Виразкова хвороба — ТРАВНИК\nЗахворювання, що характеризується утворенням виразки на слизовій оболонці шлунка або дванадцятипалої кишки. В основі захворювання лежить не має місця в нормальних умовах процес самопереварювання слизової оболонки в результаті впливу на неї власного шлункового соку.\nПри тривалому існуванні виразки краю її ущільнюються і перешкоджають загоєнню. Виразка може проникнути в більш глибокі шари тканини і викликати при цьому повне прорив стінки шлунка або дванадцятипалої кишки. Загоєння невеликий виразки супроводжується утворенням рубця, мало що змінює слизову оболонку шлунка, але після великих і глибоких виразок на ній залишаються освіти, що впливають на роботу шлунку.\nВиразкова хвороба виникає від різних причин. Дуже велике значення мають вроджені і спадкові особливості організму. Сприяють розвитку захворювання неправильний режим харчування (нерегулярне, кваплива їда, гостра, дратівлива їжа, дуже висока або дуже низька температура), зловживання алкоголем і куріння, особливо натщесерце: одна сигарета, викурена натщесерце, діє на відкриту поверхню слизової оболонки шлунка в багато разів шкідливішою, ніж безперервне куріння при переповненому шлунку.\nДуже важливі нервові і психічні фактори - перевтома, поганий сон, нервово-психічні переживання. Ймовірно, цим можна пояснити широке поширення виразкової хвороби у періоди народних бід і потрясінь (війна, голод). Найчастіше захворювання розвивається у віці від 20 до 40 років; чоловіки схильні йому значно більше, ніж жінки.\nПрояви та перебіг виразкової хвороби відрізняються великою різноманітністю. В окремих випадках вона протікає приховано, без всяких симптомів, в інших раптово виявляється такими грізними ускладненнями, як прорив або шлунково-кишкова кровотеча. Неускладнена виразкова хвороба має характерні прояви. Захворювання, як правило, триває роками, мимовільно затихає і знову спалахує. Ця хвилеподібність течії, чергування спокійних проміжків з періодами загострення, наступаючими найчастіше навесні або восени, особливо характерні для виразки дванадцятипалої кишки.\nСтраждають виразковою хворобою обов'язково повинні перебувати під наглядом лікаря і суворо виконувати призначений ним лікування. У періоди затишку хвороби виключно важливо дотримання правильної дієти, принцип якої - механічне і хімічне щадіння слизової оболонки шлунка. З харчування виключають продукти, що містять грубу рослинну клітковину: чорний хліб з борошна грубого помелу, жилаве м'ясо, огірки, редьку, редис, гриби, кислі незрілі яблука, груші, смажену їжу, копченості, прянощі. Рекомендується споживати молочні продукти, пюре з овочів, киселі, каші.\nНайважливішим симптомом виразкової хвороби є біль, яка має свої особливості. Насамперед, незважаючи на тяжкість, вона ніколи (якщо не вважати прориву виразки) не досягає тієї сили, яка вимагає застосування сильнодіючих болезаспокійливих засобів, як це буває при печінковій або нирковій кольках. Болі при виразковій хворобі майже завжди пов'язані з прийомом їжі, особливо грубої, гострої, солоної чи кислої. Характерні болі під ложечкою, то пекучі, свердлувальні, зазвичай через годину-дві після їжі. При великому фізичному напруженні вони посилюються. «Голодні» болі особливо характерні для виразки дванадцятипалої кишки. Вони зазвичай зникають після прийому навіть незначної кількості їжі.\nХворих нерідко турбує болісна печія через 2 - 3 години після їжі, кисла відрижка, нудота, блювання; блювота зазвичай приносить полегшення. Всі неприємні відчуття також пов'язані з прийомом їжі. Коли виразка роз'їдає кровоносні судини, з'являється кривава блювота.\nПід час болю рекомендується класти на область шлунка гарячі припарки, змінюючи їх кожні 20 хв., щоб не охолоджувались. Але якщо з'явиться шлункова кровотеча, припарки робити не можна. При кривавій блювоті хворого слід покласти в ліжко, на живіт покласти не дуже важкий міхур з льодом, викликати лікаря, так як в цьому випадку потрібна особлива лікування та спостереження лікаря.\nНеускладнені виразки шлунка і дванадцятипалої кишки, хоча і приносять хворому багато неприємних відчуттів і знижують його працездатність, як правило, загрози для життя не становлять. Однак необхідно мати на увазі можливість ускладнень, від яких часто залежать здоров'я і саме життя хворого: запалення очеревини, шлункова або кишкова кровотеча, прорив виразки, звуження воротаря шлунка, ракове переродження виразки шлунка.\nПри загостренні виразкової хвороби шлунка і дванадцятипалої кишки з'являються болі в животі, в правому підребер'ї. Зникає апетит, з'являються печія, відрижка, нудота, запори. Іноді хворі відмовляються від їжі через біль після їжі. При погіршенні стану хворий повинен звернутися за допомогою до лікаря, оскільки на тлі ознак загострення виразкової хвороби, іноді без будь-яких попередніх явищ, настає прорив виразки.\nОсновний ознака прориву - різка, схожа на удар ножем («кинджальний») біль у верхній половині живота. Хворий блідне, покривається холодним потом, підтискає до живота ноги або навіть падає. Слідом за цим біль розповсюджується по всьому животу, підвищується температура тіла. Хворого слід негайно доставити у лікарню, а до цього укласти в постіль, на живіт покласти холодний компрес.\nКультурні рослини і продукти бджільництва, рекомендовані для лікування виразкової хвороби шлунка і дванадцятипалої кишки\nСвіжу капусту порубати, віджати сік (тільки в емальований або скляний посуд). Пити по 1 - 1,5 склянки 3 - 4 рази в день за 40 - 50 хв. до їди. Курс лікування виразкової хвороби - 30 днів. Також рекомендується пити сік у теплому вигляді по 1/2 склянки 2 - 3 рази на день за 1 годину до їжі. Зберігати сік у холодильнику не більше 2 діб, при більш тривалому зберіганні сік втрачає свої цілющі властивості. У народній медицині сік свіжої білокачанної капусти застосовують як засоби, загоювального виразку шлунка та дванадцятипалої кишки, особливо якщо ця хвороба супроводжується зниженою кислотністю шлункового соку.\nСік сирої картоплі Сиру картоплю (краще різних сортів) промивають, не очищаючи від шкірки. Бульби картоплі двічі пропускають через м'ясорубку або натирають на тертці; вичавлюють через марлю. Сік зберігають у холодильнику. Приймають по 1/2 - 1/3 склянки перед їжею вранці і в обід при виразковій хворобі шлунка і дванадцятипалої кишки. Курс лікування 2 - 3 тижні. Також рекомендується пити сік сирого картоплі по 3/4 склянки за годину до їжі; через кожні 10 днів робити перерву. З метою попередження загострень виразкової хвороби шлунка і дванадцятипалої кишки рекомендується вживати картопляний сік 2 рази на рік (навесні і восени): по 1/4 склянки 2 рази на день перед їдою протягом 2 тижнів.\nОчищену картоплю зварити без солі в емальованій каструлі. Відвар злити. Цей несолоний відвар пити по 1/2 - 1 склянці 3 рази в день. Рекомендується щодня готувати свіжий відвар. Також при виразці шлунка корисно пити такий відвар по 1 столовій ложці 3 рази в день.\nЛікування виразкової хвороби допомагають плоди і свіжий сік помідора.\nСік цибулі ріпчастої з водою пити за півгодини до їжі при виразці шлунка. Існує думка, що часте вживання цибулі та часнику попереджає появу виразки в шлунку, тому рекомендують щодня з'їдати 1 цибулину і 1 зубчик часнику.\nМолочний сік салату посівного (латуку) вживають при хронічному гастриті та виразковій хворобі шлунка і дванадцятипалої кишки.\nНастій коренів селери пахучого\nДві столові ложки подрібнених коренів на 1 склянку холодної води, настоювати 2 години, процідити. Пити по 1/3 склянки 3 рази на день до їди. Вживання такого настою завдяки вмісту в ньому слизу корисно при гастритах, виразковій хворобі шлунка і дванадцятипалої кишки.\nДва рази на день натщесерце, хвилин за 20 до їжі, з'їдати по шматочку аркуша алое завбільшки з палець (4,4 см). Можна просто добре розжувати лист, сік проковтнути, а волокна виплюнути. Курс лікування 3 місяці, потім зробити перерву на місяць, і якщо виразка ще не зарубцювалася, лікування продовжити.\nСік алое В домашніх умовах сік отримують з кімнатних рослин алое. Для цього великі листя потрібно подрібнити, пропустити через ма - сорубку, віджати сік, процідити через щільну тканину або декілька шарів марлі і кип'ятити 3 хв. Використовувати сік відразу ж, так як при зберіганні він втрачає свої цілющі властивості. Листя брати з рослини у віці не менше 2 - 3 років; перед зрізанням листя рослина не поливати 5 днів. Приймати по 1 чайній ложці 3 рази на день за 1/2 години до їжі при хронічному гастриті, що супроводжується хронічними запорами, виразкової хвороби шлунка.\nВзяти півтори склянки соку листя алое (сік видавити руками через серветку, а не різати листя ножем), склянка натурального меду і склянку оливкової олії. Змішати, вилити у пляшку і поставити в каструлю з водою на плиту, підклавши під дно пляшки тріски або солому; кип'ятити 3 години на повільному вогні. Остудити, закупорити і тримати на холоді, так як в теплі ліки легко псується, на що вкаже піна. Якщо піни трохи, пити можна, але якщо піни з'явиться багато, вживати ліки шкідливо. Приймати вранці натщесерце по 1 столовій ложці, перед вживанням збовтувати.\nПівсклянки подрібнених на м'ясорубці листя алое змішати з 1 склянкою цукрового піску (або 3/4 склянки меду), настоювати в темному місці 3 дні. Після цього додати до суміші 1 склянку натурального червоного вина і знову наполягати в темряві ще добу. Приймати по 1 столовій ложці 2 - з Рази на день перед їдою протягом 1-2 місяців. Застосовувати при виразковій хворобі шлунка і дванадцятипалої кишки, диспепсії, катарах шлунка, поганому травленні (атонії кишечника).\nМожна приготувати суміш із 375 г подрібненого листя алое, 625мл травневого меду, 675мл червоного кріпленого вина (краще всього кагору). Суміш поставити на 5 днів у темне прохолодне місце. Приймати перші 5 днів по 1 чайній ложці 3 рази в день за годину до їжі; всі наступні дні - по 1 столовій ложці 3 рази в день за годину до їжі. Термін лікування від 2 - 3 тижнів до півтора місяців. Рекомендується при виразці шлунка, онкологічних хворобах шлунка та печінки.\nОбліпихова масло В домашніх умовах його отримують наступним чином. Вичавлюють з ягід сік і відстоюють в холодному місці (краще в холодильнику). Масло при цьому поступово спливає на поверхню і його счерпывают. Отримане таким способом масло вважають найбільш якісним.\nІнший спосіб: залишився від отримання соку макуха додатково подрібнюють, заливають рослинним маслом, настоюють і відокремлюють масло звичайним пресуванням. Це масло більш світле, цінується воно набагато нижче. Зберігають масло в прохолодному захищеному від світла місці. Для лікування виразки шлунка і дванадцятипалої кишки приймають по 1 чайній ложці олії 3 рази на день перед їдою протягом 3 - 4 тижнів. У перші 3 - 4 дні лікування посилюється печія і з'являється кисла відрижка. Щоб запобігти ці неприємні відчуття, обліпихова олія перед вживанням додають 1/4 склянки 2%-ного розчину соди і добре збовтують. При систематичному прийомі всередину обліпихової олії зменшуються або зовсім зникають біль, печія, відрижка. На кислотність шлункового соку масло істотного впливу не робить.\nЗмішати 0,5 кг меду, 0,5 кг вершкового масла і 200 г перегородок волоського горіха (перегородки попередньо подрібнити в порошок). Їсти цю суміш натщесерце. Застосовувати при виразці шлунка.\nПри хронічних шлункових захворюваннях - гастритах, виразках, запаленні товстої кишки кожен день протягом місяця з'їдати до 8 г прополісу. Його потрібно довго жувати, краще всього на голодний шлунок. У разі алергії лікування не припиняти.\nНастоянка прополісу (30%)\nОдну чайну ложку настоянки розвести в 50 мл холодної кип'яченої води і випити за годину до сніданку натщесерце. Курс лікування 2 - 3 тижні. При виразковому коліті, перебуваючи на дієті, протягом 3 - 4 місяців є між прийомами їжі ядра волоських горіхів (70 г на день). Замість води бажаний відвар кореня живокосту, кореневища калгану і лляного насіння. Поліпшення настає через місяць, а через 4 місяці - одужання.\nВиразку шлунка лікують також спиртом або горілкою.\nВипити натщесерце 50 мл горілки (або спирту), а через 15 хв. з'їсти 15 г вершкового масла і сире яйце; після цього протягом півгодини ніякої їжі не приймати. Курс лікування 2 тижні.\nСвіжий сік чорної смородини\nПити по 2-3рюмки 3рази на день. Рекомендують при хворобах кишечника як засіб, що регулює його діяльність, при виразці шлунка і дванадцятипалої кишки, гастритах з пониженою кислотністю шлункового соку.\nмістить легко засвоювані цукру (глюкозу, фруктозу), і свіжий виноград корисні при гастриті, виразковій хворобі шлунка і дванадцятипалої кишки з підвищеною кислотністю шлункового соку.\nНастій суцвіть Взяти 20 г суцвіть на 1 склянку окропу. Пити по 1/2 склянки З рази на день у проміжках між їжею. Застосовувати при гастри тах, виразкової хвороби шлунка і дванадцятипалої кишки, колітах, ентероколітах як очищаючий, протизапальний і дезинфікуючий засіб. Найкращі результати спостерігаються при застосуванні календули в поєднанні з ромашкою і деревієм.\nВідвар суцвіть Взяти 10г суцвіть на 200 мл окропу. Приймати по 1 - 3 столових ложки 3 рази на день. Застосовують як сечогінний засіб при виразці шлунка і спазмах його. Хорошим болезаспокійливу і обволікаючим засобом є настій насіння льону: 2 столові ложки насіння залити 0,5 л окропу; настоювати в термосі. Приймати настій по 1/2 склянки 3 - 4 рази на день до їди.\nЛюцерновий чай п'ють в Індії перед сном як болезаспокійливий засіб при коліті, виразці шлунка.\nДикорослі лікарські рослини, що рекомендуються для лікування виразкової хвороби шлунка і дванадцятипалої кишки\nНастій коріння лопуха\nОдну столову ложку сухих коренів залити 2 склянками окропу, настоювати протягом 2 год., процідити. Пити гарячим по 1/2 склянки 2 - 4 рази на день. Застосовувати як протизапальний засіб при виразковій хворобі шлунка.\nМожна використовувати і відвар коренів лопуха. (Лопух - рослина дворічна, тому коріння його потрібно збирати або восени першого року життя, або навесні другого року життя.)\nНасіння При виразці шлунка і дванадцятипалої кишки, а також при болях в шлунку застосовують насіння подорожника великого. Столову ложку насіння заварити 1/2 склянки окропу і настоювати 30 хв. Приймати по столовій ложці за 30 хв. до їди 3 рази в день.\nСік листя Листя зірвати з частиною черешка, промити в холодній проточній воді, дати стекти воді, ошпарити окропом, пропустити через м'ясорубку і віджати через щільну тканину. У спекотну погоду сік виходить в'язким, густим. В цьому випадку його слід розвести водою 1:1. Отриманий сік кип'ятити 1 - 3 хв. Приймати по 1 столовій ложці 4 рази на день за 15 - 20 хв. до їжі. Застосовують при хронічному гастриті, виразковій хворобі шлунка і дванадцятипалої кишки зі зниженою та нормальною кислотністю шлункового соку.\nСік з листя з медом\nСвіже листя вимити, нарізати, нам'яти. Вичавити з них сік, змішати з рівною кількістю меду; варити 20 хв. Приймати по 2 - 3 столових ложки в день. Зберігати в добре закритому посуді в прохолодному місці. Застосовувати при шлунково-кишкових захворюваннях: гастритах, виразці шлунка і дванадцятипалої кишки, ентеритах, ентероколітах, колітах.\nНастій листя Одну столову ложку сухого подрібненого листя заварити 1 склянкою окропу, настоювати 10 хв, процідити. Пити протягом години невеликими ковтками (добова норма).\nВідвар трави і коренів подорожника великого (або подорожника ланцетолистого) застосовують на Кавказі при виразці шлунка - по 1 столовій ложці З рази на день перед їжею.\nНастій плодів Одну столову ложку плодів залити 2 склянками окропу, настоювати в термосі добу. Пити по 1/2 склянки 2 - з Рази на день перед їжею. Застосовують при виразці шлунка та інших хворобах шлунка.\nВаріант 1 Дві столові ложки сухих подрібнених плодів залити склянкою гарячої води, кип'ятити 10 хв. на повільному вогні, настоювати 30 хв., процідити. Пити по 1/3 - 1/2 склянки 2 - З рази в день після їжі. Зберігати в щільно закритому посуді не більше 2 діб.\nВаріант 2 Залити 20 г плодів склянкою окропу, кип'ятити 10 хв, настоювати протягом доби; процідити. Пити по 1/4 - 1/2 склянки 2 рази на день. Дітям дозу зменшують до 1/8 - 1/4 склянки. Для збільшення терміну придатності настій рекомендують змішати з 40%-ним цукровим сиропом або прокип'ятити з цукром. Такий настій можна зберігати в звичайних умовах 10 - 12 днів, а на холоді -30 - 45 днів. Шипшина застосовують при виразковій хворобі шлунка і дванадцятипалої кишки.\nНастій трави Одну столову ложку трави залити склянкою окропу (добова норма), настоювати 45 хв. Пити по 1/3 склянки 3 рази на день до їди. Чи, 1 чайна ложка трави на склянку окропу. Пити від 1 столової ложки до 1/3 склянки на день до їжі. Застосовувати при різних внутрішніх кровотечах, виразкової хвороби шлунка.\nВідвар трави Одну столову ложку трави залити 1 склянкою окропу, кип'ятити 10 хв. Пити по 1/3 склянки 2 - 3 рази в день до їжі.\nНастоянка трави Суху траву залити 70°-ним спиртом у співвідношенні 1:10. Приймати по 40 - 50 крапель 3 рази на день. Настої, відвари і настойки деревію застосовують як кровоспинний засіб та засіб, що прискорює згортання крові при внутрішніх кровотечах (у тому числі кишкових); як гіркоту для поліпшення і посилення діяльності травних залоз і порушення апетиту при гастритах, колітах, виразці шлунка і дванадцятипалої кишки.\nВідвар трави Залити 10 г трави 1 склянкою гарячої води, кип'ятити 30 хв. на повільному вогні, охолоджувати 10 хв, процідити, віджати. Пити по 1/3 склянки 3 рази на день за 30 хв. до їди. Зберігати не більше 3 діб. Застосовувати при захворюваннях шлунково-кишкового тракту (виразкова хвороба, діарея, гастроентерит).\nЗвіробійне масло Взяти скляну банку, заповнити її різаною травою звіробою і залити оливковою олією, щоб трава була їм покрита. Поставити банку в невелику, але досить високу каструлю і налити в неї воду врівень з паштетом. Цю каструлю помістити у велику каструлю, теж з водою і поставити на вогонь. Варити протягом 6 год., додаючи воду по мірі википання до колишнього рівня. Готове ліки процідити. Зберігати в прохолодному місці. Приймати по 2 столових ложки за півгодини до їди. Застосовувати при виразковій хворобі шлунка і дванадцятипалої кишки.\nНастій листя Взяти 2 столові ложки листя на 1,5 л води; довести до кипіння; настоювати 30 - 40хв., процідити. Пити по 1/3 склянки 3 - 4 рази в день до їжі. По іншому джерелу, для приготування добової норми настою 2 столові ложки трави залити 2 склянками окропу і залишити в термосі на 6 годину. Пити рівними дозами 3 - 4 рази в день. Застосовують при багатьох захворюваннях, але цей настій найбільш популярний в народній медицині для лікування виразкової хвороби шлунка. Відвар листя Залити 10 г сухого листя іван-чаю 1 склянкою окропу; кип'ятити 15 хв, процідити. Приймати по 1 столовій ложці 3 рази в день перед їжею. Застосовувати як в'яжучий, обволікаючу, сильний протизапальний засіб при виразковій хворобі шлунка і дванадцятипалої кишки, гастритах з підвищеною кислотністю, колітах.\nЛікування кузмичевой травою (эфедрой, хвойником двуколосковым)\nЗасіб самарського селянина Федора Кузьмича Муковникова: 6 золотників (1 золотник - 4,3 г) трави залити 2 склянками окропу і варити до половини початкового об'єму; потім процідити, Приймати по 1 столовій ложці вранці і ввечері перед їжею. З іншого джерела: 15 - 22 г трави на 2 - 3 склянки води, уварити до половини, приймати по 2 столові ложки 2 - з Рази на день до їжі протягом 2 - 3 місяців без перерви.\nВідвар кореневища гірчака зміїного\nВзяти 5 г кореневища на 200 мл окропу. Приготувати відвар. Пити по 1/2 склянки 2 - 3 рази в день. Застосовувати як сильний в'яжучий і кровоспинний засіб при внутрішніх кровотечах, у тому числі при виразці шлунка або дванадцятипалої кишки.\nНастій трави гірчака перцевого\nДобова норма - 1 столова ложка на 2 склянки окропу. Пити при внутрішніх кровотечах, виразкової хвороби шлунка. Відвар коренів алтеї лікарської застосовують при виразковій хворобі шлунка, дванадцятипалої кишки та інших захворюваннях шлунково-кишкового тракту.\nВзяти 40 г кори на 1 л води. Приготувати відвар. Застосовувати при виразці шлунка, шлункових кровотечах (кал).\nВідвар коренів Взяти 20 г коренів на 1 склянку окропу. Приготувати відвар. Приймати по 40 крапель 1 раз у день. Застосовувати як болезаспокійливий і заспокійливий засіб при гострих шлункових і кишкових спазмах, загостренні виразкової хвороби шлунка і дванадцятипалої кишки.\nТакими ж властивостями володіє настоянка коренів крестовніка; 25 г коренів на 100 мл 70"-ного спирту. Приймати по 30 - 40 крапель 1 раз на день, при сильних болях - 3 рази в день.\nНастій квіткових кошиків пижма\nВзяти 5 г квіток на 1 склянку окропу. Приймати по 1/3 - 1/2 склянки 2 - 3 рази на день при виразці шлунка і дванадцятипалої кишки.\nЗаповнити посудину до половини дрібно нарізаною свіжою травою чистотілу (разом з коренем) і долити посудину окропом. Якщо трава суха, посудину наповнити травою до 1/3. Пити вранці натщесерце і перед обідом по 100 мл напару. На ніч не приймати. Курс лікування 2 - 3 тижні. Застосовувати при виразці шлунка і дванадцятипалої кишки.\nНастій сухоцвіту болотної\nДві столові ложки трави залити 1 склянкою гарячої води, нагрівати в закритій посуді на водяній бані протягом 15 хв.; охолодити, процідити, масу, що залишилася, віджати. Настій долити кип'яченою водою до початкового об'єму. Пити по 1/3 - 1/4 склянки 2 - з Рази на день після їжі. Зберігати в прохолодному місці не більше 2 діб. Застосовувати як протизапальний засіб, що прискорює загоєння слизової оболонки при виразковій хворобі шлунка і дванадцятипалої кишки.\nВідвар коренів синюхи блакитної (застосовувати разом з відваром трави сухоцвіту болотної)\nЗалити 6 - 8 г коренів синюхи блакитної 1 склянкою води, довести до кипіння, прокип'ятити на водяній бані 20 хв, охолодити протягом 15 хв.; процідити.\nРекомендується за півгодини до їжі приймати всередину відвар трави сухоцвіту багнового (10 г трави на 200 мл окропу) по 1 столовій ложці 3 рази в день, а через 2 години після їжі приймати відвар коренів синюхи блакитної по 1 столовій ложці З рази на день. Курс лікування 3 тижні. Сухоцвіт приймають для заспокоєння нервової системи.\nЯкщо виразкова хвороба шлунка і дванадцятипалої кишки супроводжується печією, рекомендується протягом 2 - 3 тижнів приймати порошок кореневища аїру на кінчику ножа 3 - 4 рази в день. При болях у шлунку, відрижці і обкладеній густим білим нальотом мовою рекомендується провести курс лікування настоєм з листя будри плющевідной (одну столову ложку трави заварити в термосі 1 склянкою окропу - добова норма).\nВзяти 1 - 2 столові ложки товчених плодів (10 г) на півлітра горілки. Наполягати в теплому місці 10 днів, зрідка збовтуючи. Приймати по 30 крапель З рази на день до їди. Застосовувати при виразці шлунка і дванадцятипалої кишки, при внутрішніх кровотечах.\nПлоди жимолості блакитний їдять у свіжому вигляді при гастриті і виразці дванадцятипалої кишки.\n«Про гвоздичном» олії\n«Якщо у воду його трохи додаси і натщесерце вип'єш, то розсмокче в шлунку неперетравлену їжу, допоможе від болю в шлунку і апетиту додасть, покращуючи настрій, і виразок розвинутися не дасть, все загоюючи» (середньовічний «Лечебник з багатьох мудреців»).\nЗалити 50 г бруньок 500 мл горілки, настоювати протягом 10 днів. Приймати по 1/2 -- 1 чайній ложці з водою 3 рази на день за 15 - 20 хв. до їжі. Це засіб викликає у хворого хороший апетит, сприяє загоєнню виразки шлунка і дванадцятипалої кишки.\n«Шишки» вільхи клейкої (вільхи чорної)\nНастій «шишок» Чотири чайні ложки шишок на склянку окропу. Пити по 1/4 склянки 3 - 4 рази в день.\nВідвар шишок Залити 15 г шишок склянкою окропу, кип'ятити 15 хв, процідити. Приймати по 1 столовій ложці 2 - 3 рази в день. Водні витяги з вільхи клейкої застосовувати при запаленні тонкого і товстого кишечника, іноді - для лікування виразкової хвороби шлунка і дванадцятипалої кишки.\nТаким же дією володіє настій кори вільхи. Його готують з розрахунку 15 г кори на 1 склянку окропу. Приймати по 1 столовій ложці 2 - 3 рази в день.\nНастій чаги (березового гриба)\nСвіжий гриб помити і натерти на тертці. Висушений гриб для розм'якшення залити холодною кип'яченою водою на 4 години; гриб вийняти (воду не виливати); натерти на тертці або пропустити через м'ясорубку. На 1 частину подрібненого таким чином гриба взяти 5 частин кип'яченої води (температура не вище 50°С) і настоювати 2 доби. Після цього рідину злити; залишок віджати, у віджату рідину додати воду, в якій раніше замочували гриб. Цей настій зберігати не більше 4 днів. Пити по 1 склянці 3 рази в день за півгодини до їди або по півсклянки 6раз в день. Застосовувати при виразковій хворобі шлунка і дванадцятипалої кишки, гастритах з підвищеною кислотністю шлункового соку.\nБагатокомпонентні збори дикорослих лікарських рослин, рекомендовані для лікування виразкової хвороби шлунка і дванадцятипалої кишки\nСуцвіття ромашки аптечної, плоди фенхелю, коріння алтеї лікарської, кореневища пирію повзучого, корені солодки голої - взяти всього за 10 р. Одну-дві чайні ложки суміші на 1 склянку окропу. Наполягати, укутавши, 30 хвилин, процідити. Пити на ніч по 1 склянці настою.\nЛистя іван-чаю - 20 г, квіти липи мелколистной - 20 г, суцвіття ромашки аптечної - 10 г, плоди фенхелю - 10 р. Дві чайні ложки суміші на 1 склянку окропу. Наполягати, закутавши, 1,5 - 2 години, процідити. Пити від 1 до 3 склянок настою протягом дня.\nКорінь горця зміїного (ракові шийки), листя подорожника великого, трава хвоща польового, трава звіробою звичайного, коріння валеріани лікарської, трава ромашки аптечної. Взяти всього порівну. Одну столову ложку суміші на склянку окропу. Парити 1 годину. Пити по 1/2 склянки 3 рази в день до їжі.\nТрава череди трехразделъной, чистотілу великого, звіробою звичайного, подорожника великого. Взяти всього порівну. Все подрібнити, змішати. Одну столову ложку суміші на склянку окропу. Наполягати, укутавши, 2 години, процідити. Приймати по 1 столовій ложці 3 - 4 рази в день за годину до їжі або через 1,5 години після їжі.\nТрава грициків - 30 г, трава золототисячника малого - 30 г, кора крушини ламкої - 30 г, листя меліси лікарської - 15 г, суцвіття ромашки аптечної - 15 г, квітки лаванди справжньої - 15 г, коріння кульбаби лікарської - 15 р. Одну столову ложку суміші варити 5 - 7 хв. у склянці води, процідити. Пити по 1 склянці 3 рази в день.\nКоріння оману високого, кульбаби лікарського, цикорію, трава пастушої сумки (всього порівну). Одну столову ложку подрібненої суміші залити 300 мл холодної води, настоювати 1,5 години, кип'ятити 10 хв, процідити. Приймати по 2 столові ложки 2 - 3 рази в день перед їжею.\nНасіння льону, корені алтеї лікарської, слань цетрарії ісландської (ісландського моху). Взяти всього за 25 р. Дві столові ложки збору залити 2 склянками холодної води, настоювати 1 год, кип'ятити 5 хв, процідити. Приймати протягом дня у 5 - б прийомів.\nКорені алтеї лікарської, кореневища пирію повзучого, корені солодки голої, квітки звіробою (всього порівну). Десертну ложку подрібненої суміші залити 2 склянками окропу, настоювати 8 год. Пити ввечері з медом.\nКорені солодки голої - 30 г, коріння алтея лікарського - 30 г, трава чистотілу великого - 15 р. Одну столову ложку суміші заварити в склянці окропу, процідити. Пити по 1 склянці 2 - 3 рази в день.\nКорені солодки голої, коріння алтеї лікарської, суцвіття ромашки аптечної, плоди фенхеля звичайного, кореневища пирію повзучого (всього по 10 г). Дві чайні ложки суміші варити 20 - 30 хв. у склянці води; настоювати 20 хвилин, процідити. Приймати по 1 склянці вранці і ввечері.\nКореневища з коренями валеріани лікарської - 5 г, кореневища аїру - 10 г, листя вахти трилистной - 10 г, трава золототисячника малого - 10 г, плоди кмину - 10 г, плоди анісу звичайного - 10 г, суцвіття ромашки аптечної - 10 г, листя м'яти перцевої - 15 г, трава деревію - 20 р. Залити 10 г суміші склянкою окропу; нагрівати на киплячій водяній лазні 30 хвилин, охолоджувати 10 хв, процідити, сировину віджати. Обсяг отриманого відвару довести кип'яченою водою до 1 склянки. Пити по 1/3 - 1/2 склянки за 1 прийом, у гарячому вигляді за 1/2 години до їжі.\nКорені живокосту лікарського, алтеї лікарської, солодки голої, листя лимонної м'яти (всього порівну). Одну столову ложку подрібненої суміші залити 300 мл холодної води. Настоювати 1,5 години, кип'ятити 10 хв, процідити. Пити перед їжею за 2 прийоми.\nВідвар коренів кульбаби і любистка з медом вживати для лікування виразкової хвороби шлунка і дванадцятипалої кишки. Обережно: прийом любистка може з'явитися причиною аборту.\nПлоди шипшини - 3 частини, трава сухоцвіту болотної - 1 частина, суцвіття ромашки аптечної - 1 частина, пелюстки троянди білої - 1 частина, суцвіття календули лікарської - 1 частина, пагони хвоща польового - 1 частина, трава парила звичайного - 2 частини, трава полину - 2 частини, плоди кропу городнього - 3 частини, трава звіробою звичайного - 4 частини, листя подорожника великого - 4 частини, квітучі верхівки деревію - 7 частин. Одну столову ложку суміші заварити 0,5 л окропу, томити 30 хв., процідити. Пити по 1/2 склянки 4 рази на день за 15 - 20 хв. до їжі при гастриті, виразковій хворобі шлунка і дванадцятипалої кишки.\nКорінь солодки голої - 10 г, кірки апельсина - 6 р. Залити вказану кількість сировини 400 мл води, парити на невеликому вогні до половини початкового об'єму. Додати 60 г меду. Цей напар прийняти протягом дня в 3 прийоми. Курс лікування 1 місяць.


Радивилівське благочиння Рівненської єпархії УПЦ КП - Пасхальне привітання Радивилівського благочинного прот. Ігоря Данилюка\nПасхальне привітання Радивилівського благочинного прот. Ігоря Данилюка\n11.04.2015 Переглядів: (343)\nВоскресіння Твоє, Христе Спасе, ангели оспівують на небесах, і нас на землі сподоби чистим серцем Тебе славити.\nЩиро вітаю Вас із Великоднем. Чудо Христового Воскресіння об’єднує всіх нас вірою у перемогу світла над темрявою, добра над злом, життя над смертю. Сьогодні ми відкриваємо Богові свої душі, просимо наповнити їх духовною силою і надією.\nУ цей день ми дякуємо Всевишньому за те, що у дні випробувань відчували його захист і підтримку. У найскладніші часи ми непохитно вірили – Господь не залишить нас. Великдень нагадує нам про духовне відродження, яке потрібне всім нам, усьому українському народу.\nБажаю всім душевної радості і чистоти, миру та спокою у Ваших оселях. Нехай Чудо Воскресіння Христового надихає нас на добрі та праведні справи. Нехай Пасхальне Свято стане для кожного початком нового життя – кращого і добрішого.\nhttp://twitter.com/share?text=Пасхальне привітання Радивилівського благочинного прот. Ігоря Данилюка&url=https://radyvyliv-cerkva.rv.ua/news/pasxalne-privitannya-radivilivskogo-blagochinnogo-prot.-igorya-danilyuka.html\nhttp://connect.mail.ru/share?url=https://radyvyliv-cerkva.rv.ua/news/pasxalne-privitannya-radivilivskogo-blagochinnogo-prot.-igorya-danilyuka.html&title=Пасхальне привітання Радивилівського благочинного прот. Ігоря Данилюка&description=ℑurl=\nЧас генерації: 0,0336 s. Пам'ять: 2,138 Mb


Автобусні квитки до Сылвож\nЗа вікном 21 століття, більше немає потреби гаяти час у чергах автовокзалів та автостанціях. Купити квиток на автобус до Сылвож можна онлайн лише за декілька кліків. Сайт Tickets.ua має зручну систему пошуку, яка дозволяє знайти необхідні рейси, переглянути розклад маршруток та придбати автобусні квитки. Щоб ознайомитися зі всіма доступними пропозиціями, достатньо зазначити дату відправлення, кількість пасажирів та місце призначення. Оплата квитка здійснюється за допомогою банківських карт Visa/MasterCard.\nМаршрутка у Сылвож\nЩоб замовити недорогі автобусні квитки в Сылвож, варто переглянути розклад автобусів. Чим швидше ви почнете пошук, тим більшим буде вибір пропозицій від перевізників. Це можливість обрати та придбати найдешевші автобусні квитки з запропонованих. Для вашої зручності на сайті Tickets.ua система автоматично проставляє позначки «краща ціна» та «найшвидший». Щоб якомога краще спланувати поїздку, звертайте увагу на час і пункти відправлення та прибуття.\nЯк купити автобусні квитки у Сылвож онлайн?\nУнікальний ідентифікатор користувача сесії для повідомлення в Cлужбу турботи про клієнтів: 2405861833


Історичне коріння українського лібералізму - Реферат\nВи тутГоловна>>Історія України>>Історичне коріння українського лібералізму - Реферат\nУкраїна переживає непрості часи формування громадянського суспільства. Це зумовлює радикальні перетворення в політичній, економічній та духовній сферах нашого життя.\nПовернення України в русло загальноцивілізаційного розвитку бачиться виключно на шляху ринку, демократії, широких особистих прав і свобод громадян. Іншого шляху просто немає. Прийшов час рішуче і назавжди відмовитися від утопічних міфів про світле соціалістичне майбутнє.\nВ цій ситуації неминуче підвищується інтерес до ідеології та цінностей лібералізму, рівно як до діяльності ліберально-демократичних партій, що існували в Україні. Це очевидно і цілком закономірно, адже тільки об’єктивний аналіз минулого дає можливість певною мірою передбачити майбутнє.\nВідомо, що історично для українського народу було характерним прагнення до індивідуальної свободи і рівноправності в громадському житті. Тому є достатньо причин припускати, що українські національні традиції виступали в якості однієї з умов виникнення ліберальних ідей в Україні, бо вони відобразилися на менталітеті її народу. З другого боку, ліберальні погляди формувалися і еволюціонували паралельно зі свідомим лібералізмом та демократизмом, що розвивалися, на думку Михайла Драгоманова, не стільки на історико-національному, скільки на загальноєвропейському грунті. В Україні ці ідеї перепліталися, змішувалися з місцевою традицією політичних вольностей і державної автономії.\nВ роботах істориків 20-40-х рр. ХІХ ст. вже ясно проглядають загальноліберальні ідеї, котрі розповсюджувалися на Україну з Заходу. Свідченням цього виступають “роздуми” А.Мартоса, що містять висловлювання про політичні свободи, республіку та конституцію.\nІсторична традиція, підігріта патріотичними почуттями і овіяна ліберально-демократичними ідеями свого часу, сприяли українському національному відродженню.\nНаціонально та ліберально налаштована українська інтелігенція виступила з критикою офіційної російської імперської ідеології, за політичні та національні права народу. Вона обгрунтовувала необхідність реформ шляхом мирного вирішення всіх громадянських конфліктів. Біля витоків формування ліберально-демократичних поглядів стояли такі письменники та громадські діячі як Г.Квітка-Основ’яненко, Є.Гребінка, І.Срезневський, М.Максимович, Д.Духнович, на погляди яких значною мірою вплинули ідеї Шеллінга про те, що свою історичну місію може виконати лише той народ, котрий вніс в історію найкращу ідею, яка відображує його досягнення. Тому головні зусилля вони приділяли вивченню та пропаганді історії України, її мови, літератури та перспектив суспільного розвитку і готували громадськість до їх правильного сприйняття.\nВажливо відзначити, що в 40-ві роки ХІХ ст. поряд з ліберальною, сформувалася і революційна суспільно-політична течія. Напевно, саме з цього періоду почалися розбіжності між представниками цих двох напрямів, що в майбутньому призвели до протистояння ліберальної та революційної течій. Воно тривало більш ніж півтора століття і завершилося перемогою лібералізму. Це сьогодня доведено. Більш того, ця перемога історично закономірна та соціально-психологічно виправдана. Ліберальна ідеологія, орієнтована на шлях поступових реформ, повністю підтвердила свою життєвість. Побудоване на її основі капіталістичне суспільство продемонструвало свою силу і здатність до оновлення та вдосконалення. Історичний досвід свідчить, що лібералізм забезпечує необхідний баланс влади та громадського контролю над нею. І, навпаки, комуністична ідеологія не зуміла вірно вирішити питання про співвідношення прав окремого громадянина, суспільства і держави, про допустимі межі державного втручання в приватне життя і необхідне узгодження індивідуального інтересу з громадським, на основі якого єдино можливий поступ суспільства і забезпечення політичних свобод особистості. Практика комуністичної доктрини в Україні показала, що відсутність свободи і зниження індивідуального інтересу призводять до економічної, політичної і соціальної кризи.\nКриза в усіх колишніх соціалістичних країнах – це природній фінал реалізації утопії. Історія не терпить насильства і жорстоко мститься за намагання штучно прискорити її розвиток. До речі, академік В.Вернадський завжди бачив в соціалізмі насильство над людською особистістю і вважав, що в ньому немає і не може бути поваги до людини.\nПриреченість ідеології і практики побудови соціалізму є доконаним фактом. Таким є підсумок довгого протистояння двох ідеологій і двох підходів до розвитку суспільства, яке розпочалося ще у 40-х рр. минулого сторіччя. Комунізм програв ХХ століття лібералізму, а соціалізм – капіталізму. Такою є реальність.\nАле повернімось до еволюції ліберально-демократичних ідей. Просвітницька діяльність ліберально налаштованої інтелігенції привела до створення у січні 1846 р. Кирило-Мефодіївського товариства. На прикладі діяльності цієї організації можна прослідкувати весь розвиток ліберально-демократичних ідей в Україні.\nКирило-Мефодіївське товариство – перша українська політична організація, в якій значну роль грала ліберальна інтелігенція. Серед них були: історик М.Костомаров, письменник П.Куліш, викладач В.Білозерський, О.Маркович, Д. Пильчиков і Тарас Шевченко. Програма товариства була викладена Костомаровим у відомій “Книзі битія українського народу”. Цей твір пронизаний ідеями свободи, християнства, українського визволення та слов’янського братства. Ідеалом кирило-мефодіївців було створення української держави як демократичної республіки, виключення будь-яких обмежень свободи слова, організацій, віросповідання. Найважливішим напрямком роботи вони вважали розповсюдження освіти серед народу, досягнення соціальної гармонії (“примирення панів і селян”).\nЛібералізм поглядів кирило-мефодіївців, особливо Миколи Костомарова, яскраво проявляється в пріоритетному ставленні до людини та її інтересів у порівнянні з інтересами держави, вимогах децентралізації держави, захисті прав і свобод українського народу, збереженні та розвитку його культури.\nПісля реформ 1861 р. в Україні, разом з розвитком капіталістичних відносин, посилюється й ліберальний рух, що отримує організаційне оформлення у вигляді громад. Основними напрямами їхньої діяльності стала організація гуртків просвіти, вивчення та популяризація історії, етнографії, фольклора українського народу, видання та розповсюдження літератури. Членами громад були в основному ліберально налаштовані інтелігенти. Погляди громадівців знайшли відображення в першому українському суспільно-політичному журналі “Основа” (Білозерський, Костомаров, Куліш, Антонович). Але в 1863 р., після валуєвського указу, громади в Україні було закрито, а їхня просвітницька діяльність заборонена. В українському ліберальному русі настав період спаду.\nЗ початку 70-х років проф. Володимир Антонович створює нелегальну “Стару громаду”, в яку ввійшли Драгоманов, Житецький, Чубинський, Михальчук, Лисенко, Русов, Старицький, Нечуй-Левицький – ціла плеяда видатних діячів української культури. Київська громада придбала газету “Київський телеграф”, яка стала органом української думки, а також створила наукове товариство під назвою “Південно-Західна філія російського географічного това-риства”. Діяльність цих інституцій було припинено емським указом 1876 р., який заборонив друкування книг та постановку театральних п’єс українською мовою. Як писав В.Вернадський, “період інтенсивної боротьби з українським рухом тривав, з деякими коливаннями і перервами, більше 50 років…”\nВарто відзначити, що саме в цей час на українських землях, що знаходилися у складі Австро-Угорщини, в Бесарабії та на Буковині, представництво місцевої Національно-ліберальної партії (НЛП) очолив видатний науковий та громадський діяч К. Томащук. Завдяки його зусиллям та неодноразовим депутатським запи-там до Віденського парламенту вдалося вирішити питання про відкриття університету в Чернівцях. Згодом Томащука оберуть першим ректором цього, відомого не лише на Буковині, але й в усій Європі, наукового центру.\nНа Галичині ліберальний рух політично оформився в 1889 р. як Національно-Демократична партія, що пізніше, у 1925-1939 рр., реформувалася у Націонал-Демократичний Альянс. (Після радянської окупації Західної України НДА був розпущений).\nОднак ліберальна українська думка продовжувала розвиватися і в Російській імперії. Непересічним представником ліберального руху був Михайло Петрович Драгоманов (1841-1895). Він вважав, що завдання кожної людини, як і народу, в пізнанні себе і в прагненні йти до цивілізації разом з цивілізацією, тобто підхід Драгоманова полягав у необхідності пов’язати український національний рух та його програму з європейськими ліберально-демократичними концепціями. Але пізнання себе вимагає високої національної самосвідомості, а рівень цивілізованості народу настільки низький, що не дозволяє йому піднятися до самосвідомості, а, отже, до прагнення відродити свободу. Він писав, що українці багато втратили, бо коли більша частина народів Європи створювали свої держави, нам це не вдалося. Лібералізм Драгоманова визначається як доктрина, від-повідно до якої людська індивідуальність є вищою цінністю. Політично це виражається перш за все у розширенні та зміцненні індивідуальних прав. Драгоманов вірить, що історія свободи є історією обмеження державної влади. Недоторканність особистої сфери важливіша за участь у створенні, формуванні колективної політичної волі, а індивід з його волею є основою всіх можливих соціальних порядків.\nУ листі до Івана Франка Драгоманов зазначав: “Принципи сучасної всесвітньої цивілізації найбільш відповідні поступові: лібералізм в його найпослідовнішій формі, федералізм - в справах державних, демократизм - в справах соціальних з найтвердішою гарантією - асоціацією в справах економічних, раціоналізм - в справах письменництва, наукових.”\nЗгодом ліберальні ідеї М.Драгоманова перейняли Михайло Павлик, Іван Франко, Богдан Кістяківський.\nВ середині 90-х років ХІХ ст. ці ідеї в Україні отримали подальше розповсюдження. В ліберально-демократичному таборі визріває думка про необхідність об’єднання своєї діяльності, створення єдиної організації. У вересні 1897 р. зусиллями Бориса Антоновича і Олександра Кониського у Києві створюється Всеукраїнська організація громад. Туди входили земські діячі, промисловці, представники творчої інтелігенції. Це стало початком переходу українського ліберального руху від переважно просвітницької до політичної діяльності.\nУ 1903 р. на з’їзді Всеукраїнської беспартійної організації було прийняте рішення про її перетворення на партію ліберального напряму і розпочато розробку партійної програми. Проведення цієї роботи було доручено обраній раді у складі Б.Грінченка, С.Єфремова, М.Левицького, І.Чехівського, Є.Чекаленка. А на з’їзді 1904 року було офіційно проголошено про створення Української демократичної партії (УДП) і прийнято її програму, яка містила основні вимоги лібералізму у сфері прав людини і відстоювала засади конституціоналізму. Але через рік в УДП виник розкол і утворилася ще одна партія ліберального напрямку, з майже ідентичною програмою, але більш радикальна в національному питанні – Українська радикальна партія. Таке становище і тоді, як і тепер, сприймалося негативно. Отже, восени 1905 р. обидві близькі партіїї злилися в одну - Українську демократично-радикальну (УДРП), на чолі з тими ж особами (Грінченком, Єфремовим, Матушевським, Левицьким, Чекаленком) і з програмою, що нагадувала кадетську, тільки на засадах державної автономії.\nПредставники українських лібералів, членів УРДП, а також проведених за списками кадетської партії, виступали в І і ІІ Державних думах, послідовно захищаючи національні права. В І Державній думі була створена Українська парламентська громада, що налічувала 45 депутатів на чолі з адвокатом з Чернігова І. Шрагом. Головним друкованим органом ліберально налаштованої інтелігенції та парламентарів був “Український вісник” (під редакцією М.Славинського). В цьому виданні працював молодий Симон Петлюра, пізніше ставши його редактором.\nЛіберальні ідеї набули нового життя у період теоретичної дискусії, пов’язаної з виходом відомого збірника “Вехи”. Серед помітних українських громадських діячів - теоретиків лібералізму ключове місце посідає Богдан Кістяківський, син професора права Київського університету Олександра Кістяківського - активного діяча “Старої громади” та журналу “Основи”.\nБ.Кістяківський, відчуваючи помітний вплив ідей Драгоманова, значну частину своєї наукової діяльності присвятив редагуванню його багатотомної праці “Політичні твори”. У творчості Кістяківського, першого українського фахівця у галузі філософії права, тривалий час визначальною була проблема співвідношення соціальної та ліберальної ідей. 1902 року він друкує статтю “Російська соціологічна школа та категорія можливості”, яка ознаменувала його рішучий перехід на позиції лібералізму. Про неохідність по-єднання соціальної ідеї з ліберальною йдеться в роботі “Держава правова та соціалістична” (1906), де право розглядається в контексті соціальних наук і обгрунтовується розуміння філо-софських засад правової держави.\nСвоє тлумачення ліберальної концепції пропонували також Максим Славинський та Михайло Туган-Барановський.\nФундатори Української Академії наук Володимир Вернадський, Агатангел Кримський та Михайло Туган-Барановський значною мірою сприяли поширенню ліберальної ідеї в Україні. З-поміж міркувань Туган-Барановського варто особливо відзначити думку про здатність науки розв’язувати соціальні проблеми (стаття “Вплив ідей політичної економії на природознавство та філософію”). Водночас суттєвим було обгрунтування важливої ролі приватної власності у системі економічних відносин. Позиція Туган-Барановського в цьому питанні вирізнялась від різного виду соціалістичних підходів. “Сучасне людство, - писав він, - не може обійтися без цього стимулу господарської енергії... Тому припинення дії приватно-господарської системи було б рівнозначне економічному, культурному і взагалі соціальному занепадові”. М.Туган-Барановський спробував проаналізувати проблему вагомості ролі особистості в політекономічному контексті. “Правда, - говорить він, - що інтереси різних суспільних класів різні, і, стоячи на точці зору кожного з цих суспільних інтересів, доводиться висувати на перший план різні завдання теоретичного дослідження. Але є можливість піднестися над цією відмінністю інтересів, знайти таку точку зору, з якої практичні висновки науки повинні бути обов’язкові для всіх суспільних груп, незалежно від їх приватних інтересів”. Таким визначальним принципом учений вважав людську особистість. “Центральною ідеєю сучасної свідомості, - стверджував він, - є сформульована Кантом ідея верховної цінності і, як висновок звідси, рівноцінності людської особистості. Усяка особистість є верховна мета у собі, через що всі люди рівні, як носії святині людської особистості. Це і визначає верховний практичний інтерес, з точки зору якого може бути побудована єдина політична економія: інтерес не робітника, капіталіста або землевласника, а людини взагалі, незалежно від приналежності її до того чи іншого класу”.\nПісля революції 1905-1907 рр. частина ліберальних діячів відійшла від політичної активності і УДРП фактично саморозпустилася. Більшість її колишніх членів увійшли до непартійної організації, заснованої на засадах конституціоналізму і парламентаризму - Товариства українських поступовців (ТУП), головою якої на з’їзді у березні 1917 р. був обраний Михайло Грушевський. Пізніше ТУП реформувалося у партію соціалістів-федералістів, що зіграла помітну роль в українській національній революції. Правда, соціалістичних елементів в її програмі не було, але назва стала даниною часу, даниною захопленню соціальними теоріями, які не обійшли й українських лібералів.\nСеред ідеологів українського ліберально-демократичного руху вирізняється видатна постать першого президента УНР Михайла Сергійовича Грушевського (1866-1934). Особиста воля та особиста відповідальність були для нього основою будь-якої суспільної діяльності. Високі моральні вимоги і почуття обов’язку не можуть бути нав’язані людині ззовні ані класом, ані нацією. Працювати задля громадського блага, чи ні – кожен вирішує сам. “Царство свободи здобувається також сильним примусом над собою, як і царство Боже, обіцяне колись вірним християнам”, - писав Грушевський. Він вважав український народ невід’ємною частиною “європейського кругу не силою тільки історичних зв’язків, які протягом століть зв’язали українське життя з західним, а й самим складом народного характеру”. Ці прикмети “європейського організованого індивіда” Грушевський протиставляв антиліберальним соціальним та національним рисам, що нав’язувалися Україні як російськими самодержавними, так і більшовицькими впливами, а саме: “брак власної людської гідності і непошанування гідності іншої людини; брак смаку до вигідного, доброго, урегульованого життя для себе і непошанування чужих інтересів і потреб в такім житті та чужих здобутків на сім полі; нахил до руйнівництва соціального та культурного і величання своєю некультурністю й неорганізованістю супроти сих вартостей”. Головну мету матеріального та “морально-соціального” розвитку української держави Грушевський вбачав в “організованому добробуті” її народу.\nЩодо ставлення до самого інституту держави, то М. Грушевський вважав, що “українська демократія повинна докласти всі зусилля до того, аби мати таку державу, яку їй треба й якої вона хоче”. А це свідоме відкидання поліційно-бюрократичного устрою й опертя на широке самоврядування, коли адміністрації залишаються тільки функції загального контролю і координування. Відокремлення церкви від держави. Підпоряд-кування загальноосвітніх шкіл почасти органам самоврядування, почасти національним органам, обраним національними союзами, з найменшим впливом урядового центру. Відмежування армії від політики. Розмірковуючи про нову Україну, Грушевський писав: “Держава наша зрікається тих формальних засобів, тих каналів, котрими інші державні організації проводять і закріплюють у верствах громадянства ідеї державності, послуху, обов’язковості і пієтизму для неї, роблять їх провідним мотивом діяльності громадянина”. Як приклад він наводив американську державу і вважав, що\nПрочитано 1174 разів\nІсторичне коріння українського лібералізму (58 Завантаження)\nДетальніше в цій категорії: « Значення періоду XVI – першої половини XVII cтоліття - Реферат Ідея державності у суспільно-політичній Думці 40-80-х років - Реферат »\nЕкономіко-географічна характеристика країни Австрія - Реферат\nПрокопович Феофан - Біографія\nІсторія інквізиції – Реферат\nНетрадиційна релігійність та Україна - Реферат


Готелі біля Площа Перемоги\nГотелі: Площа Перемоги – Павія\nПлоща Перемоги: дізнайтеся більше\nДе Площа Перемоги?\nПавія - місто, де розташовано Площа Перемоги. Відкрийте для себе цю місцевість і проведіть день, роздивляючись тутешні цікавинки. Хочете дослідити, що цікавого є в околиці? Спробуйте відвідати такі місця, як Стадіон Медіоланум Форум та Собор Павії.\nПлоща Перемоги: де зупинитися неподалік?\nМи маємо 40 готелів, які ви можете знайти поблизу такого місця, як Площа Перемоги. Вам може сподобатися один із цих варіантів, які особливо подобаються нашим гостям:\nПлоща Перемоги: цікаве поблизу\nПлоща Перемоги: ідеї для цікавої подорожі\n• Церква Санта-Марія-дель-Карміне\nПлоща Перемоги: що цікавого\nПлоща Перемоги: як дістатися


Газета «Громадський Ревізор»-А той третій празник – Святе Водохреща…\n19 січня 2018, 13:05, П’ятниця\n«Відчуття надзвичайні!», - тільки й чути від броварчан, які прийшли сьогодні на освячення водойми у парку «Приозерному» і наважилися скупатися в ополонці. І це зрозуміло, адже сьогодні, 19 січня, велике свято – Хрещення Господнє, котре є третім, завершальним святом новорічно-різдвяного циклу.\nВже традиційно щороку у цей день настоятель Храму Святих Першоверховних апостолів Петра і Павла проводить службу і освячує воду у парку «Приозерному». Окрім священнослужителів, які проводять обряди та освячують воду, на березі чатують і ДСНС-ники з медиками, а раптом що не так піде. Як ніколи доречною виявилася допомога співробітників Червоного Хреста, котрі роздавали усім, хто бажав, смачнющий гарячий чай з цукерками.\nЗагальна атмосфера – вражаюча. Ще й погода виявилася нівроку. Усі, від старого й до малого (це без перебільшення) сьогодні пірнали з головою у крижану воду. Особливе захоплення викликали батьки, котрі брали з собою своїх ще зовсім малесеньких нащадків, але то не страшно. Як говорить отець Олександр, сьогодні такий день, коли люди омивають не тільки своє тіло, а й душу:\n«Ми кожного дня умиваємо руки, миємося у душі, а сьогодні ми умиваємо ще й нашу душу. Сьогодні, коли ми освячуємо ці води, ми знаємо, що Господь через воду святу дарує нам ще одну благодать – благодать зцілення наших гріхів і благодать укріплення нашого тіла».\nПривітав мешканців міста зі святом і наш міський голова Ігор Сапожко: «Шановні броварчани, закінчуються новорічні свята і сьогодні у нас велике свято Водохреща. Бажаю, щоб ця цілюща вода приносила усім нам цілий рік благополуччя, Боже Благословіння і міцне здоров’я. Вітаю зі святом!»\nПісля служби біля водойми ціла черга утворилася. Ті, хто вже встигли вийти, діляться враженнями.\nХлопці кажуть, що задоволені. Купаються кожного року: «Взагалі дуже класно. Вода холодна звісно, але коли виходиш – одразу гаряче робиться».\nА ось і сімейна пара. Чоловік каже, що вже четвертий рік приходить, а от дружина вперше вирішила спробувати: «Чоловік перший започаткував цю традицію, тепер і нас потроху привчає. Найважче – це зайти у воду, а потім звикаєш і стає добре»\nА ці парубки перший рік купаються. Кажуть друзі підбили: «Поки не дуже, холодно, але якщо чесно, навіть не знаю, чи вдруге ще наважимося».\nЯк би не було, кожен у цей день знайшов щось своє – хто очищення та благість у крижаній воді, хто духовне піднесення від самої присутності на Богослужінні. З року в рік все більше людей приходить на береги «Приозерного» аби разом у спільній молитві прославити Богоявлення та Хрещення Господнє і побажати одне одному миру, здоров’я та добра.\n0 # Андрій 19.01.2018, 17:57\nВсе класно, неймовірні враження, тільки гіркий присмак від того, що московський паханат освячував воду а не Українська церква.


Ви тут : Головна » Біографії » українські письменники » Іван Нечуй-Левицький - біографія\n- Читати Кайдашева сім"я скорочено\n- Проблема батьків та дітей у творі І. С Нечуя-Левицького «Кайдашева сім'я»\n- Мій улюблений герой твору І. Нечуя-Левицького «Кайдашева сім'я»\n- Природа сміху в «Кайдашевій сім’ї» І. Нечуя-Левицького\nІван Семенович Левицький народився в містечку Стеблеві, тепер Корсунь-Шевченківського району на Черкащині в родині священика 25 листопада 1838 р. Перші знання отримав від батька, який навчав грамоті селянських дітей. У 1845р. майбутній письменник розпочав навчання в дядька Є. Трезвинського, вчителя Богуславського духовного училища, а 1847р. вступив до Богуславського духовного училища. По закінченні у 1853 р. Богуславської бурси він вступив до Київської духовної семінарії.\nПерша повість «Дві московки» була написана в 1866р. Письменник переїхав до Каліша, де працював учителем гімназії. У 1867 р. він перевівся на педагогічну роботу в Седлець.\nПротягом 1886—1893 pp. ним створені повість «Пропащі» легенда «Скривджені й нескривджені», повість «Над Чорним морем», оповідання «Афонський пройдисвіт», нарис «Українські гумористи і штукарі», повість «Навіжена», оповідання «Вітрогон», повість «Поміж ворогами».\nУ 1903р. створені повісті «Неоднаковими стежками», «На гастролях в Микитянах», оповідання «Гастролі», 1906р. — написані стаття «Українська поезія», оповідання «Київські прохачі», нарис «На Дніпрі» та інші. У 1908р. —оповідання «Біда бабі Парасці Гришисі», «Біда бабі Палажці Солов'їсі» (надруковані 1909 р.)\nПротягом 1910—1914 pp.. І. Левицьким створені оповідання «Вольне кохання», «Телеграма до Ірицька Бинди», нариси «Сільська старшина бенкетує», «Апокаліпсична картина в Києві», «Мар'яна Погребнячка й Бейліс», «Уривки з моїх мемуарів і згадок».\nІ хоча творча спадщина І. Нечуя-Левицького нараховує не один том, візитною карткою письменника стала повість «Кайдашева сім'я», вперше надрукована 1879 року в десяти номерах львівського журналу «Правда». У тому ж році повість вийшла у Львові окремою книжкою. Автор двічі звертався до царської цензури, але дозволу надрукувати твір у Росії не одержав. Лише 1886 року було дозволено надрукувати «Кайдашеву сім'ю» з деякими змінами. Цензурі не сподобались початок і кінцівка твору, адже в першій редакції повість розпочиналася не нейтральним описом красот природи, а прозорим порівнянням славного козацького минулого України з сучасною авторові дійсністю: «Вся Канівщина од самого берега Дніпра вкрита крутими горами, але ніде нема таких крутих та густих гір, як на полуденній стороні Канівщини, де річка Рось наближається до Дніпра, де вона прорізує гори... Глянеш з корсунських гір, славних битвами Богдана Хмельницького, і по обидва боки Росі земля ніби схопилась пухирями та бульками, ніби вона кипіла, клекотіла і тільки що простигла...\nСкрізь понад Россю стоять круті пари, як висока покрівля хат... На тих горах скрізь стримлять козацькі могили, куди тільки кинеш оком. Ввесь край ніби якесь здорове кладовище, де похований цілий народ, де під безяічними могилами похована українська воля. Вся країна без лісу, гола, спустошена». Такі думки, зрозуміло, не могли сподобатись цензурі.\nЗа жанром «Кайдашева сім'я» — це соціально-побутова сатирично-гумористична повість, в якій змальовується життя українського села в перші десятиріччя після скасування кріпацтва. Повість вийшла майже через два десятиріччя після реформи 1861 року й висвітлювала злободенні для того часу проблеми: злиденне життя селян, непомірні податки, руйнування патріархального устрою села, темноту й забитість селян, яких внаслідок їхньої неосвіченості й недосвідченості в громадських справах було легко обдурити, підкупити й роз'єднати, як це сталося в історії з жидом Берком. Важливою проблемою було і пияцтво селян, відсутність культурного, духовного дозвілля. Разом з тим І. Нечуй-Левицький звернувся у своїй повісті і до питань одвічних: добра й зла, кохання, сімейних стосунків, взаємин батьків і дітей, проблеми людської гідності та свободи, віри в Бога, моралі та авторитету в громаді. Слід також додати, що реалістичності твору додає той факт, що окремі персонажі твору мали прототипів. Наприклад, прототипами Кайдашів була сім'я Мазурів із села Семигори, яка була відома на весь повіт постійними сварками, бійками і колотнечами, мали Мазурі й реальних багатих сватів — Довбушів.\nІ. Нечуй-Левицький широко користується різними прийомами та засобами зображення комічного: від комічних сцен до образних специфічних висловів. Причому гумор має різні відтінки — від добродушного жарту до їдкої сатири. Читаючи «Кайдашеву сім'ю», ми з перших же сторінок бачимо, що гумор повісті породжений самим життям цієї родини, невідповідністю між великою енергією персонажів і дрібною метою, на: яку ця енергія витрачається. І. Нечуй-Левицький виявив себе великим майстром у доборі різноманітних і дуже влучних прийомів гумористичного зображення, наприклад: використання комічних ситуацій, сцен (Мотря з курячими яйцями в пазусі на горищі в Кайдашихи, помилкове залицяння ченця до баби Палажки, поїздка Кайдашів на розглядини на Западинці тощо), вони нагадують народні анекдоти або навіть невеличкі інтермедії; широке вживання комічних діалогів (Карпо і Лаврін розмовляють про дівчат і вибір майбутніх дружин, розмова Кайдашихи з малими дітьми Балашів під час оглядин тощо); використання кумедних описів («В хаті стало тихо, тільки борщ бризкав вряди-годи здоровими бульками, неначе старий дід гарчав, а густа каша ніби стогнала в горщику; підіймаючи затужавілий вершок угору...»); застосування контрасту або невідповідності між піднесеним, героїчним характе-1 ром розповіді й тими дріб'язковими, нікчемними вчинками героїв, про які йдеться; вживання різних етилів мовлення («Не чорна хмара з синього моря наступала, то виступала Мотря з Карпом з-за своєї хати до тину. Не сиза хмара над дібровою вставала, то наближалась до тину стара видроока Кайдашиха...»; «В тебе, Лаврін, молоко на губах не обсохло, а ти брехню завдаєш преподобним жонам»; «Пом'яни, господи, раба божого Омелька, та ті книжки, що в церкві читають: єрмолой, бермолой, савгирю і ще тую, що телятиною обшита... Хрест на мені, хрест на спині, уся в хрестах, як овечка в реп'яхах...»); вживанню незвичайних епітетів, смішних і дотепних словосполучень та елів («видроока Кайдашиха», «пані економша». Мотря тримала за пазухою «делікатний крам» — яйця; Кайдашиха вдарилася у Балашга об одвірок і зробила, на очіпкові «правдиві Западинці»; «свекрушище» тощо); введення автором у текст жартівливої народної пісні, при чому досить грубої, наприклад, спів Мотрі на зло лихій свекрусі; використання жартівливих народних прислів'їв, приказок фразеологізмів (Лаврін говорить Мотрі: «Хіба ж ми просилитвою курку на наше сідало? Чи шапку перед нею здіймали, чи що?»; у Meлашки, коли вона місила тісто, «дядьки з носа виглядають»; Кайдашиха запросила бабу-знахарку до хворого чоловіка, а та так загоріла на жнивах, що Маруся подумала: «Чорна, як сам чорт, ще перелякає мого чоловіка»).\nГоворячи про народний мовний колорит твору, слід окремо зазначити, що повість І. Нечуя-Левицького справедливо називають енциклопедією народознавства: настільки точно він описав побут української родини, красу народних обрядів, традицій, звичаїв, одягу, ремесел. Хоча при цьому письменник і не вдається до детального опису весілля, народин, хрестин, похорону. Це новий крок у розвитку української літератури, бо автор прагне дослідити психологію породженого пореформеною епохою селянина-індивідуаліста, засудити його егоїзм. «Кайдашева сім'я» — твір дуже цікавий та важливий своєю проблематикою. До головних проблем, безперечно, автор відносить проблеми виховання, взаємини батьків і дітей. Він з сумом констатує, що колишні патріархальні традиції покори та глибокої поваги до батьків поступово втрачаються українцями. З подачі старої Кайдашихи Лаврін і Карпо зневажають Кайдаша, не цінують його праці. Це пізніше призводить до того, що Карпо піднімає руку спочатку на батька, а потім і на матір. Так само не має поваги до старших і Мотря: гримаючи на рідну матір, вона вважає себе вправі кричати і на свекруху, і на свекра. Причиною цих трагічних наслідків автор вважає багаторічне кріпацтво, яке виховало в Кайдашисі облесливість у розмовах, фальшиву манірність, прагнення почванитись перед біднішим, зневагу до оточуючих, дріб'язковість, а в Кайдаші прагнення «топити» всі негаразди, у тому числі сімейні, в чарці. Молодше покоління також більше думає не про духовні цінності, а про можливість якнайшвидше розбагатіти. Тут також не останню роль грає суспільний лад, який привчає до думки, що вартість людини вимірюється розмірами її хати, городу, саду. А значить, гарні будь-які засоби збагачення. Головне — досягти своєї мети.\nТворчість І. Нечуя-Левицького становить важливий етап у розвитку українського реалізму. Вона характеризується інтенсивними ідейно-естетичними пошуками письменника, порушенням злободенних соціальних і морально-етичних проблем. До появи повістей Нечуя-Левицького український читач був знайомий хіба що з прозовими творами Григорія Квітки-Основ'яненка та Марка Вовчка. Підхопивши все краще з їхніх традицій, автор «Миколи Джері» і «Кайдашевої сім'ї» замість оповіді, яка велася від імені героя, утверджує об'єктивно-епічну розповідь, що створювала ширші можливості для всебічного моделювання дійсності. Впадає в око така своєрідність його реалізму, як показ впливу соціального середовища на формування особистості. Утверджуючи високі моральні ідеали, письменник беззастережно осуджував ті соціальні умови, які спотворювали, калічили сутність людини. У його повістях і оповіданнях завжди присутнє протистояння цільної особистості й здеморалізованих покручів, причому весь пафос творчості спрямований на утвердження духовно багатої людини. Різноманітна темами й жанрами проза Нечуя-Левицького є яскравим свідченням активного втручання українського письменства в суспільне життя, його ідейно художнього «вирівнювання» з літературами інших європейських народів.\nРомани «Причепа», «Хмари», «Князь Єремія Вишневецький», «Гетьман Іван Виговський», повісті «Дві московки», «Микола Джеря», «Запорожці», «Кайдашева сім'я».\n1. Погрібний А. Всевидяще око України — І. Нечуй-Левицький // Погрібний А. Класики. Не зовсім за підручником.— К., 2000.\n2. Нечуй-Левицький І. Кайдашева сім'я: Посіб. для 10 кл./ Авт.-уклад. В.В. Паращйч— X., 2000.\n3. Власенко В.О. Художня майстерність І.С. Нечуя-Левицького.— К., 1969. 4. Міщук Р. Співець душі народної.— К-, 1987.


Бензопилка MS 250 C-BE STIHL, шина 35 см, купить в магазине gospodar.rv.ua\nГоловна / Каталог / Продукція STIHL / Бензопили та електропили / Бензопили для домашнього господарства / Бензопилка MS 250 C-BE STIHL, шина 35 см\nЦіна: 11249 грн\nМодель MS250C із підвищеним комфортом, створена на базі бензопили STIHL MS250. Додатково дана модель оснащена ручним паливним насосом, швидким натягуванням та заміною ланцюга, системою швидкого запуску ErgoStart. Добре підходить для пиляння та заготівлі дров та будівництва з дерева. Придатна для догляду за деревами, для валки стовбурів діаметром до 30 см.\nОб'єм паливного бака (л) 0.47\nВага (кг) 4.6\nРобочий об'єм (куб.см) 45.4\nПотужність двигуна (кВт/к.с.) 2.3/3.1\n3289 грн 3699 грн\n8569 грн 9519 грн\n7419 грн 8239 грн


Книга Тайная сила продуктов, Сергей Агапкин, купити онлайн на Bizlit.com.ua\nКод товару: 96541\nОпис книги Тайная сила продуктов\nЯкі продукти принесуть користь вашому здоров'ю? Як заповнити нестачу вітамінів і мінеральних речовин, не вдаючись до пігулок? Як змінити полюбився рецепт, якщо з'явилися об'єктивні протипоказання до окремих інгредієнтів, щоб не погіршити смакові якості їжі і власне здоров'я? Як не перетворити продукти в джерело виникнення нових захворювань?\nУ книзі структурована і доступна для розуміння кожного інформація про більш ніж 100 продуктах повсякденного харчування. Ви дізнаєтеся, які продукти при широко поширених хворобах допоможуть вам скоротити, а іноді і повністю запобігти прийом медикаментів. Ефективність рекомендацій підтверджена кращими дієтологами країни і мільйонами глядачів програми "Про найголовніше" на телеканалі "Росія 1" на чолі з доктором Агапкин. Спираючись на знання, отримані з цієї книги, ви зможете зробити продукти справжніми правоохоронцями свого здоров'я!\nВідгуки про Тайная сила продуктов\nТайная сила продуктов відгуки\nАвтори книги Тайная сила продуктов


Чому вибирають пасивні будинки - Evrohouse - информационно-аналитический обзор о строительстве и ремонте\nЕкономія засобів на опалення в пасивному будинку\nВисока Ефективність проектів енергозберігаючих будинків\nЕфективний енергозберігаючий будинок, заощаджує під час експлуатації 90% витрат на опаленні в порівнянні зі звичайними будовами. Оплата відбувається тільки за електрику, яка використовується для освітлення, прання, перегляду телевізора, роботи за комп’ютером … і роботи інших електроприладів у будинку.\nУ такому будинку, завжди свіже повітря, для вентиляції немає необхідності відкривати вікна. Свіже повітря забезпечує рекуператор, який має вбудовану можливість фільтрації повітря від пилу й алергенів. Відсутність протягів через вікна, виключають витік тепла. Теплоізоляція стін, даху й вікон будинку знижують ризик перегріву в літню пору. Будинок живе й дихає з вами. Заощаджуйте на витратах кондиціювання повітря в жаркі дні, тому що кондиціонер у пасивному будинку вам не буде потрібний.\nДля підтримки комфортної температури в будинку, досить мінімальної кількості тепла. Не потрібно монтувати підлогове опалення або задіяти обігрівальні радіатори. Поверхні стін і вікон мають приємну рівномірну температуру завдяки ретельно продуманому конструктиву будинку.\nПасивний будинок — це вимога сьогоднішнього дня й найближчого майбутнього. Як може бути досягнуту економія енергії в пасивному будинку?\nПрофесійний дизайн і висока якість будівництва\nПравильний вибір проекту, що підходить для ваших потреб\nВідповідний вибір орієнтації землі й будинку по сторонах світу\nНалежний вибір вікна, які точно відповідають потребам будівництва\nУсунення теплових мостів\nЗабезпечення Герметичності конструкції\nВикористання вентиляції з використанням тепла рекуперації повітря\nЗа допомогою сонячної енергії\nДуже важливо, щоб різні компоненти були збалансовані, і працювали при тісній взаємодії один з одним. Основною умовою успіху в будівництві пасивного будинку є якісно складений проект. Після завершення конструкції, питома витрата теплової енергії на опалення (не повина перевищувати 15 квтч / м2 у рік).\nПредыдущий Співробітництво з дизайнерами у меблевому виробництві\nСледующий Способы не платить за электричество


Миклуха Маклай, Михайль Семенко: як активізувати села за допомогою культури? | Програми на Громадському радіо\nМиклуха Маклай, Михайль Семенко: як активізувати села за допомогою культури?\n12 квітня 2016 - 08:45\nЯкщо в селі регулярно проводити культурні заходи, з часом це буде зовсім інше село, — Галина Танай\nЛюбов Якимчук та Галина Танай\nСпілкуємося з кураторками проекту «Метро до Кибинець» Любов’ю Якимчук і Галиною Танай, які розповідають про те, як культурні проекти змінюють міста і села, активізують громади.\nІрина Славінська: Чи можуть забуті або не забуті імена письменників активізувати життя місцевої громади?\nЛюбов Якимчук: Звичайно ж можуть. Вже є перші результати. Після приїзду Юрія Макарова ми дізналися, що про наш проект вже пліткують в миргородських перукарнях. На наших зустрічах бувають люди з Миргороду і Полтави. Ми зараз намагаємося зрозуміти, що ще потрібно Кибинцям, щоб люди могли більше виходити в публічний простір.\nГалина Танай: Мені здається, що постать Михайля Семенка добре підходять для такої промоції. Це свіжа тема і вона може зацікавити. Я це бачу навіть по екскурсіях, які ми робили.\nЛюбов Якимчук: В Кибинцях спрацьовує місцевий патріотизм. Місцевий художник розробив проект пам’ятника Михайлю Семенку.\nАндрій Сайчук: Чи можна, на вашу думку, зробити так, щоб люди навіть з Києва їздили у Кибинці?\nГалина Танай: Так, всі передумови для цього є. Там є місцевий музей, який стоїть закритий, але на прохання його відкривають. Також там є 96-літня бабуся, яка пам’ятає, як в село приїздила Наталя Ужвій.\nІрина Славінська: Але це все, ніби, таке далеке від життя. Чи можуть подібні проекти вплинути на розвиток села?\nГалина Танай: Я впевнена, що це все можна розширити. Я дивлюся на реакцію людей, яких ми привозимо. Їм це страшенно подобається і вони розповідають про це своїм друзям чи знайомим. Місцеві жителі бачать, що починають їздити туристи і це є стимулом для того, щоб розвивався місцевий бізнес. Якщо в селі регулярно проводити культурні заходи, з часом це буде зовсім інше село.\nЛюбов Якимчук: Галя загадала про готель і кілька кав’ярень — вони там дійсно є. В селі мешкає більше 1300 людей. Власник готелю розвиває зелений туризм. Сам готель знаходиться біля озера, де був колись театр на воді, в п’єсах якого грав Микола Гоголь. Це було за часів поміщика Трощанського. Тоді це був культурний центр, його називали українськими Афінами.\nМені шалено подобається, що в Кибинцях я бачу людей, які мають ідеї, як і що зробити. Навіть співпраця з місцевою владою там є прикладом того, як все має бути. Голова сільської ради у нас цитує вірші Семенка. У нас немає ресурсу створювати бутафорію, ми працюємо над культурним наповненням цієї місцевості.\nІрина Славінська: А чи є у вас там лекторій, актова зала чи будинок культури, де можна проводити читання?\nЛюбов Якимчук: Є будинок культури. Ми розуміємо, що без спільних просторів нічого не буде. Нас з цього приводу консультують київські урбаністи. Ми намагаємося творити щось нове і саме для цього ми і працюємо.\nБізнес Етнокультура Культура Література Мистецтво Село Туризм Фестиваль


Брати вихідний в понеділок – це жесть. Зразу хочеться працювати весь тиждень ))\nПо тому, як вийшли на якийсь пупоць, фотографуємось на фоні гір і починається обіцяний давнхіл. Я, надивившись на давнхілерів як на людей замурзаних, які аж мають спеціальну маску від болота, бо окуляри не допомагають, рву вниз по мокрій дорозі, розширену лісовозами-всюдиходами (гусеничними тракторами і військовими вантажівками) (за ліси серце болить – вирубують схили, вивозять без обмежень напевно). Там де триває вивіз лісів, переносимо ровери на собі (болото мабуть по пояс місцями) і продовжуємо давнхіляти. Я забризкуюсь як свиня, тоді як мої супутники чисті і елегантні, не спішать спускатись і чемно об”їжджають калюжі. Доїжджаємо до залізничного переїзду, фотографуємось на фоні потяга, їдемо далі, зустрічаємо ще один переїзд, балакаємо з залізничниками, їдемо далі. Натикаємось на річку, розуміємо що треба обійти трьома мостами, про які і говорили залізничники.\nМостів виявилось більше, як три. Проходимо по камянистій колії, далі їдемо вниз, мене не впізнати (під шаром болота все більше проступає свиня)), я пропоную зупинитись на перекус. Не встиг я кліпнути оком, як ми заїхали в Осу (ще австрійська залізнична будка), де бачили гарнющий ставочок з бризками і фореллю, а також знайшли місце на перекус.\nНа потяг встигли, щоправда чекали від”їзду на вокзалі зовсім не довго.\nТепер урочиста частина: дякую Юрку і Миколі, тобто скитальцю і енерджіонбайку за компанію, маршрут, власне поїздку. Маршрут чудовий, ну а на кінці таким, як я, нагадається, що існують консервовані ковбаски, тобто власне ковбаски в жерстяній пачці.


У місті Мена, в приміщенні комунальної установи «Менський міський центр соціальних служб», що по вулиці Семашка, 8, уже тиждень працює «Кімната довіри».\nСтворення спеціально облаштованої кімнати відбулося завдяки фінансуванню з місцевого бюджету та підтримці ГО «Агенція регіонального розвитку Менщини» в рамках проєкту «Кімната довіри», що реалізується Українським жіночим фондом (УЖФ) у партнерстві з Національним демократичним інститутом міжнародних відносин.\nЯк розповіла журналістам ЧЕline фахівець із соціальної роботи Сніжана Комарова, навчаючись разом із Іриною Хрущ в Академії жіночого лідерства, вони дізналися, що після закінчення навчання є можливість отримати грант.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: У городнянської бабусі чотирьох онуків вистачає енергії на безкоштовні курси української мови\nСаме для здійснення індивідуальної роботи була потреба у створенні спеціально облаштованої окремої кімнати, де спеціаліст центру зможе надати необхідну допомогу та підтримку. Адже надання соціальних послуг певним категоріям клієнтів потребує, зокрема, забезпечення принципу конфіденційності.\n«Коли ти розмовляєш із людиною, яка перебуває в складних життєвих обставинах, їй зазвичай важко відкритися, особливо якщо вона бачить тебе вперше, а в кабінеті присутні ще й інші фахівці. Інша річ, коли це окрема кімната, можна сісти одне напроти одного, створити довірливу атмосферу, поговорити з людиною, вислухати її», – пояснює Сніжана Комарова.\nТож фахівці Сніжана Комарова й Ірина Хрущ пройшли навчання, написали проєкт і подали заявку на участь у програмі малих грантів.\nУ процесі реалізації проєкту «Кімната довіри» був зроблений ремонт, закуплені нові меблі. Також був спеціально облаштований дитячий куточок із дидактичними матеріалами, які сприятимуть зайнятості дітей та їхньому розвитку під час надання послуг їхнім мамам.\n«Аби вони не сиділи поряд і не слухали про дорослі проблеми, ми подумали, що добре було б створити куточок для дітей, де вони у цей час зможуть гралися», – додає Сніжана Комарова.\nПроте суми гранту на створення кімнати все ж не вистачало, оскільки виділена під проєкт кімната потребувала ремонту і нових меблів. На ремонт гроші виділила Менська міська рада, також були задіяні депутатські кошти. А саме на кошти гранту були придбані меблі й іграшки.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: «Від парку до парку»: на Чернігівщині створюють унікальний туристичний веломаршрут\nВідтак, тепер соціальні фахівці мають можливість надавати якісні соціальні послуги одиноким матерям, жінкам і дівчатам, які постраждали від насильства. Також мамам, які виховують дітей з інвалідністю, дівчатам-підліткам із девіантною поведінкою та іншим категоріям жінок і їхніх сімей, які потребують підтримки.\nСеред напрямків роботи «Кімнати довіри» – проведення консультацій, тренінгів і бесід, що сприятимуть підвищенню самооцінки жінок, зменшенню кількості випадків девіантної та делінквентної поведінки, правопорушень серед дівчат-підлітків, покращенню обізнаності жінок з питань подолання гендерної нерівності та профілактики насильства, психологічної підтримки жінок.\nСніжана Комарова розповіла, що «Кімната» вже працює в запланованому форматі.\nДля одиноких матерів, які перебувають у складних життєвих обставинах, відбулася групова консультація із лікарем-гінекологом. Також фахівцями центру був підготовлений відеолекторій для підвищення рівня освіченості жінок щодо гендерної рівності.\nСтосовно подальших заходів, які проводитимуть у «Кімнаті довіри», інформуватимуть заздалегідь на сторінці проєкту у Facebook та на інших інформаційних платформах Мени. Також серед населення міста здійснюватиметься постійна інформаційна робота стосовно послуг, які можна отримати, звернувшись до соціальних фахівців по допомогу.\n«Будь-яка людина, звернувшись до нас, зможе одержати психологічну й інформаційну підтримку», – запевнила фахівець із соціальної роботи Сніжана Комарова.\nФото – Менська міська рада


Чого чекати від медреформи у 2019 році? — Новый день\nЯкщо в поточному році реформували первинну допомогу — 21 млн. українців уже обрали собі лікаря (до кінця грудня такий вибір має зробити кожен), то в наступному реформи настануть для амбулаторної допомоги, а в 2020-му — стаціонарної. Згідно з даними МОЗ, Херсонщина належить за обсягами укладених договорів з лікарем до червоної зони — лише 33% жителів зробили свій вибір. Найвищий показник (зелена зона) — у м. Києві, Вінницькій, Полтавській та Донецькій областях.\nВже з 2019-го в Україні розпочнеться друга хвиля медреформи: прийде час змін спеціалізованої амбулаторної допомоги — поліклінік. В обіг увійдуть електронні документи: направлення лікаря, медкартка, рецепт та лікарняний. Рецепт на доступні ліки теж стане електронним, що дозволить отримувати медпрепарати в будь-якій точці України, запевнив заступник міністра охорони здоров’я Павло Ковтонюк під час V Національного прес-клубу реформ, що відбувся у Києві. Якщо у 2018 році українці могли безкоштовно здати базові аналізи, пройти огляд і отримати ліки за програмою «Безкоштовні ліки», то вже в наступному можливості отримання таких послуг збільшаться на порядок, запевнив посадовець. До перерахованого додаються ще інструментальна діагностика та послуги фахівців. У органів місцевого самоврядування теж з’являться зобов’язання — ремонт поліклінік відповідно до сучасних вимог з наявністю сервісних зон. Кожне робоче місце сімейного лікаря має бути обладнане комп’ютерною технікою та зв’язком до 1 січня 2019-го, інших спеціалістів — до середини наступного року. Гідна оплата праці, яка зросла з підписанням договорів учетверо: лікарів — до 15—17 тис. грн., медсестер — 7—11 тис. грн., на думку урядовця, має стимулювати фахівців якісно працювати з пацієнтами і надавати повний спектр медпослуг. Якщо цьогоріч безкоштовними були огляди та лікування лікарями первинної ланки, а також набір базових аналізів, бо з наступного року МОЗ обіцяє зробити безкоштовними ще більший спектр аналізів, інструментальну діагностику та розширити перелік послуг спеціалістів. Згідно з новими умовами фінансування, на кожного пацієнта від 0 до 5 років держава виділяє 1480 грн., від 6 до 17 років — 814 грн., від 18 до 39 — 370 грн., від 40 до 64 років — 444 грн., для осіб старше 65 років — 740 грн.\nНа Херсонщині, яка теж реформує свою медичну галузь, днями запрацює серверна, яка забезпечуватиме запровадження електронної медицини та під’єднання всіх закладів до єдиної мережі — від первинної медицини до третинної. Також передбачається, що кожен пацієнт може розраховувати й на власний електронний кабінет, де відображатимуться усі електронні сервіси. Буде доступною і карта аптек з переліком наявних препаратів та цін на них. Електронні стенди з максимумом потрібної для пацієнта інформації розміщуватимуться й біля рецепції у медичних закладах. На них відображатиметься перелік фахівців та стан черги до лікаря онлайн.\nСвого часу ефективне реформування відбулося на прикладі екстреної медичної допомоги, яка перейшла на єдину диспетчерську, що координує виклики по всій області та скеровує на виклик найближчу бригаду «швидкої». Для служби останнім часом закуплено 5 нових автомобілів екстреної медичної допомоги. В області облаштовано 6 пунктів постійного базування «швидкої», що максимально наближує таку допомогу до пацієнта. Очікується відкриття ще одного пункту в грудні в Каланчацькому районі — на межі з окупованим Кримом, запевнив під час свого виступу на Раді регіонального розвитку Херсонщини директор департаменту охорони здоров’я Віктор Короленко.


30 січня - 13 лютого\n31 січня 2019 року на екрани українських кінотеатрів виходить найновіший польсько-британський фільм «Дивізіон надії» („Dywizjon 303”), що оповідає історію польських повітряних асів, які брали участь у Битві за Британію під час Другої світової війни.\n«Дивізіон надії» – офіційний український трейлер фільму:\n*Книга Аркадія Фідлера «Дивізіон 303» вийшла друком 1942 року у Польщі. Вона оповідає історію Ескадрильї 303, яка була однією з найкращих і найефективніших винищувальних підрозділів під час Другої світової війни. У битві за Англію вона завдала 126 точних ударів – рекорд серед винищувальних авіапідрозділів, що брали участь у боях. На сьогоднішній день у Польщі її перевидавали 30 разів, окрім цього її переклали багатьма мовами світу, зокрема англійською, французькою, португальською, голландською і німецькою.


Навальний пропонує Собяніну переговори і кличе людей на вулицю - новости Украины, Світ - LIGA.net\nНавальний пропонує Собяніну переговори і кличе людей на вулицю\nОпозиційний кандидат у мери Москви Олексій Навальний погодився на запропоновані раніше його суперником Сергієм Собяніним переговори. Згідно з офіційними результатами, оголошеними Мосміськвиборчкомом, т.в.о. мера Москви Сергій Собянін переміг на виборах вже в першому турі, набравши 51, 37% голосів.\n"Ми готові провести такі переговори в інтересах всіх москвичів", - заявив політик. Раніше в понеділок Сергій Собянін висловив готовність зустрітися зі своїм головним опонентом . "Я запрошую. Нехай приходить" , - заявив він.\nНавальний пропонує покликати на переговори крім себе і Собяніна також голів передвиборних штабів кандидатів - Леоніда Волкова і Людмилу Швецову, голову Мосміськвиборчкома Валентина Горбунова, представника Навального під МГИК Андрія Бузина, керівника громадського центру спостереження журналіста Олексія Венедиктова, представника руху Голос і проекту СМС- ЦВК Григорія Мелконьянца і представника організації Громадянин спостерігач Дмитра Орєшкіна.\nПри цьому Навальний вимагає провести гласний і відкритий перерахунок голосів і аналіз відеозаписів на всіх "проблемних" дільницях. Проблемними опозиціонер вважає ділянки з аномально високим голосуванням за Собяніна (більше 10%, ніж на сусідніх ділянках), ділянки, протоколи з яких були підписані після години ночі 9 вересня і всі ділянки з аномально високим голосуванням на дому.\nТакож Навальний вимагає провести голосну перевірку всіх реєстрів заявок для голосування вдома і скасувати результати там, де реєстри оформлені неправильно. Політик закликав прийти громадян у понеділок на мітинг на Болотній площі, щоб "підтримати наші вимоги і дочекатися результатів переговорів". "Вчора ми дізналися, що вміємо перемагати. Зараз ми повинні зрозуміти, чи здатні ми захищати свої перемоги" , - підсумовує Навальний.


Дивитись фільм Війна / Война / Krigen (2015) онлайн на SVIT кіно онлайн\nSVIT кіно онлайн » Фільми » Рік випуску » 2015 » Війна / Война / Krigen (2015) дивитись онлайн.\nВійна / Война / Krigen (2015)\nЖанр: Воєнні, Драми, 2015\nКомандир роти Клаус М. Педерсен і його люди розміщені в афганській провінції. Тим часом в Данії дружина Клауса Марія намагається вести звичайне життя, коли її чоловік на війні, а її трьом дітям не вистачає батька. Під час чергової місії солдати потрапляють у важку перестрілку, і щоб врятувати своїх людей, Клаус приймає рішення, яке має серйозні наслідки для нього і для його родини.\nДивитись онлайн Війна / Война / Krigen (2015) (DVDRip) на SVIT кіно онлайн в хорошій якості\nОригінальна назва: Krigen\nУ ролях: Тува Новотни, Йохан Філіп Асбек, Дар Салім, Сьорен Маллінг, Шарлотта Манк, Alex Høgh Andersen, Дульфі Аль-Джабурі\nВійна / Война / Krigen (2015) дивитись онлайн\nВи шукали онлайн фільм Війна / Война / Krigen (2015) для безкоштовного перегляду.\nВійна з примусу / Война по принуждению / Stop-Loss (2008) [trailer] Хакер / Кибер / Blackhat (2015) [trailer] Форсаж 7 / Fast & Furious 7 (2015) [trailer] Мордекай / Mortdecai (2015) [trailer] Фатальна пристрасть / Поклонник / The Boy Next Door (2015)


Натуральний сланець для покрівлі будинку\nВ наш час, при величезній різноманітності типів покрівельного покриття, що представлені на ринку України, можна зустріти і досить ексклюзивні рішення, до них відноситься натуральний сланець.\nПокрівельні сланці – це природний матеріал, відомий людству протягом тисячі років. Але як покрівельне покриття, сланці почали використовуватись відносно не давно, тільки пару сотень років назад. Сланцева покрівля набула особливої популярності в Німеччині, хоча й дахи з натурального сланцю зустрічаються по усій території континенту. Причиною цього служить розташування родовищ сланців – більшість з них розташовані в центральній частині Європи.\nПокрівельні сланці – дуже естетичні і функціональні матеріали, що мають безліч переваг. Сланець для покрівлі не піддається термічній обробці як керамічна черепиця, за рахунок цього енерговитрати при його виробництві не настільки високі. Обробляють покрівельний сланець ручним способом, механічно, що позитивно відображається на якісних і естетичних властивостях матеріалу.\nУ світі присутні декілька заводів по виробництву покрівельних сланців, які можуть на професійному рівні і в той же час естетично обробити цей специфічний матеріал. Тому натуральні покрівельні сланці відносять до групи ексклюзивної і навіть елітної покрівельної продукції. Натуральний сланець має масу шанувальників, і це зовсім не дивує, адже використання сланцю в будівництві покрівлі, фасаду, будь-якого іншого конструкційного елемента допомагає досягти дійсно вражаючого естетичного ефекту.\nПереваги покрівельних сланців\nЕстетичність – кожен з покритих покрівельним сланцем будинків є унікальним. Метод, за допомогою якого кріпляться сланцеві плитки, дозволяє створити з однієї і тієї ж сировини ексклюзивні надзвичайні візерунки на покрівлі будинку.\nЕкономічність – ціна покрівельного сланцю спочатку досить висока, але це не заважає йому бути економним матеріалом – використавши покрівельний сланець, значно економляться кошти на “невживаному відході”. Якщо порівняти цей показник з будь-яким іншим покрівельним матеріалом, його значення буде нижче на 5-10%. Крім цього, сланець один з найбільш довговічних матеріалів для покрівлі, термін його служби на даху – більше 100 років.\nНаприклад, в Німеччині деякі замки були покриті покрівельним сланцем більше ніж 200 років тому!\nПриродні якості – покрівельні натуральні сланці – це природні матеріали, “доброзичливі” до навколишнього середовища і атмосфери.\nВигідна розумна інвестиція – використавши сланець для покриття покрівлі будинку, Ви підвищуєте ціну самого об’єкта будівництва.\nЯкщо Ви вирішили купити покрівельний сланець слід звернути увагу на його якість. Компанія-постачальник повинна надати всі відповідні документи, які підтверджують сертифікат продукції, походження сланцю для покрівлі, гарантія якості, гарантійні зобов’язання щодо відповідності матеріалу європейським вимогам і стандартам якості.\nархітектура, будинки, дахи, керамічна черепиця, Натуральний сланець, особливості черепиці, покрівельний матеріал, цементно-піщана черепиця\nПереваги черепичної покрівлі для власного будинку\n«Важкі міфи» про використання керамічної черепиці на даху\nМонтаж черепиці BRAAS. Відеоінструкція


Потрібна термінова допомога дівчинці із Чернівців, яка потрапила в ДТП у Румунії (ФОТО)\nПро жахливу ДТП, в яку потрапила у Румунії родина Петровських із Чернівців, раніше повідомляли усі ЗМІ. Цього літа сім’я чекала з нетерпінням, адже запланувала поїхати до Болгарії на море.\nЦе фото мама з дітьми зробила за день перед від’їздом. Першим бусом відправилися тато з старшою донькою, мама з меншою дитиною вирушила другим автобусом. У Румунії батько з донькою потрапили в жахливу аварію.\n«3 серпня 2016 року по дорозі на Болгарію в місті Бузеу в Румунії сталася страшна аварія. В якій постраждав мій чоловік та старша донечка Ксенія. Донечку відразу гелікоптером з ДТП відвезли в столицю Румунії в місто Бухарест, оскільки вона впала в кому. Чоловіка теж потім перевезли гелікоптером в Бухарест, бо його життю загрожувала небезпека.\nНа даний момент чоловікові вже краще йому зробили 4 операції на кишківник та у нього проблеми з тазом та хребтом. Тут йому у Румунії бути 4-6 тижнів, не можна рухатися, потрібно лежати.\nДонечка і надалі лежить в комі. Вся надія на Бога і усіх святих. Ми всі чекаємо, коли вона прокинеться та відкриє оченятка».\nЦей пост мама написала після ДТП з надією на підтримку та допомогу небайдужих.\nНа щастя, дівчинка вийшла з коми. Про це у фейсбуці повідомила громадський активіст Оксана Трапані-Гаденко:\n«Неймовірно, але це ТАК!!! Ксюша Ксюша вийшла з коми!!! Терміново потрібні кошти 130 тис. гривень на реабілітацію в Польщі!!! Хто має можливість, відгукніться!!!»\nПетровська Інна (мама Ксенії) - 0954105437\n4149497848447548 (картка для витрат)\nПереглядів (2685) Коментарів (2) Додати коментар Версія для друку


Війна Ляшка. За що поранені 11 бійців \_”Азова\_” – Подільська інфо\nВійна Ляшка. За що поранені 11 бійців \_”Азова\_”\nВибори потребують крові. І звичайно ж новітніх Рембо, які не рятують світ, а збільшують свій політичний рейтинг.\nНа створенні батальйонів Нацгвардії найбільше політичних дивідендів отримало два політики – Ігор Коломойський і Олег Ляшко. Правда, треба зазначити, що на початках вони діяли спільно і батальйон \_”Азов\_” підтримувався групою Коломойського. Потім між Коломойським і Ляшком пробігла чорна кішка. Перший почав всерйоз думати про свій проект політичної партії ветеранів АТО. Другий, за деякими версіями, які він сам з піною в роті спростовує, не без допомоги Сергія Льовочкіна вирішив грати у \_”самостійну гру\_”, в якій партія ветеранів АТО йому заважає. Чи є в цій грі справді Льовочкін? Сказати складно, але несподівано, під час затримання мера Стаханова, на пляжі в Бердянську разом з Ляшком була знімальна група \_”Інтера\_”.\nПроте, ці політолігархічні справи не суть важливі сьогодні. Справа в тому, що вчора заступник командира батальйону \_”Азов\_” Мосійчук у себе у Фейсбуці розтиражував інформацію одного із старшин батальйону, що вони починають штурм Донецька. Потім батальйон потрапив до засідки, 11 людей поранено.\nСьогодні вранці Мусійчук заявив, що сам він в боях участі не брав, але знаходиться десь в зоні АТО і звинуватив (вчергове) Коломойського в тому, що він закуповує бронежилети по завищеним цінам.\nМожна тисячу раз погоджуватися з тим, що Коломойський не альтруїст і грає свою часто цинічну гру. Але при цьому не можна не погодитися з Філатовим, що причиною засідки цілком реально міг бути банальний піар Ляшка.\nА жаль, вибори-2014 потребують людської крові. Вони потребують Гелетея, якого всі бачать тільки під час підняття прапорів. Вони потребують Ляшка, який бере участь лише у завідомо переможних операціях. Вони потребують великої війни у Фейсбуці між прихильниками різних політсил. І зрештою, вони потребують тих моральних уродів, які розповідають про жахіття дій української армії. І насправді, нічого страшного в цьому не було б, аби не те, що через бажання наростити 0,1 % рейтингу не гинули і не калічилися люди.\nPrevious Post: Правий сектор вимагає люстрацію у лавах міліції\nNext Post: Гаряча вода в Хмельницькому подаватиметься за графіком