Заказать диссертацию Журналістська діяльність Августина Волошина в контексті розвитку закарпатської преси\nАльтернативное Название: Журналистская деятельность Августина Волошина в контексте развития закарпатской прессы\nУ вступі обґрунтовано актуальність теми, поставлено мету та основні завдання, розкрито зв’язок роботи з науковими програмами, зазначено джерельну базу, об’єкт, предмет, матеріал, наукові принципи й методи дослідження, сформульовано наукову новизну, теоретичне й практичне значення дисертації. Також подаються відомості про особистий внесок здобувача, його публікації, апробацію й структуру роботи.\nУ першому розділі – “Августин Волошин – журналіст, редактор, видавець” – аналізується джерельна база з досліджуваної проблеми, дається загальна характеристика А. Волошину на різних етапах його становлення й розвитку як журналіста, редактора, видавця.\nУ підрозділі 1.1. – “Сучасний стан дослідженості проблеми” – проаналізовано літературу, присвячену А. Волошину як визначному діячеві Закарпаття першої половини ХХ століття, з’ясовано, яку увагу дослідники приділяли його журналістській діяльності.\nЗ ім’ям А. Волошина нерозривно пов’язаний практично весь суспільно-політичний та культурно-духовний процес краю перших чотирьох десятиліть ХХ століття, а тому ще за життя його діяльність і творчість привертали увагу дослідників.\nІз приходом радянської влади на Закарпаття А. Волошин як один із найпомітніших національних діячів краю першої половини XX столiття зазнав політичних переслідувань, цькувань. Його ім’я на теренах колишнього Радянського Союзу або замовчувалося, або згадувалося виключно в негативному плані. Лише за кордоном у цей час з’являлися праці, переважно мемуарного характеру, у яких прямо чи опосередковано дослідники намагалися дати виважену, об’єктивну оцінку діяльності А. Волошина.\nІз здобуттям Україною незалежності з’явилися широкі можливості для всебічного вивчення життя й діяльності А. Волошина, публікації його творів. Неослабність уваги до цієї постаті сьогодні підтверджують і матеріали зі всесвітньої мережі Інтернет. Загалом із публікацій наукового, публіцистичного, бібліографічного, мемуарного характеру, які побачили світ у різні часи й стосуються А. Волошина, насамперед привертають увагу праці М. Бращайка, В. Бірчака, В. Ґренджі-Донського, А. Штефана, П. Стерча, В. Шандора, А. Пекара, М. Вегеша, О. Мишанича, П. Чучки, Т. Беднаржової, В. Габора та деяких інших дослідників.\nІз цих видань, витриманих у дусі історичної правди та наукового об’єктивізму, А. Волошин постає в основному як визначний закарпатський державний, політичний, громадський, церковний діяч, педагог, письменник. Про А. Волошина-видавця, редактора, кореспондента або не йдеться, або говориться недостатньо, переважно на рівні побіжних згадок, посилань чи передруків окремих публіцистичних праць, що не дає належного уявлення про його журналістську діяльність.\nУ підрозділі 1.2. – “Становлення журналіста” – досліджуються умови, за яких відбувалося формування А. Волошина як працівника друкованих засобів інформації, подається загальна характеристика його участі в пресі.\nТворча спадщина Августина Волошина, опублікована в періодичних виданнях, є різноманітною. Так само багатогранним є весь журналістський шлях діяча. Аби дати йому належну оцінку в рамках означеної теми, у дослідженні розглянуто ті витоки, які власне й сприяли формуванню А. Волошина як умілого організатора й керівника періодичних видань, помітного майстра публіцистичного слова. Зокрема наголошується на його родинному вихованні, високих здібностях до навчання, знанні багатьох мов, педагогічній, церковній, літературній, науковій, громадській, політичній діяльності, на контактах із прогресивними діячами, у тому числі з журналістами, що проживали в Австро-Угорщині, Чехо-Словаччині, Галичині, у Західній Європі.\nУ дослідженні показано, що хоч А. Волошин і не мав журналістської освіти, його праця в часописах є широкомасштабною, плідною та професійною. Її формують такі складові, нерозривно пов’язані між собою:\n– власне журналістські публікації в періодичних виданнях;\n– праця на посаді керівника (редактора чи видавця) часописів;\n– участь у розвитку видавничої справи, пов’язаної з журналістикою.\nУ розділі наголошується, що А. Волошин, з одного боку, видавав або редагував газети, журнали, збірники, календарі протягом тривалого часу, а також входив до складу провідних авторів публікацій, що були надруковані в цих та інших місцевих виданнях. На підставі такої діяльності з’являється можливість ґрунтовно оцінити роль журналіста в розвитку закарпатської преси першої половини ХХ століття. Крім того, з окремими часописами А. Волошин співпрацював час від часу, переважно як дописувач. Проте, досліджуючи вміщені в них публікації, характер зв’язків із колективами редакцій, журналістський портрет А. Волошина можна доповнити суттєвими деталями.\nЗ огляду на сказане, періодичні видання, із якими пов’язана журналістська діяльність А. Волошина, також доречно виокремити за хронологічним, тематичним і типологічним принципом, відповідно до їх внеску в розвиток преси в цілому. Саме такий підхід і використано в дисертації. Загалом на теренах журналістики А. Волошин розкрив себе як талановитий журналіст, здібний організатор і керівник. Він був причетним до створення різних друкованих засобів інформації, а також співпрацював із багатьма газетами, журналами, збірниками, календарями-альманахами. Аналіз праці діяча в пресі дав змогу в хронологічному порядку встановити його зв’язок із наступними виданнями.\n1. А. Волошин головним чином працював в Ужгороді, був редактором, видавцем, журналістом у таких часописах:\n– духовно-літературний журнал “Листокъ” (1885 – 1903); уперше почав друкуватися саме в цьому виданні – 1892 року, а 1903 р. був один номер його редактором і видавцем після смерті відповідального редактора Є. Фенцика;\n– газета “Наука” (1897 – 1914, 1919, 1920 – 1921); редагував і видавав у 1901, 1903 – 1904, 1911 – 1913 рр.; причетний до випуску в 1919, 1920 – 1921 роках;\n– щорічний календар-альманах “Мhсяцесловъ”; друкувався, видавав і редагував щонайменше в 1902 – 1922 рр.;\n– щомісячне книжкове видання “Поучительное Чтеніе” (1904 – 1905); редагував і видавав;\n– додаток до “Науки” газета “Село” (1911); був редактором, видавцем і одним із головних авторів;\n– книжкове видання “Читальня” (1913 – 1914); редагував і видавав;\n– тижневик “Руська Краина” (1919); головний редактор;\n– тижневик “Русинъ” (1920 – 1921), щоденник “Русинъ” (1923); входив до редакційних комітетів цих газет, часто в них друкувався;\n– мiсячний орган “Крайового Кооперативного Союзу в Ужгороді” “Кооператива” (1921 — 1924); брав участь у створенні й випуску;\n– духовний часопис “Благовhстник” (Ужгород, Хуст, 1921 – 1944); редактор-видавець у 1921 – 1925 рр. та автор ряду публікацій;\n– газета “Свобода” (1922 – 1938); друкувався; у 1922 році був редактором-видавцем, у 1929 – 1933 рр. власником, у 1934 – 1937 рр. власником і видавцем;\n– щоденник “Нова Свобода” (1938 – 1939); друкувався, входив до організаційного комітету;\n– “Науковый зборник товариства “Просвhта” в Ужгородh” (1922 – 1938); один із ініціаторів його створення, членів редколегії й безпосередніх авторів;\n– видання “Подкарпатский банкъ” (1922); готував до друку;\n– “Доклад о дhяльности ужгородськоh греко-католицькоh пhвцо-учительскоh семинаріh” (1922 – 1938); упорядник і автор ряду матеріалів;\n– ілюстрований журнал “Пчолка” (1923 – 1932); головний редактор у 1924/1925 – 1930/1931 рр.; головний і відповідальний редактор у 1928/1929 – 1930/1931 рр., один із найактивніших авторів; у 1926/1927 – 1928/1929 рр. часопис видавався товариством “Просвіта” в Ужгороді під керівництвом і редакцією А. Волошина;\n– офіційний орган “Крайового Дружественного Союзу в Ужгороді” “Дружественный Вhстникъ” (1924 – 1938); відповідав за редакцію в 1927 – 1931 роках.\n2. У різні роки А. Волошин співпрацював і з іншими часописами, а також [чи] друкувався в них. Мова про такі видання:\n– щорічний календар-альманах товариства “Уніо”, який виходив під різними назвами (Ужгород, 1902 – 1932);\n– календар “Просвhта” (Ужгород, 1923 – 1938);\n– лiтературно-науковий і господарський мiсячник “Просвhта” (Ужгород, 1925);\n– орган Хліборобської партії газета “Руська Нива” (Ужгород, 1920 – 1924);\n– педагогічні часописи “Учитель” (Ужгород, 1920 – 1938), “Подкарпатска Русь” (Ужгород, 1923 – 1936), “Учительський Голос” (Мукачево, Ужгород, 1930 – 1938), “Наша Школа” (Мукачево, Ужгород, 1935 – 1938);\n– “Недhля Русина” (Ужгород, 1923), ілюстрований недільний додаток до щоденної газети “Русинъ”;\n– журнали для дітей “Вhночок для пфдкарпатскихъ дhточокъ” (Ужгород, Тячів, 1920 — 1927); “Наш Рфдний Край” (Тячів, 1922 – 1938);\n– суспільно-політична газета “Українське Слово” (Ужгород, 1932 – 1938);\n– “Альманах підкарпатських українських письменників” (Севлюш, 1936);\n– “Урядовый Вhстникъ Правительства П. Р.” (Ужгород, Хуст, 1938), пізніше “Урядовий Вістник Правительства Карпатської України” (Хуст, 1939);\n– “Бюлетень Пресової Служби Карпатської України” (Хуст, 1938 – 1939), що виходив українською, чеською, німецькою мовами під різними назвами.\n3. Видання за кордоном та іноземними мовами, у яких з’являлися праці А. Волошина (у тому числі інтерв’ю з ним):\n– у Празі: збірник “Podkarpatska Rus’”, “Ювілейний альманах Союзу підкарпатських руських студентів у Празі”, “Науковий збірник Українського Вільного Університету в Празі”, газети “Тribuna”, “Duсh novin” (“Дух новин”), “Наступ”;\n– часописи угорською мовою “Gorцg Kathоlikus Szemple” (“Греко-католицький огляд”, Ужгород), “Uj Nemzet” (“Нова нація”, Ужгород); готував до друку щорічні звіти королівської греко-католицької обрядової співочої школи угорською мовою “Йrtesнtője” (“Вісті”; у 1917/1918, Ужгород);\n– щорічний “Kalendar’ Prosvity sobranija greko-kath. cerkovnych bratstv...”;\n– лондонське видання “The Slavonic and East Europian Review” (“Слов’янське й східноєвропейське ревю”);\n– “Vpád mad’arských bol’śevikov na Slovensko v roku 1919” (“Напад угорських більшовиків на Словаччину в 1919 році”; Братислава);\n– “Вістник українського товариства “Просвіта” в Загребі”;\n– збірник “Podkarpatska Rus’” (Нью-Йорк);\n– інтерв’ю з А. Волошиним побачили світ в американоруській газеті “День”, в англійському часописі “Tine Magazin”, чеській газеті “Лідове Новини”, у ряді німецьких часописів – “Гамбурґер Нахріхтен”, “Альгемайне Цайтунг”, “Франкішер Курір” (окремі назви часописів подано українською мовою, так, як вони вказані в архівних джерелах – прим. В. Т.).\nЗагалом працю А. Волошина як редактора, видавця й журналіста вдалося виявити в кількох десятках газет, журналів, збірників, альманахів. Таким чином, на фоні громадсько-політичної, церковної, науково-педагогічної, літературної діяльності участь А. Волошина в журналістському процесі Закарпаття протягом 40 років постає вагомою.\nУ досліджені зазначається, що автор свої друковані праці часто підписував не тільки власним прізвищем, а й псевдонімами, криптонімами. Серед них відомими є щонайменше 5: “Андрiй Верховинський”, “А. Иванович”, “А. И. В.”, “А. В.”, “В.”. Часто А. Волошин подавав до друку матеріали й без підпису. Тому процес ідентифікації його публікацій триватиме й у майбутньому.\nУ другому розділі – “Августин Волошин в обстоюванні народовської преси” – з’ясовується внесок А. Волошина у формування й розбудову системи народовської преси, у становлення й подальший розвиток україномовних закарпатських часописів.\nУ підрозділі 2.1. – “Концептуальні засади розвитку крайової журналістики” – зазначається, що А. Волошин цілеспрямовано дбав про розвиток місцевих видань. У праці “Ко исторії нашого новинарства” він не тільки дав серйозну характеристику становленню й розвитку закарпатської преси середини ХІХ – початку 20-х рр. ХХ ст., а й визначив місце журналістики в суспільстві загалом та накреслив шляхи її існування як незалежної інституції.\nНа думку А. Волошина, газета – важливий фактор народного життя, свідок часу, в якому виходить. Її успіх серед читачів значною мірою залежить від мови спілкування з аудиторією. За висловом А. Волошина, часопис є “трубою”, здатною відобразити сподівання народу, вогнищем ідей, осередком солідарності кіл, інтереси яких захищає. Для успішної діяльності періодичних видань необхідна свобода. Запорукою в розвитку “новинарства” є народна свобода.\nА. Волошин брав участь у діяльності Товариства письменників, журналістів і митців Закарпаття, послідовно й цілеспрямовано підбирав та згуртовував довкола себе професійні кадри, розвивав зв’язки з прогресивними журналістами краю, інших регіонів України й зарубіжжя, за допомогою різних заходів і форм заохочував читачів до співпраці з виданнями, приділяв увагу розвиткові радіомовлення.\nСвідченням неослабної уваги А. Волошина до засобів інформації є значна його увага до розвитку реклами як вагомого джерела утримання часописів, постійне пропагування на шпальтах видань народовської періодики, численні публікації про розвиток журналістики, поліграфічної бази. Чимало з цих публікацій (зокрема такі, як “На порозі 8-го річника “Пчілки”, “Про читання урядових часописів”, “Руська щоденна газета” та ін.) належать перу самого журналіста. Він порушував питання розвитку преси також в епістолярній спадщині.\nПеріодику, за А. Волошиним, необхідно читати постійно й системно. Це легка, доступна й генеруюча форма світоглядного самовдосконалення особистості, тому вплив преси на краян має бути якомога частішим. Існування щоденних видань журналіст вважав одним із найбільш визначальних факторів у політичній боротьбі. Не випадково, коли А. Волошин перебував на чолі влади Карпатської України, тобто в 1938 – 1939 рр., то підтримував і офіційні органи уряду Карпатської України – “Урядовий Вістник...” та “Бюлетень Пресової Служби Карпатської України”.\nЧасто в часописах, які редагував та видавав А. Волошин вміщувалися передруки або огляди, у яких повідомлялося, як зарубіжні видання висвітлюють життя в краї, Україні, на планеті загалом. Публікувалися в місцевій пресі також враження від перебування на Закарпатті зарубіжних журналістів. Читач у такий спосіб долучався до європейського та світового інформаційного простору, з різних джерел міг черпати й порівнювати оперативну та актуальну подієву інформацію.\nУ підрозділі 2.2. – “Організація газетно-журнальної справи на Закарпатті” – аналізується участь А. Волошина в розвитку друкарської справи, розглядається підтримка й розбудова ним різних типів видань.\nОсобливою є заслуга А. Волошина в створенні 1902 р. на основі “Общества св. Василія Великого”, яке тривалий час було єдиним культурним осередком українців на Закарпатті, акціонерного товариства “Уніо”. У його системі тривалий час функціонували книгарня й друкарня. “Уніо” задовольняло потреби місцевого населення в часописах, підручниках, різнотематичних брошурах, церковних книжках, що відіграли важливу роль у морально-релігійному та національно-патріотичному вихованні краян. Значною мірою завдяки зусиллям А. Волошина та на його кошти вдалося створити видавництво “Пчілка”.\nЗ-поміж часописів виділено газету “Наука”, яку А. Волошин очолив на початку ХХ ст. і яка стала по-справжньому першим етапним виданням у журналістській біографії діяча. Це видання протягом багатьох років була єдиним українським періодичним засобом інформації в краї. В умовах асиміляторської політики угорської влади газета виконувала важливі просвітницькі функції й намагалася пробудити закарпатоукраїнців від історичного сну. Таку ж місію здійснював і додаток до “Науки” газета “Село”, прагнучи підвищити освітній рівень селян і викликати патріотичні почуття.\nНа прикладі газет “Руська Країна”, “Свобода” та “Нова Свобода”, які стали продовженням “Науки”, відтворено якісно новий етап у журналістській діяльності А. Волошина. Чітка українська орієнтація, різноманітні матеріали на захист інтересів народу, його мови, культури, господарства найбільш повно характеризують продовження тих традицій у названих часописах, які журналіст започаткував іще на початку своєї творчої діяльності.\nДля посилення впливу на маси силою друкованого слова паралельно з виданням газет А. Волошин узявся за випуск календарів і збірників. Особливо важливу роль у справі поширення знань, кращих зразків писемно-культурної спадщини, християнських цінностей та утвердження національної свідомості серед місцевого населення відіграли “Місяцеслов”, календар-альманах товариства “Уніо”, календар “Просвіта”, “Науковий збiрник товариства “Просвiта” в Ужгороді”.\nВажливого значення А. Волошин надавав фаховим виданням. Особливо для вчителів, які, вважав журналіст, є головними постатями у справі виховання молодого покоління. Завдяки спільній плідній праці багатьох діячів у краї вдалося створити цілу систему фахових видань для вчителів патріотичного спрямування: “Учитель”, “Підкарпатська Русь”, “Наша Школа”, “Учительський Голос”... А. Волошин всіляко сприяв цьому процесові.\nРазом із учительством ще однією впливовою силою на Закарпатті було духовенство. З патріотично налаштованою його частиною А. Волошин прагнув поширювати в масах власні погляди, християнські ідеали, греко-католицьку віру, використовуючи для цього духовну газету “Благовістник”. З цією ж метою журналіст готував до друку “Доклад о діяльности ужгородської греко-католицької півцо-учительської семинарії” (1922 – 1938).\nУ своїх публіцистичних працях А. Волошин значну частину журналістської уваги приділяв молоді, у якій вбачав майбутнє держави. Тож не дивно, що за активних його зусиль виходив журнал “Пчілка”. Значна частина підростаючого покоління того часу виховувалася на цьому журналі. Місячник поширював знання, патріотичні почуття, був однією з основних трибун у реалізації завдань, покладених на просвітянський рух.\n“Пчілка” найбільше вміщувала вірші, невеликі прозові твори художнього характеру, а також пізнавальні науково-популярні статті, замітки, ребуси, задачі, загадки, поради. На прикладі цього часопису слід констатувати, що А. Волошин важливу увагу приділяв не тільки змісту, а й оформленню видань. Не дивно, що “Пчілку”, за численними даними, читало від 40 до 50 тисяч осіб різного віку. Особлива заслуга цього журналу полягає в тому, що він об’єднав літературні й науково-педагогічні сили Закарпаття, через кращі здобутки української літератури пропагував національну свідомість. Так само А. Волошин схвалював вихід журналів для дітей “Віночок для підкарпатських діточок” та “Наш Рідний Край”, у яких друкувався.\nЗагалом аналіз взятих для розгляду закарпатських україномовних часописів показує, що майже в половині з них А. Волошин систематично друкувався, відігравав провідну роль як редактор чи видавець. У розділі досліджено, що так само в 20-ті роки ХХ ст., коли в краї активно розвивалася місцева періодика, А. Волошин був пов’язаний приблизно з половиною з майже двох десятків україномовних видань, які виходили в Ужгороді. Уміння об’єднати в одному часописі відомих журналістів, актуальність тем, що порушувалися на шпальтах, постійна праця над удосконаленням зовнішнього вигляду газет, журналів, календарів, – усе це робило їх популярними серед широкого кола читачів.\nСлід відзначити вагомий внесок А. Волошина в розвиток та підтримку місцевих суспільно-політичних, книжкових, педагогічних, молодіжних, релігійних, партійних, просвітянських, економіко-господарських часописів, періодичних видань газетно-журнального, книжкового, календарно-збірникового (альманахового) типу. За безпосередніх зусиль А. Волошина з’явилася перша щоденна по-справжньому українська газета на Закарпатті – “Нова Свобода”. Діяч продовжив розпочату О. Духновичем справу заснування крайової журналістики й доклав значних зусиль до створення системи закарпатської преси, що сформувалась у 20 – 30-і роки ХХ століття й стала унікальним явищем в історії української журналістики.\nУ третьому розділі – “Особливості публіцистики Августина Волошина” – досліджуються публіцистичні твори автора, вміщені в пресі, його внесок як публіциста в розв’язання злободенних суспільних проблем. Ідеться про А. Волошина як про майстра слова з глибоким науково-публіцистичним мисленням. Відзначається вміння журналіста під кутом національних і християнських інтересів аргументовано впливати на читача, правдиво відображати дійсність, оперативно реагувати на важливі події в краї, дохідливою мовою, втіленою у різні жанрові форми, вислювлювати свої думки, ідеї.\nУ підрозділі 3.1. – “Утвердження національної ідеї засобами періодичних видань” – простежується використання А. Волошиним преси у справі національного пробудження, в обстоюванні українських інтересів.\nДомінантою політичних переконань А. Волошина був захист національної ідеї на християнських засадах за складних історичних умов – у добу чужоземного поневолення й ворожої пропаганди. Через захист рідної мови, культури, пропагування української символіки, кращих здобутків вітчизняної літератури, у першу чергу творчості Т. Шевченка, через дискусії з ідеологічними опонентами А. Волошин намагався піднести національну свідомість земляків. Журналіст узяв активну участь у мовній дискусії, що розгорнулася на Закарпатті в 20 – 30-х роках ХХ ст., і рішуче виступив на захист українства в краї на фоні спроб русифікації, мадяризації й чехізації місцевого населення. Зокрема сказане ілюструють такі праці А. Волошина, як “О письменном язиці підкарпатських русинів” (1923), “Исторія повторяется”, “Українська іредента?” (1934), “Славянизм і наш народний культурний напрям” (1936), “Примітки на “Меморандум”, публікований в “Рус. Н. Голосі” 18.ХІІ.1937” (1937) та ін.\nЧисленні друковані виступи на захист українства, пропагування єдності між земляками в часописах “Свобода”, “Пчілка”, календарі-альманасі “Місяцеслов” та інших виданнях свідчать, що А. Волошин відводив пресі провідну роль у політичній боротьбі й різними методами відстоював народний характер журналістики, яка б захищала інтереси всіх громадян. При цьому він толерантно ставився до представників інших національностей, віросповідань, але був непримиренним до проявів більшовицької та фашистської ідеологій, протидіяв їх розповсюдженню в краї. А. Волошин одним із перших на Закарпатті через пресу сміливо й відкрито розповідав про політичні репресії та голодомор в Україні, засудив спроби втручання Польщі та інших сусідніх держав у внутрішні справи України.\nУ підрозділі 3.2. – “Проблематика публіцистики автора” – розглянуто коло питань, які А. Волошин виносив на публічне обговорення. Проаналізовано добір фактичного матеріалу, його інтерпретація в контексті доби, відзначено актуальність постановки проблем, широкий діапазон загального та фахового досвіду, висока ерудиція й глибина мислення публіциста.\nНа основі аналізу друкованих у часописах праць А. Волошина досліджується політико-економічна, соціально-побутова, релігійна, педагогічна, духовно-культурна проблематика. Журналіст на шпальтах видань найчастіше закликав шанувати національні та християнські традиції, до об’єднання патріотичних сил в обстоюванні інтересів народу, пропагував створення кооперативних товариств, виступав на захист рідної мови, за розвиток шкільництва, порушував інші важливі питання. Чимало його праць були присвячені кращим громадсько-культурним діячам краю.\nА. Волошин самобутньо порушував тему участі священиків у політичній діяльності. На думку автора, приватна побожна справа не сумісна з політикою, проте коли йдеться про захист народу, його культури, інтереси церкви, то священики в цих процесах повинні брати участь. А. Волошин вважав, що покращити життя земляків можна, озброївшись економічними та юридичними знаннями. У зв’язку з цим журналіст чи не найбільше уваги приділяв освітянській темі: від розробки навчальних програм, підручників, моделей виховання до забезпечення навчальних закладів високопрофесійними й патріотичними кадрами. Автор у висвітленні педагогічної проблематики посилався на власний і європейський передовий досвід, наполягав на реформуванні галузі, створенні вищих навчальних закладів.\nУ дослідженні підкреслюється, що патріотична налаштованість кращих статей А. Волошина, таких, як “Брест-литовська політика” (1923), “Горожанство” (1925), “Бесіда на анкеті о шкільній реформі” (1929), “Демократія Шевченка (Чи був Шевченко марксистом?)” (1934), “Наш націоналізм” (1935), “До питання язикового провінціялізму” (1935), співзвучна з духом творів провідних українських публіцистів того часу, зокрема Д. Донцова, В. Липинського, М. Шаповала, М. Грушевського. Це ще раз доводить нерозривність українців різних етнорегіонів у прагненні відстоювати право свого народу на самовизначення та дати йому самому вибрати шлях розвитку в історії.\nУ підрозділі 3.3. – “Жанрово-стильові особливості журналістської творчості А. Волошина” – охарактеризовано авторський творчий стиль А. Волошина, його мову, прийоми та засоби, які публіцист використовував для посилення дієвості й ефективності виступів у пресі.\nПроаналізовані публікації А. Волошина дають підстави твердити, що журналіст найбільш плідно розкрив себе в аналітичних жанрах, вдало готуючи до друку насамперед різні види статей. Із них слід виділити проблемну, передову, полемічну статті. Вищеказане ілюструють такі публікації, як “Демократична шкільна система...” (1928), “Гаслова політика (також відповідь “Неділі”)” (1937), “Хто винен?” (1938). Водночас А. Волошин писав коментарі, кореспонденції. За потреби уміло використовував художньо-публіцистичні та інформаційні жанри. Особливо вдавалися автору нарисові форми, зокрема історичний та етнографічний нариси, зарисовки, а також оповідання та замітки. У пресі А. Волошин часто давав інтерв’ю, використовував листи, жанри усної публіцистики, у першу чергу промови.\nУ розділі відзначається вміння А. Волошина вести полеміку, працювати з фактами, застосовувати науковий і публіцистичний стилі, аргументацію, проводити аналіз і на його підставі формувати висновки. Для публікацій автора характерний простий стиль, намагання розкрити тему вже з самого початку розповіді. З метою емоційного підсилення виступів у пресі публіцист успішно використовував різні типи заголовків, діалектну лексику, порівняння, епітети, алегорію, іронію, перлини народної мудрості тощо.\nНа прикладі праць А. Волошина простежується розвиток української мови на Закарпатті – від “язичія” до літературної. А. Волошин був одним із перших у краї, хто активно почав вживати живу народну мову. Кращі публікації журналіста засвідчили високу публіцистичну вартість і ставлять його в ряд найпомітніших місцевих газетярів першої половини ХХ століття.\nУ дисертації вперше здійснено спробу комплексно дослідити журналістську діяльність Августина Волошина в контексті розвитку закарпатської преси, яка в кінці ХІХ – на початку ХХ століття, а потім у 20 – 30-х роках в особі народовських видань активно включилася в процес національного відродження й стала трибуною народного волевиявлення в прагненнях закарпатців здобути свободу й право на власну долю під прапором української державності.\nЗібрано й узагальнено матеріал, який відображає цілісну картину журналістської діяльності А. Волошина. Зокрема введено в наукове користування інформацію з малодосліджених і недосліджених першоджерел.\nУ дисертації з’ясовано, що безпосередньо в становленні А. Волошина як журналіста вагому роль відіграли родинне виховання, високий рівень освіти, особлива схильність до літературної та наукової практики, зв’язки з Галичиною, знайомство з угорськомовними, чеськими, словацькими періодичними виданнями. Крім того, значний вплив на співпрацю з часописами здійснили активна професійна (як педагога, священика), громадська (особливо участь у просвітянському й кооперативному рухах) та політична діяльність (у якості партійного лідера, прем’єр-міністра й президента Карпатської України).\nУ результаті аналізу першоджерел установлено контакти А. Волошина з-понад 30-ма україномовними періодичними виданнями. З більшістю цих часописів журналіст співпрацював систематично або на постійній основі як активний дописувач, кореспондент, редактор, видавець, власник. Переважно це ужгородські газети, журнали й календарі-альманахи. Крім того, праці А. Волошина (включаючи інтерв’ю з ним) друкувалися щонайменше в 20 часописах, збірниках, які виходили іншими мовами й за кордоном. Журналіст доклав вагомих зусиль для того, щоб на Закарпатті функціонували україномовні суспільно-політичні, педагогічні молодіжні, релігійні, партійні, просвітянські, господарсько-економічні часописи. Велика заслуга діяча в розвитку газетно-журнальних, альманахових і книжкових видань, календарів, щоденної преси, друкарства.\nУ дисертації на підставі понад 300 публікацій А. Волошина (половина з них знайшла відображення в списку літератури) було вивчено публіцистичну спадщину автора в структурному, функціональному, тематичному й жанровому аспектах. Аналіз уміщених у пресі матеріалів дає підстави твердити, що в тематиці творів А. Волошина домінують проблеми політики, економіки, культури, освіти, релігії, історії. Він писав доступною для краян мовою, яка пройшла шлях становлення від місцевої говірки до тогочасної української літературної норми.\nПубліцист збагатив місцеву пресу різноманітними жанрово-стильовими формами подачі публікацій. Особливо розкрив себе в аналітичній групі жанрів. Найбільш досконало А. Волошин писав передові, полемічні й проблемні статті. Він створював матеріали на основі патріотичних і християнських переконань, оперативно й компетентно відгукувався на проблеми свого часу. Уміння глибоко досліджувати тему, виважено формулювати думку, оперувати фактами, відбирати, систематизувати, аналізувати й впливово подавати зібраний матеріал, високий рівень документалізму, аргументованість, – усе це підтверджує неабияку майстерність А. Волошина як публіциста. Він використовував вагомий мовностильовий арсенал впливу на аудиторію (різні типи заголовків, тропи, діалектну лексику, перлини народної мудрості). Поєднання автором наукового й публіцистичного стилів, ерудованість, виваженість і наполегливість у веденні полеміки з опонентами дають підстави твердити, що публіцистиці А. Волошина властивий високий ступінь інтелектуальності, професіоналізму.\nОпрацювання дисертаційної теми переконує, що публіцистична спадщина А. Волошина залишається злободенною й досi. Вона порушує вагомі суспільні питання, вчить захищати інтереси власного народу. Своїми кращими публіцистичними працями А. Волошин зумів вийти на загальноукраїнський рівень і залишився в історії вітчизняної періодики як один із найпомітніших представників крайової преси.


Опубліковано: 18 Серпня 2020 о 18:03\nПроект закону "Про Службу безпеки України" подано президентом до парламенту 10 березня. Однак у Верховній Раді та експертному середовищі одразу розкритикували цей законопроект. На думку експертів, цей документ складно назвати реформою, бо Володимир Зеленський так і не запропонував позбавити СБУ непотрібних функцій і підрозділів. Зокрема, попри скасування Головного управління з боротьби з корупцією та організованою злочинністю,відомого як "Департамент "К", попри вилучення з його назви слова "корупція", суть та обов'язки СБУ залишаються тими самими.\nУ травні Верховна Рада направила законопроект на повторне перше читання. Наразі робота над текстом проекту триває на базі профільного комітету ВР із залученням експертних представників міжнародних партнерів і громадського сектору, і за словами голови фракції "Слуги народу" Давида Арахамія, він буде розглянутий у вересні.\n"Апостроф" зустрівся з заступником керівника з питань реформування Служби безпеки України СЕРГІЄМ ПУНЄМ, щоб розпитати, на якому етапі зараз підготовка законопроекту щодо реформування СБУ, чи є недоліки у роботі контррозвідки, враховуючи велику кількість спроб терактів останнім часом. А також торкнувся теми політичної ангажованості голови СБУ та відкриття декларацій працівників Служби.\n- Наскільки серйозно до вересня, а може, пізніше, зміниться законопроект, враховуючи те, що його відправили на повторне перше читання?\n- Наразі документ опрацьовується в комітеті Верховної Ради з питань національної безпеки, оборони і розвідки. На його базі створена робоча група, яку очолює заступник голови вказаного парламентського комітету народний депутат Мар’яна Безугла. До роботи в групі, і ми за це дуже вдячні, залучені, зокрема, співробітники Служби безпеки. Це надає змогу обговорювати перспективи практичної імплементації тих чи інших положень законопроекту або роз’яснювати певні речі, які стосуються специфіки діяльності СБУ.\n- Коли ви прогнозуєте його винесення – у вересні чи пізніше?\n- Знову-таки, це все буде залежати від Верховної Ради. Звісно, у нас є амбітна мета, щоб в цьому році закон був прийнятий, але це все залежатиме від народних депутатів.\n- Чому від самого початку документ не був доопрацьований так, щоб уникнути всіх цих претензій?\n- Ми повинні пам’ятати, що законопроект напрацьовувався Службою безпеки України, але був внесений у парламент суб’єктом законодавчої ініціативи, тобто президентом України.\n- А що буде з розслідуванням економічних та корупційних злочинів?\n- Завдання розслідувати той чи інший злочин визначається чинним Кримінально-процесуальним законодавством. Стаття 216 КПК закріплює підслідність злочинів за правоохоронними органами, у тому числі, і Службою безпеки України. Слід наголосити на тому, що в переліку підслідних СБУ кримінальних правопорушень немає ані економічних, ані корупційних злочинів. Іншими словами, відповідно до чинного кримінально-процесуального законодавства, ми не повинні розслідувати ці злочини.\n- А наскільки зараз гарна комунікація з іншими правоохоронними органами?\n- Немає межі досконалості. Ми, звичайно, хотіли, щоб ця комунікація була кращою, оскільки вона дуже важлива. Ідеальною є ситуація, коли налагоджено ефективні горизонтальні зв’язки між різними правоохоронними органами. Наразі Україна продовжує їх вибудовувати.\n- Чи залишаться функції слідства у СБУ після реформування? На це теж звертали увагу міжнародні партнери.\n- Я думаю, що, швидше за все, на даному етапі функція досудового розслідування в Служби безпеки залишиться. Наразі неможливо забрати цю функцію в СБУ і просто передати її якомусь іншому правоохоронному органу. Коли створювалось Державне бюро розслідувань, була ідея створити єдиний слідчий орган, якому усі інші правоохоронні органи передадуть свої слідчі підрозділи. Тоді б це було логічно. Але у тому самому ДБР на сьогодні, окрім слідчих, є оперативно-розшукові підрозділи.\n- Але міжнародники кажуть, що треба все ж таки СБУ перетворити у розвідувальний орган, особливо, враховуючи те, яка в нас ситуація з Росією.\n- Дійсно, відсутність функцій досудового розслідування у служби внутрішньої безпеки вважається кращою європейською практикою. Водночас, не у всіх країнах Європейського Союзу та НАТО спецслужби є класичними розвідувальними службами. До прикладу, підрозділи досудового розслідування є в структурі служб внутрішньої безпеки в країнах Балтії і Республіці Польща. І взагалі скандинавська модель спецслужби передбачає наявність цих функцій. Тому, власне, позбавити Службу безпеки функції досудового розслідування у сучасних умовах недоречно.\n- СБУ нещодавно заявила, що в рамках реформи повинна проводити контррозвідувальний захист економічної безпеки. Але чи не перетвориться це в наїзди на бізнес, адже враховуючи це формулювання, можна наїхати на будь-який бізнес, будь-яку структуру, як це було в часи одіозного "Департаменту "К" Павла Демчини?\n- У деяких експертів, які коментують реформу СБУ, чомусь сформувався певний стереотип про те, що, якщо в Служби буде функція контррозвідувального захисту економіки держави, співробітники апріорі зловживатимуть повноваженнями та "наїжджатимуть" на бізнес. Але це засадничо неправильний підхід. Оскільки Служба безпеки – це головний контррозвідувальний орган в державі, а іноземні спецслужби використовують економічні інструменти у своїй розвідувально-підривній діяльності, то однозначно СБУ повинна здійснювати контррозвідувальний захист економічної безпеки держави. І така практика у більшості спецслужб. У даному випадку ми говоримо також про контррозвідувальний захист об’єктів критичної інфраструктури, наприклад, системи енергетики, атомних електростанцій тощо.\nЯк я уже говорив, у своїй розвідувально-підривній діяльності російські спецслужби використовують економічні інструменти для досягнення своїх цілей - підриву суверенітету, територіальної цілісності нашої держави. Тому я вважаю, що Служба безпеки однозначно повинна в майбутньому здійснювати контррозвідувальний захист економіки, в першу чергу об’єктів критичної інфраструктури. Це, до речі, передбачено законом України про національну безпеку.\n- За останні тижні у нас сталось багато терактів. Чи вважаєте ви, що є недопрацювання СБУ у цій сфері? І як будуть розширені повноваження у рамках реформи у цьому напрямі?\n- У даному випадку – це питання запобігання і протидії терористичній діяльності. Я впевнений, що наша реформа посилить наші спроможності й у цій сфері, і ми зможемо краще запобігати терористичній загрозі.\n- Чи будуть краще розділені функції між СБУ та іншими правоохоронними структурами? Тому що зараз активно обговорюється, що саме МВС взяло на себе функції боротьби з тероризмом.\n- Головним органом у сфері боротьби з тероризмом є Служба безпеки України. Ми це повинні сприйняти як правову реальність. Хтось відповідає за боротьбу з тероризмом, а хтось - за громадську безпеку, за те, щоб не було дрібного хуліганства, крадіжок, п’яних автомобілістів за кермом. Кожен повинен нести відповідальність за ту сферу, яка визначена відповідними законодавчими актами. До опрацювання проекту закону про Службу безпеки комітетом залучені представники інших правоохоронних органів. Ми опрацьовуємо ті питання, де можливе переплітання компетенції чи підслідності Служби безпеки з іншими правоохоронними органами. До дискусії залучені також представники інших комітетів Верховної Ради, в першу чергу правоохоронного, і всі ці проблемні питання ми намагаємось вирішити.\n- МВС активно з вами співпрацює у рамках реформування?\n- Вони долучені до опрацювання проекту закону на базі робочої групи комітету ВР.\n- Чи будуть переглянуті штат та зарплати працівників СБУ у рамках реформи? Тому що до топового складу СБУ завжди було багато претензій щодо їхніх статків сумнівного походження.\n- Законопроектом передбачено питання підвищення заробітної платні співробітникам Служби безпеки. На жаль, на сьогодні склалась така ситуація, що співробітники СБУ отримують одну із найнижчих заробітних плат в системі сектору безпеки України. Ми дуже раді, що в Україні створено нові антикорупційні органи, Державне бюро розслідувань, забезпечено належні умови праці їхніх співробітників. Але не зовсім справедливо, коли співробітники новостворених органів отримують інколи вдвічі, втричі вищу зарплатню, ніж співробітники Служби безпеки, які фактично виконують схожу роботу, тільки в іншій сфері – в сфері забезпечення державної безпеки. Тому, я думаю, це питання дуже актуальне.\n- Наскільки буде скорочення?\n- Це питання до законодавців.\n- Чи буде в рамках реформування зменшена політична ангажованість призначення голови СБУ?\n- Що ви маєте на увазі, під політичною ангажованістю?\n- Зменшити вплив президента. Є альтернативний законопроект про реформу від фракції "Голос", де вони пропонують зробити конкурс на це призначення.\n- Ми дуже раді, що у Верховній Раді є плюралізм думок і позицій, що свідчить про те, що ми не авторитарна держава. Водночас ми повинні виходити з тієї позиції, що відповідно до Конституції України сфера національної безпеки – це відповідальність президента. Саме тому президент подає в Верховну Раду кандидатуру для затвердження на посаді голови Служби безпеки України. Фактично вибудована система стримувань і противаг, яка дозволяє забезпечити збалансований підхід до призначення керівника національної спецслужби. Звісно, ці питання також регламентовані в законопроекті. Зокрема, ним передбачено, що термін повноважень голови Служби безпеки не співпадатиме із каденцією президента України.\n- Тобто конкурс все ж не потрібен?\n- Як на мене, існуюча процедура цілком забезпечує ефективні механізми недопущення політичного впливу на голову Служби безпеки.\n- А що буде з деклараціями працівників СБУ? Чи будуть вони відкриті, президент навесні вносив законопроект, яким пропонував знову їх закрити, але Рада його не розглянула.\n- Це питання неоднозначне. Якщо подивитись, в яких країнах співробітники спецслужб оприлюднюють свої декларації, то ви таких країн і спецслужб не знайдете. На те вони і спецслужби, щоб захищати персональні дані своїх співробітників. Часто кажуть, що немає контролю за майновим станом співробітників. Знову ж таки, це засадничо неправильна думка, оскільки співробітники антикорупційних органів мають безперешкодний і повний доступ до всіх декларацій співробітників СБУ. Я знаю, що існують різні точки зору з цього питання, зокрема, що особи, які призначаються указом президента, повинні оприлюднювати свої декларації. Але ми повинні враховувати той момент, що в декларації зазначаються не лише дані співробітника Служби безпеки, але й членів його сім’ї.\nЯ в жодному випадку не виступаю за приховування незаконних статків, навпаки, прихильник того, що якщо особа вчиняє правопорушення, вона однозначно повинна понести за це відповідальність. Але в даному випадку я б хотів наголосити на чутливості цього питання. В іноземних спецслужбах такого немає. Водночас остаточне рішення щодо необхідності оприлюднення декларацій співробітниками СБУ - за законодавцями.\n- Але там, напевно, не було таких кейсів, як у нас із незаконним збагаченням?\n- Через одиничні корупційні прояви не потрібно ставити під загрозу особисту безпеку та безпеку родин співробітників Служби безпеки.\n- Наскільки велика зараз активність ФСБ в Україні?\n- З урахуванням того, що з 2014 року Російська Федерація анексувала суверенну територію України, підтримує сепаратиські рухи, так звані ЛНР і ДНР, вона активно проводить розвідувально-підривну діяльність не лише на території України, а й на території інших країн. Ми знаємо про те, що російськими спецслужбами вчиняються міжнародні злочини - давайте називати речі своїми іменами. Тому, власне, одне із завдань реформи – це посилити наші спроможності протидіяти російським спецслужбам, оскільки Російська Федерація – це для нас екзистенційна загроза. І ми повинні бути свідомими того, що ця загроза не зникне через п'ять, десять, п'ятнадцять років.\n- Зараз багато інформації про те, що Росія може готувати наступ восени на Україну, чи є якась інформація в СБУ про це?\n- Співробітники Служби безпеки на постійній основі аналізують інформацію про реальні та потенційні загрози державній безпеці, зокрема територіальній цілісності і суверенітету, та напрацьовують ефективні шляхи реагування на них.\n- Просто в нас ще вибори восени, тому є певні ризики.\n- Ризики є завжди.\n- В одному з інтерв’ю ви казали, що прийняття законопроекту - це тільки початок реформи, а що ще треба зробити в рамках цього процесу?\n- Дуже багато залежатиме від практичної імплементації реформи. Я завжди кажу, що ключовим завданням та передумовою успішності реформи є формування правильного світогляду співробітника. Першим етапом реформи буде прийняття нового закону, яким планується скоригувати функції і завдання Служби безпеки. Це вплине на нашу організаційну структуру. В подальшому буде відбуватись практична імплементація певних речей, які будуть передбачені цим законом.\nГоловне, Економіка, Життя, Новини, Політика, Україна / Світ\nСБУ, Сергій Пунь


Плитка у вітальні: види і розміри, особливості поєднання кольору і фактури, варіанти дизайну, фото | Добра хата\nПлануючи ремонт у будинку, хочеться вітальню кімнату зробити особливої вишуканої, оскільки там будуть збиратися друзі, гості та оцінювати за станом цього приміщення добробут і рівень життя господарів. Плитку в цій кімнаті можна використовувати для обробки стін і стель. Часто у вітальнях виділяють зони. У великих сім’ях кожному члену бажано облаштувати свій куточок.\nПлитка поєднує в собі всі необхідні характеристики і чудово підійде до інтер’єру, додасть йому особливу елегантність і шик. З її допомогою можна вирівняти підлогу.\nПідлогова плитка для вітальні поділяється на кілька типів:\nПлитка на підлогу для вітальні та інших кімнат може мати різну фактуру:\nГлянсова: ідеально гладка поверхня, блиск, візуально збільшує розмір приміщення. Глянсова фактура не підійде як покриття в будинку, де є маленькі діти, тому що слизька і травмонебезпечна, ще на цій поверхні дуже добре видно сколи та тріщини.\nКилимова: при стикуванні малюнка виходить зображення килима на підлозі, що створює затишок в кімнаті без додаткових проблем (немає необхідності чистити килими).\nПід камінь: рельєфна поверхня створює відчуття «натуральності» статі. Дуже ефектно і дорого виглядає. Приємно ходити босоніж по такому покриттю. Легко мити.\nКомпозиційна: на підлозі може бути розкладена ціла художня композиція, малюнок вибирається під дизайн інтер’єру кімнати. Особливо актуально для великих віталень. Дуже гармонійно виглядає в стилі модерн, який передбачає художнє прояв.\nМармурова: для створення у вітальні шикарною і елітної обстановки використовують плитку з мармуру або штучну, зроблену під мармур.\nПід дерево: забарвлення, відповідає назві, розмір як у пластин ламінату, стать ніби оброблений дерев’яним покриттям. Плитка такого типу приємна на дотик, не вимагає особливого догляду, добре і вигідно виглядає при невеликих витратах на покупку і укладання. Добре підходить для обробки зон, коли кухня і вітальня суміщені. Створює затишну і теплу атмосферу.\nШкіряна: повторює текстуру шкіри тварин. Дуже популярні варіанти з крокодилової шкірою. Підходить до стилю модерн, неокласика. Не така довговічна, як інші типи фактур, але виглядає оригінально і стильно.\nСтилі, від яких залежить вибір меблів, забарвлення, вид фактури плитки у вітальні:\nАрабська – все повинно бути прикрашена візерунками, чіткі лінії, дрібні деталі, колірна гамма контрастне і яскраве. Виглядає дуже дорого, шикарно.\nМодерн – дозволяє втілити всі свої фантазії і сучасний дизайн: немає чітких кутів, плавні лінії, гармонійність, орнамент, використання мозаїки в обробці. Виглядає дуже спокійно, умиротворено.\nКласичний – можна використовувати стандартні дизайн-проекти.\nОднотонний – створить спокійну, утихомирену обстановку.\nЗмішаний – можна комбінувати декілька стилів в одній кімнаті.\nЗа стандартом плитка керамічна плитка має квадратну форму. Основні розміри:\n10 на 10.\n10 на 20.\n15 на 15.\nСтандартні розміри керамогранітної плитки:\n16,5 на 16,5.\n25 на 150.\n30 на 60.\n30 на 120.\n32 на 32.\n33,3 на 33,3.\n40 на 40.\n60 на 120.\n75 на 75.\n75 на 150.\n150 на 150.\n150 на 300.\nСьогодні така плитка користується чималою популярністю. Вона нагадує за розміром, кольором і поверхні ламінат. Коштує вона дешевше дерев’яних покриттів. У таких кімнатах, як кухня, вітальня, плитка-ламінат виглядає просто ідеально.\nОсобливості поєднання кольору і фактури\nРозглянемо далі, як виглядає плитка в інтер’єрі вітальні.\nПлитка обов’язково повинна гармоніювати з матеріалом і кольором оздоблення кімнати та меблів.\nКілька пропозицій і рекомендацій з розробки дизайну інтер’єру вітальні з плиткою:\nВ квартирах-студіях можна розділити за допомогою контрасту кольором на підлозі з плитки. Можна розділити яскраву і активну зону приготування їжі і спокійну зону прийому гостей та сімейного відпочинку.\nПри виборі світлої колірної палітри підлогу слід укласти килимовою плиткою.\nКреативним і життєрадісним людям, які люблять експериментувати, можна спробувати укласти на підлогу плитку одного розміру, але різного стилю і кольору.\nУ стилі модерн стає популярним змішувати різні матеріали покриття підлоги. Дуже вигідно і красиво виглядає ламінат в поєднанні з підлоговою плиткою.\nЯкщо кімната маленька, то можна зробити дзеркальну стіну за допомогою однойменної плитки.\nДобре виглядає теплий темно-оранжевий колір плитки в інтер’єрі вітальні. Він додає кімнаті відчуття затишку.\nДуже вигідно і стильно буде виглядати аналогічне оформлення підлоги та стін, коли підлога плавно перетікає у стіну і відсутні переходи.\nМожна комбінувати плитку різного розміру, але при цьому важливо добре продумати малюнок і кольори.\nОздоблення стелі дзеркальною плиткою додасть повітря, освіжить простір, зробить кімнату світліше.\nЗональне покриття підлоги плиткою: можна зробити окрему зону з таким покриттям. Дуже поширене в будинках, де проживають діти. Такою зоною може стати обідній стіл, барна стійка.\nКвіткові зображення відходять у минуле. Сьогодні набирають популярність візерунки, але при цьому їх не варто поширювати на всю поверхню. Дуже вишукано виглядає вертикальна смужка: збільшує висоту, як би витягає приміщення; надає шарм, елегантність; вносить родзинку в те місце, де перебуває. Таким чином можна виділити зону або конкретне місце.\nДуже модно слідувати новим тенденціям та укладати плитку з тривимірним візерунком. Такий підлоговий матеріал відмінно впишеться в будь-яку стилістику і додасть вітальні витонченості. Особливо чудово буде виглядати як оздоблення каміна.\nЦікаве: Ремонт даху балкона на останньому поверсі: вимоги і норми, поради майстрів\nПлитка у вітальні (фото додається) виглядає досить сучасно, стильно і красиво. При виборі цього підлогового матеріалу обов’язково варто визначитися зі стилем кімнати, в якій здійснюється його укладання, потім підібрати кахель і фактуру. Після цього відповідно до розмірів приміщення вибрати відповідний розмір. Перед укладанням плитки обов’язково потрібно в кімнаті, де планується ремонт, зробити теплі підлоги (в Росії дуже актуально).\nЯк пофарбувати батареї опалення своїми руками?


Любити в сто разів більше – Сторінка 31 – Слово\nВізьміть на себе ярмо Моє, і навчіться від Мене, бо Я тихий і серцем покірливий, і знайдете спокій душам своїм. «Навчіться від Мене», – каже Ісус і водночас згадує про Свою лагідність та покірливість. А отже, ці риси мають бути метою наших прагнень. Лагідність часто плутають із поступливістю. Це велика помилка, бо лагідність – доказ …\nЯ тихий і серцем покірливий. Ісус був тихий і покірливий. Ми теж маємо бути тихими і покірливими – це зрозуміло. Деколи, однак, ми не помічаємо того, про що також сказано у Євангелії, що маємо бути тихими і покірливими – серцем. Легко вдавати із себе тихого і покірливого. Над кожним із нас висить загроза того, що …\nПрийдіть до Мене, усі струджені та обтяжені, і Я вас заспокою! Бог об’являється людині для того, щоб людина пізнала правду про Нього, щоб знала, у кого вірить, кому довірилася. Бог об’являється людині, але часом людина залишається глухою та сліпою до Божого об’явлення. Цей факт можна підтвердити, провівши просте дослідження, – можна спитати в людей, як …\nПрийдіть до Мене, усі. Мені здається, що людина всі свої страхи уособила в постаті Бога, Який у людських уявленнях став водночас і службовцем податкової адміністрації, і поліцейським, і суддею, і, можливо, навіть якимось шахраєм із темного підворіття. Тремтимо від самої думки про зустріч із кимось таким. Ніколи не маємо певности, що правильно заповнили податкову декларацію, …\nПрийдіть до Мене, усі. Сьогоднішній уривок дарує нам один з найпрекрасніших і найзадушевніших віршів Біблії. «Прийдіть до Мене, усі струджені та обтяжені, і Я вас заспокою!» (Мт. 11:28). Ці слова суперечать доволі поширеному уявленню людей про Бога, згідно з яким Бог черпає задоволення в тому, що один за одним звалює на людські плечі все нові …\nВтаїв Ти оце від премудрих і розумних, та його немовлятам відкрив. Може бути мудрість і розсудливість, яка виявиться глупотою. Може бути науковець, який ускладнить найпростіші речі. І навпаки – може існувати глупота, яка виявиться мудрістю, і може існувати «немовля», котре раптово осягне всю суть Об’явлення, висловить його одним реченням і… перетворить це речення на дороговказ …\nЛегше буде дня судного Тиру й Сидону, ніж вам! До Господа Бога можна звикнути. Євреї гордилися тим, що були вибраним народом. Знали, що Господь Бог оберігає їх як зіницю ока. Забули, однак, що така вибраність накладає певні обов’язки. Забули, що кому багато дано, від того й багато вимагатимуть. Присвоїли собі Бога, і їхні серця зачерствіли. …\nЧоловік ось, ласун і п’яниця. Про Ісуса казали: «Чоловік ось, ласун і п’яниця, Він приятель митників і грішників» (Мт. 11:19). І мали рацію. Звісно, ці слова були перебільшенням, приправленим зневажливими визначеннями, але Ісус справді любив учти, не був непитущим і Його часто бачили в товаристві різних, зокрема й підозрілих, людей. Звичайно, Ісуса цікавило не те, …\nВід днів же Івана Христителя й досі Царство Небесне здобувається силою, і ті, хто вживає зусилля, хапають його Не мають значення ні твої слова, ні навіть твої вчинки – важливим є лише твоє серце, а радше те, де воно перебуває. Якщо складемо своє серце в Бозі, тоді рішуче, наполегливо й навіть, як твердить сьогоднішнє Євангеліє, …\nІ хто напоїть, як учня, кого з малих цих бодай кухлем водиці холодної, поправді кажу вам, той не згубить нагороди своєї. Так мало треба – кухоль свіжої води, – щоб здобути велику нагороду. Це лише на перший погляд легко, бо йдеться не так про кухоль води, як про наші внутрішні мотиви, які спонукають нас до …\n« Попередні 1 … 29 30 31 32 33 … 37 Наступні »


Прокат автомобілів у місті Комодоро Рівадавіа - Порівняння за допомогою Skyscanner\nВзявши напрокат авто, ви зможете легко пересуватися містом Комодоро Рівадавіа та чудово в ньому відпочити. Це легко: бронюєте авто через Інтернет, виходите з літака та від’їжджаєте. Вам, звичайно, доведеться пройти паспортний контроль і показати приязним працівникам прокатної компанії права водія, але сама суть процесу має бути для вас зрозумілою.\nВам не потрібно буде розбиратися в складній системі громадського транспорту, а просто сісти в авто та поїхати. Завдяки можливості пошуку готелів у місті Комодоро Рівадавіа ви зможете знайти й порівняти найвигідніші варіанти розміщення з автостоянкою, тож у вас і у вашого авто буде де зупинитися.\nЗа допомогою Skyscanner ви зможете вибрати потрібний автомобіль за прийнятну ціну. Вкажіть лише дати поїздки — і ми покажемо, які автомобілі пропонують різні прокатні компанії в місті Комодоро Рівадавіа. Незалежно від того, шукаєте ви гарненький кабріолет для романтичного відпочинку, мінівен для холостяцької вечірки чи хетчбек для сімейної подорожі, ми покажемо вам найкращі пропозиції та допоможемо зекономити гроші.\nОглянувши найцікавіші в місті Комодоро Рівадавіа місця, ви можете сісти за кермо та вирушити в подорож околицями, милуючись неповторним видом на місто Комодоро Рівадавіа, без зайвої мороки заїхати до прилеглого містечка або просто насолоджуватися тим, як дорога проноситься під колесами вашого авто. Якщо ви візьмете у місті Комодоро Рівадавіа автомобіль напрокат, перед вами відкриються широкі можливості і ви зможете без зайвого клопоту оглянути нові місця.\nАвтомобіль у місті Комодоро Рівадавіа дасть вам змогу не хвилюватися про те, як дістатися до аеропорту та з нього. Вам не доведеться більше панікувати з приводу запізнення на транспорт, адже взятий напрокат автомобіль завжди буде у вашому розпорядженні. Подорож проходитиме без стресів, якщо ви стежитимете за новинами щодо дорожньо-транспортних умов у місті, а також заплануєте достатньо часу для поїздки до аеропорту.\nРейси до міста Комодоро Рівадавіа


Роздільна решітка Дадан металева горизонтальна (47,0х38,0 см) 4001PL\nГоловна • Вулики та комплектуючі • Роздільна решітка металева на 10 рамок вертикальна 47,0см х 38,5см Польща\nРоздільна решітка металева на 10 рамок вертикальна 47,0см х 38,5см Польща (4001PL)\nРоздільна решітка – один із незамінних елементів вулика, з допомогою якого обмежують матку в певні частині вулика. Завдяки використанню роздільної решітки пасічнику легше оглядати вулик і відбирати рамки на відкачування меду, оскільки розплід буде зосереджено в одному місці.\nМеталеві решітки прийнято вважати найкращими, тому що в них найбільша корисна площа (порівняно з іншими решітками) і отвори найбільш зручні для бджіл. Прути з яких зроблена решітка мають круглу форму, поверхня прутів глатка, тому вони зовсім не травмують бджіл і є цілком безпечними для них.\nМеталеві решітки є дорогими порівняно з пластмасовими аналогами, проте мають значно довший термін експлуатації.\nРозміри решітки 470×358 мм.\nВони чудово підійдуть для використання у 10-рамкових вуликах LYSON та інших вуликах з відповідними розмірами.\nКупити роздільні решітки за доступною ціною пропонуємо в інтернет-магазині Пасічник. Оплатити покупку можна готівкою або банківським переказом коштів. Забрати замовлення можна самостійно в нашому магазині у Харкові або скористатись послугою доставки по Україні.


Крісло Trick з реклайнером і підголовником на високих ніжках від виробника Etap Sofa | DECOSTAR\nTrick - це сучасне м'яке крісло в модному стилі лофт на високих чорних металевих ніжках. Головною його перевагою є можливість вбудувати ергономічний реклайнер, який піднімає високо ваші ноги і окремо можна нахиляти назад спинку, переводячи ваше тіло в напівлежаче положення. Спинка і підставка для ніг в цій функції релаксу можуть рухатися незалежно один від одного. Працюють вони на ручному або електричному механізмі. До кожного місця також можна додати накладний підголівник.\nНаповнювач сидіння більше схожий на ортопедичне ліжко а стьогана в класичному стилі подушка на спинці - навпаки дуже м'яка і енергоємна, в неї Ви немов провалюєтесь.\nЗ оббивки доступна тільки тканина європейського виробництва в 5-ти цінових групах, деяка за текстурою схожа на шкіру.\nЦіна вказана за крісло без додаткових опцій.\nКрісло Trick з реклайнером\nМеханічна (+4128 грн)\nЕлектрична (+7410 грн)


Президентські вибори в Україні і досвід двох сусідів.\n06 квітня 2004, 23:45\nВасиль Зілгалов Президентські вибори в Україні і досвід двох сусідів\nПрага, 6 квітня 2004 – Впродовж квітня цього року відбулися президентські вибори у двох сусідніх з Україною державах - Росії та Словаччині. Правда, у Словаччині вони мають ще завершальний тур 17 квітня . Але вже сьогодні є певні політичні підстави для перспективного порівняння з можливим перебігом таких же виборів в Україні. Якщо в Росії під час президентських виборів опозиція взагалі програла все, що можливо, і тут відбувається відновлення специфічного для російського суспільства авторитаризму, то у Словаччині у першому турі президентських виборів найбільше голосів набрали дві нині опозиційні до демократичного уряду Словаччини особистості, Іван Гашпарович, колишній глава парламенту та Владімір Мечіяр, колишній прем’єр цієї країни в 1992 і 1998 роках. Саме у ті роки тодішні опозиційні демократи обвинувачували цю двійку у порушенні людських прав і свобод у Словаччині. Чи є у цих двох президентських кампаніях якісь риси, що можуть проявитися і в Україні?\nЯсно, що у президентських виборах в Росії і Словаччині мало спільних рис. Словаччина, яка вже є в НАТО і незабаром буде в Європейському Союзі, навряд чи значно змінить свій зовнішньо - політичний курс, навіть якщо президентом стане націоналіст проросійської орієнтації Владімір Мечіяр. Але у внутрішній політиці Словаччини, мабуть, відбудеться чимало партійно-структурних перестановок, бо вже перший тур президентських виборів показав глибоке розчарування словаків діяльністю уряду Мікулаша Дзюринди. Та й сам нинішній прем’єр Словаччини визнає поразку політики його кабінету, хоча референдум про дострокові парламентські вибори, який проходив одночасно з президентськими перегонами, не набрав відповідної кількості голосів. І недійсність референдуму, і низька явка словацьких виборців у першому турі, і розпорошеність політичних сил - це складові загальної політичної картини першого туру президентських виборів у Словаччині.\nСпільною у виборах російських та словацьких називають ностальгію частини електорату за минулим. У Росії – «за сильною рукою», а у Словаччині «за визначеним соціалістичним порядком». Адже не дивно, що Мечіяр отримав більшість у регіонах країни, де високий рівень безробіття і низький рівень соціального забезпечення. Друга, з натяжкою, спільна риса виборів у цих двох країнах - це неорганізованість демократичних сил. Правда, головна відмінність у тому, що в Словаччині вони при владі, а в Росії – у глухій опозиції. Але прорахунки демократів явні.\nЯкі фактори згаданих виборів можуть проявитися восени у виборах президента України? Зрозуміло, що зовнішньо - політична невизначеність Києва і сильний вплив Росії, президент якої добре знає, чого він хоче від української влади після 31 жовтня цього року, все це дуже впливатиме на кінцевий результат українських президентських перегонів, хоча у чомусь значний вплив Москви нівелюватиметься активністю західних спостерігачів, котрі про це сьогодні заявляють і вже діють у цьому напрямку. Про це свідчить досить своєрідна реакція російського посла у Києві, який нібито сьогодні чи не повсюдно в Україні бачить американців.\nСоціологи вважають, що фактор політичної ностальгії частини електорату України також явний, чимало виборців, приблизно, 10 % хотіли б повернення соціальної стабільності радянського ґатунку. Але чи допоможуть вони, наприклад, Петрові Симоненкові вийти у друге коло, з цього приводу сумніваються чимало спостерігачів. Безробіття, яке за словами лідера «Нашої України» Віктора Ющенка , сягає нині 8 мільйонів, може дати найбільше голосів саме правій опозиції, тим же ющенківцям. А частина з обездолених орієнтується на можливу нову кандидатуру від Донбасу.\nІ нарешті, розмитість, невизначеність спільної платформи української опозиції, коли до виборів залишаються лічені місяці , це те, що на думку багатьох експертів, може стати вирішальним у визначенні результатів осінніх президентських виборів в Україні.


Золочів – Підгірці – Олесько – Турагенція "Там Тур" м. Ковель\nЗолочів – Підгірці – Олесько\n• мальовничі ландшафти Гологір та Розточчя;\n• мандрівка у загадкове середньовіччя з усіма його атрибутами: суворими фортечними мурами, казкової краси палацами та королівськими залами;\n• реальні історії про героїчне минуле, кохання і страждання мешканців та власників замків, легенди про привидів із Олеського та Підгорецького замків.\n10:00-11:00 – екскурсія до Золочівського замку, унікальної пам’ятки історії та оборонної архітектури XVII ст. Упродовж віків замок змінював свій статус – фортеця, королівська резиденція, панська садиба, тюрма, навчальний заклад. Історія замку цікава і багата на історичні та романтичні пригоди.\n11:00-12:00 – відвідання Китайської палаци, побудованої польським королем Яном ІІІ Собеським для своєї коханої дружини Марисеньки. У палаці відкрито Музей Східних культур. У п’яти експозиційних залах представлено бл. 250 творів живопису, графіки, скульптури, предметів декоративно-прикладного мистецтва, а також археологічних експонатів, які представляють мистецтво Єгипту, Китаю, Японії, Індії, Індонезії, Османської імперії, Персії. Навколо Китайського палацу закладено східний парк з альтанкою.\n13:00-14:30 – екскурсія до Підгорецького замку, збудованого протягом 1635–1640 рр. за вказівкою коронного гетьмана Станіслава Конецьпольського. Разом з Олеським і Золочівським замками утворює «Золоту підкову України». Тут знімалися епізоди радянського фільму «Три мушкетери». Ходить легенда, що колись граф Жевуський замурував свою дружину Марію в стіні замку, так як підозрював її у зраді, і з того часу коридорами палацу блукає привид чарівної жінки, який тут називають «Біла панна».\n15:00-17:00 – відвідання Олеського замку, одного з найстаріших фортець України (XIII–XVIII ст). Багато істориків припускають, що замок побудував один із синів галицько-волинського князя Юрія Львовича. Олеський замок налічує більше як 1500 експонатів, серед яких – чимало українських ікон, дерев’яні скульптури, унікальна колекція творів скульптора Івана Пінзеля, оригінальні меблі 17-18 ст., і багато інших цінних історичних пам’яток.


Як обрати якісний смартфон: чек-ліст | Krasheninin.tech\nYour IP: 114.119.156.122\n16 Лютого, 2021 204 просмотров\nСьогодні без “мобілки” як без рук. І це не перебільшення. Мої смартфони доживають своє, зовсім скоро їх доведеться міняти. Я вирішив попередньо розібратися і, як завжди, підготував невелику статейку про те, як обрати якісний, надійний та функціональний смартфон для серйозних рішень і завдань, не здійснивши помилки при покупці. Отже, більше 10-ти критеріїв відбору. Відштовхуватися будемо від “начинки”, тобто технічних характеристик пристрою.\nОпераційна система: Android vs iOS\nПроцесор: Qualcomm Snapdragon/Samsung Exynos/MediaTek/Kirin\nВбудована пам’ять (накопичувач)\nДисплей: Super Amoled vs IPS\nБездротові, безконтактні технології\nСтандарти мобільного зв’язку\nПідтримка слотів і SIM-карт\nПриблизно до 2010 року мало хто задумувався над тим який пристрій купувати: Android чи iOS. Такого питання не поставало. Більшість про iOS не знали, а якщо й знали, то такі пристрої були просто не по кишені звичайному “смертному”. Але поступово ситуація змінювалася й компанія Apple захопила “пострадянський” ринок. Сьогодні новеньким “Айфоном” чи “Айпадом” мало кого здивуєш, хоча й коштують вони у порівнянні з іншими пристроями все одно дорого. Відповідно постає питання при покупці новенького смартфона: який краще обрати, на базі операційної системи Android чи iOS?\nЯ обираю Android. І ось чому:\nПо-перше, це повністю безкоштовна, найпопулярніша у світі, Linux-подібна мобільна операційна система, котра підтримується сьогодні компанією Google. Отримуючи смартфон з Андроїдом – ви автоматично отримуєте чудову технічну підтримку, адже спеціалістів Android і просто документації в інтернеті – неймовірна кількість. Також ви отримуєте сумісність з усіма Google-сервісами, а це: gmail, google play, google pay, google maps і так далі, і так далі. Платформа Android є відкритою і щоденно з’являються сотні нових додатків та розширень для неї. Виробники різних цифрових пристроїв, зазвичай, забезпечують 100% підтримкою Android, що дає вам як власнику мобільного пристрою великі перспективи і можливості у користуванні, піднімає продуктивність та функціональність вашого смартфона.\nПо-друге, Android – зручна і легка у користуванні, не вимагає від пристрою значних ресурсів, дешева в обслуговуванні і проста у встановленні/налаштуванні. Для вибагливих, під ті чи інші задачі існує величезна кількість різноманітних прошивок, наприклад Ressurection Remix або LineageOS. Android надзвичайно популярний, він має величезну спільноту по всьому світу, яка складається з програмістів, геймерів, любителів і просто користувачів, завдяки чому регулярно оновлюється, виправляються баги, додаються нові фішки. Виробники мобільних пристроїв (за виключенням XIAOMI) у якості базової операційної системи обирають найчастіше Android. Тим часом як iOS розробляється виключно для продуктів компанії Apple.\nПо-третє, для любителів усе налаштовувати під себе, “кастомізувати”, керувати процесами, бути господарем – iOS не дає абсолютно ніякого простору у порівнянні з Android. Ба більше, усі дані, всі ваші операції, переміщення в просторі повсякчас відстежуються і передаються на сервери Apple, яка, повірте, стежить за користувачами не гірше, ніж Google. І зупинити це практично неможливо – Apple не вдасться перепрошити. Окрім того, в iOS за все потрібно платити, це комерційна операційна система, створена для відповідної соціальної верхівки. Android же абсолютно безкоштовний і зроблений для всіх. За великим рахунком, купуючи собі iPhone ви платите не за пристрій і його функціонал, а за популярність БРЕНДУ, за ІМІДЖ, КЛАС, СТАТУС.\nОтже, у категорії ціна/якість впевнено перемагає операційна система Андроїд.\nЩодо інших мобільних операційних систем, то, наприклад MIUI від XIAOMI була вперше зроблена на базі Android, а тому її можна вважати форком Android (віткою), а от Symbian, BlackBerry, WindowsMobile на сьогодні майже ніхто не користується, а відтак і не підтримує, тому немає сенсу їх розглядати.\nПроцесор грає дуже велику роль в сучасних мобільних пристроях. Це цілий “комбайн” зі складною архітектурою, яка складається не тільки з ядра, а й графічного акселератора. “Гравців” на ринку мобільних процесорів чимало і є з чого обирати. Отже, на що звертати увагу при виборі процесора?\nКількість ядер. Чим більше – тим краще. Зазвичай, чотириядерного для більшість задач (інтернет, ігри, музика, медіа) достатньо. Однак, якщо для вас смартфон – це дещо більше, ніж домашній пристрій, а ціла “робоча станція” чи “кишеньковий сервер”, то відповідно варто придивитися до 8-ядерних чіпсетів, наприклад Qualcomm Snapdragon 400/600/800 Series.\nТактова частота. Рекомендую звертати увагу на процесори з частотою ядер мінімум 1.4 Гц. Також, частота є більш приорітетною у виборі смартфона, ніж ядра. Може бути багатоядерний процесор з низькою частотою, і навпаки. Тому, все ж таки на мою думку варто у першу чергу звертати на частота, а потім кількість ядер.\nОбидва параметри “Кількість ядер/частота” варто ретельно вивчати, якщо хочете дійсно обрати якісний смартфон. Адже бувають різні ядра з різними модифікаціями, різним ступенем нагріву та відхиленнями.\nНаступним критерієм є: виробник. На сьогодні другими за популярністю після Snapdragon є Samsung Exynos, MediaTek і Kirin. Розберемо їх детальніше:\nSamsung Exynos – набирає обертів і конкретно спрямований на графіку, відео, ігри (тобто, мультимедіа). Але по стабільності – з кожним разом доопрацьовується. Так що, рекомендую просто уважно поспостерігати, збирати відгуки, аналізувати, якщо ви шанувальник Samsung. З власного досвіду скажу, що пристрої Samsung хоч і популярні, але неполадок і проблем там хоч відбавляй. До того ж існує величезна безліч підробок.\nПроцесори MediaTek в основному (за винятком деяких моделей, наприклад Doogee S60) є досить слабенькими і комплектуються на дешевих китайських смартфонах з мінімальною стабільністю/продуктивністю: Vivo, Oppo, Revo і так далі… А тому я не рекомендую це брати.\nKirin – творіння компанії HiSilicon, яка співпрацює з Huawei, яка не вражає стабільністю. І все ж, фахівці нахвалюють HiSilicon Kirin, тому для когось це може бути хорошим рішенням.\nОтже, із цього переліку я обираю Qualcomm Snapdragon = відмовостійкість, надійність, авторитетність. Цікаво, що каліфорнійська компанія Qualcomm заснована у 1985 році, однак свій перший процесор випустила аж у 2005 році. У 2013-му компанія провела ребрендинг своєї продукції. З того часу найбільш продуктивні процесори отримали назви Snapdragon (з порядковим номером), але паралельно використовуються специфікації, які починаються з MSM (Mobile Station Modem), QSD (Qualcomm SnapDragon), MDM (Mobile Data Modem), APQ (Application Processor Qualcomm) і MPQ (MultiProcessor Qualcomm).\nДо речі, ось тести:\nДуже важливий показник з яким легко помилитися. Багато-хто ігнорує і бере до прикладу смартфон з потужною “начинкою”, але невеликою кількістю оперативної пам’яті (на жаль, таких моделей чимало) і у висновку не може ніяк використати пристрій на повну. Саме тому варто звертати увагу на оперативку, яка вирішує скільки та як ви зможете експлуатувати свій смартфон. Не хватка оперативної пам’яті – це те, з чим я зіткнувся після встановлення “фуршету” у вигляді: Facebook, Messanger, Skype, Viber, Telegram, Twitter, Whatsapp… Звертайте увагу на баланс співвідношення Процесор/Оперативна пам’ять. Виробники ідуть на хитрощі і вказують у технічних характеристиках ніби-то багато ядер, але дають мало оперативки. У висновку ви так і не зможете переконатися. Крім того, різні операційні системи по різному споживають оперативну пам’ять. Я починав з 1 Гб оперативної пам’яті на Android 5.0 й мені вистачало. Але коли перейшов на Android 6.0 (Marshmallow) – почалися глюки оперативної пам’яті. З досвіду кажу, що 4 Гб оперативної пам’яті – на сьогодні це мінімум. Але вам буде їх не вистачати. Тому, ідеально – 6 Гб. А ще краще – 8 Гб.\nЧитайте также: Широкоформатні Ultra Wide 21:9 монітори: за і проти\nТут все просто. Вбудованою пам’яттю заведено називати у мобільних пристроях – накопичувач, або іншими словами жорсткий диск. Звичайно, ніяких 8 Гб нам не вистачить, не дивлячись на те, що в кожному сучасному смартфоні додатково підтримується ще й microSD карта пам’яті (від 6 до 64Гб). Тут однозначно для себе я зробив один висновок – 64 Гб.\nЩе один етап на якому можна помилитися при покупці мобільного пристрою. Не беріть потужні смартфони зі слабкою батареєю! В результаті ситуація повторюється – заряду батареї не вистачає для того, щоби експлуатувати смартфон на повну потужність, а всі плюси відразу зникають. Якщо до всього батарея вбудована – то залишається лише купувати новий пристрій, адже замінити на потужнішу ви не зможете.\nПро акумулятори мобільних пристроїв необхідно знати наступне:\nАкумулятори бувають різних типів, наприклад Li-Ion. Один з найбільш популярних типів батарей для портативних гаджетів, включаючи мобілки. Головною причиною є висока ємність при невеликих розмірах. Крім того, у літій-іонних акумуляторів немає «ефекту пам’яті» (не втрачають ємність після неповної розрядки) і зазвичай вони оснащуються вбудованими контролерами, які регулюють режим зарядки і розрядки – це максимально спрощує використання. Літій-іонні АКБ досить чутливі до температурного режиму, проте цей момент не є критичним. Також відзначимо, що при збоях в контролері можливий перегрів і навіть загоряння батареї, однак ймовірність подібних збоїв надзвичайно низька.\nLi-Pol. Удосконалення описаної вище літій-іонної технології: замість рідкого електроліту в Літій-полімерних батареях використовується твердий полімер. Це дозволило добитися ще більшого підвищення ємності й продуктивності, а також позитивно позначилося на безпеці, зменшивши ризик загорянь при порушеннях режиму. З недоліків Літій-полімерних акумуляторів можна зазначити збільшену вартість і підвищену чутливість до холоду.\nNi-Mh. Нікель-метал-гидридні акумулятори відрізняються гарною стійкістю до низьких температур і високою стабільністю роботи – напруга батареї не падає майже до повної розрядки. Однак по ряду причин в мобільних телефонах вони вважаються застарілими і використовуються лише в ранніх моделях, більшість яких уже знято з виробництва.\nПо-друге, акумулятори бувають різної ємності, на що варто відразу звертати увагу і заздалегідь підбирати батарею для своїх задач. Ємності: 1000-3000 мА на сьогодні є замало, тому що програми, додатки, розширення споживають все більше енергії. Мій висновок – варто брати акумулятор з ємністю не менше 5000 мА, а ще краще 6000 мА.\nНа сьогодні більшість смартфонів комплектуються Amoled або IPS матрицями.\nAmoled матриця передає більш чіткий, різкий і яскравий колір.\nIPS – більш м’який, легкий для очей.\nДля мене важливіші очі, а тому я обираю IPS-матрицю. У мене був перехід з IPS на Amoled, і я був розчарований “Амоледом”, до сих пір мої очі не можуть звикнути до цього типу дисплеїв.\nВажливий також матеріал скла екрану. Вибирайте надійне скло. Дуже гарне враження у мене залишилося від скла Gorilla Glass. Телефон падав тричі на асфальт і тільки з третьої спроби при сильному падінні легенько тріснув екран. Але навіть після цього працює тачпад і телефон робочий (Lenovo K6 Note).\nРозміри дисплея підбирайте під себе. Це вже залежить від вашого комфорту. Для мене оптимальним є 5-6″ дюймів.\nІ ще. Є така фішка як PPI. Абревіатура від «points per inch», тобто «Точок (пікселів) на дюйм». Цей параметр визначає, скільки пікселів розташовується на лінії довжиною в 1 дюйм (2,54 см), проведеної по горизонталі або вертикалі екрана. В цілому чим більше значення PPI – тим точнішою, згладженою і, відповідно, якісною та приємною для очей буде картинка на екрані. Рекомендую обирати екрани з PPI 300 і більше.\nДуже добре, коли смартфон володіє сучасною системою супутникової навігації, а вони бувають таких типів:\nGPS. Використовується для визначення місця розташування по карті, для запису пройденого маршруту, для створення геo-міток, для пошуку в соціальних мережах друзів, що знаходяться поблизу, і багато іншого. Конкретні варіанти застосування GPS залежать від особливостей телефону і від встановленого на ньому ПЗ.\nA-GPS. Допоміжна функція для прискорення «холодного старту». «Холодним стартом» називають запуск GPS модуля «з нуля», коли в нього ще не завантажено інформації про розташування супутників та інших службових даних. Отримання цих даних класичним способом, безпосередньо із супутників, може зайняти значний час (до кількох хвилин). Пристрої, оснащені системою A-GPS (Assisted GPS) можуть отримувати службову інформацію від найближчої базової станції оператора стільникового зв’язку; це позбавляє їх від необхідності прямого зв’язку з супутниками і в декілька разів зменшує час «холодного старту».\nDual GPS. Модуль GPS, що працює відразу на кількох частотах – зазвичай двох, але можливо і більше. В результаті значно підвищується точність позиціювання, навіть в умовах щільної забудови – вона може досягати 10-20 см (проти 4-5 м при одному діапазоні!). Крім того, підтримка декількох діапазонів прискорює пошук супутників при старті й позитивно позначається на надійності зв’язку.\nОкрім того, існують російська та китайська альтернативи GPS – ГЛОНАСС і Beidou, однак українському користувачу вони ні до чого. Зі всіх вищеперелічених технологій, рекомендую обирати смартфон з підтримкою A-GPS або Dual GPS.\nЧим більше роз’ємів, входів/виходів у вашого смартфону – тим краще, адже функціональність і спектр використання мобільного пристрою зростають. Тим не менш, деякі виробники навпаки прибирають порти, покращуючи таким чином нібито дизайн – вбік мінімалізму.\nДавайте розберемося, на які порти варто звертати увагу:\nmicro-HDMI – мультимедійний роз’єм, з допомогою якого ви зможете підключити свій смартфон до монітора або телевізора і таким чином вивести зображення на екран.\nminiUSВ – його наявність стала своєрідним стандартом. Дуже функціональний і важливий порт, який виконує. Підключивши смартфон по miniUSB зможете підключити свій пристрій до комп’ютера, зарядити його, оновити прошивку, а в деяких смартфонах можна використовувати як порт для підключення USB-модема. При покупці подбайте про якість miniUSB. Жодних люфтів чи хитань. Добре, коли вихід добре змонтований й дещо западає всередину тоді його важче буде розхитати. У багатьох дешевих китайських смартфонів ці порти “роздовбані” ще з коробки.\nUSB Type-С – альтернатива miniUSB. Творіння компанії Apple. Останнім часом стрімко набирає оберти, адже гарантує високу швидкість передачі даних. Має двосторонню конструкцію, що дозволяє підключати штекер будь-якою стороною. За призначенням повністю аналогічний microUSB, з поправкою на те, що наявність Type C підтримує версії USB 3.2 gen1 і USB 3.2 gen2. Багато сучасних ноутбуків оснащені USB типу C.\nminiJack 3.5 mm – найбільш поширений аудіо роз’єм. Однак, знову ж таки варто добре перевіряти його цілісність та надійність. Перед покупкою, встроміть навушники в роз’єм, перевірте міцність контакту. Важливий також сам матеріал роз’єму. Ще зверніть увагу його розташування – з якого боку вам найзручніше буде підключати навушники.\nЧитайте также: Огляд терморегулятора з реле напруги Volt Control TP12\nАналогічно: чим більше бездротових технологій є у вашому смартфоні – тим краще.\nBluetooth – важливий стандарт бездротового зв’язку, який з кожним днем оновлюється та розвивається. Зверніть увагу на версію Bluetooth: старі пристрої підтримують лише Bluetooth 2.1, у той час як нові – Bluetooth 5.0/5.1.\nWi-Fi – традиційний на сьогодні канал передачі даних. Існує декілька версій, які зараз активно застосовуються: Wi-Fi 4 (802.11n), Wi-Fi 5 (802.11ac) та Wi-Fi 6 (802.11ax). Різниця між ними у швидкості передачі даних і частоті сигналу. Останній підтримує швидкість до 6,77 Гбіт/с і використовує діапазон 5 ГГц — менш перегружений, ніж традиційний 2,4 ГГц. Важливо, щоби смартфон підтримував новітні технології Wi-Fi, адже тоді не виникне проблем застосовувати його для керування безпровідними Wi-Fi камерами, розумними розетками, сигналізаціями, квадрокоптерами та іншими.\nNFC – безконтактний чіп, який дозволить безконтактно розплачуватися смартфоном як банківською карткою. Технологія зараз активно впроваджується, все більше кас, супермаркетів, магазинів підтримують безконтактну оплату, тому добре, якщо ваш смартфон буде їх підтримувати.\neSIM (Embedded Sim) – технологія віртуалізації SIM-карт, дозволяє на одному пристрої використовувати кілька операторів стільникового зв’язку без установки звичайної фізичної “сімки”. Embedded SIM підтримує обмежене число смартфонів. Починаючи з 2020 року технологія вийшла в тренди й активно просувається, тому якщо ваш смартфон володіє eSIM – це стане перевагою.\nQuick Charge (QC) – технологія швидкої зарядки, розроблена компанією Qualcomm. Здатна за кілька секунд зарядити батарею. Але не всі процесори підтримують її. Дуже важлива штука і я рекомендую на це звертати увагу.\nТехнологія безконтактної зарядки – теж класна функція, яка стане перевагою. Переглянути список мобільних телефонів, які підтримуються>>\nОкрім того, існують ще такі технології як aptX (аудіо-кодек від Qualcomm, який покращує якість звуку при прослуховуванні через Bluetooth), IRDA (інфрачервоний порт), TouchID (сканер відбитків пальців). Усі вони, звичайно, не будуть зайвими, але і не надто важливі, щоби полювати за ними.\nВажливий пункт. У сучасному світі активно використовуються кілька стандартів, що належать до різних поколінь:\n2G (GSM) – стандарт зв’язку другого покоління, що підтримує мобільні голосові виклики, а також технології передачі даних GPRS і EDGE. Вважається застарілим, активно витісняється більш просунутими технологіями 3G і 4G.\n3G (UMTS) – розшифровується як «третє покоління», і до нього відносять кілька окремих стандартів зв’язку, наприклад UMTS/WCDMA (не плутати з CDMA). Стандарт UMTS є спадкоємцем GSM, таку мережу можна розгорнути на основі існуючої технічної бази GSM, а максимальна швидкість передачі даних варіюється від 2 до 70 Мбіт/с, в залежності від підтримуваних мережею і телефоном технологій. Подібної швидкості достатньо не тільки для голосового, а й відео-, інтернет-зв’язку.\n4G (LTE) – зв’язок 4 покоління на основі стандарту LTE, є подальшим розвитком 3G (UMTS), розгортається на основі тієї ж технічної бази, проте працює на більш високих швидкостях – до 173 Мбіт/с, що можна порівняти з повноцінним стаціонарним підключенням до Інтернету. В Україні у 2021 році 4G був масово запущений у всіх областях і є найпопулярнішим стандартом мобільного зв’язку.\n5G – подальший, після 4G, розвиток стандартів мобільного зв’язку. Технічна специфікація 5G вже готова, ба більше вже існують вишки, які працюють в тестовому режимі. Максимальна швидкість передачі даних в 5G – на рівні 1,4 ГБ/с, причому зв’язок буде стабільним навіть при великій кількості одночасно підключених пристроїв. При цьому 5G передбачає зниження вартості і енергоспоживання обладнання. Є люди, які стверджують, що 5G може негативно впливати на людське здоров’я, однак на сьогодні це майже не доведено.\nУсі ці стандарти ваш майбутній смартфон повинен підтримувати за замовчуванням для забезпечення комфортного мобільного зв’язку та роботи.\nДуже важливо, щоб ваш смартфон мав достатньо слотів для використання кількох SIM-карт, що у сучасному житті є необхідністю. Є мобільні телефони з підтримкою 2-х, 3-х і навіть 4-х сім-карток. SIM-карти, у свою чергу, можуть бути різних типів: Standard SIM, Micro SIM, Nano SIM. Тож звертайте увагу на кількість слотів та підтримку сім-карт у смартфоні. Зараз дуже поширені смартфони з гібридним слотом SIM + SIM / microSD. Часто недосвідчені покупці думають, що можна користуватися двома SIM і microSD одночасно. Насправді власник може використовувати одночасно або 2 SIM, або лише 1 SIM і microSD карту пам’яті.Уважно перевіряйте цей момент, якщо плануєте використовувати кілька SIM-карт.\nОсь ми й підійшли фактично до останнього критерію вибору смартфона – камера. Для любителів Instagram та соціальних мереж відсутність якісної камери може стати великим розчаруванням і навіть горем. Тому, рекомендую перевіряти цей момент. Бажано, щоб була підтримка запису відео в форматі Full HD (1920х1080, 1080p), а ще краще – UltraHD 4K (3840х2160) зі стереозвуком. Плюсом буде також підтримка HDR, стабілізація, шумодав і автофокус.\nНу і на саме завершення: а щоб обрав саме я? Для себе, на момент написання статті, підібрав наступні моделі смартфонів:\nDoogee S60/S68 – непоганий приклад продуктивності й функціональності в одному флаконі за оптимальну ціну. У нього є все: екран (5.2”), процесор (8 ядер по 2,5 ГГц), оперативка (6Гб), накопичувач (64Гб), батарея (5580 мА).\nAsus Zenfone 6 ZS630KL – смартфон елітарного класу, його особливості: поворотний блок камери, “безрамковий” екран, підтримка Hi-Res Audio, кнопка виклику Google Assistant, ємнісний акумулятор з підтримкою швидкої зарядки, потрійний слот під дві SIM і карту пам’яті.\nHardware 1 045 просмотров


25 Порад по догляду за шкірою - polyanafest.com.ua\nВаша шкіра виглядає не кращим чином? І привести її в норму не представляється можливим? Це не дивно, адже шкіра нескінченно піддається впливу безлічі негативних факторів: сонячне випромінювання, холодне повітря, сухість, подразнення …\nПротягом життя наш епідерміс оновлюється приблизно 1000 разів. Так що у вас є ще безліч спроб зробити свою шкіру гладкою і сяючою.\nМи вибрали найкращі поради по догляду за шкірою. Дотримуйтесь їм, і ваша шкіра стане ідеальною.\n1. Не варто купувати дороге елітне засіб для вмивання. Воно знаходиться на вашій шкірі менше хвилини, і за цей час жоден чудодійний інгредієнт не зможе подіяти. Крім того, деякі інгредієнти, що містяться в дорогій косметиці, можуть викликати роздратування, і вам буде дуже шкода витрачених засобів. Цілком реально підібрати чудове недорогий засіб. Для вмивання також чудово підійде звичайне гліцеринове мило.\n2. Захищайте губи. Мова піде не про яскраво-червоної помади, а про бальзамі для губ з УФ-фільтром. Як відомо шкіра на губах, повіках і області декольте є дуже тонкою і ніжною, тому вона потребує додаткового захисту. Обов’язково придбайте якісний бальзам для губ, який буде захищати їх від сонця круглий рік.\n3. Для більшості людей, які страждають таким захворюванням шкіри, як розацеа, воно може бути викликане вживанням алкоголю, гострої їжі, фізичними вправами чи тривалим перебуванням на сонці. Судинні зірочки на обличчі виглядають далеко не привабливо і доставляють масу незручностей. Використовуйте спеціальні заспокійливі засоби для шкіри обличчя, і наносите їх за допомогою м’якої щіточки. Такий ніжний пілінг допоможе ліквідувати проблему.\n4. Фахівці з догляду за шкірою стверджують, що органічна косметика набагато корисніше для нашої шкіри. Якщо для вас важливі екологічні стандарти, подумайте про покупку продукції європейських брендів, що має спеціальне маркування.\n5. Не чекайте, поки ознаки старіння шкіри стануть яскраво вираженими. Антивікові засоби можна використовувати навіть в двадцять років, якщо ви не вагітні і не годуйте грудьми. Ретинол і вітамін А, що містяться в антивікової косметиці, є найпотужнішими засобами для запобігання впливу сонця і ознак старіння. Вони прискорюють відновлення шкіри, надають їй сяйво, збільшують вироблення шкірі колагену для запобігання зморшок.\n6. Видалення небажаного волосся не тільки робить шкіру гладкою і ніжною, а й надзвичайно корисно. Разом з волоссям видаляються омертвілі клітини і така процедура є своєрідним пілінгом. Головне: не забувати після видалення волосся скористатися зволожуючим лосьйоном для шкіри.\n7. Гладкі ноги виглядають привабливо і сексуально. Однак порізи і подряпини, які може залишити на шкірі бритва, зазвичай довго заживають і є легким шляхом для потрапляння бактерій, що викликають різні інфекції. Тому після гоління ніг обов’язково використовуйте зволожуючий крем, і намагайтеся використовувати бритви зі спеціальними зволожуючими смужками.\n8. Гормональні сплески під час сну можуть привести до того, що шкіра вранці буде виглядати жирної, і протягом дня на ній обов’язково з’явиться кілька прищиків. Щоб уникнути цього, використовуйте перед сном спеціальний засіб для вмивання, яке нормалізує виділення жиру шкірою, і вранці вона буде гладкою і матовою.\n9. Дослідження, проведені Британськими вченими, показали, що люди, що з’їдають щодня п’ять столових ложок томатної пасти, менше страждають від сонячних опіків влітку. Помідори містять лікопін, який є потужним природним антиоксидантом. Звичайно, не варто відмовлятися від використання сонцезахисного засобу, проте це прекрасний привід полюбити італійські страви з томатним соусом.\n10. Харчування має прямий вплив на стан нашої шкіри. Ті, хто люблять смажену їжу і зловживають гострим і солоним, як правило, мають проблеми на шкірі у вигляді прищів. Спробуйте деякий час посидіти на дієті, відмовтеся від жирного і солодкого – і ви побачите, що ваша шкіра стане більш гладкою і красивою.\n11. Кілька шматочків чорного шоколаду в день допоможуть поліпшити захист вашої шкіри від впливу зовнішніх факторів. Шкіра стане ніжною і шовковистою, зменшиться кількість роздратувань, і посилиться природний захист від сонячного випромінювання. Але це повинен бути саме чорний шоколад – молочний містить занадто багато жиру і цукру, який викличуть протилежний ефект.\n12. Якщо ви любите молоко і п’єте його досить часто, то це може бути однією з причин проблем зі шкірою. Гормони, що містяться в коров’ячому молоці, можуть провокувати появу акне. Спробуйте перейти на соєве молоко – воно не менш смачне, зате дуже корисно для здоров’я.\n13. Вживайте в їжу більше свіжих фруктів і овочів. Намагайтеся вибирати ті, які містять багато вітаміну А і С, які є природними антиоксидантами. Особливо гарні зелені листові овочі, дині, цитрусові (особливо апельсини), ягоди чорниці, полуниця і болгарський перець.\n14. Дослідження вчених з Австралії показали, що люди, які позбавляються від головного болю за допомогою аспірину, мають більш низький ризик розвитку раку шкіри. І хоча це не означає, що потрібно вживати таблетки пачками, але це є ще одним доказом на користь того, що біль потрібно лікувати, а не терпіти.\n15. Статистичні дослідження показали, що стрес негативно позначається на кольорі особи. У людей, яким випало така стресова ситуація, як виступ перед великою аудиторією, погіршувалася клітинна діяльність і навіть падав імунітет. Крім того, постійне перебування в стані стресу може призвести до утворення прищів.\n16. Дерматологи набагато краще, чим лікарі-терапевти, розбираються в шкірних захворюваннях, і здатні діагностувати небезпеку на більш ранніх стадіях. Саме тому слід включити в список лікарів, яких ви відвідуєте під час щорічного медичного огляду, ще й лікаря-дерматолога.\n17. У той час, як ви потієте, тіло виробляє більше шкірного сала. Тому не слід нехтувати прийняттям душу після занять спортом або іншої фізичної активності. Навіть якщо у вас зовсім мало часу, встаньте під прохолодний душ всього на пару хвилин. Бажано використовувати засоби для душа, що містять гліколеву або саліцилову кислоту, які знищують бактерії.\n18. Ми використовуємо величезну кількість засобів по догляду за шкірою – миючі засоби, зволожуючі, пом’якшуючі, отшелушивающие, всілякі бальзами та сироватки … Дерматологи радять зменшити кількість засобів, залишивши лише ті, до складу яких входить не більше 10 інгредієнтів. Менша кількість становить зменшує ризик виникнення неприємностей зі шкірою. І якщо ви використовуєте кілька засобів один за одним, дайте кожному з них хоча б п’ять хвилин, щоб вбратися, а потім наносите наступне.\n19. Коли ви спите, найдрібніші частинки лосьйонів і кремів для обличчя, гелів і масел для тіла, і жир і піт з шкіри залишаються на вашому ліжку. Щоб не перетворити ліжко в розсадник бактерій, міняйте постільну білизну щотижня. Якщо для вас це здається складним, замініть хоча б наволочку.\n20. Науково доведено, що засоби для автозагара містять інгредієнти, що збільшують сприйнятливість шкіри до природного сонячного випромінювання. Щоб не додати до золотистого штучного загару почервоніння і сонячні опіки, уникайте тривалого перебування під прямими сонячними променями як мінімум в перші 8-12 годин після нанесення автозагара.\n21. Ви можете думати, що сонцезахисний крем з SPF 30 має в два рази більше захисних властивостей, чим крем в SPF 15. Насправді крем з SPF 15 дає 94% захисту від сонячного випромінювання, SPF 30 – 98%, SPF 50 – 99%. Найкращим варіантом є сонцезахисний крем широкого спектру дії з оксидом цинку і стабілізуючими компонентами, які пролонгують захисну дію.\n22. Про шкоду куріння було сказано чимало. Але про всяк випадок нагадаємо, що куріння робить досить згубний вплив на шкіру. Ті, хто мають згубну пристрасть до паління, набагато раніше помітять на своїй шкірі зморшки і інші ознаки старіння.\n23. Не вірте виробникам косметики, які стверджують, що винайшли універсальний крем для обличчя та тіла. Подумайте самі: невже шкіра на повіках і на п’ятах має однакову структуру? Краще придбати окремі недорогі засоби для обличчя, тіла, рук, ніг, області навколо очей і т. Д., Чим викласти купу грошей за універсальний засіб, яке на ділі виявиться не таким вже універсальним.\n24. Щоб ретельно захистити шкіру обличчя від ультрафіолетового випромінювання, потрібно використовувати кількість крему, рівне приблизно одній столовій ложці. Але хто захоче намазати таку кількість крему на обличчя? Щоб захист була повноцінною, нанесіть крем тонким шаром, а коли він вбереться, використовуйте тональну основу з сонцезахисними фільтрами, або пудру, яка містить оксид цинку, який є природним блокуванням ультрафіолету.\n25. Якщо на вашій шкірі видно всі продукти, які ви на неї нанесли – то ваші старання були марні. На суху шкіру, що лупиться неможливо безслідно нанести жодні засоби. Тому намагайтеся купувати лосьйони, що містять гіалуронову кислоту або гліцерин – вони зберігають вашу шкіру гладкою та еластичною.\nПалець в рот не клади: зірки, з якими краще не конфліктувати\nОтруєння бродіфакум: основні прояви і перша допомога


«Позивний Бандерас»: після фільму створять ще й книгу-комікс - Останні та актуальні новини України та світу, новини дня онлайн - Україна Молода\nГоловна > Культура > «Позивний Бандерас»: після фільму створять ще й книгу-комікс\nДетективна кінострічка режисера Зази Буадзе «Позивний «Бандерас» вийшла в широкий український прокат 11 жовтня 2018 року.\nАвтори книги і фільму «Позивний «Бандерас» після успіху стрічки вирішили створити ще й однойменну книгу-комікс.\nЯк інформує «Україна молода», про це повідомив журналістам один з авторів проєкту Артемій Кірсанов.\n«Ми готові до запуску нашого нового проєкту - «Книга-комікс - «Позивний Бандерас», який буде створений на основі однойменних книги і фільму», - сказав пан Кірсанов у коментарі «Укрінформ».\nЗа його словами, проєкт був дуже високо оцінений експертами Українського культурного фонду, але через скорочення бюджету не підтриманий.\n«Ми вирішили, що це не привід відмовлятися від проєкту і подалися до Спільнокошту. І от нарешті договір укладений і ми готові стартувати», - сказав він.\nВ команді: автори книги і фільму – Сергій Дзюба і Артемій Кірсанов, а також художник-ілюстратор, ветеран АТО Микола Ніколаєв.\n«Позивний «Бандерас» - це історія про те, як восени 2014 року в зоні АТО група розвідників на чолі з досвідченим капітаном Антоном Саєнком (позивний «Бандерас») намагається запобігти диверсії та знешкодити російського підривника Ходока. Завдання ускладнюється тим, що події відбуваються біля рідного села Бандераса.\nПідтримати проєкт можна на сторінці Спільнокошту.\nСценарій стрічки, написаний Сергієм Дзюбою та Артемієм Кірсановим, має в основі щоденники нацгпардійця Сергія Башкова з позивним «Індіанець» та розповіді воїнів.\nЗірка фільму Олег Шульга раніше дав ексклюзивне інтерв'ю "Україні молодій".


ялинка - Теги КУРС\n01:57 середа, 24 січня\nГоловну ялинку України розпродадуть на сувеніри, а гроші перерахують франківському лісгоспу. ВІДЕО\nПідприємцю оголосили підозру у справі про травмування дівчини феєрверком на відкритті головної ялинки Франківська 15 січня 2018 16:43 Прокуратура повідомила про підозру у резонансній справі щодо спричинення тілесних ушкоджень дівчині, яка була присутня на відкритті ялинки в місті Івано-Франківську.\nПрикарпатська компанія поверне мерії Кишинева гроші за "лису" ялинку 18 грудня 2017 16:10 Мерія Кишинева висловила письмові претензії фірмі з Прикарпаття, яка відправила до столиці Молдови новорічну ялинку. Та доїхала до міста "лисою".\nГоловну ялинку країни, яку цьогоріч вибрали на Прикарпатті, розпиляють на сувеніри і продадуть 13 січня 2017 16:33 Організатори новорічних свят оголосили, що поділять ялинку зі Софіївської площі на куби, від продажу очікують виручити близько 50 тис. грн.\nБаба Яга літала в ступі: якою була ялинка у Франківську в радянські часи 30 грудня 2016 21:06 Спогадами про ялинку свого дитинства і дитинства своїх дітей у Івано-Франківську поділився в мережі журналіст і художник Ігор Роп'яник.\nЯлинка в один клік: у Німеччині створили мобільний додаток, щоб рубати дерева лише на замовлення. ВІДЕО Німецький підприємець знайшов новий екологічний спосіб продавати новорічні ялинки.\nЕкологічна інспекція провела рейд на ялинковому базарі Державна екологічна інспекція в Івано-Франківській області спільно з представниками Нацполіції та працівниками управління лісового господарства за участю журналістів провела рейд на ялинковому базарі м. Івано-Франківська.\nНа Коломийщині правоохоронці вилучили 10 незаконно зрубаних ялинок 28 грудня 2016 12:38 26 грудня до Коломийського відділу поліції надійшло повідомлення про те, що в одному з сіл Коломийського району в господарському приміщенні зберігаються незаконно зрубані ялинки.\nУ парку Шевченка урочисто відкрили новорічну ялинку. ФОТО 25 грудня 2016 21:14 В Івано-Франківську продовжують відкривати новорічні ялинки. Сьогодні новорічна красуня засяяла у міському парк культури і відпочинку імені Т. Шевченка.\nФранківська ялинка засяяла 3D-ілюмінацією. ФОТО, ВІДЕО 24 грудня 2016 18:49 Головну новорічну ялинку Івано-Франківська на Вічевому майдані підсвітили 3D-ілюмінацією.\nЗ франківської ялинки зняли всі іграшки. ФОТО 24 грудня 2016 16:22 Минулої ночі комунальники прибрали з головної новорічної ялинки Івано-Франківська всі іграшки.\nУ Франківську на Каскаді урочисто відкрили новорічну ялинку. ФОТО 24 грудня 2016 15:14 Вперше в історії мікрорайону "Каскад" там урочисто відкрили новорічну ялинку.\nПід головною ялинкою Франківська з'явилася політична реклама. ФОТОФАКТ 23 грудня 2016 14:17 На Вічевому майдані в Івано-Франківську просто під головною ялинкою міста встановили святковий новорічний щит із політичною рекламою.\nУрочисте відкриття головної ялинки Коломиї з висоти птахів. ВІДЕО Сьогодні у Коломиї на площі перед ратушею урочисто відкрили головну ялинку міста.