PM, %22 %687 %2020 %15:%черв.\nУ травні Рада ліг ПФЛ прийняла рішення достроково завершити чемпіонат у другій лізі.\nУ сезоні – 2019/20 чернівецька «Буковина» посіла у чемпіонаті України восьме місце серед 11 команд другої ліги (група «А»).\nСьогодні ми поспілкувалися з в.о.головного тренера чернівецької «Буковини» Степаном Маковійчуком.\n- Степане Івановичу, як Ви зараз працюєте зі своїми підопічними ?\n- Зараз ми працюємо дистанційно. Хлопці отримають завдання. У майбутньому плануємо зібратися та розпочати тренувальний процес.\n- Сьогодні оприлюднили інформацію щодо підписання контракту з «Волинню» Валерія Сада, який на початку цього року став гравцем «Буковини»...\n- Валерій Сад отримав можливість грати у команді «Волинь» (Луцьк), яка перебуває серед лідерів першої ліги. Ми із розумінням поставилися до рішення гравця. Через відомі причини Валерій, на жаль, не зіграв за «Буковину» жодного офіційного матчу, однак він пройшов із нами підготовку до офіційних матчах та, зрештою, отримав запрошення у волинську команду.\n- Які плани щодо комплектації складу команди ?\n- Ми робитимемо ставку на місцевих футболістів. Для прикладу - іспанська команда «Атлетік» (Більбао), де грають лише баски. Думаю, що на Буковині ми зможемо найти талановитих футболістів. А вже коли розпочнеться чемпіонат Чернівецької області, то ми переглядатимемо матчі та шукатимемо виконавців, які можуть підсилити «Буковину».\nБільше в цій категорії: « Колишній захисник «Буковини» Іраклій Циколія став батьком\tПомер колишній тренер «Буковини» Юрій Дячук - Ставицький »


Главі байкерів Криму відрізали голову — Укрaїнa — tsn.ua\nОлександр П'ятничко на прізвисько Лобо / Фото: Сегодня\nГлаві найбільшого в Криму байкарського клубу "Остров'яни" відсікли голову. Тіло знайшли в колекторі у Євпаторії.\nВ Євпаторії знайшли тіло президента найбільшого в Криму мотоклубу "Остров'яни" Олександра П'ятничка на прізвисько Лобо, який зник ще 18 жовтня. 40-річному байкеру відрізали голову.\n"Знайшли тіло без голови в Євпаторії, в якомусь колекторі. Впізнали за наколкою "Остров'ян", - розповіло джерело в правоохоронних органах виданню "Новий регіон".\nЗа словами джерела, у правоохоронців є версія, що голову вбивці чи вбивця відсікли, щоб пред'явити її замовнику.\n"Зараз можна в фотошопі які завгодно фотографії трупа наштампувати, а потім при передачі грошей "свинтить" замовника. Тому замовники стали обережними. Мабуть, зажадали від виконавців пред'явити голову", - припустив співрозмовник агентства.\nВін додав, що у правоохоронців є підозрювані, "але докладно про це поки говорити не можна".\nНагадаємо, Олександр П'ятничко зник 18 жовтня. Він виїхав із Сімферополя до Євпаторії у справах і не повернувся. Наступного дня після зникнення його автомобіль знайшли у Євпаторії, але з самим чоловіком жодного зв'язку не було.\n"Я впевнений, що просто зникнути він не міг, тому що зараз зв'язаний дуже багатьма справами: постійні дзвінки, зустрічі. Та й раніше він ніколи не зникав. Брат не п'є і не курить. Якщо навіть і пропустить чарочку, то рідко-рідко - на зльоті байкерів. Займається спортом, за фігурою завжди стежив. В інтимних зв'язках теж ніде помічений не був. Він одружений і дуже любить п'ятирічну дочку", - розповідав газеті "Сегодня" його брат Дмитро.\nТоді ж він висунув припущення, що , зникнення Олександра може бути пов'язано з будівельним бізнесом, яким він займався. "Нещодавно прийшла до брата один чоловік. До того його ніхто не бачив, і після того - теж. І з ним же він планував дивитися ділянку в Євпаторії в той день. За описами тих, хто його бачив, вже складено фоторобот. Він є в розпорядженні міліції", - повідомив Дмитро.\nВ Євпаторії убили міліціонера\nБайкери у Миколаєві розтрощили автомобіль ДАІ. ФОТО\nЖертвою вибуху у Дніпрі став 27-річний фіндиректор на Porsche\nУ Криму бізнесмена жорстоко вбили заради ноутбуку і телефону


Опубліковано: 6 Лютого 2019 о 14:14\n2 лютого в селі Людвище було проведено таємне голосування щодо переходу парафії з УПЦ Московського патріархату до Православної Церкви України. У результаті “за” висловилися 274 осіб, “проти” – 107 і 10 людей утрималися.\nНа парафіяльних зборах, де було розглянуто питання про зміну юрисдикції релігійної громади, 128 осіб висловилися “за”, 29 – “проти”.\nРаніше до складу Тернопільської єпархії було прийнято сім релігійних громад Шумського району: сіл Мирове, Матвіївці, Сураж, Радошівка, Бриків, Онишківці і Кордишів. До незалежної Української Церкви приєдналися також віруючі Гніздичного Збаразького та Розтоків Кременецького району, а також три парафії у Бучацькому районі: у Стінці та дві – у Трибухівцях.


Строим дом » Статьи » Разное » Вежа для скелелазів в Beldert Beach Arhimed Today сучасна архітектура та дизайн\nРубрика: Разное | Автор: admin | 26.12.2013, 15:54\nНа черзі ще одне архітектурне спорудження з берегів Голландії. Це вежа для скелелазів, споруджена за всіма сучасними технологіями. То пак її корпус не являє собою залиту конструкцію, а подібно кубиках лего конструювався з окремих бетонних блоків.\nСія розробка є справою рук і техніки студії Ateliereen Architecten, що базується в Ейндховені, Нідерланди. Вежа для скелелазів виготовлялася на замовлення фірми Betuwe, біля їх рекреаційного озера з відповідними оздоровчими комплексами.\nКомпанія-розробник Ateliereen Architecten добре себе зарекомендувала в конструюванні вертикальних будов. Досить згадати їх проект оглядової вежі «Viewing Tower», знімок якої ви побачите трохи нижче.\nВежа для скелелазів побудована із збірних бетонних «кілець», створених з надійних матеріалів з дотриманням всіх будівельних норм. Всього ж їх налічується одинадцять, включаючи ті два, на яких видрукуваний логотип фірми-замовника. Приблизні розміри кілець, не вважаю звуження, становить 3х5 метрів.\nНа знімках видно невелику прибудову, що виконує здвоєну функцію. З одного боку вона може бути задіяна як склад і треннерской кімнати з роздягальнею, але поки її планують використовувати під невеликий кіоск. На вікнах із зовнішнього боку прикріплені надійні роль віконниці, що виконують функцію як решіток, так і фіранок на випадок занадто яскравих сонячних днів. До речі про сонце, якщо вам вже неабияк набридли звичайні штори в будинку і хочете поєднувати інтер’єр, то рекомендуємо звернути увагу на рольштори Комбо. Сама ж прибудова так само, як і основна вежа для скелелазів, виконана з аналогічних матеріалів і зібрана по плитах за допомогою крана.\nМісця для виступів є по всьому контуру будівлі, що дозволяє проводити як індивідуальні, так і групові заняття зі скелелазіння.\nОфіційний сайт: Ateliereen Architecten\n50 Ідей для крихітних подарунків які ви можете зробити самі


Рятувальники Городоччини застерігають краян від виходу на незміцнілу кригу - Новини Хмельницький\n20 грудня працівники Городоцького районного сектору Головного управління ДСНС у Хмельницькій області попрямували до найулюбленіших місць зимового відпочинку краян. Рятувальники вкотре хотіли донести до свідомості людей, як важливо дбати про власну безпеку, знаходячись на вкритій кригою водоймі.\nРятувальники закликали рибалок бути уважними на зимовій риболовлі. Взимку погодні умови часто змінюються, тож кожен крок на льоду може стати останнім. Більшість рибалок, з якими довелося поспілкуватись, знаються на правилах безпеки. Чоловіки кажуть, що завжди беруть із собою засоби, які можуть згодитися у разі небезпеки. Крім того, любителі зимового дозвілля знають: в екстремальному випадку головне – не панікувати!\nУсі відпочивальники отримали від працівників Служби порятунку пам’ятки з викладеними в них правилами безпечного поводження під час зимової риболовлі та порадами надання допомоги постраждалим на льоду. Рятувальники впевнені – лише дотримання елементарних правил допоможе уникнути трагедії.\nНагадаємо, працівники ДСНС на Дністрі врятували рибалку, який провалився під кригу.\n19 грудня о 10:30 до Служби порятунку “101” надійшло повідомлення про те, що на річці Дністер поблизу с.Устя Кам’янець-Подільського району чоловік провалився під кригу та не може самотужки вибратись на поверхню. До місця пригоди невідкладно прибув підрозділ водолазно-рятувального відділення №3 Аварійно-рятувального загону спецпризначення. За допомогою мотузки та рятувального кола бійці ДСНС витягли потерпілого та допомогли дістатись берега. 23-річний чоловік вийшов на річку порибалити. У якийсь момент крига під ногами не витримала, і горе-рибалка опинився у крижаній воді. Крики про допомогу почули місцеві жителі та одразу звернулись до рятувальників.\nДЕРЖАВНА СЛУЖБА З НАДЗВИЧАЙНИХ СИТУАЦІЙ ПОПЕРЕДЖАЄ ГРОМАДЯН ПРО НЕБЕЗПЕКУ ПЕРЕБУВАННЯ НА ЛЬОДУ, ОСОБЛИВО ЯКЩО ЛЬОДОВИЙ ПОКРИВ ЩЕ НЕ СФОРМОВАНИЙ! ПАМ’ЯТАЙТЕ! ВИХІД НА ЛІД МОЖЕ ПРИЗВЕСТИ ДО ТРАГІЧНИХ НАСЛІДКІВ!