Розробка папки .Акція "Годівничка" в 1 класі\nБібліотека Людина і світ 1 клас Виховна робота\nОзнайомити дітей з різноманітністю видового складу зимуючих птахів своєї місцевості; надати учням знання з аспектів підгодівлі птахів; активізувати бажання учнів допомагати птахам у несприятливу пору року; навчити виготовляти годівнички з доступного матеріалу; розвивати гуманне ставлення до птахів.\nознайомити дітей з різноманітністю видового складу зимуючих птахів своєї місцевості;\nнадати учням знання з аспектів підгодівлі птахів;\nактивізувати бажання учнів допомагати птахам у несприятливу пору року;\nнавчити виготовляти годівнички з доступного матеріалу;\nМаленька пташина в зимовім саду\nНа гілочці крильця вправляє\nВона з нетерпінням чекає весну,\nЯкої так довго немає.\nСніжок білим пухом дерева накрив,\nТравичка теж спати лягає,\nМаленька пташина шукає їду,\nТа снігом її засипає.\nЯк тяжко пташині в зимовії дні\nТу їжу щоденно шукати,\nТа пташка маленька у ріднім краю\nЙ не хоче його покидати.\nЇй тяжко, їй зимно, їй голодно тут,\nТа дому свого не лишає.\nЯк та сиротина в чужому краю\nГніздечко своє накриває.\nСувора зима не жаліє її,\nМорозить і сніжками сипле\nІ мерзне пташина , скрутившись в гіллі,\nНемов на диванчику дрихне.\nЗима – найтяжча пора року для пташок. Природа вкрила снігом поля та дерева… Деякі види птахів відлітають на південь, але багато й залишаються зимувати поряд з нами. Пернатим не такі страшні морози як голод. Саме від голоду вони наближаються до наших домівок в надії на порятунок. І, якщо на початку зими в парках та скверах Роменщини можна побачити безліч годівничок, заповнених кормом, то в другій половині, коли бідолахам найважче знаходити їжу, все більше і більше годівничок залишаються порожніми.\nТому учні початкових класів Роменської СЗОШ І-ІІІ ступенів №1 ім. П.І. Калнишевського із задоволенням взяли участь у Всеукраїнській акції «Годівничка». Акція проводилася у формі екологічної гри, яка мала 9 зупинок. Кожен клас виготовив та розвісив годівнички на шкільній території та на деревах біля своїх осель. Учні дослідили "смаки" кожного виду зимуючих у нашій місцевості птахів, заготовили відповідні корми та регулярно засипали їх у годівнички, з нетерпінням чекаючи на пернатих. Школярі провели орнітологічні спостереження. Вони із задоволенням малювали своїх піддослідних, писали про них вірші та розповіді, відгадували загадки про птахів. Цікаво пройшло «Свято зимуючих птахів», під час якого учні мали змогу побувати в ролі пернатих і ще більше проникнутися їх бідою.\nРезультати участі в акції переконали учнів у тому, що навіть невелика група дітей може реально та практично реалізувати свій потенціал.\nБачить серед ночі.( Сова)\nу сіренькій свитині\nЯ шукаю в лісі шишки,\nВ них – насіння та горішки.\nХвойний ліс мене рятує,-\nЖитло дає, та ще й годує.\nЗавжди із Півночі я взимку прилітаю,\nГніздо будую, потомство доглядаю. ( Шишкар )\nМає гарну одежину :\nА на спинці – латочка. ( Синичка)\nПтаха чорна, як гар,\nВсюди кричить : “Кар”. ( Ворона )\nОтже, ви здогадалися, що обговорювати сьогодні на занятті ми будемо птахів і тема нашого заняття: «Зимуючі птахи». Наша мета: ознайомитись з зимуючими птахами нашої місцевості, дізнатися про їхній спосіб життя, навчитись розрізняти птахів за розміром, кольором та співом,\nЗараз зима. Багато птахів залишаються зимувати у нас. Але це для них не так просто. Найважливіші та найтяжчі зимові місяці для птахів — грудень і січень, саме тоді потрібна допомога, увага людини, і справа тут не тільки в морозі. Птахам важко пережити скорочений світловий день. За якихось 6—7 годин, їм потрібно не лише знайти їжу, а й засвоїти її, щоб пережити довгу зимову ніч. Виявляється, що в грудні птах робить у середньому за світловий час доби біля 800 рухів, а в січні — 1200, тобто, додається час, а тому й збільшується шанс дістати їжу та вижити взагалі. Тому взимку у птахів залишається одна надія — на людину.\nЯкі з птахів залишаються зимувати у нас? Це майже всі синиці, повзики, щиглики, вівсянки, сойки, горобці. Прилітають до нас на зимівлю снігурі, омелюхи, щури. Вони їдять ягоди бузини, глоду, терену, горобини, насіння туї, сосни. Але ягоди в шлунку птахів перетравлюються частково, насіння падає на землю і навесні проростає. Тому цих птахів називають сіячами. До них належать ще й сойки. Їхня улюблена їжа — жолуді.\nПро те, що синиця - дуже корисний птах, відомо людині ще з давніх давен.\nСлов’яни вірили: якщо синиця стукає у вікно, слід чекати добрих звісток. Ця пташка смілива, вертлява і допитлива, а ще має чималий голосовий «репертуар» – існує близько 40 варіацій її цвірінчання. У нашому краї мешкають 5 видів осілих синиць та 1 вид зимуючих.Найбільш поширені : синиця\nчорна, синиця велика та синиця блакитна.\nСиниця чорна – найменша, її довжина від кінчика хвоста до дзьоба становить 11 см. Ця пташка має сіро-чорне оперення, живиться насінням хвойних дерев. Дрібна, вертка синиця з досить міцною статурою та коротким хвостом. Голова і потилиця чорні, щоки бруднувато-білі, на горлі і верхній частини грудей помітна велика чорна пляма. Пір'я голови іноді дещо витягнуте у вигляді чубчика, що особливо яскраво виражено у південних підвидів. Верх блакитно-сірий з коричневим відтінком і охристим нальотом на боках. Низ брудно-білий з бурим нальотом. Крила і хвіст буро-сірі. На крилах добре помітні дві світлі поперечні смужки. На потилиці є невелика біла пляма - характерний ознака цього виду.\nДовжина тіла – 11-12 cм. Розмах крил – 20-22 см. Вага – 15-20 г.\nТривалість життя – до 15 років. Спина забарвлена у жовтувато-зелений колір, черевце – яскраво-жовте. Крила, хвіст та куприк блакитнувато-сірі. На крилах наявні білі смуги. На голові є шапочка з блискучих чорних пір’їнок. Щоки білі, вздовж грудей тягнеться широка чорна смуга. Лапи тонкі, без оперення, пальців чотири. Дзьоб короткий, конусоподібний.\nЦя пташка полюбляє комашок, личинок, але у морози доводиться обходитися здебільшого насінням.\nСиниця блакитна - це дрібний птах з яскравим оперенням. Характерна блакитна шапочка і темно-сині тонкі смужечки з обох боків дзьоба, що проходять через очі та сполучаються на потилиці. Шию облямовує ще одна смуга темно-синього кольору. Щоки та лоб білі, крила та хвіст блакитні, а спина, як правило, оливково-зелена. Білі вершини покривних пір’їн утворюють на крилах білі смуги. Черевце жовтувате, знизу з невеликою темною смугою. Дзьоб чорний, ноги сірі. Самиці в основному дещо менш яскраві, ніж самці. У молодих особин оперення тьмяне, у цілому жовтувато-зелене, блакитна шапочка відсутня. У пошуках їжі синиця ретельно обшукує крону листяних дерев (перш за все дуба), а також чагарників. Зрідка знаходить насіння на землі. У зимовий період також часто концентрується біля водойм у заростях верби та очерету, шукаючи захованих комах у засохлих стеблах. Взимку синиці подорожують розрідженими зграйками, по кілька особин. Птах регулярно відвідує сади протягом всього року, охоче селиться поряд з людиною. Ця маленька синиця не боїться брати насіння просто з долоні. Може гніздитися у шпаківнях.\nУкраїнське товариство охорони птахів оголосило блакитну синицю птахом 2011 року.\nПерший закон про охорону птахів був прийнятий на початку 13 століття, а в грамоті Людовика Баварського говорилося, що: «Тяжкий штраф чекає того, хто зловить синицю — старанного ловця комах». Взимку синиці їдять у садах яйця та зимуючих гусениць золотогуски, деяких шовкопрядів. Щоб приваблювати синицю у сади, слід вивішувати їжу для них. Синички, хоча і тримаються поблизу людини, свої гнізда часто будують в дуплах дерев, у щілинах будівель, на балконах, але завжди зберігають певну дистанцію. Житла споруджені дуже старанно: вимощуюють порожнину дупла або щілини в стіні будинку сухим мохом, сухою травою і листям, але саму середину гнізда, куди самочка відкладає маленькі, білі, з рожевими цяточками яєчка, вимощують ніжним пір'ячком і шерстю тварин. За літо синичка встигає вивести 2 покоління пташенят. Таким чином, можна підкреслити, що синички — це одні з найбільш корисних пташок, які не тільки милують око і дарують насолоду своїм веселим співом, але й допомагають людям у боротьбі за високі врожаї садів та городів.\nЩигол — яскраво-жовті великі плями на крилах, дзьоб оточений оксамитно-червоною широкою смугою, дві світло-коричневі плями на світлих грудях, чорне пір'я крил — це основні ознаки щигла. Щигли завжди рухливі, тримаються парами, зграями, мандрують по дібровах лише весною. Коли настає період виводити потомство, щигли розбиваються на пари і починають вити гнізда, вкриті зверху лишайником та мохом. Всередині самка вистилає гніздо м'яким рослинним пухом, відкладає 4—5 яєць. Якщо щиглів тримати вдома, то слід знати, як і чим їх годувати. Вони поїдають просо, мурашині яйця, насіння лопуха, шматочки яблука, насіння берези, ольхи.\nПовзик — назву йому дали, мабуть, від того, що полюбляє, причепившись до кори дерева головою вниз, сидіти або жваво лізти по стовбуру вгору і вниз. Цей птах живе у нас протягом цілого року. Гніздиться він переважно в дуплах дерев листяних або мішаних лісів. Гніздо — отвір дупла, завжди заліплене глиною, залишається лише маленький, геометрично правильний круглий отвір, куди ледве може залізти сам птах. Так пташка захищає своїх дітей від ворогів. Повні кладки з 7—9 плямистих яєць бувають двічі на літо — в квітні й в кінці червня. Живиться повзик влітку переважно комахами, серед яких багато небезпечних шкідників (наприклад, клоп-нерепашка), восени і взимку, коли не вистачає тваринного корму, охоче поїдає різне насіння. Дуже корисний птах, якого слід охороняти і приваблювати в усі ліси та парки!\nСнігурі Взимку, як тільки випадає перший сніг, з’являються в Україні красиві птахи, з яскраво – червоними грудками. Ім’я своє снігур дістав від слова „сніг”. Адже ці пташки, за народним повір’ям – перші вісники зими і снігу. Снігур – звичайний осілий птах Карпат і зимуючий птах на всій території України. Дивно якось виходить: снігурі прилітають до нас на зимівлю, в той час як багато птахів, навпаки, відлітають в теплі краї. Виявляється, наші краї для снігурів уже теплі краї: літом вони майже всі відлітають на далеку Північ, де зима дуже холодна. Там снігурі звивають гнізда і виводять пташенят. А восени всім сімейством вони прилітають до нас. Оселяються в хвойних лісах, але взимку нерідко зустрічаються в зелених зонах і садах населених пунктів. Тримаються невеликими зграйками (7-10 птахів у кожній). Живляться різними ягодами, бруньками, насінням деревних і чагарникових рослин. Снігурі – птахи не тільки красиві, а й солідні: ніколи не поспішають, не метушаться. І до того ж лицарі: самці, які б не були голодні, завжди поступляться кращими гронами горобини самиці. Перелітаючи з дерева на дерево і наспівуючи свої приємні пісні снігурі дуже оживляють зимові ліси, сади, парки. Як тільки зграйка снігурів перелітає на нове місце і сідає на верхів’я дерев чи кущі, вони одразу починають перегукуватись – аби легше було зібратися докупи. З наближенням темряви вся зграйка відлітає куди-небудь на дерева чи кущі де і ночують, сховавшись в густих гілках. Зимою снігурі, як і синиці прилітають до людського житла. Спокійно обробивши одне дерево, снігурі перелітають на сусіднє. І роблять це по команді вожака, якого птахи неухильно слухаються.\nОмелюх — красивий птах, більший за горобця, має бурувато-сіре забарвлення з чорнувато-рудим відтінком. На голові птаха чималий чубчик, що надає йому трохи задирливого вигляду. Живляться омелюхи переважно різними ягодами і насінням дерев. Дуже люблять калину, горобину і, особливо, ягоди паразитичної рослини омели, за що й дістали свою українську назву — омелюхи. По'їдаючи білі ягоди омели, які, як відомо, мають дуже клейкий сік, омелюхи сприяють поширенню цієї паразитичної рослини, бо, по-перше, частина насіння від роздавлених ягід приклеюється до лапок, дзьобів і оперення птахів і, таким чином, переноситься на інші незаражені дерева; по-друге, насіння омели витримує дію травних соків у шлунку і кишках птаха, і виходить з екскрементами, не втрачаючи схожості А в іншому омелюхи не шкідливі, а навпаки, зграйки їх дуже прикрашають зимовий ландшафт.\nЛегендарний птах - горобець\nКоли пересічна людина чує слово «горобець», то певно в неї виникають приблизно такі думки: «А що цікавого є в цього птаха? Звичайнісінький собі горобець. Увесь час крутиться під ногами, виїдає їжу в курей, обкрадає продовольчі ятки на базарах. Все ми про нього знаємо».\nАле насамперед варто зауважити, що не такий простий цей горобець, як здається на перший погляд. І спостерігати за ним вельми цікаво. І відомо нам про нього не так уже й багато. І проблем у нього нині вистачає, про що свідчить різке скорочення його чисельності по всій Україні. А щоб переконатися в цьому, варто хоча б пройтися вулицями свого міста чи села, оглянути своє та сусідські подвір’я, прислухатися до пташиних голосів навесні і побачити, що звичні якихось п’ять років тому галасливі горобині зграйки сьогодні зникли. Цих традиційних супутників нашого життя стало зовсім мало. І це є сигналом тривоги.\nХоча справедливості ради зауважимо, що нашим жевжикам пощастило більше, ніж мешканцям деяких європейських теренів. Зокрема в Великобританії обидва види горобців — польовий і хатній, уже кілька років поспіль занесені до місцевого червоного списку (аналог нашої Червоної книги). Причини скорочення їх чисельності й досі залишаються нез’ясованими. Ще 2000 року британська впливова газета «The Independent» оголосила приз у сумі 5 тис. фунтів, який і досі залишається не врученим, за працю, що переконливо пояснить зникнення горобців хатніх із центру Лондона й інших британських міст і містечок.\nАби розібратися, що ж трапилося зі ще недавно чисельною в наших околицях дрібною птахою, необхідно, як-то кажуть, усім миром звернути на неї увагу, провести дослідження, зрозуміти проблеми й допомогти вижити в складних екологічних умовах.\nВ Україні мешкає два види цих пернатих: горобець хатній і горобець польовий. Вони живуть усюди: від великих міст до маленьких високогірних селищ, щоправда за однієї умови – лише там, де є людське житло. Тому ця пташка – наш постійний сусід.\nПевно мало хто знає, що горобець хатній (це його повна наукова назва) відноситься до сімейства ткачикових птахів, більшіть яких живе в Африці. Довжина його тіла – 14-15 см. Розмах крил – 21 см.Вага – 25-40 г. Тривалість життя – до 10 років.\nУ самця верх голови і щоки сірі, зашийок коричневий, спинний бік коричневато-бурий з темними пістрявинами, черевний бік світло-сірий, верхню частину крила перетинає одна біла смуга. Під горлом наявна велика чорна пляма, схожа на краватку. Самиця та молоді пташки однотонні, бурувато-сірі з більш темним верхом, розмитою смугою через око, темними в пістрявинах спиною та крилами. На відміну від польового горобця хатній без темних плям на щоках.\nДзьоб короткий та міцний, пристосований до поїдання комах та насіння різних рослин. Тоненькі лапки мають рожеве або сіре забарв- лення. Три пальці на лапках звернені вперед, один – назад. Всі закінчуються гострими кігтиками.\nУ горобця польового верх голови коричневий, а у хатнього сірий; щоки білі, а у хатнього — світло-сірі; на щоках є чорна пляма (дужечка), а у хатнього — її немає; чорна пляма на волі помітно менша, ніж у хатнього.\nУ горобця польового самці і самки майже одного забарвлення — відрізнити їх за зовнішніми ознаками в природі неможливо, тоді як у хатнього горобця самці відрізняються від самок.\nМолоді польові горобці схожі на дорослих, але забарвлені тьмяніше; верх голови коричнево-бурий; плями на щоках і волі сірувато-чорного кольору, а в хатніх — молодь схожа на самок.\nМають горобці польові й свої особливості екології. Перш за все вони не любителі міст, особливо великих, як це характерно для горобців хатніх. Улюбленими місцями їх мешкання є села, селища, невеличкі містечка, де більш-менш тихо й спокійно. Найчастіше вони оселяються на узліссях, у парках, садах, густих чагарниках, насадженнях полезахисних смуг, земляних пустотах (у норах земляних круч і урвищ), у дуплах дерев, а також придатних пустотах людських помешкань. Залюбки селяться в штучних гніздівлях, гніздах ластівок. А ще дуже часто влаштовуються в стінках гнізд великих птахів, особливо білих лелек, денних хижаків, де почуваються в безпеці під захистом більш сильних пернатих, котрі, боронячи свої гнізда, заодно оберігають і горобине потомство.\nЖивуть горобці польові сімейними парами. Самець і самочка разом будують собі гніздо, насиджують кладку та вигодовують пташенят.\nСаме тому Птахом 2010 року в Україні обрано горобця польового.\nМи справді дуже звикли до горобців, так само як і до голубів. Навіть вже не можемо припустити що з горобцями пов`язані якісь небуденні історії чи факти. Насправді ж це зовсім не так: про них ходять легенди, є містичні народні повір`я.\nОдна з легенд розповідає, що горобець своїм цвірінчанням виказав Ісуса Христа переслідувачам. Коли Месію розпинали на хресті, ластівки крали цвяхи у римлян і відносили їх далеко. А горобці віднаходили і приносили назад. Коли ж усі думали, що справу завершено, Ісуса вбито, то горобці почали нахабно цвірінькати: «Жив-жив!», закликаючи продовжити катування. Тоді розбійники повернулись і забили йому в самісіньке серце цвях. За це горобиний рід ніби проклято, і він більше ніколи не літає у вирій.\nУкраїнська переповідка каже, що горобець – то найгірший злодій. Він потрафить знайти найменшу дірку, залізти через неї до комори чи куди інде, наїстися і шкоду зробити. Так велося, що через горобця усіх пташок стали називати злодіями. Тоді злетілися усі птахи на раду і вирішили, що треба його покарати. Зловили горобця, закували і кинули у темницю. Але і тут йому хитрість допомогла. Зумів якось викрастися на волю. Тільки ноги не було кому розв’язати. Тому горобець і скаче, а не ходить, як усі птахи.У народних уявленнях горобцю характерна подружня символіка, символіка спритності та злодюжки-крадія. У фольклорі горобець символізує чоловіка: весняні хороводи цього пернатого подають гультяєм, звабником, молодцем-коханцем. За народними прикметами, гніздо горобця на оселі пророкує її мешканцям весілля. А от якщо він постукається вам у вікно, то скоро помре хтось із близьких.\nЗа період годування одного виводка горобці знищують понад 30 000 комах. А тепер проста арифметика – за одне літо пара встигає привести на світ два-три потомства. Отже, це велика користь для населених пунктів, особливо там, де ця пташка є чи не єдиним санітаром зелених насаджень.\nВлітку та восени, коли горобці збираються у зграї, люди починають їх не любити. Воно й не дивно, адже малі розбійники налітають на лани і сади, викльовують зернові культури, соняшники, ласуюють вишнями, черешнями, виноградом. Ранньою весною вони з великим апетитом ласують бруньками агрусу та смородини. Наскільки горобець може здатись дурненьким на перший погляд, настільки ж насправді він розумний. Горобці настільки знайомі з нашими звичками, що викликають здивування і здатні розсмішити будь-якого уважного спостерігача. Певне у цих пташок є лише один великий недолік – вони не мовчать практично ні хвилинки.\nСойка за своєю красою не поступається багатьом екзотичним видам. ЇЇ оперення пухнасте і м’яке. На голові пір'я видовжене, і якщо птах збуджений, вони перетворюються в чубчик. Крила, хвіст і "вуса", що йдуть від піддзьобка - чорні. Надхвістя і пляма на крилі - білі, на плечах велика блакитна з вузькими чорними смужками пляма. Вона дуже прикрашає птицю. Живуть сойки в лісах різного типу, але найчастіше в змішаних і широколистяних. Харчуються переважно комахами, дрібними тваринами, а також жолудями і горішками бука (в період їхнього дозрівання). Запасаючи жолуді і букові горішки про запас, сойки створюють свої комори. Птахи ховають їх під опале листя, в мох, під відсталу кору дерев, при цьому нерідко забувають про свої схованки. У результаті жолуді благополучно проростають, даючи початок новим дубовим гаям. Таким чином сойки сприяють поширенню дубів та інших цінних дерев.\nЩось відоме і нове зустрічає скрізь тебе\nВсе уважно розглядай, точну відповідь шукай,\nІ тоді прийде уміння і про тебе всамкінець\nЛюди скажуть : “Молодець !”\n2.Чому шишкар виводить своїх пташенят взимку?\n(Основна їжа - насіння шишок)\n3.Який птах витримує температуру до мінус\n110 градусів С? (Гусак)\n4.У кого з птахів найдовший дзьоб?\n(Лелека до 19 см)\n9.Яєчка якої пташки найменші у світі? (Колібрі) Якої найбільші? (Страус)\n10.Які пташки занесені до Червоної книги України? (Лелека чорний, журавель сірий, дрофа, сич, стрепет, орлан-білохвіст, сокіл-сапсан).\nМи птахів намалюємо,\nА потім годівнички їм змайструємо.\n(Конкурс дитячих малюнків)\nУ сусідів годівниця\nНумо, брате, працювати\nЩоб не гинули птахи !\nПраця нам не новина!\nАж запахла смалина!\nМи радіємо з Сашком.\nУсі птахи, особливо такі рухливі, як синиці, потребують багато їжі, отже, весь світловий день вони зайняті пошуком їжі, і дуже добре, що у нас є така традиція — взимку встановлювати на деревах і кущах різні штучні годівниці, куди засипають насіння соняшника, крихти хліба тощо. Найпростіша годівниця — фанера з бортиками по краях, яку підвішують на дереві. Це годівничка - стіл. Якщо над такою годівничкою зробити дах для захисту від снігу та дощу, це буде годівничка-будиночок. А якщо на такій годівниці прикріпити пляшечку з кормом на відстані 1,5—2 см - це буде автоматична годівниця, бажано, щоб пляшечка була обв'язана корою берези. Під годівничку можна пристосувати пакет від молока та інше. Для птахів на зиму слід заготовляти насіння берези, реп'яхів, стебла лободи з дозрілим насінням, кінського шавлю, ягоди калини, горобини, пучки яких потрібно вивішувати в садках, особливо, коли багато снігу, та в ожеледь. Тільки пам'ятайте правило — корм потрібно класти щодня, інакше птахи перестануть вірити вам і не прилетять до годівнички. А якщо пташок підгодовувати взимку, вони й на літо залишаться в наших садах, лісах, містах і сторицею відплатять за свій порятунок від зимового холоду та голоду. Бо немає в нас старанніших помічників у боротьбі з шкідниками саду, лісу, городу, ніж маленькі пернаті друзі!\nЦе традиційні дерев’яні годівниці\nЦе годівнички з пластикових пляшок\nА це годівнички з картонних коробок та незвичайна\nгодівничка з апельсинової шкірки\nОперація “Встанови годівницю”\nТак, так.Сьогодні поговоримо про рецепти, але страви в нас будуть незвичайні, а із раціону зимуючих птахів. Так що ж полюбляють наші пернаті друзі?\nПідгодівля птахів має свої правила та застороги. Тож, пропонуємо пташине меню:\nОперація «Нагодуй пташок”\nГра – то не просто забава, а водночас і весела школа життя.В іграх закладена мудрість народу. Вони не лише розвивають фантазію і кмітливість, а й вчать справедливості, чесності, бережного ставлення до всього живого, знайомлять нас із давніми народними звичаями, уявленнями про світ. Ось і на нашій зупинці ви повинні пригадати і провести гру, пов’язану із птахами.\nДіти знають чимало ігор з назвами птахів. Ось деякі з них : “Гуси – лебеді”, “Совонька” , “Птахи і зозуля”, “Чижик у клітці” , “Снігурі і кіт”, “Горобці – стрибунці”, “Жабки і журавлі”, “Горобчики”.\nГра “Хто летить”\nВедучий говорить : “Голуб летить” – і піднімає руки; всі роблять те ж саме.Потім він називає інших птахів, а всі гравці повинні підняти руки. Зненацька ведучий каже: “Корова летить” ( або “Стіл летить” , “Осел летить” та інше ). У таких випадках руки не піднімають.\nГра “Горобці – стрибунці”\nНа долівці малюють коло. Один гравець – кіт, він у центрі кола. Всі інші – горобці – стають за колом, біля краю.За сигналом вчителя горобці починають стрибати у коло та вистрибувати з нього, а кіт намагається спіймати когось у ту мить , коли той знаходиться у колі. Кого спіймали , стає котом, а кіт горобцем. Далі гра продовжується.\nГратися можна не тільки в рухливі ігри. Є багато цікавих ігор і для розуму.\nВсі ми знаємо птахів, як знатних співаків. Різні птахи і співають по різному : снігурі немазаним колесом скриплять, сова болотна хлопає крилами, дятли дзьобами по сучку стукають, ворони каркають, синиці пищать.Спів пташок – це символ турботи, наближення небезпеки, біди, болю, страху і радості.Ось і перше ваше завдання полягає в тому, щоб дізнатися кому належить спів.\n( Включається запис співу різних птахів)\nНаш народ здавна любить і поважає птахів, тому і створював багато пісень про птахів. Послухаємо одну з них “Щебетала пташечка” у виконанні учнів 1- Б класу.\n“Прилинь, прилинь, чаронько, весно красная,\nЯк легенька хмаронько в небі ясная.\nРозлийся джерелами стоголосими. “\nА ось і сучасна пісенька про горобчика.\nМій друг – горобець\nЯ забув про ігри звичні пластилін і олівець ,\nадже біля годівниці оселився горобець.\nЩоб завжди мене з пів-слова той бешкетник розумів\nВзявся я вивчати мову невгамовних горобців.\nМав цікаву я роботу горобця дресирував,\nСкільки різних бутербродів я пташині згодував.\nТак зате скажіть де в світі є іще такі дива,\nгоробець в долоні плеще і танцює і співа.\nПід надійну охорону взята мною пташка ця,\nтим то всі коти району поважають горобця.\nДрузі хочу вам сказати , що чудова пташка ця\nІ не треба ображати гарну пташку , горобця.\nПоспіши, дитино, мила, глянь на світ навкруг:\nВсе зима снігом покрила: і поле, і луг.\nОсь лежить там, на камінні пташка нежива.\n«Поможи, дитино, мила, зиму пережить».\nУчитель. Діти, ви знаєте, що птахи — це невід'ємна частина живої природи. Вони не тільки прикрашають ліси, діброви, звеселяють нас своїм співом, але ще знищують шкідливих комах. Зараз чудова пора року — зима, яка так багата святами. А в нас особливе свято — зимуючих птахів.\nВедучий . Так, нині їм скрутно. Адже морози скували землю снігом, ніби покривалом накрита вона. Не знайде пташина ні крихітки, ні жучка, ні зернини. Ось чому четверті класи беруть другий рік активну участь у всеукраїнській акції «Годівничка».\nМоже з'їсти, поїдати\n2 . Тож птахи із нами в спілці,\nЩогли, сойки, снігурі.\nй учень. Тож стрінеш непутящих,\nВидирати гнізда в хащах —\nй учень. Не лякайте, друзі, пташок!\nНаче райдуга, нам сяють.\nй учень. Між дорослих і малечі\nДружно сяде нам на плечі,\nй учень. Тих, у кого є кормушки,\n5-й учень. Бо пташки працюють ревно,\nВедуча. В центрі міста біля школи В яблуневому саду\nПовели птахи розмову\nІ про радість, і біду.\nМи послухаєм тихенько, Щоб нікого не злякать.\nЩо ж, усілись всі гарненько, Будем зустрічі чекать.\n(Виходить дитина в костюмі снігура).\nСнігур . У лісі, в скверах, на алейках\nПтахи у чорних тюбетейках.\nСірі та червоногруді, дю-дю-дю,\nПринесли до вас сніги. Хто ми?\nОсь бачите, який я красень. Прилетів через тисячі кілометрів із далекої Півночі. Адже у вас в Україні в цей час достигло насіння горобини, насіння ясеня, яке я дуже полюбляю\n(Виходить дитина в костюмі синиці).\nСиниця. А я пташка невеличка,\nВ мене білі щічки,\nНазиваюсь я ...(Синичка)\n(З'являється ще одна Синичка).\n2-а Синиця. Ми — птахи лісові, але з першими приморозками прилітаємо до осель людей.\n1-а Синиця. В народі називають нас жовтобрюшки. Ми дуже веселі та допитливі. Варто нас підгодувати взимку несолоним салом чи несмаже- ним гарбузовим насінням, і просто перед вашими вікнами ми утнемо цілу виставу. Будемо пурхати, ганятися одна за одною і співатимемо: «Пінь- пінь-пінь».\n2 синиця. Вночі сьогодні ми з подругами залізли в кинуте дупло дятла, тісно притулилися одна до одної, утворивши тісну пухнасту кулю, з якої стирчали лише наші хвостики. Та ночі стають усе тепліші. Скоро назад будемо повертатися до лісу.\nВорона. Дзьоб у мене гостренький,\nА сама я чорненька.\nДуже проворна і кмітлива,\nДруг полів і садів,\nПоїдаю черв'яків.( Ворона)\nКар-р-р! Кар-р-р! Хулігани! Ох і тяжко нам, воронам, живеться. Всіх боятися доводиться. Особливо дітлахів. Як тільки побачать мене, так і хочуть сніжкою попасти, і дивися, що покалічать.\nСиниця. Бр-р-р! Який мороз! Добрий день, тітко Вороно! А я чую, хто це тут?\nВорона. Кар-р-р! Ледве втекла від хуліганів. Усе ще віддихатися не можу. Хулігани! Сиділа на заборі, дивилась, де б що з'їсти, а діти сніжками в мене.\nСиниця. Так, і нам синицям узимку не краще живеться. Все літаєш, літаєш, дивишся, де б яку крихітку знайти. Буває таке, що за цілий день так нічого і не знайдеш, голодною і заснеш. А ви знаєте, тітко Вороно, що з десяти синиць за зиму виживає тільки одна. Бідні мої сестрички!\nВорона. Що тут казати, взимку всім птахам і звірятам тяжко. Вчора горобця зустріла біля школи, теж голодно йому, не знає, бідолаха, як зиму пережити.\nСиниця. А я не так давно чула новину. Сорока на весь ліс тріщала про те, що вже котрий рік підряд біля школи стало краще. Кажуть, є такі школярі, які навколо школи розвісили годівниці, а в них різна їжа: насіння, крихти хліба, сало.\nВорона. Що це за годівниці?\nСиниця. Он бачиш, у багатьох дітей у руках годівниці.\nВорона. Кар-р-р! І насправді. Я такі гарні годівниці бачила. Літала я якось містом, три дні нічого не їла. Ну, думаю, кінець мені прийшов. Коли дивлюся, а на деревах висять годівниці. Подивилася я в них, а там насіння. Так я і вижила.\nСиниця. А мені тією зимою погано було. Інколи підлетиш до годівнички, а там немає нічого. Забули діти насипати насіння чи покласти хліба, сала. Так і залишилася голодною.\nСнігур. Як ви гадаєте, Сорока правду про годівнички казала?\nСиниця. Не знаю, Сороці вірити важко, вона тільки знає розносити по лісу всякі небилиці.\nВорона. А як би було чудово з годівничками!\nСнігур. Я бачив одного разу, як голодна ворона хотіла поласувати волоським горіхом. Щоб його розбити, кілька разів кидала горіх із дерева на асфальт. Горіх таки розколовся, а ворона із задоволенням поснідала.\nВедуча. Дозвольте оголосити результати конкурсу на кращу годівничку.\n(Оголошуються переможці, вручаються подяки. Виходить дитина в костюмі дятла).\nДятел. Вірно людям я служу,\nШкідників ним добуваю. Хто я? (Дятел)\nМи живимося комахами-шкідниками лісу. Хто з вас знає, яку довжину має мій язик? (14 см) Таким язиком я дістану в будь-якій щілині комаху.\n1 учень. У дятловій кузні гаряча пора.\nДятлова кузня стоїть край двора. Дятел невтомно працює щодня. Така роботяща у нього рідня. Вчився він змалку так працювати, Щоб шкідників з-під кори добувати.\n(Виконання пісні «Перестук», слова і музика А. Житкевича).\nУчитель.Я проведу з вами вікторину «Зимуючі птахи».\nЧому синицю так називають? (Синиця співає: «Синь-синь»)\nЯкого птаха називають лісовим лікарем? (Дятла)\nЧому снігур так називається? (Снігур прилітає з першим снігом)\nЯкий птах виводить своїх пташенят узимку? ( Шишкар)\nПташка сіренька зернятка шукає і насіння лободи дуже полюбляє.(Горобець)\nКоли температура тіла горобця нижче: взимку чи влітку?\nЯку користь дятел приносить? (Дістає шкідливих комах з-під кори дерев)\nЯкі птахи живуть у нашій місцевості тільки взимку?\nСкільки шкідників поїдає синичка за добу? (Стільки, скільки важить сама)\nШишкар. В хвойнім лісі я живу,\nШишки дуже полюбляю,\nА зовуть мене ... (Шишкар)\nБачите, який у мене дзьоб! Ним не схопиш жука чи гусінь, не піднімеш метелика. А шишки патрати ним зручно. Зранку до вечора лузаю насіння. В лютому — березні у мене вилупляться пташенята. Мати буде сидіти на гнізді, зігрівати малят, а я буду годувати їх усіх ялиновим насінням. А взимку вилуплюються пташенята, бо достигає саме зараз насіння у шишках.\nСова. Вдень я спочиваю,\nЩо бачать серед ночі.\nПрошу, щоб сказав? (Сова)\nМи теж зимуємо у ваших краях. Ви нас можете не підгодовувати, бо ми хижі тварини і полюємо на різних гризунів і комахоїдних тваринок.\nАле птахи поїдають не лише шкідливих комах. Вони ще поїдають насіння бур'янів.\nСнігур. Ми — насіння кропиви, щавлю кінського.\nСова. Кожна з нас з'їдає до 1000 сірих полівок і мишей, зберігаючи одну тонну хліба.\nДятел.Три дятли за день поїдають до 1000 короїдів, шкідників дерев.\nСиниця. Синиця за добу поїдає стільки комах, стільки важить сама.\nГоробець. На дворі хатка, солом'яний дах.\nЖиву там я — маленький птах.\nІз сонечком разом встає пташеня.\nХто відгадає, той молодець,\nБо сіренька пташка це я —...\nМи полюбляємо мохнатих гусениць. Жирних, соковитих, що наїлися листя. Ми веселим цвіріньканням розвеселяємо вас, а ви радієте з наших боїв за крихітку хліба. Нам теж голодно взимку, і із задоволенням летимо до ваших годівничок. (Виконання «Пісні горобчика»).\nСнігур. Нагодуйте пташок зимою,\nІ нехай з усіх кінців\nГоробець. До вас злітаються, як додому,\nДятел. Чекають допомоги всі:\n•Дрозди, синиці, снігурці.\nСиниця. Зерняток жменька — й не страшна\nСова. Не треба, люди, забувати,\nШишкар. Та тільки тут ми всі лишились,\nВорона. Тож всі привчіть птахів зимою\nВсі. Щоб без пісень не залишилась\nМихно Олена Іванівна\nЛюдина і світ, 1 клас, Виховна робота\nКонспект уроку в1 класі "В українській світлиці"\nПлан-конспект уроку з Я досліджую світ 1 клас на тему "Тварини лісу"\nПрезентація до уроку Я досліджую світ 1 клас "Тварини лісу"


Вчені зробили неймовірне відкриття ВІЛ\n30-05-2017 20:33 | Медицина\nВчені навчилися знаходити клітини, в яких ховається ВІЛ.\nАмериканські біологи відкрили ген, який включається тільки в тому випадку, якщо в клітці знаходиться сплячий вірус імунодефіциту людини.\nПро своє відкриття дослідники повідомили в журналі Nature Medicine. На даний момент люди, які страждають від ВІЛ, може прожити десятки років завдяки антиретровірусних препаратів. Разом з тим, із-за сильних побічних ефектів прийом препаратів може бути припинений на декілька тижнів.\nУ цьому випадку вірус починає копіювати себе і повертається до початкових масштабами інфекції за два чи три тижні. За словами вчених, навіть невеликої кількості клітин з прихованим вірусом достатньо для того, щоб відродити інфекцію після припинення лікування. Тепер же дослідники знайшли вирішення цієї проблеми, спостерігаючи за тим, як повноцінні і дефектні частинки ВІЛ проникають в ракові клітини і змінюють їх роботу в присутності та у відсутності імунних клітин.\nВиявилося, що клітини людини, заражені ВІЛ, мають унікальну рису – вони у великій кількості виробляють бета-галаксидазу, фермент, який використовується вірусом для складання його оболонки. Нормальні клітини не виробляють ці молекули, так як ген, відповідальний за їх виробництво, вставляється в ДНК вірусом імунодефіциту і не має аналогів в людському геномі.\nВідповідно, присутність самих молекул ферменту або вироблених їм цукрів дозволяє практично зі стовідсотковою впевненістю говорити про те, що в клітці ховається ВІЛ. Використавши подібну методику для аналізу крові ВІЛ-інфікованих людей, вчені встановили, що в їх організмі в 70 разів більше заражених клітин, ніж вважалося раніше.\nВчені Захворювання Відкриття Молекула ДНК\nВчені зробили приголомшливе відкриття: виявляється, від роботи можна дійсно втомитися\n«Вигоряння на роботі» офіційно визнали захворюванням.


ГОРЕ ВІД РОЗУМУ-3 | Рецензії | Гоголівська академія\nГОРЕ ВІД РОЗУМУ-3\n© Маріанна Малина, 13-05-2008\nОповідання мені сподобалося. Не погоджуюся з попереднім рецензентом, що в творі немає внутрішнього конфлікту. Він є! І не один. Твір, взагалі, глибокий — з декількома рівнями сприйняття. На перший погляд, так, — це ламка людини розумової праці в часи перебудови. Коли летить шкереберть затишний світ і треба пристосовуватися жити по іншому. Та й тут не все так просто. Гіркотою віє з опису життя Валерія Дмитровича, чоловіка головної героїні : « Так солідно звучить: «менеджер з продажу», а виявилося, – один із трьох кладовщиків, навіть не завскладом. (!) Йому видали фірмові комбінезон та кепі, а через тиждень, замазавши одна за одною дві гарні сорочки, мусив іти на секонд-хенд (!) купувати сорочку та светра. Перевдягався на роботі, сам прав, сам сушив, щоб жінка не знала, повертався додому в костюмі». Герой не може змиритися з тим, що він один із «простих людей», на яких він, мабуть, дивився трохи зверхньо. І тут він відчув таке ж презирство до себе, причому від СЕБЕ ж! І цей пекучий біль не від бідності… Ні, його біль від ураженої гордині і на цьому внутрішньому багатті він стиснувши зуби мужньо згорає. Тому і боїться зізнатися жінці, що він, ВІН! Працює… якимось «кладовщиком».\nГероїня виглядає в цій ситуації трохи краще. В неї немає такої болі від зміни статусу, вона ж жінка, вона звикла прибирати за чоловіками, та ще й після роботи готувати вдома «вегетаріанські» витребеньки чоловікові (закладаючи свою каблучку в ломбард). Але, в неї інша біда — вона втекла від реальності в свою «Агні-йогу». З повторюванням до отупіння мантр, з надією на міфічного «вчителя» чи «гуру». Бо дуже, дуже страшно — думати про себе самій. Самій приймати рішення і нести за них відповідальність.\nЗустрічається в оповіданні і типова для людей розумової праці аскеза: вегетаріанство та відмова від статевого життя. Катуючи себе неприродними обмеженнями, які йдуть від розуму, а не від серця, героїня відчуває себе дуже нещасною. Хоча «розум» їй каже, що вона повинна бути щасливою. Але ж ні — відчувають серцем, а не розумом.\nСон описано просто чудово! Підсвідомість про все розказує героїні — птахи в жахаючий кількості — то думки, від яких і з глузду з’їхати можна («як їх тільки гілки витримують?» – думає героїня). В оці однієї з папужок — вона бачить холодне провалля космосу, в якому немає життя. Якщо по-папужому повторювати «Ом шанті» — то можна загинути, — волає підсвідомість. Постать «вчителя» без ніг та рук — теж каже про перекіс в ментальне сприйняття світу. «Відрив» від світу реального.\nЗвичайно, герої таки «зриваються з катушок» і це нормально… Спрацьовує захисний клапан здорової психіки — маятник хитається в іншу сторону.\nВражає інфантильність героїв оповідання, дорослих людей, які не звикли боротися за життя, не звикли до самого життя і ховаються за спинами сект тоталітарного штибу. Навіщо вони це роблять? Щоб сказати собі: Ні — то не ми винуваті! То все — вони! Секти, держава чи ще хтось… Але ж справа в тому, що виростати і робитися зрілими необхідно, життя все одно примусить.\nДивно, але чомусь в оповіданні немає дітей, може, тому, що люди які повинні нести відповідальність за когось малого та беззахисного скоріше дорослішають?\nГероїня відчуває необхідність змін. Перший її протест, був на початку оповідання. Ще підсвідомий протест проти дурних правил щодо «святості» переростає у роман з роботодавцем та кризу, яка сталася після цього. Це правильна криза. Необхідна. Без якої немає народження.\nЗі страхів героїні за уявного чоловіка-пияка (який, до речі в цей же час теж «перестроївся» — влився в коллектив), за уявні ЛТП, видно, що це не остання криза в її житті. Але тепер у неї є універсальні ліки, замість «Ом шанті» — її власна творчість. Її вірші.\nЛюдина, яка написала таке глибоке оповідання про метаморфозу душі, безперечно дуже талановита.\nДон прочитав і зрозумів, що недарма героїня читала мантри. Воно ж їй таки допомогло.\nСпочатку було так: Я накатала вам гнівного листа. Потім замінила в ньому слово "Ви" на "Я". Трохи подумала... і заходилася читати ваші твори. І не пожалкувала.\nМені приємно, що я майже все вгадала.\n> Агні-йога була свого роду альтернативою компартії, її недарма називали «релігією для молодших наукових співробітників».\nТак, саме це я обізвала втечею від реальності (може не дуже вдало);\n> в очах у папуги Альбіна бачить себе.\nТак, згодна. Вірніше свою підсвідомість, чи Тінь, яка її жахає.\nАле ж добре, що можна трактувати і так, як я побачила.\nЗа назву не ображайтеся: то я так, скаламбурила:)))\nІ, взагалі, я теж — така зараза.\nЩе й триклята індивідуалістка (тому, трохи показилася з приводу «сект», «неофітів» і др.)\nПриємно було порозумітися.\nТепер я уважно вас читатиму :)))\nТак. :) Шановне панство!\nЩо Вам зробив Грібоєдов (нехай царствує)? Шо це за сівкел, Господи прости, «Горе з розуму»?\nПані Маліна! Вже й пересердилися?\n«Людина, яка написала таке глибоке оповідання про метаморфозу душі, безперечно дуже талановита.»\nВоно, канєшно, мерсі за компліман, але так і спада на думку:\n«— Ты добрый человек, верно, известен святою жизнию своею и богоугодными делами. [...]\n— Я?! святой жизни? Бог с вами, пан! Что вы это говорите! да я, хоть оно непристойно сказать, ходил к булочнице против самого страстного четверга.» :)\nПані Маліна! Як ото у Куштуріце? «Это может быть началом большой дружбы!»… Але ж Ви мене знаєте, я така зараза, що не подивлюся ні на що (чого і од Вас прошу)… :) Ну та нехай.\nЩодо оповідання. Сюжет не автобіографічний, здається вузьконаправленим, але підійде для будь-якої тоталітарної секти або новітньої церкви. Звичайно ж, якщо я вивішу це оповідання на будь-якому з реріхівських форумів, його приберуть за 5 хвилин, а мене забанять до Другого пришестя.\nВи, пані Маліна, я бачу, обдумали текст. Осьде трошки помилилися, або не помітили:\nПодружжя обоє рябоє, що він, що вона. В їхніх душах іде схожий процес, у різних умовах. Жінка тільки на перший погляд виглядає кращою. В моєму оповіданні нема поганих героїв, а щодо подружжя – гріх засуджувати жертв.\nВтеча від реальності – навряд чи. Тут вже треба казати про ментальну заразу. Агні-йога була свого роду альтернативою компартії, її недарма називали «релігією для молодших наукових співробітників». Це була можливість для «інститутського планктону» відчути себе духовною елітою.\nГерої нездатні нести відповідальність ні за що, в тому числі за себе: радянські люди, що ж поробиш. Точніше «государевы люди».\nДуже легкою може здатися підміна живої творчості читанням «духовних книг» та мантр. Щодня, вранці та ввечері – купа молитов, і т. ін. Хіба ж не виросте в душі завдяки цій сублімації той монстр, хіба ж він не потребуватиме від людини-вірусоносія все нових і нових жертв, бо йому ж треба їсти? От Вам і вегетаріантво, і поступова відмова від сексу… в усякому разі, духовністю тут і не пахне, це навіть не розумова робота, а імітація духовного життя. Бо справжнє життя сповнене емоцій та дискомфорту. Втім, це довга розмова\nЧому подружжя бездітне? питаєте Ви. Зверніть увагу на це:\n«Півроку тому вона вирішила більше не писати про низькі емоції, а виключно про Аґні-йоґу та Вчителів людства. А до того вірші в неї виходили про щастя, про любов, про природу, ними вже були списано три зошити, оті, що у книжковій шафі, разом із тезисами до чоловікової кандидатської. Треба спалити, та руки не доходять.»\nХіба не знайома ситуація: спершу захистити дисертацію, а потім вже народити дітей?\nІще одне: в очах у папуги Альбіна бачить себе.\nЗгенеровано за 0.68880200386047 сек.


Магазин «Ваш Цирюльник»\nМагазин (компанія) «Ваш Цирюльник» займається обслуговуванням салонів краси, а також продажем перукарського та манікюрного інструменту, обладнання, аксесуарів та професійної косметики для волосся. Компанія є офіційним представником (дистриб’ютором) таких торгових марок, як PNB, Naomi, Jerden Proff, Profi Style, Indola, T-LAB, BBcos. Всі товари, представлені в магазині, мають необхідні сертифікати відповідності та володіють високими технічними характеристиками. Ми працюємо вже протягом 12-ти років, за цей час зарекомендували себе як пунктуальними і компетентними у своїй справі. Працюємо сумлінно, в обумовлені строки відправляємо товари.\nВсім потрібно одне, хороші і якісні матеріали для роботи з клієнтами, так як ваша запорука успіху це якісна робота. Ми вам в цьому допоможемо!\nІнтернет магазин дає можливість своїм клієнтам вибрати товар і отримати його будь-яким зручним способом. Для тих, хто не звик вибирати товари в Інтернеті, або просто бажає забрати покупки самостійно, у нас існує реальний магазин, який можна відвідати згідно графіка роботи.\nМагазин «Ваш Цирюльник» знаходиться за такими адресами:\nвул. Лесі Українки, 11а ТЦ «Акцент» (4 поверх)\nтел.: 096-517-10-45, 073-517-10-45\nвул. Винниченка, 4 ТЦ «Буратіно» (1 поверх)\nтел.: 067-258-39-48, 066-715-77-18\nМи в свою чергу гарантуємо оригінальність продуктів на 100%, доступні ціни, швидку доставку, висока якість обслуговування та індивідуальний підхід до кожного клієнта.\nПЕРЕЛІК товарів належної якості, що не підлягають обміну (поверненню) споживачами (покупцями):\nv косметичні вироби.\nv товари в аерозольній упаковці.


Луценко: у справі «бурштинової мафії» притягнули до відповідальності 31 людину » Слово і Діло\nЛуценко відзвітував, скількох осіб притягнуто до відповідальності у справі «бурштинової мафії»\nУ рамках справи «бурштинової мафії» тридцять одну людину притягнуто до кримінальної відповідальності.\nПро це заявив генеральний прокурор України Юрій Луценко на прес-конференції в Києві, повідомляє кореспондент УНН, передає «Слово і Діло».\nЗа його словами, 12 бригадирів старателів визнали свою провину, засуджені і дали свідчення про організаторів. А 13 рядових копачів підписали угоди зі слідством.\n«Завдяки підписанню угод державі повернуто 2 млн гривень. Але я, на жаль, не можу сказати, що спецоперація покінчила з бурштинової мафією. За даними оперативних служб, мафії було завдано удару, але вона не подолана», - сказав Луценко.\nВодночас генпрокурор додав, що шість організаторів «бурштинової мафії» знайомляться з результатами слідства.\nЗа словами Луценка, це колишній заступник прокурора Рівненської області Андрій Боровик, екс-керівник Сарненської місцевої прокуратури Вадим Топольський, старший оперуповноважений відділу контррозвідки УСБУ в Рівненській області Вадим Федорук, працівник Убозу в Житомирській області Гаврилюк, слідчий рівненської поліції Дубінецкая і старший інспектор Кузнецовського відділу поліції Анатолій Смолянец.\nЯк повідомлялося, в березні Україна заявила про відкриття бурштинового ринку на міжнародному рівні.\nПізніше було опубліковано список ліцензованих користувачів надр бурштину.


Пропозиція № 6714\nПропонується до продажу нова простора 2-кімнатна квартира по вул.Новопречистинська, 55 (колишня вул.Сєдова), розташована на 3 поверсі 10 поверхового цегляного будинку, загальною площею 86 м2, кухня 14 м2. Оселя після будівельників. У квартирі частково виконано чорнову роботу, встановлено лічильники на воду та електроенергію. Однією з переваг цього помешкання є те, що вона має вдале планування і це дозволяє новому власнику втілити свої дизайнерські мрії про комфортну оселю. Будинок новий і вже зданий в експлуатацію. Документи на право власності в наявності. Квартира має гарне місце розташування: поруч зупинки громадського транспорту, речовий та овочевий ринки, супермаркети, аптеки, безліч магазинів на будь-який смак, заклади освіти та дитячі садочки… А краще, телефонуйте та записуйтесь на перегляд! Не змарнуйте свій шанс придбати цю чудову квартиру! Комісія АН 2%.


Гра в контакті Слотоманія | Для дітей та дорослих онлайн гри\nГра в контакті Слотоманія\nПам’ятайте, кілька років тому дуже широкого поширення набули так звані ігрові автомати. У той час у них був просто пік популярності і грали в них практично все, кому законом це було дозволено. Адже обмеження існували в ті часи стосувалися виключно віку і не більше того.\nОднак згодом виявилося, що ігрові автомати завдають прямої шкоди економіці Російської Федерації, так як на їх частку припадає куди як значна частина зароблених громадянами країни коштів. І в підсумку наш уряд, розсудивши цілком здраво, прикрило це несумлінне по їх думку розвага. Судити їх ми не будемо, з одного боку всі дорослі люди можуть самі за себе вирішувати, чим їм можна займатися, а чим — ні. Але з іншого, і правда, траплялися напади просто наркотичної залежності від автоматів, де зливалися купу грошей. Головне що на даний момент ці автомати ожили в новій грі, яку можна знайти на сайті В контакті. Безболісно, без залежності і без можливості програшу реальних коштів. Так чи інакше розвага отримало своє друге життя.\nГра Слотоманія — ігрові автомати в соціальній мережі в контакті\nЗа своєю суттю гра представляє собою симулятор ігрових автоматів. Повний симулятор, тобто у вас немає ні персонажа, ні особливого простору в діях, які не стосуються безпосередньо гри. Розробники вирішили піти по такому шляху, мабуть, що б ніщо не відволікало користувача безпосередньо від гри. І вони мали рацію, приймаючи подібне рішення. Гра вийшла абсолютно незапутанной, лінійної, але при цьому, не втративши свого азартного чарівності. Дивлячись на автомати так і охота крутануть їх в надії, що випаде необхідна лінія.\nТворці змогли передати ту атмосферу гри, яка коли то існувала. І те, що граєте ви на віртуальні монетки, а не на реальні гроші, не особливо засмучує. Навпаки, в цьому куди більше плюсів, ніж мінусів. Ні страшного розлади від програшу, це ж всього лише забава без вкладень. У грі є й свої рівні, і своя репутація, просування і ТОП гравців, комунікація між учасниками і багато інше. Примітно, що почнете ви аж ніяк не порожнім, а з бонусним кількістю грошових одиниць. І в наслідок ще не раз будете отримувати певні дотації від гри. Що радує, так як новачок в будь-якій грі частіше програє, ніж виграє. І якби вам іноді не підкидали грошенят, ви б швидко пішли в мінус.\nАвтомати в грі Слотоманія\nЇх досить багато, але отримати доступ до всіх відразу, на жаль, не вийде. Спочатку доведеться показати свою удачу лише на одному автоматі, і підвищувати свої гроші і рівень з рейтингом лише на ньому. А от далі ви зможете відкривати все нові і нові. При чому гра дає вам можливість самому визначити який саме ігровий автомат вам відкрити в залежності від кількості грошей, рівня та переваг. Це просто прекрасно що додаток хоч в чому то відходить від лінійності і дає можливість повибірать. Крім цього варто сказати що ваш рейтинг робить вам учасником певної ієрархії гравців, в який ви займаєте певне місце.\nАвтомати відкриваються так само залежно і від рейтингу, але не він один надає вирішальне значення. Є й набір бонусів. Ви отримуєте їх за певну вдалу серію, або так само з ростом вашого рівня. І ці бонуса деколи дуже цікаві й корисні у багатьох аспектах, не варто ними нехтувати. У відповідній вкладці ви можете, як отримати всю інформацію про поточні бонусах, так і вибрати якісь нові, за бажанням.\nОсобливо хотілося б відзначити цей аспект гри. Адже в графічному плані все майже бездоганно. Більше того, схоже, саме графіка зробила тут левову частку роботи. Може саме вона, і передають цю стару добру атмосферу казино. Все яскраво, квітчасто і весело в стилі Лас-Вегаса і старих автоматів. Загалом, виконання відмінне, лише невеликий мінус — коли граєш дуже довго, поступово втомлюються очі.\nЯкщо це творіння НЕ породжуватиме нову хвилю наркоманії та залежності від віртуальних, на цей раз, ігрових автоматів, то вона буде ідеальна у багатьох планах. Вийшло на п’ять з плюсом, так що всім фанатам і навіть просто азартним людям, обов’язково варто спробувати.\nПерейти до гри в контакті «Слотоманія»: http://vk.com/app1699855\n© — 30.12.2014


У Києві зловили кримінальну трійцю квартирних злодіїв - Зловмисники можуть сісти до в'язниці на шість років | СЬОГОДНІ\nУ Києві зловили кримінальну трійцю квартирних злодіїв\nЗловмисники можуть сісти до в'язниці на шість років\nУ Києві на Оболоні оперативники затримали групу квартирних злодіїв. Кримінальній трійці, яку співробітники карного розшуку затримали одразу після скоєння злочину, загрожує до шести років позбавлення волі.\nСкориставшись відсутністю господарів квартири на вулиці Героїв Дніпра, троє чоловіків проникли до квартири, звідки забрали нетбук, особисті речі та гроші - понад 6000 гривень. Однак розпорядитися чужим майном злодії не встигли, тому що їх одразу затримали правоохоронці.\nЗловмисниками виявилися місцеві жителі віком від 39-ти до 48-ми років, які раніше потрапляли в поле зору правоохоронців за скоєння майнових злочинів. Чоловіків затримали в порядку ст. 208 Кримінально-процесуального кодексу України.\nгроші крадіжка затримання домушники правоохоронці квартирні злодії Героїв Дніпра


Татарів.Приватна садиба Дана.Ціни 2019.\nТатарів.Приватна садиба Дана.Ціни 2019.Відпочинок в Карпатах\nПриватна садиба Дана\nс.Татарів, вул.Незалежності 461,\nРік побудови(реконстукція) – 2010. Кількість будинків – 3 (2 поверхи). Категорія-будинок №1,котедж №1,котедж №2. Кількість місць: 19-21. Кількість номерів –6. Категорія номерів – «сімейний» - 1, «2-місний» -2, «напівлюкс» - 2, «сімейний в котеджі» - 1. Прибирання номерів – по потребі. Зміна постелі – 1 раз на 7 днів. Розрахункова година – 12.00. Заїзд – 14.00,виїзд-12.00 Місцезнаходження – 400 м. до автостанції,500 м.до залізничного вокзалу.\nБудинок (сімейний-1,2-х місні номери-2)\nСімейний(2-кімнатний, 2-4 місний номер, загальна площа - 18 м. кв.) - спальня 1(два односпальних ліжка,супутникове ТБ)спальня 2 (двоспальне ліжко),санвузол (душова кабіна, унітаз, умивальник, фен, кількість рушників – 2 на особу).\n2-місний(однокімнатний, 2-місний номер, загальна площа: 15 м. кв.) - два односпальних ліжка, супутникове ТБ, санвузол на 2 номери (душова кабіна, унітаз, умивальник, кількість рушників – 2 на особу).\nКотедж №1(напівлюкс- 2 номери)\nНапівлюкс (однокімнатний, 2-3 місний номер, загальна площа - 20 м. кв.) - спальня(двоспальне ліжко,супутникове ТБ),гостинна(односпальне ліжко,стіл), санвузол (душова кабіна унітаз, умивальник, фен, кількість рушників – 3 на особу).\nКотедж №2(сімейний-1 номер)\nСімейний №6-котедж №1, №6-котедж №2 (3-кімнатний, 4-6 місний номер, загальна площа - 35 м. кв.) - гостинна(розкладний диван,крісло,стіл,супутникове ТБ),спальня 1(двоспальне ліжко, супутникове ТБ), спальня 2(два односпальних ліжка, супутникове ТБ), санвузол (душова кабіна, унітаз, умивальник, фен, кількість рушників – 2 на особу).\n2-місний 1 150-200 грн.\nсімейний 1 150-200 грн.\nнапівлюкс 1 150-200 грн.\nсімейний(в котеджі) 1 150-200 грн.\n-сауна з басейном(купель),2 альтанки,2 мангали,гойдалка,літній басейн,ставок з фореллю, дитячий майданчик, парковка.\nДодаткові безкоштовні послуги–WI-FI, автостоянка, дитячий майданчик,батут,мангал,сушка взуття, надання інформаційних послуг по відпочинку.\nПослуги за додаткову плату– харчування по замовленню,сауна,дрова до мангалу,ловля форелі,користування кухнею, прання одягу, транспортні послуги,прокат лиж та велосипедів.\nІвано-Франківська обл., Яремчанська міська рада, с.Татарів, вул.Шевченка, вул.Незалежності 461,


На Миколаївщині в оренду передано більше 4 тисяч га сільгоспземель — КУРКУЛЬ\nНа Миколаївщині в оренду передано більше 4 тисяч га сільгоспземель\n25 грудня 2019 77 0\nKurkul.comНа Миколаївщині в оренду передано більше 4 тисяч га сільгоспземель\nУ 2019 р. Держгеокадастр у Миколаївській області на земельних торгах реалізував 195 прав оренди на земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності. Про це повідомляється на офіційному сайті Держгеокадастру.\nЗгідно із повідомленням, загальна площа переданих в оренду ділянок склала 4,29 тис. га. Переможцями земельних торгів стали товариства з обмеженою відповідальністю, фермерські господарства та фізичні особи.\n«За результатами земельних торгів розмір річної орендної плати у середньому по Миколаївській області склав 27,80% від нормативної грошової оцінки, що дозволило наповнити місцеві бюджети на 16,705 млн грн. Середня вартість орендної плати за 1 га становить 3 895 грн», — йдеться в повідомленні.\nЗ початку року на земельних торгах найбільше було реалізовано права оренди на земельні ділянки с/г призначення на територіях:\nБаштанського (623,37 га);\nВітовського (544,79 га);\nСнігурівського (622,99 га).\nЗа результатами земельних торгів місцеві бюджети отримали:\nБаштанського району отримали 1941,97 тис. грн;\nВітовського району — 4230,06 тис. грн;\nСнігурівського району — 2326,98 тис. грн.\nТакож зазначається, що за 2019 р. було анульовано результати торгів за 56 земельними ділянками с/г призначення державної власності загальною площею 2,7 тис. га через відмову переможця укладати договір оренди або через несплату коштів за придбаний лот. Права оренди на ці земельні ділянки будуть виставлені на повторні земельні торги.\nНагдааємо, що Держгеокадастр поповнив кадастрову карту даними про посіви\n#оренда землі#Держгеокадастр#земельна ділянка#Миколаївська область\nНа аукціонах Кіровоградщини передано в оренду 35 земельних ділянок\n2019-12-18 18:21:352017-07-26 12:35:302016-04-07 09:28:19


Дешеві Авіаквитки з Аеропорту Кассиландiя (CSS) | Tickets.ua\nАвіаквитки в Кассиландiя (Кассиландiя, Бразилiя)\nАвiаквитки / Бразилiя / Кассиландiя / Аеропорт Кассиландiя\nАвіаквитки в Кассиландiя\nЗамовляйте дешеві авіаквитки в Кассиландiя. За допомогою сервісу пошуку квитків на літак Tickets.ua ви без проблем знайдете кращу пропозицію в Кассіландіа. Вам потрібно лише вказати напрямок перельоту, дату, кількість дорослих пасажирів та дітей. Зручна форма результатів пошуку містить розклад літаків з/у аеропорт Кассиландiя і всі можливі варіанти перельотів. Залишилося вибрати найбільш підходящий для вас варіант і купити авіаквиток на потрібний рейс.\nІнформація про аеропорт Кассиландiя\nКод IATA - CSS. Кассиландiя може обслуговувати як внутрішні, так і міжнародні рейси. Кваліфікований персонал допоможе з проходженням пасажирів паспортного та митного контролю, реєстрацією багажу і ручної поклажі. Зали очікування із зручними кріслами, бари, ресторани, магазини Duty-free, безкоштовний Wi-Fi допоможуть комфортно очікувати на свій рейс. У більшості великих аеропортів є бізнес-лаунж, де де можна скористатися телефоном, факсом, провести ділову зустріч. Для пасажирів з дітьми передбачена дитяча кімната.\nДістатися до або із аеропорту Кассиландiя, Бразилiя найзручніше на таксі або скористатися автобусним чи залізничним експресом.\nТабло аеропорту Кассиландiя\nHava Limanı Kassilandiya\nOro Uostas Kasilandia\nPort Lotniczy Cassilandia\nУнікальний ідентифікатор користувача сесії для повідомлення в Cлужбу турботи про клієнтів: 3006189640


Український трамвай, без російських запчастин. | | ponomaroleg.com\nHomeВИТРИНАУкраїнський трамвай, без російських запчастин.\nТатра-Юг презентувала новий сучасний український трамвай\n16:08 05.05.2017 НОВОСТИ ВИТРИНА\nТатра-Юг представляє нову модель трамвайного вагона — К1М6. Про це повідомили на офіційному сайті підприємства.\nЯк наголошується, це сучасний трьох-секційний вагон українського виробництва. До роботи над вагоном було залучено близько 250 українських постачальників комплектуючих.\n«Ця модель адаптована до умов експлуатації з різним станом контактної мережі і рейкових шляхів. Просторий пасажирський салон створює максимально комфортні умови для всіх пасажирів.\nВагон обладнаний місцем для розміщення людей з обмеженою мобільністю, кондиціонерами і wi-fi. Широкі подвійні двері завдяки адресному керуванню дозволяють здійснювати швидку посадку і висадку пасажирів.\nВеликі вікна забезпечують хорошу освітленість і панорамний огляд. Вагон обладнаний ергономічними кріслами для сидіння, сучасною системою інформування пасажирів, світлодіодним системою освітлення», — розповіли у прес-службі про нову модель.\nТакож у повідомленні підкреслили, що ходові візки нової конструкції обладнані двоступінчастим підвішуванням, що забезпечує плавність ходу і низький шумовий рівень.